Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки до 1/6 частки всіх видів його заробітку, а також аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки до 1/6 частки всіх видів його заробітку. Крім того, просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання дружини [PERSON] в сумі 1500 грн. щомісячно до 750 грн. В обґрунтування своїх вимог вказує те, що відповідно до виконавчого листа виданого Смілянським міськрайонним судом на підставі рішення від 14 квітня 2011 року по справі №2-629/2011р., з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до рішення Смілянського міськрайонного суду від 09 листопада 2018 року по справі №703/3617/18, з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того вказаним рішенням з нього стягуються аліменти на утримання [PERSON] до досягнення сином [PERSON] трьох років в розмірі 1500 грн. щомісячно. Враховуючи, що його матеріальний стан суттєво змінився, на даний час він не має змоги сплачувати аліменти в розмірах, встановлених рішеннями суду, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій розгляд справи просив проводити без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. В надісланому на адресу суду відзиві просила в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що доказів на предмет зміни майнового стану позивач не надав. Під час винесення рішення про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] , на утримання сина, достовірно знав, що з нього стягуються аліменти на утримання доньки, проте будь-яких заперечень з приводу встановленого судом розміру аліментів на заявляв. Зазначила також, що позивач працює, отримує дохід, про що надала відповідні докази. Вказала також, що їх спільна донька, в зв`язку зі станом здоров`я потребує значного щомісячного утримання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Надіслала на адресу суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі. В надісланому на адресу суду відзиві просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не надав суду доказів щодо погіршення його матеріального стану. При цьому зазначила, що він працевлаштований та має офіційний дохід. Вказала, що хоча і перебуває з позивачем в зареєстрованому шлюбі, однак спільно з ним не проживає, сина виховує самостійно та вкрай потребує аліментів саме в тому розмірі, який встановлено рішенням суду. У надісланому на адресу суду відповіді на відзив позивач зазначив, що на даний час його матеріальне становище змінилося, оскільки він змушений утримувати батьків, купувати їм ліки та оплачувати комунальні платежі, що потребує додаткових матеріальних витрат. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з виконавчого листа виданого Смілянським міськрайонним судом на підставі рішення від 14 квітня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ? частини його доходу до досягнення донькою повноліття. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області по справі №703/3617/18 від 09 листопада 2018 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вказаним рішенням з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення сином трьох років, тобто до [INFO] . Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в правовій позиції викладеній в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присв`ячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Згідно ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У розумінні ст. 81 ЦПК України саме ініціатору позову належить доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач в позовній заяві та в відповіді на відзив посилався на те, що його доходів, при сплаті аліментів на утримання дітей не вистачає, оскільки він має утримувати хворих батьків, купувати їм ліки та сплачувати комунальні послуги. З поданих позивачем чеків, на підтвердження купівлі ліків, неможливо встановити, що зазначені в них ліки були куплені саме позивачем. Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було. Враховуючи те, що позивач працездатний, будь-яких інших належних та допустимих доказів, на предмет погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дітей він не надав, а також, враховуючи обставини, що наводить позивач в обґрунтування заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону та позиції Верховного Суду України, на думку суду не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішеннями суду розміру аліментів. Крім того суд враховує, що розмір стягуваних аліментів за судовими рішеннями не є завищеними та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, відтак приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного та ст. 181-182, 192 СК України,

Outcome: dismissed