Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

05.03.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ДП «Донбасантрацит» в особі ВП «Шахта Княгинівська» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 01.02.2013р. по 28.02.2014р. у сумі 89880,00грн. Під час розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги і просить стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.02.2013р. по 23.05.2014р. у сумі 108997,79грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішенням Краснолуцького міського суду від 16.01.2006р. позивача було поновлено на роботі. У зв'язку з невиконанням вищевказаного рішення суду рішенням Краснолуцького міського суду від 15.03.2006р. з ДП «Донбасантрацит» на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 7045,21грн. і моральну шкоду у сумі 10000грн. З 2006 року відповідачем тривалий час не виконується рішення суду про його поновлення на роботі, у наслідок чого він перебуває у вимушеному прогулі й не отримує заробітну плату. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.08.2012р. вже був стягнутий з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 2006р. по 30.06.2011р. у сумі 65711,02грн. Рішенням апеляційного суду Луганської області від 06.02.2014р. з відповідача на користь позивача було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.07.2011р. по 31.01.2013р. у сумі 31794,18грн. Однак, з часу винесення рішень вищевказаних судів до теперішнього часу позивача так і не поновлено на роботі і він у зв'язку з цим продовжує знаходиться у вимушеному прогулі. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.02.2013р. по 23.05.2014р. у сумі 108997,79грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі і надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просить їх задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримав, посилюючись на викладені в позові обставини і просить їх задовольнити. Представник відповідача - ДП «Донбасантрацит» в особі ВП шахта „Княгинівська" юрисконсульт Савін С.М. позовні вимоги позивача визнав частково, посилюючись на наступне. Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.08.2012р. з ДП «Донбасантрацит» на користь [PERSON] було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 65711,02грн., рішенням апеляційного суду Луганської області від 06.02.2014р. з ДП «Донбасантрацит» на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 31794,18грн. При стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу за вище зазначеними судовими рішеннями судами було взято середньоденний заробіток [PERSON] за останні повні відпрацьовані місяці на шахті «Княгинівська» квітень-травень 2006р. і розраховано середньоденний його особистий заробіток, який становить 79,09грн. Позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з посиланням на посадовий оклад директора шахти «Княгинівська» за період з 01.02.2013р. по 23.05.2014р. в сумі 108997,79грн. За період з 01.02.2013р. по 23.05.2014р. кількість робочих днів згідно з щорічним розрахунком норм тривалості робочого часу по шахті «Княгинівська» становить 326 робочий день, середньоденний особистий заробіток [PERSON] становить 79,09грн., середній заробіток [PERSON] за час вимушеного прогулу за період з 01.02.2013р. по 23.05.1014р. становить 25783,34грн. (326 робочих днів х 79,09 грн./день). Позовні вимоги [PERSON] просить задовольнити частково, у сумі 25783,34грн. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій не залежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності. Стаття 43 Конституції України у відповідності зі ст. 23 Загальної декларації прав людини проголосила право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. 05.03.2014р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ДП «Донбасантрацит» в особі ВП «Шахта Княгинівська» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.02.2013р. по 28.02.2014р. у сумі 89880,00грн. Під час розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги і просить стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.02.2013р. по 23.05.2014р. у сумі 108997,79грн. Рішення Краснолуцького міського суду від 16.01.2006р. позивача було поновлено на посаді виконуючого обов'язки директора ДВАТ «Шахта «Княгинівська» ДП ДХК «Донбасантрацит». Рішення набрало законної сили. Рішення Краснолуцького міського суду від 16.01.2006р. допущено до негайного виконання та 24.01.2006р. [PERSON] був виданий виконавчий лист, який ним був наданий до ВДВС Краснолуцького МУЮ для примусового виконання. 26.01.2006р. постановою державного виконавця ВДВС Краснолуцького МУЮ було відкрито виконавче провадження і копія постанови надіслана відповідачу для негайного виконання. До теперішнього часу судове рішення Краснолуцького міського суду від 16.01.2006р. не виконано. Відповідно до ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Рішенням Краснолуцького міського суду від 15.03.2006р. з ДП «Донбасантрацит» в особі ВП «Шахта Княгинівська» на користь [PERSON] був стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 7045,21грн. за період з 13.09.2005р. по 17.02.2006грн., а також моральна шкода у розмірі 10000грн. Рішенням апеляційного суду Луганської області від 30.06.2011р. було стягнуто з ДП «Донбасантрацит» в особі «Шахта Княгинівська» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 52142,73грн. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.08.2012р. вже був стягнутий з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 2006р. по 30.06.2011р. у сумі 65711,02грн. Рішенням апеляційного суду Луганської області від 06.02.2014р. з ДП «Донбасантрацит» в особі «Шахта Княгинівська» на користь позивача було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.07.2011р. по 31.01.2013р. у сумі 31794,18грн. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з невиконання рішення суду про поновлення на роботі підлягає задоволенню за період з 01.02.2013р. по 23.05.2014р. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100. З урахуванням цих норм, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Відповідно до п.5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Середньомісячна заробітна плата позивача за повні два відпрацьованих місяці на шахті у квітні і травні 2005р., що передували не допуску позивача до роботи, складає 3163,51грн., що підтверджено рішеннями судів апеляційної та касаційної інстанції. Кількість робочих днів у квітні і травні 2005р. становить 40 днів, тому середньоденна заробітна плата позивача становить 79,09грн. (3163,51грн. : 40 дн.). Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. За період з 01.02.2013р. по 23.05.2014р. кількість робочих днів згідно з щорічним розрахунком норм тривалості робочого часу по шахті «Княгинівська» становить 326 робочих днів. Середній заробіток [PERSON] за час вимушеного прогулу за період з 01.02.2013р. по 23.05.1014р. становить 25783,34грн. (326 робочих днів х 79,09 грн./день). Позивачем доведений позов в частині, яка назначено вище. Саме в цієї частині він підлягає задоволенню. Доводи позивача та його представника з приводу того, щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виходячи з посадових окладів директора шахти «Княгинівська» за період з 01.02.2013р. по 23.05.2014р. у сумі 108997,79грн. є необґрунтованим, так як суперечать діючому законодавству. На підставі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом були надані рівні права сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Проаналізувавши усі зібрані по справі докази, суд, з урахуванням принципів розумності та справедливості, вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з Державного підприємства «Донбасантрацит» в особі ВП шахта „Княгинівська" на користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.02.2013р. по 23.05.2014р. у сумі 25783,34грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 257,83грн.

Outcome: partial