Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду до відповідачки про встановлення нікчемним правочину, застосування наслідків недійсності нікчемного правочину посилаючись на наступні обставини. 28.03.2011 року мати позивача [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина та позивачу стало відомо про наявність заповіту від 12.11.1993 року який складений [PERSON]І на імя [PERSON] Оскільки відповідний заповіт не відповідає ст.203 ЦК, тому відповідно до ч.1 ст.215 ЦК є підставою недійсності провочину. Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги вважає необгрунтованими, також просить застосувати позовну давність по даній справі та відмовити позивачці в задоволенні позову. Третя особа[PERSON] та державний нотаріус Пятої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON]М в судове засідання не з'явились. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов не підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Судом встановлено, що 12.11.1993 року [PERSON] було складено заповіт на користь [PERSON] , що був посвідчений державним нотаріусом П'ятої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-9600 28.03.2011 року [PERSON] померла, що підтвержується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 246793, від 30.03.2011 р. зареєстрованого Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Відповідно до матеріалів спадково справи 197/2011 року від 23.05.2011 р. позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON], померлої 28.03.2011 р.що складається з житлового будинку № 18 який розташований в м.Одесі по вул.Ген.Доватова. Відповідно до листа КП "ОМБТІ та РОН" від 02.06.2011року , станом на 01.06.2001 року домоволодіння по вул.Ген.Доватора,18 зареєстровано за [PERSON] 1/4 частина на підставі договору дарування від 27.05.2010 року № 2688, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округа [PERSON] та 3/4 частини зазначеного домоволодіння належить [PERSON] на підставі договору дарування, № 807, від 08.12.2010 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округа [PERSON] Таким чином, [PERSON]І подарувала за життя належне їй нерухоме майно Окрім того, відповідно до витягу зі спадкового реєстру наявний чинний заповіт №3963175, номер в реєстрі нотаріальних дій 1-9608 посвідчений 12.11.1993 року, Пятою Одеською державною нотаріальною конторою. \~ Як встановлено в судовому засіданні, у оглянутому в судовому засіданні спірного заповіту та витягу, дійсно відсутня дата, місяць, рік народження заповідача. У відповідності\~\~Інструкції про порядок\~\~вчинення\~\~нотаріальних\~\~дій\~\~ посадовими\~\~особами виконавчих\~\~комітетів сільських,\~\~селищних, міських Рад народних депутатів\~\~України, затвердженої\~ (далі Інструкція), яка діяла на час складання заповіту, дійсно при складанні заповіту у його тексті повинно бути зазначено дату, місяць та рік народження заповідача, не заповнені до\~\~кінця рядки\~\~та\~\~інші вільні місця прокреслюються, Тексти\~\~нотаріально\~\~посвідчуваних\~\~заповіті повинні бути написані ясно і чітко,\~\~числа\~\~і\~\~строки,\~\~які\~\~стосуються\~\~змісту посвідчуваних\~\~заповітів\~\~і доручень,\~\~мають бути позначені хоча б один раз словами, текст посвідчувального\~\~напису\~\~може\~\~бути\~\~надрукований\~\~ на друкарській машинці\~\~або написаний чорнилом від руки ясно,\~\~чітко, без підчисток,\~\~вільні місця повинні бути прокреслені. Статя 203 ЦК України\~передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, недодержання яких у відповідності до ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~є підставою недійсності правочину. Згідно із ч. 2\~ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину встановлена законом, то він є нікчемним і визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.1\~ст. 1257 ЦК Українизаповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Як вбачається з позову, позивач фактично просить встановити нікчемність правочину через порушення вимог щодо його форми та посвідчення. Проте зазначені не доліки не тягнуть за собою порушення форми та порядку посвідчення заповіту. Разом з тим, в розглядуваному випадку, заповіт складений письмово, у встановленому порядку був посвідчений нотаріусом та зареєстрований в реєстрі, отже підстави для визнання його нікчемним відповідно до\~ст. 1257 ЦК України\~відсутні. Відповідно до\~ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно\~ст.257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач у своєму позові посилається на те, що про відповідний правочин йому стало відомо у 2011 р. , а також на те що до вимоги про застосування наслідків нікчемного правочину застосовується позовна давність у десять років відповідно до ч.4\~ст. 258 ЦК України. Відповідно до змін внесених згідно із\~Законом України від 20.12.2011 року №4176-VI\~частину третю та четверту\~ст.258 ЦК України\~- виключено. Позивач звернувся з даним позовом до суду 20.10.2015 року, тобто його посилання на дану норму закону є необґрунтоване.\~\~ Виходячі з аналізу\~\~всього вищевикладеного, суд приходиться до висновку, що до даного позову застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки відповідно до\~ст. 257 ЦК України. Представник відповідача звернулась до суду з заявою про застосування позовної давності. Згідно ч. 3ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно дост. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановленихст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що по даній справі застосовується загальна позовна давність, тривалістю три роки, а позивачка звернувся до суду 20.10.2015 року, строк на звернення до суду вже минув.\~\~\~\~\~\~ На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню, окрім того позивачем пропущено строк позовної давності.\~\~

Outcome: dismissed