Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

05 травня 2017 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства"Державний експортно-імпортний банк України" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 12412,59 доларів США та судових витрат 5022,26 гривень. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (далі -AT «Укрексімбанк») та [PERSON] укладено кредитний договір №51208С9 від 19.09.2008 року. Відповідно до положень та умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 48 000,00 доларів США, в розмірі річної процентної ставки 17,50% річних. Кінцева дата погашення заборгованості за кредитним договором настала 18.09.2015 року, проте позичальником не погашено заборгованість за кредитом та відсотками чим порушено взяті на себе зобов'язання, передбачені кредитним договором, в зв'язку з чим заборгованість за кредитним договором станом на 10.04.2017 року, згідно із розрахунком заборгованості становить 12 412,59 доларів США заборгованість за основним боргом - 8 309,75 доларів США; заборгованості за процентами - 4 102,84 доларів США. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи(а.с.58), представник позивача в судове засідання не прибув, наддав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи(а.с.60). Відповідача [PERSON] було повідомлено про час та місце розгляду справи шляхом оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 104 від 08.06.2017 року(а.с.63-64), але відповідач в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір №51208С9 від 19.09.2008 року(а.с.10-14,18). Відповідно до положень та умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 48 000,00 доларів США, з кінцевою датою погашення 18.09.2015 року для оплати поточних потреб. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності (п. 2.1. ст. 2 Кредитного договору)(а.с.10). Відповідно до умов кредитного договору, позичальник взяв на себе зобов'язання погасити кредит на рахунок, вказаний у пп. 2.3.1. п. 2.3. ст. 2 кредитного договору в строк, зазначений у п. 2.1. ст. 2 кредитного договору(а.с.10 зворот). Погашення кредиту позичальник повинен здійснювати у валюті кредиту у строки та у сумах, визначених графіком погашення кредиту за кредитним договором. Строки, передбачені графіком погашення кредиту за кредитним договором, є обов'язковими для виконання позичальником (пп. 2.4.1. п. 2.4. ст. 2 Кредитного договору)(а.с.10 зворот). У разі порушення строків погашення кредиту, зазначених у графіку погашення кредиту(а.с.15-17), банк переносить прострочену частину заборгованості за кредитом на рахунок прострочених кредитів (пп. 2.4.5. п. 2.4. ст. 2 кредитного договору)(а.с.10). Статтею 536 Цивільного кодексу України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з пп. 2.5.1. п. 2.5. ст. 2 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплачувати банку проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в пп. 2.2.1. п. 2.2. ст. 2 кредитного договору, у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року (відповідно до п. 1.1 ст. 1 кредитного договору сторони домовилися, що банківський рік становить 360 днів) і підлягають сплаті з 1 по 15 число кожного місяця на визначений кредитним договором рахунок. Протягом цього періоду сплачуються проценти за попередній місяць. У разі, коли 15 число припадає на вихідний день, проценти підлягають сплаті у перший наступний робочий банківський день. Пунктом 2.2. ст. 2 кредитного договору встановлено, що позичальник щомісячно зобов'язаний сплачувати банку проценти за користування кредитом у валюті кредиту в розмірі річної процентної ставки 17,50% річних(а.с.10). У разі порушення строку сплати процентів за кредитом, зазначеного в підпункті 2.5.1. п. 2.5. ст. 2 кредитного договору, банк переносить заборгованість за несплаченими процентами за кредитом на рахунок прострочених процентів за користування кредитом (пп. 2.5.2. п. 2.5. ст. 2 кредитного договору)(а.с.11). Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Вся інформація, яку банк має повідомити позичальнику міститься у змісті кредитного договору є вичерпною. Підписавши договір відповідач погодився з умовами надання кредиту. Відповідно до пп. 4.1.1 п. 4.1. ст. 4 кредитного договору, якщо позичальник не сплатив банку у строк платежі по погашенню кредиту, будь-яку іншу суму, належну до сплати згідно з п. 2.2. ст. цього договору, то це має тлумачитись як подія невиконання зобов'язань. Кінцева дата погашення заборгованості за кредитним договором настала 18.09.2015 року, проте відповідачем не погашено заборгованість за кредитом та відсотками чим порушено взяті на себе зобов'язання, передбачені кредитним договором. Таким чином, всупереч взятих на себе зобов'язань, відповідачем не виконуються умови кредитного договору, в зв'язку з чим заборгованість за кредитним договором станом на 10.04.2017року, згідно із розрахунком заборгованості(а.с.8-9) становить 12 412,59 доларів США яка складається із: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 8 309,75 дол. США; заборгованості за процентами - 4 102,84 дол. США. Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. AT «Укрексімбанк» виконало взяті на себе зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, а саме: на виконання п. 2.1. ст. 2 кредитного договору банком надано відповідачу кредит згідно з умовами кредитного договору, що відображено на відповідних рахунках (а.с.19-42). Відповідно до положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За правилами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, враховуючи вищевикладене та те, що станом на дату подачі цієї позовної заяви взяті відповідачем на себе зобов'язання за кредитним договором щодо погашення заборгованості не виконано, є цілком правомірним висновок про наявність підстав для примусового стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором, що станом на 10.04.2017 року становить: 12 412,59 доларів США. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає наступне. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір та витрати, пов'язані з публікацією оголошення про виклик відповідача в пресі, включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 5022,26 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням № 102651 від 02.04.2017 року(а.с.2) і понесено витрати, пов'язані з публікацією оголошення про виклик відповідача в пресі, в розмірі 420,00 грн.(а.с.68). За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору та витрат, пов'язаних з публікацією оголошення про виклик відповідача в пресі.

Outcome: approved