Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

06.09.2021 позивач [PERSON] подала до суду позовну заяву до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON] , а саме на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно вона не взмозі в нотаріальному порядку оформити спадкові права, а тому змушена звернутись до суду. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 06.09.2021, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 07.09.2021 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 17.11.2021 до участі у справі залучено третіх осіб: [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, 17.12.2021 через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник позивача адвокат Ковальчин М.Я. в підготовче засідання не з`явився, 16.12.2021 через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області в підготовче засідання не з`явився, 13.12.2021 на електронну адресу суду надіслав клопотання, в якому просив суд розглядати справу без їх участі, позов визнають. Треті особи: [PERSON] і [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені завчасно і належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому засіданні. Водночас у зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Родинні відносини між позивачкою та [PERSON] підтверджено наданими позивачем свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.01.1998 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.11.2015. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , про що 21.01.2021 Турківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . До складу спадщини, що відкрилась після смерті батька позивачки, як вказує позивач, входить право померлого на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області №552 від 20.04.2021, останнім місцем проживання спадкодавця [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті він проживав сам. Згідно з довідкою виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, згідно погосподарської книги №2 особ.рах. [NUMBER] покійному [PERSON] належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Будучи спадкоємцем за законом після смерті свого батька позивач звернулася із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав. Проте постановою приватного нотаріуса Самбірського РНО Федаш М.М. від 10.08.2021 №122/02-31 [PERSON] було відмовлено у оформленні спадкових прав після смерті батька [PERSON] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на право власності на спадковий житловий будинок з приналежними господарськими будівлями та спорудами. Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулася до суду. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради. Суд встановив, що спірний будинок є збудований в 1963 році, що доводиться технічним паспортом, та такий не містить відмітки про самочинне будівництво та власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] , є [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується довідкою селищної ради. Також суд встановив, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Відтак, суд дійшов до висновку, що позивач, як спадкоємець майна покійного батька підставно просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно. За таких обставин справи, суд дійшов, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у неї відсутній. При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна. А тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. 1216-1218, 1220, 1261, 1268 ЦК України, ст 4, 10, 12, 13, 200, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: approved