Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із заявою у якій з метою оформлення спадкових прав, просила встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше 5 років на час відкриття спадщини, а саме з [PERSON] , 1913 народження, яка померла [INFO] з [PERSON] , [INFO] в будинку [ADDRESS] . 19.05.2020 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі як заінтересовану особу Семенівську районну державну адміністрацію Полтавської області, оскільки спір стосується земельної частки (паю), яка розташована на території Семенівського району Полтавської області та спадщини, що відкрилася [INFO] ; задоволено клопотання заявника про витребування доказів, розгляд справи призначено на 07.07.2020. Заявник у судовому засідання 07.07.2020 просила задоволити заяву. Пояснила, що у спадкодавця є не витребуваний земельний пай. Заявникові підказали, що вона є спадкоємцем 4-ї черги оскільки жила зі спадкодавцем більш як 5 років за однією адресою. На необхідність встановлення відповідного факту також вказав нотаріус. Заінтересована особа Семенівська селищна рада звернулася до суду із заявою про розгляд справи за відсутності свого представника та розглянути справу на підставі наявних документів (а.с. 34). Заінтересована особа Семенівська районна державна адміністрація Полтавської області в судове засідання представника не направила, повідомлена судом про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки представника суд не повідомляла. Ураховуючи зазначені обставини суд, за правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України ухвалив вирішувати справу за відсутності представників заінтересованих осіб. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. Семенівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) листом від 27.05.2020 № 242 повідомив, що відповідно до запису акту про смерть № 19 від 22.04.1996, громадянка [PERSON] , померла [INFO] в с. Новоселиця Семенівського району Полтавської області (а.с. 31). Відповідно до довідки виконкому Семенівської селищної ради від 05.03.2020 № 117 [PERSON] , 1913 народження, до дня смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до довідки Семенівської районної організації ветеранів Полтавської області від 28.01.2020 № 11, Семенівська районна рада ветеранів засвідчує факт догляду ветерана праці, пенсіонерки [PERSON] громадянкою [PERSON] , 1966 народження, яка мешкає в [ADDRESS] . Пенсіонерка та ветеран праці [PERSON] була членом ветеранської організації, неодноразово президія районної ради ветеранів проводила перевірки соціально-побутових умов одиноких ветеранів та інвалідів, в тому числі і неодноразово були у мешканки с. Новоселиця [PERSON]. З 1989 року родичка [PERSON] [PERSON] забрала її до себе на постійне проживання, до 1996 року, до дня смерті [PERSON] . Умови життя [PERSON] на той час були дуже задовільні, побутові умови були відмінними. Разом вели особисте господарство (а.с. 12). Відповідно до довідки виконкому Семенівської селищної ради Семенівського району Полтавської області від 23.01.2020 за вих. № 51, гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , на території Товстівського старостинського округу числиться земельна частка (пай), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме, ділянка № [NUMBER], площею 3,98 га, згідно проекту паювання бувшого КСП "Комунар" Семенівського району Полтавської області (а.с. 13). Приватний нотаріус Семенівського районного нотаріального округу М.І.Литвин листом від 12.03.2020 № 50/01-16 повідомила [PERSON] , що для оформлення спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] , заявникові слід надати документи, які б підтверджували родинні відносини з померлим, роз`яснено право звернутися до суду відповідно до ст.ст. 1265, 1266 ЦК України для встановлення факту перебування у родинних відносинах (а.с. 7). Заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, стверджується, що заявник [PERSON] є родичкою [PERSON] , за життя [PERSON] заповіту не склала, а тому заявник є її спадкоємцем четвертої черги і для оформлення спадщини суд має встановити факт родинних відносин. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Системний аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На час смерті [PERSON] діяв ЦК УРСР. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави (ст. 524 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті (ст.ст. 526-527 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР діями, що свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини . Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Відтак чинний на час смерті [PERSON] ЦК УРСР не відносив заявника [PERSON] до кола спадкоємців [PERSON] (як можливої родички заявниці), а, відтак, факт, про встановлення якого вказує заявник, не є таким, що обумовлює виникнення прав, інтересів, обов`язків тощо заявника щодо померлої [INFO] [PERSON], тобто юридичним фактом щодо неї. Суд повторює, що ЦК УРСР не передбачав виникнення у заявника права спадкування після [PERSON] як спадкоємця четвертої черги. Також суд зазначає, що відповідно до ст. 524 ЦК УРСР уся спадщина [PERSON] перейшла до держави. Складений нотаріусом лист не спростовує названих положень ЦК УРСР, а посилається на ЦК України, який не діяв на час смерті [PERSON] . Також, з наданих матеріалів справи вбачається також, що [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав лише у 2020 році, тобто майже через 24 роки з моменту відкриття спадщини. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок про відсутність достатніх правових підстав для задоволення вимог заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed