Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій вказує, що домоволодіння [ADDRESS] належало на правах власності його батьку [PERSON] на підставі договору про надання земельної ділянки для забудови житлового будинку від 18.02.1957 року засвідченого Державним нотаріусом Першою нотаріальної контори за реєстром №2-3790. За час життя [PERSON] побудував житловий будинок, але не встиг здати його в експлуатацію та оформити правовстановлюючі документи. [INFO] [PERSON] помер спадкоємцями після його смерті сталі його діти сторони по справі. За час життя 14.09.2009року [PERSON] склав заповіт який був засвідчений державним нотаріусом Сьомої державної нотаріальної контори м. Донецька за реєстром №1-1017. За заповітом усе майно яке буде належить йому на час смерті він заповів, [PERSON] Після смерті батька він своєчасно звернувся до нотаріальної контор з заявою про прийняття спадщини, але приватний нотаріус донецького нотаріального округу [PERSON] за постановою від 25.03.2014року відмовив в нотаріальних діях по оформленню спадкового майна через, то що власник домоволодіння за час життя не оформив належним чином правовстановлюючі документи. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловій будинок літ.А-1 загальною площею 84,5кв.м., житловою площею 50,0кв.м. з надвірними побудовами: літня кухня літ. Б, сарай літ. Г,Д, огорожа №1-3, замощення І, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду надав аналогічні пояснення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, оскільки визнає позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Донецьку ради в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги не обґрунтованими та не підлягаючими задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що за договором про надання земельної ділянки для забудови житлового будинку від 18.02.1957 року засвідченого Державним нотаріусом Першою нотаріальної контори м. Сталіно за реєстром №2-3790 [PERSON] отримав земельну ділянку [ADDRESS] для будівництва житлового будинку. За час життя [PERSON] побудував житловий будинок, але не встиг здати його в експлуатацію та оформити правовстановлюючі документи. На даний час право власності на житловій будинок [ADDRESS] не визначено та не зареєстровано. 14.09.2009року [PERSON] склав заповіт який був засвідчений державним нотаріусом Сьомої державної нотаріальної контори м. Донецька за реєстром №1-1017. За заповітом усе майно яке буде належить йому на час смерті він заповів [PERSON] [INFO] [PERSON] помер спадкоємцями після його смерті сталі його діти сторони по справі. Позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але за постановою Приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] від 25.03.2014року йому було відмовлено в нотаріальних діях по оформленню спадкового майна через, то що правовстановлюючі документи на домоволодіння не оформлені відповідним чином та незареєстровані в Державному реєстрі речових прав. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Враховуючи вище наведені обставини суд вважає за можливо відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed