Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування позову зазначено, що у житловому будинку [ADDRESS] проживав дядько позивача - [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. З 2008 року він проживав разом з [PERSON] і повністю утримував його, беручи на себе всі фінансові витрати. Вів господарства, доглядав та піклувався про нього, оскільки [PERSON] часто хворів. За свої кошти він провів поточний ремонт та реконструкцію житлового будинку, допомагав оформляти документи на право власності та поніс всі витрати, пов'язані з організацією поховання. При житті [PERSON] обіцяв подарувати йому даний будинок, але раптово помер. Крім того, після його смерті, за законом відкрилася спадщина на належний йому будинок. Оскільки у [PERSON] близьких родичів не було, то він належить до четвертої черги спадкоємців за законом. На підставі чого просив визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], який зареєстрований за [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, Митрюк Ф.Ф. в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Петращук І.В. в судовому засіданні позовні вимоги залишив на розсуд суду. Заслухавши осіб, які беруть у участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є проживання осіб однією сім'єю зі спадкодавцем. Отже визначальним тут є поняття сім'ї. Згідно із ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я виникає на основі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Позивач [PERSON] своє звернення до суду мотивує наявністю у нього права на спадкування як спадкоємця четвертої черги спадкування за законом, як в особи, яка проживала із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини та оскільки спадкоємців перших черг спадкування за законом у спадкодавця немає й відповідно визнання за ним права власності на житловий будинок, належний спадкодавцю [PERSON]. На доведення чого ним подана довідка виконавчого комітету Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №2389 від 20.12.2013 року, в якій йдеться, що громадянин [PERSON], житель [ADDRESS] дійсно проживав разом із своїм дядьком [PERSON] в [ADDRESS] до дня його смерті, і вели разом спільне домашнє господарство. [PERSON] і надалі обслуговує даний житловий будинок та земельну ділянку. Судом встановлено, що за життя [PERSON] належав на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] помер, в силу чого та ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS]. За загальним правило ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В матеріалах справи відсутні докази існування перешкод для оформлення спадкових прав позивача у нотаріальному порядку, в тому числі відсутня відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, що вказувало б на виникнення цивільно-правового спору. Між тим, без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Отже, у справах про спадкування права власності на нерухоме майно позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом чи за заповітом за відсутності спору між спадкоємцями стосовно спадщини не можуть бути задоволені судом, оскільки реалізація прав позивача має інші механізми: звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Таким чином з огляду на матеріали справи судом не встановлено порушення особистого немайнового або майнового права та інтересу позивача в силу п.1 ч.2 ст.. 16 ЦК України, у зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed