Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

29.07.2015 Громадська спілка «Громада Щасливого» звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди, в якому просило суд: - зобовязати голову [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області [PERSON] на пленарному засіданні [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області оголосити спростування наступного змісту: «Під час пленарного засідання [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області 16 липня 2015 року мною, головою [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області було поширено недостовірну інформацію про Громадську спілку «Громада Щасливого». На спростування оголошеної інформації зазначу наступне: «Громадська спілка «Громада Щасливого» не має на меті дестабілізувати ситуацію на території [PERSON] сільської ради, і не здійснює жодних заходів щодо дестабілізації ситуації». «Громадська спілка «Громада Щасливого» є належним чином зареєстрованою громадською спілкою, яка не працює по жодній політичній технології». Я перепрошую за висловлення недостовірної інформації та завдання шкоди діловій репутації Громадської спілки «Громада Щасливого»; -стягнути з голови [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області [PERSON] на користь Громадської спілки «Громада Щасливого» 2\~436 гривень 00 копійок моральної шкоди; -стягнути з голови [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області [PERSON] на користь Громадської спілки «Громада Щасливого» суму понесених судових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Громадська спілка «Громада Щасливого» зареєстрована Державною реєстраційною службою 03.03.2015, засновниками якої є ТОВ «АГРО-СОЮЗ «Бортничі» та ТОВ «[PERSON] Плюс», є громадським обєднанням та діє на принципах добровільності та самоврядності на території сіл Щасливого та Проліски Бориспільського району Київської області, обєднує членів з метою поєднання зусиль на основі єдності інтересів для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних інтересів, а також, що станом на 10.06.2015 завдяки активній позиції, яку веде Спілка, її членами стали понад 300 осіб, як зареєстровані та проживають на території вказаних сіл та більше 25 підприємств, які провадять свою діяльність на території вказаних сіл. Позивач також стверджує, що спілка листівками інформує місцеву громаду про актуальні питання місцевого рівні, допомагає громадянам в оформленні субсидій, надає безоплатно консультації, а також що [PERSON] сільська рада встановила окремий порядок розгляду звернень від Спілки виключно на пленарних засіданнях сільради. Так, позивач зазначає, що 16 липня 2015 року відбулось пленарне засідання [PERSON] сільської ради Борспільського району Київської області, в якому взяли участь місцеві депутати, сільський голова [PERSON], були присутні представники місцевої громади, політичних партій. Під час пленарного засідання сільський голова [PERSON] сільської ради поширив недостовірну інформацію: 1. «Громадська спілка «Громада Щасливого» ніякого відношення до громади не має і вона створена виключного для того, щоб дестабілізувати ситуацію в… на території [PERSON] сільської ради, що вона і пробує робить на протязі принаймні трьох місяців». 2. Під час розгляду звернень Громадської спілки «Громада Щасливого»: «Громадська спілка не є організацією і тим паче, що вона не є громадською спілкою це штучна спілка, створена під вибори, яка працює по певній політичній технології на вибори. І це всім видно і зрозуміло». На підтвердження факту висловлювання голови [PERSON] сільської ради позивач надає відеозапис, а також стверджує, що голова [PERSON] сільської ради своїм висловлюванням поширив недостовірну інформацію, яка завдає суттєвої шкоди діловій репутації Громадської спілки «Громада щасливого», що вказані недостовірні висловлювання носять негативний характер по відношенню до позивача, негативно характеризують її діяльність, створюють враження про те, що Спілка діє з метою досягнення політичних та особистих цілей, а не представництва інтересів громади, а також що поширена в публічному місці, під час пленарного засідання [PERSON] сільської ради інформація, сприймалась присутніми особами як офіційна позиція органу місцевого самоврядування. Враховуючи, що голова [PERSON] сільської ради двічі під час сесії поширив недостовірну інформації про позивача, на відшкодування немайнової шкоди, вони просять стягнути 2436 гривень, тобто по одній мінімальній заробітній платі за кожне висловлювання та вважає, що хоча такий розмір й не повністю покриває шкоду, завдану діловій репутації Громадської спілки, він є співмірним із заробітною платою сільського голови та достатнім для того, щоб упередити в подальшому порушення чинного законодавства щодо поширення недостовірної інформації про Громадську спілку «Громада Щасливого». Ухвалою суду від 03.09.2015 [PERSON] сільську раду Бориспільського району Київської області відповідно до вимог ст.33 ЦПК України, ст.277 ЦК України було залучено в якості співвідповідача (а.с.27). 30.10.2015 за заявою представника позивача ухвалою суду замінено первісного відповідача [PERSON] [PERSON] сільської ради [PERSON] на належного відповідача [PERSON] сільську раду Бориспільського району Київської області (а.с.59,81). В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала викладені в позовній заяві обставини та заявлені позовні вимоги, просила суд їх задовольнити, а також надала письмові пояснення від 30.10.2015 року, відповідно до яких зазначила, що відеозйомку на питання щодо здійснення якої відповідачем була поширена зазначена в позові недостовірна інформація, проводив член спілки директор ТОВ «АГРО-Будсервіс» [PERSON]; а також що саме під час розгляду письмового звернення Громадської спілки «Громада Щасливого» №92 від 07 липня 2015 року стосовно надання матеріальної допомоги дитячому лікарю [PERSON], яке зареєстроване в [PERSON] сільській раді за вх.№440/02-13 від 07.07.2015, сільський голова повідомив наступне: «Громадська спілка не є організацією і тим паче, що вона не є громадською спілкою це штучна спілка, створена під вибори, яка працює по певній політичній технології на вибори. І це всім видно і зрозуміло» (а.с.61-62). Представник відповідача голови [PERSON] сільської ради Бориспільського району в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав, посилаючись на те, що зі змісту виступів, які маються на відоезапису не зрозуміло стосовно якої саме громадської спілки була мова, що позивач не довів, що поширені вислови стосувались саме Громадської спілки «Громада Щасливого». Він зазначає, що вислови сільського голови носили оціночний характер стосовно діяльності невизначеної групи людей як громадської спілки в звичайному розумінні, а не саме юридичної особи Громадської спілки "Громада Щасливого" та не містили конкретних фактів. Згідно з письмовими запереченнями [PERSON] [PERSON] сільської ради [PERSON], він також зазначає, що йому відомо, що з початку року на території сіл Проліски та Щасливе спільно діють група громадян, які роблять все для того, щоб знизити авторитет [PERSON] Щасливського сільської ради серед громадян, з метою зниження рейтингу на найближчих виборах до органу місцевого самоврядування, які повинні відбутися 25 жовтня 2015 року. В його розумінні термін громадська спілка це група громадян, які діють спільно для досягнення певної мети (а.с.45-46). Представник відповідач [PERSON] сільської ради в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, надав пояснення аналогічні за змістом поданих до суду письмових пояснень від 23.09.2015 (а.с.31-33). Так відповідач звертає увагу, що в зазначених висловах, які містяться у першій частині відео, в кінці, та на початку другого відео, голова [PERSON] сільської ради [PERSON] говорить приблизно наступне: «Громадська спілка ніякого відношення до громади не має і вона створена виключного для того, щоб дестабілізувати ситуацію на території [PERSON] сільської ради, що вона і пробує робить на протязі принаймні трьох місяців». А також, що на третьому відео [PERSON] зазначає: «Громадська спілка не є організацією і тим паче, що вона не є громадською спілкою це штучна спілка, створена під вибори, яка працює по певній політичній технології на вибори. І це всім видно і зрозуміло». Зі змісту слів [PERSON] вбачається, що це стосувалось Громадської спілки або громадських спілок, а не конкретно Громадської спілки «Громада Щасливого». Відповідач звертає увагу, що позивач не надав до суду жодних доказів завдання йому шкоди немайнового характеру. Заслухавши і дослідивши письмові пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи та наданий позивачем відеозапис, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Сторонам було розяснено, що відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України судом було розяснено особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, та попереджено про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. В тому числі розяснено, що відповідно до вимог ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Крім того, при відкритті провадження у справі (а.с.14) сторонам розяснено порядок подання доказів, визначений ст.131 ЦПК України та наслідки його недотримання. Відповідно до ст.94 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також відповідно до змісту ч.2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, втому числі відновлення становища, яке існувало до порушення, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. А також, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Виходячи з аналогії закону передбаченої ч.1 ст.8 Цивільного кодексу України, суд при вирішенні даного позову враховує положення ст.277 цього кодексу в редакції Закону від 27.03.2014, які регулюють подібні за змістом правовідносини щодо захисту особистого немайнового права фізичних осіб. А саме, що відповідно до вимог ч.4 ст.277 Цивільного кодексу України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Та положення ст.7 вказаної статті, відповідно до якої спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Згідно розяснень, наведених в п. 15\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації, поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного звязку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Крім того, в розясненнях, наведених в п. 4 вказаної постанови зазначено про те, що поняття ділової репутації, є морально-етичною категорією й одночасно особистим немайновим правом, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. При цьому в п.19 постанови Пленуму наголошено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до вимог ч.1 ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Відповідно до ч.2 вказаної статті оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Так, сторонами визнано той факт, що 16 липня 2015 року в с.Щасливе Бориспільського району київської області за участю голови [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області [PERSON] відбулось пленарне засідання пятдесят другої сесії шостого скликання Щаливської сільської ради Бориспільського району Київської області, що також підтверджується протоколом №2 від 16 липня 2015 року (а.с.49-50), в ході якого здійснювався відеозапис присутньою на засіданні сторонньою особою. Яким, як стверджує представник позивача, був член Громадської спілки «Громада Щасливого»директор ТОВ «АГРО-Будсервіс» [PERSON]. Проте, та обставина, що відеозапис здійснювався саме [PERSON], а також що він є членом Громадської спілки «Громада Щасливого» позивачем не доведена, оскільки, письмові докази, на які в своїх письмових поясненнях від 30.10.2015 року посилався представник позивача, не були прийняті судом з урахуванням вимог ст.131 ЦПК України (а.с.61-62,81-82). Так, дослідженням наданого позивачем відеозапису пленарного засідання [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області встановлено, що він складається з трьох електронних файлів, які містять відокремлені частини відеозапису засідання пленарного засідання [PERSON] сільської ради, на яких в тому числі зафіксовано два висловлювання голови [PERSON] сільської ради [PERSON], одне з яких переривається на першій частині відеозапису та продовжується на другій частині відеозапису наступного змісту: «Громадська спілка ніякого відношення до громади не має і вона створена виключного для того, щоб дестабілізувати ситуацію… на території [PERSON] сільської ради, що вона і пробує робить на протязі принаймні трьох місяців». А також, на третьому відеозапису зафіксовано висловлювання голови [PERSON] сільської ради [PERSON] наступного змісту: «Громадська спілка не є організацією і тим паче, що вона не є громадською спілкою це штучна спілка, створена під вибори, яка працює по певній політичній технології на вибори. І це всім видно і зрозуміло». Аналізуючи зміст наведених висловлювань, суд прийшов до переконання, що за їх змістом не можна однозначно визначити, що воно стосується певної юридичної особи, а саме Громадської спілки «Громада Щасливого», оскільки не містить таких даних, а зазначеного позивачем висновку можна дійти лише шляхом припущень. Суд також враховує, що доводи позивача про те, що саме під час розгляду письмового звернення Громадської спілки «Громада Щасливого» №92 від 07 липня 2015 року стосовно надання матеріальної допомоги дитячому лікарю [PERSON], яке зареєстроване в [PERSON] сільській раді за вх.№440/02-13 від 07.07.2015, сільський голова поширив інформацію про те, що : «Громадська спілка не є організацією і тим паче, що вона не є громадською спілкою це штучна спілка, створена під вибори, яка працює по певній політичній технології на вибори. І це всім видно і зрозуміло»,- жодним належним і допустимим доказом та у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку доведені не були, а письмові докази, на які в своїх письмових поясненнях від 30.10.2015 року посилався представник позивача, не були прийняті судом з урахуванням вимог ст.131 ЦПК України (а.с.61-62,81-82). Крім того, суд прийшов до переконання, що обидва вищенаведені висловлювання голови [PERSON] сільської ради [PERSON] не містять конкретних фактів та за своєю формою і змістом є оціночними судженнями, висловлюванням критики щодо діяльності певних осіб на території [PERSON] сільської ради, що повністю узгоджується з вищенаведеними письмовими поясненнями голови [PERSON] сільської ради [PERSON] (а.с.45-46), відповідно до яких, як йому відомо, з початку року на території сіл Проліски та Щасливе спільно діють група громадян, які роблять все для того, щоб знизити авторитет [PERSON] Щасливського сільської ради серед громадян, з метою зниження рейтингу на найближчих виборах до органу місцевого самоврядування, які повинні відбутися 25 жовтня 2015 року, що в свою чергу є загально відомим фактом, який не потребує доведення. З урахуванням викладеного, оскільки позивачем не доведено, що поширена [PERSON] сільською радою Бориспільського району Київської області інформація стосувалась саме Громадської спілки «Громада Щасливого»,а також враховуючи, що поширена інформація є оціночними судженнями, вимоги позивача щодо зобовязання її спростування а також відшкодування завданої моральної шкоди внаслідок приниження її ділової репутації, суд вважає безпідставними. Крім того, позивачем не було надано жодного належного і допустимого доказу, що внаслідок поширеної відповідачем інформації було заподіяно немайнову шкоду діловій репутації Громадської спілки «Громада Щасливого». З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги позивача щодо спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України у звязку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору (а.с.1) відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed