Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У червні 2016 року позивач [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі на даний час зареєстровано також місце проживання відповідача [PERSON] Позивач стверджувала, що, незважаючи на те, що відповідач не проживає в квартирі більше дев'яти років, вона змушена безпідставно сплачувати комунальні послуги і за неї. Як зазначила позивач, [PERSON] постійно проживає за адресою: [ADDRESS], де має свою частку у праві власності на квартиру. З цих підстав, [PERSON] просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач подала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності відповідача остання до суду не надсилала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, третя особа про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник третьої особи подала пояснення по справі, в яких також просила суд розглядати справу за її відсутності. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Шовкошитньою В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №4-3609 (а.с.9-10,13). Судом встановлено, що з 04.12.1980 року у спірній квартирі також було зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] (а.с.12). Позивач стверджувала, що, незважаючи на те, що відповідач вже дев'ять років не проживає в квартирі, вона змушена безпідставно сплачувати комунальні послуги і за неї. Факт непроживання відповідача за адресою: [ADDRESS] понад рік поспіль підтверджується, зокрема, довідкою Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області від 25.11.2016 року №1392, згідно з якою [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Крім того, згідно відповіді начальника ОКП "Кіровоградське ООБТІ" Шихової В.В. за [PERSON] зареєстровано нерухоме майно, а саме ? частка квартири [ADDRESS] на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.07.2011 року, виданого державним нотаріусом Маловисківської районної державної нотаріальної контори за №1-704 та зареєстровано в БТІ - 31.05.2012 року р.н.1561/7 (а.с.14). Крім того, факт непроживання відповідача за адресою: [ADDRESS] понад рік поспіль опосередковано підтверджується відповіддю Оболонського УП ГУНП у м. Києві на звернення [PERSON], відповідно до якої відповідач у справі не зверталася до Оболонського УП ГУНП у м. Києві з приводу того, що їй чиняться перешкоди у проживанні у квартирі [ADDRESS] чи у користуванні цією квартирою (а.с.15). Аналізуючи зібрані у справі докази у сукупності, суд вважає доведеним той факт, що відповідач не мешкає за адресою: [ADDRESS] більше року поспіль. Згідно з нормою ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач не проживає без поважних причин у квартирі [ADDRESS] понад рік, суд приходить до висновку про необхідність визнати її такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 551,20 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved