Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про припинення договору поруки, посилаючись на те, що 17.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №09-13-980-Р, відповідно до умов якого позивач поручився за виконання боргових зобов'язань ПП «Водообробка та обладнання» перед ПАТ «Брокбізнесбанк» за договором про надання овердрафту №09-13-980-О від 17.07.2013 року. Позивач зазначає, що в п.п. 1.4-1.6 договору поруки вказано, що порукою за цим договором забезпечено виконання боржником боргових зобов'язань в разі настання строку для дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. У разу порушення боржником зобов'язань, передбачених кредитним договором, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Зазначає, що 16.04.2014 року ПАТ «Брокбізнесбанк» направив ПП «Водообробка та обладнання» лист-претензію №743/046-кв про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої обраховує заборгованість з лютого 2014 року, яка станом на 15.04.2014 року становила 79 421,04 грн. 29.08.2014 року ПАТ «Брокбізнесбанк» направив [PERSON] вимогу про усунення порушення №1562/046-кв, в якій зазначив, що ПП «Водообробка та обладнання» не виконує зобов'язань щодо своєчасного повернення овердрафту, не сплачує нараховані відсотки, комісії за обслуговування овердрафту в розмірі та в строки передбачені умовами кредитного договору, тому станом на 22.08.2014 року сума загальної заборгованості за кредитним договором становить 85 315,08 грн. Позивач також вказує на те, що оскільки заборгованість ПП «Водообробка та обладнання» перед ПАТ «Брокбізнесбанк» виникла з лютого 2014 року, звернення відповідача до позивача, як поручителя, з вимогою від 29.08.2014 року здійснено після спливу шестимісячного строку для пред'явлення вимоги, що вказує на припинення договору поруки. Представник позивача в судовому засіданні посилаючись на обґрунтування вказані в позові просила вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що позивач помилково зазначає дату, з якої відраховується термін на пред'явлення кредитором вимоги до поручителя про виконання зобов'язань. Крім того, вказала, що кінцевим терміном повернення кредиту є 16.07.2014 року , оскільки банк не скористався своїм правом щодо вимоги дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором, а лише вимагав від позивача та поручителя погасити прострочену заборгованість, що підтверджується листами-вимогами та копією позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.09.2014 року, тому дата повернення кредиту залишилась на змінною. Третя особа - ПП «Водообробка та обладнання» в судове засідання свого представника не направила, про день та час судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суду на відомо. Суд, заслухавши пояснення позивача та пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що, 17.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №09-13-980-Р, відповідно до умов якого позивач поручився за виконання боргових зобов'язань ПП «Водообробка та обладнання» перед ПАТ «Брокбізнесбанк» за договором про надання овердрафту №09-13-980-О від 17.07.2013 року. Відповідно до п. 1.1 договору поруки в порядку та на умовах , визначених цим договором, поручитель поручається перед кредитором за виконання боргових зобов'язань боржника. Пунктом 1.2 договору порукою за цим договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником (в тому числі повного виконання) кожного і всіх його боргових зобов'язань у розмірі, валюті, строки та порядку встановленому кредитним договором. Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Частиною 1 ст. 251 ЦК України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення, а ч. і ст. 252 ЦК України встановлено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Відповідно до постанови пленуму ВССУ від 30.03.2012 N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. З урахуванням статей 553-554 ЦК України договір поруки укладається кредитором за зобов'язаннями, які забезпечуються порукою, і поручителем. Оскільки позичальник є не стороною договору поруки, а стороною у зобов'язанні, забезпеченому порукою, чинне законодавство України не передбачає обов'язку кредитора чи поручителя отримувати згоду позичальника на укладення договору поруки. Таким чином, обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Зазначені умови договору поруки є результатом домовленості сторін, які вільні у визначенні зобов'язань за договором та будь-яких інших умов своїх взаємовідносин, що не суперечить законодавству України. Судом встановлено, що 16.04.2014 року ПАТ «Брокбізнесбанк» направив ПП «Водообробка та обладнання» лист-претензію №743/046-кв про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої обраховує заборгованість з лютого 2014 року, яка станом на 15.04.2014 року становила 79 421,04 грн. 29.08.2014 року ПАТ «Брокбізнесбанк» направив [PERSON] вимогу про усунення порушення №1562/046-кв, в якій зазначив, що ПП «Водообробка та обладнання» не виконує зобов'язань щодо своєчасного повернення овердрафту, не сплачує нараховані відсотки, комісії за обслуговування овердрафту в розмірі та в строки передбачені умовами кредитного договору, тому станом на 22.08.2014 року сума загальної заборгованості за кредитним договором становить 85 315,08 грн. З матеріалів справи вбачається, що 16.09.2014 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернувся з позовною заявою в Святошинський районний суд м. Києва до ПП «Водообробка та обладнання» та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто після настання терміну повернення кредиту. Умовами п. 3.1.4 Кредитного договору передбачена певна процедура, за якою банк вимагає дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором, дотримання такої процедури свідчить про використання банком свого права на пред'явлення вимоги дострокового повернення. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові № 5 від 30.03.2012 року, при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Таким чином, оскільки в кредитному договорі, який укладений між відповідачем та третьою особою,зокрема пунком 1.5 Статті 1 Договору, встановлено строк його дії до 16.07.2014 року, дострокове виконання зобов'язань не мало місце, строк повернення кредиту залишився не змінним, а відатк з урахуванням дати звернення Банку до Святошинського районного суду м.Києва із вимогою про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, суд вважає, що ПАТ "Брокбізнесбанк" в межах шестимісячного строку , встановленого законом , звернувся до суду із вимогою до поручителя . Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та а підставі ст.ст. 203, 215, 251, 252, 526, 553, 554, 559 ЦК України,

Outcome: dismissed