Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до СТ «Зв'язківець» про визнання Садівницького товариства таким, що не має права на постійне користування земельною ділянкою та визнання недійсним рішень правління. Свої позовні вимоги мотивував тим, що з 07 квітня 1972 року він є членом СТ «Зв'язківець» та власником земельної ділянки [NUMBER]. У листопаді 2006 року, він разом із сусідом, який є суміжним землекористувачем, звернулись з заявами до правління СТ «Зв'язківець» про переоформлення на його ім'я земельної ділянки [NUMBER], що межує з його власною ділянкою та яка знаходилась у користуванні [PERSON] у відповідності до протоколу правління СТ «Зв'язківець» №13 від 20.06.1991 року. 11 листопада 2006 року, рішенням правління СТ «Зв'язківець» (протокол №6), йому було передано земельну ділянку [NUMBER], площею 225 кв.м., з правом подальшої приватизації у зв'язку з відсутністю перспективи дороги. З зазначеного вище часу і по теперішній час, він постійно та відкрито користується земельною ділянкою [NUMBER] на території кварталу з кадастровим номером 75:670 у Святошинському районі м. Києва. Він з дружиною привели зазначену земельну ділянку до належного стану, вирощують на ній овочі, ягоди та фрукти. 22 травня 2013 року, на засіданні правління СТ «Зв'язківець» було прийнято рішення про позбавлення його права користування спірною земельною ділянкою. Засвідчену копію протоколу вищезазначеного засідання правління СТ «Зв'язківець» від 22.05.2013 року за №57 він отримав лише 31 травня 2013 року на свій запит від 25 травня 2013 року. Цього ж дня, він отримав витяг з протоколу засідання правління СТ «Зв'язківець» №51 від 14.07.2012 року. З даних документів він дізнався, що рішення про позбавлення його права користування земельною ділянкою [NUMBER] прийнято повторно. Однак, про прийняття першого рішення його не повідомляли. У зв'язку з вищенаведеним, вважає зазначені рішенні неправомірними та необгрунтованими. Крім того він в позовній заяві зазначив, що відповідач, який не є власником земельної ділянки [NUMBER] у кварталі з кадастровим номером 75:670 у Святошинському районі м. Києва та не є її користувачем, не має жодних прав розпоряджатися спірною земельною ділянкою, в тому числі вимагати її повернення та/або надавати відповідні дозволи. На підставі викладеного, він був змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та просить суд ухвалити рішення, яким визнати СТ «Зв'язківець» таким, що втратило право користування земельними ділянками к варталі з кадастровим номером 75:670 у Святошинському районі м. Києва, зокрема, але не виключно, земельною ділянкою [NUMBER]. Крім того, визнати недійсними рішення правління СТ «Зв'язківець». В подальшому, представник позивача звернувся з заявою про уточнення позовних вимог, а саме першу вимогу позовної заяви виклав в наступній редакції: визнати СТ «Зв'язківець» таким, що не має прав на земельні ділянки, зокрема, але не виключно права постійного користування, у кварталі з кадастровим номером 75:670 у Святошинському районі м. Києва, в тому числі і на земельну ділянку [NUMBER] (кадастровий номер 75:670:253). Решта вимог позивача залишена без змін. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача СТ «Зв'язківець», голова правління СТ «Зв'язківець» Садовничий В.В., проти позову заперечував в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, з'ясувавши усі фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] з 07 квітня 1972 року є членом СТ «Зв'язківець» та власником земельної ділянки [NUMBER] (а.с.11 - копія довідки). 04 листопада 2006 року сусід позивача, [PERSON], який є суміжним землекористувачем, звернувся з заявою до правління СТ «Зв'язківець», в якій повідомляв, що відмовляється від своєї ділянки, площею 200 кв.м., розміщеної між лісовою дорогою та садовою ділянкою [NUMBER], яка належить [PERSON], наданої йому в тимчасове користування згідно протоколу засідання правління СТ «Зв'язківець» №13 від 20.06.1991 року, на користь садівника [PERSON] (ділянка [NUMBER]), у зв'язку з компенсацією йому праці, вкладеної в ділянку, а також зелених насаджень на ній (а.с.14 - копія заяви). Згідно витягу з протоколу №6 від 11 листопада 2006 року засідання правління СТ «Зв'язківець», п.3 порядку денного було розгляд заяв садівників [PERSON] (ділянка [NUMBER]) та [PERSON] (ділянка [NUMBER]) про передачу [PERSON] земельної ділянки [NUMBER] (перспектива дороги). Зазначеним засіданням правління було вирішено передати земельну ділянку [ADDRESS], розміром 225 кв.м. [PERSON] з правом подальшої приватизації, в зв'язку із відсутністю перспективи дороги (а.с.15 - копія витягу з протоколу №6). Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, з зазначеного вище часу і по теперішній час, позивач постійно та відкрито користується земельною ділянкою [NUMBER] на території кварталу з кадастровим номером 75:670 у Святошинському районі м. Києва. Останній з дружиною привели зазначену земельну ділянку до належного стану, вирощують на ній овочі, ягоди та фрукти. Однак, як вбачається з матеріалав даної цивільної справи, а саме з витягу з протоколу №51 від 14.07.2012 року засідання правління СТ «Зв'язківець», постановлено відмінити рішення правління СТ «Зв'язківець» від 11.11.2006 року, протокол №7(5) про передачу в тимчасове користування ділянки землі загального користування СТ «Зв'язківець» члену с/т [PERSON], с/д [NUMBER] та повернути зазначену земельну ділянку до землі загального користування СТ «Зв'язківець» (а.с.34 - копія витягу з протоколу №51). Крім того, з протоколу №57 від 22.05.2013 року засідання правління СТ «Зв'язківець» вбачається, що одним з питань порядку денного засідання правління СТ «Зв'язківець» стояло питання щодо повторного розгляду земельного питання члена с/т [PERSON], с/д [NUMBER] та постановлено підтвердити відміну рішення правління СТ «Зв'язківець» від 11.11.2006 року, протокол №7(5) про передачу в тимчасове користування землі загального користування члену с/т [PERSON], с/д [NUMBER], згідно рішення правління СТ «Зв'язківець» протокол №51 від 14.07.2012 року, повернути вищеназвану земельну ділянку до землі загального користування СТ «Зв'язківець» для суспільних потреб членів СТ «Зв'язківець», провести обмірювання периметру землі загального користування, яка межує з с/д [NUMBER]. Крім того, надати припис члену с/т [PERSON], с/д [NUMBER] з вимогою звільнити вищеназвану земельну ділянку від споруд та насаджень до 01.07.2013 року (а.с. 28- 32 - копія протоколу №57). Як зазначив позивач в позовній заяві, про прийняття першого рішення його не повідомляли,у зв'язку з чим він вважає зазначені рішенні правління СТ «Зв'язківець» неправомірними та необгрунтованими. Крім того, позивач зазначив, що відповідач, який не є власником земельної ділянки [NUMBER] у кварталі з кадастровим номером 75:670 у Святошинському районі м. Києва та не є її користувачем, не має жодних прав розпоряджатися спірною земельною ділянкою, в тому числі вимагати її повернення та/або надавати відповідні дозволи. З копії чергового кадастрового плану (витяг з бази даних міського земельного кадастру від 04.06.2013 року) вбачається, що земельна ділянка (код ділянки 75:670:253) перебуває в користуванні СТ «Зв'язківець» (а.с.52 - копія чергового кадастрового плану). Однак, як пояснив представник відповідача в судовому засіданні, відсутність у вищезазначеному кадастровому плані «виду права» у відповідній графі вказує лише на те, що відповідачем не було переоформлено право приватної власності відповідно до п.6 «Перехідних положень «Земельного кодексу України» в редакції від 31.03.2006 року. Крім того, відсутність «виду права» у відповідній графі не є підставою для припинення права постійного користування земельною ділянкою, так як перелік підстав припинення права постійного користування земельною ділнкою є вичерпний та визначений п.3,4 ст.142 ЗК України. Отже, починаючи з 2006 року та по сьогоднішній день, вищий орган управління товариства не звертався з клопотанням до Київської міської ради про припинення права постійного користування земельною ділянкою. Як зазначив представник відповідача в судовому засіданні, земельна ділянка загального користування [NUMBER] дійсно була передана у тимчасове користування члену СТ «Зв'язківець» [PERSON] відповідно до протоколу правління №13 від 20.07.1991 року, але з певними обмеженнями: тимчасове користування без права забудови та висадження плодових дерев, так як в майбутньому зазначена ділянка повинна була використовуватись для задоволення потреб всіх членів СТ «Зв'язківець», що і трапилось в теперішній час. Крім того, технічний директор ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» у відповідь на запит голови правління СТ «Зв'язківець» Садовничого В.В. надав відповідь, з якої вбачається, що ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» веде листування з членом СТ «Зв'язківець» [PERSON] щодо проектування товариством КТП-10/0,4 кВ на земельній ділянці, яка межує з його земельною ділянкою (а.с.88 - копія листа). Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідач, який не є власником земельної ділянки [NUMBER] у кварталі з кадастровим номером 75:670 у Святошинському районі м. Києва та не є її користувачем, не має жодних прав розпоряджатися спірною земельною ділянкою, в тому числі вимагати її повернення та/або надавати відповідні дозволи. Відповідно до ч.1,2 ст.92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування". Згідно ст.142 ЗК України, припинення права власності на земельну ділянку у разі добровільної відмови власника землі на користь держави або територіальної громади здійснюється за його заявою до відповідного органу. Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у разі згоди на одержання права власності на земельну ділянку укладають угоду про передачу права власності на земельну ділянку. Угода про передачу права власності на земельну ділянку підлягає нотаріальному посвідченню. Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації. Як вже встановлено в ході судового розгляду, СТ «Зв'язківець» є користувачем спірної ділянки. Крім того, відповідно до п.2 п.п.4.2 Статуту СТ «Зв'язківець» (діюча редакція), товариство зобов'язане утримувати в належному стані відведену територію, під'їздні шляхи та проїзди. Також, в ході судового розгляду встановлено, що СТ «Зв'язківець» не зверталось з клопотанням до КМР про припинення постійного користування земельною ділянкою. Отже, в судовому засіданні встановлено, що правління СТ «Зв'язківець» діяло в межах діючого статуту СТ «Зв'язківець», а тому рішення правління, викладені в протоколах правління №51 від 14.07.2012 року та №57 від 22.05.2013 року є легітимними та прийняті в межах повноважень правління СТ «Зв'язківець». Таким чином, в ході судового розгляду позивачем не доведено позовні вимоги та на надано належних доказів, в підтвердження даних вимог, а тому суд дійшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed