Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~06.08.2021 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла вищевказана позовна заява. Вказуючи на укладення договору позики та порушення зобов`язань позичальником (відповідачем у справі) з повернення суми позики в повному обсязі, позивач просить суд стягнути на його користь борг за договором позики в сумі 62617 грн. 35 коп. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 25 серпня 2021 року року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду через канцелярію надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, заперечень не надав. \~ \~ \~ \~В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України). \~ \~ \~ \~Враховуючи дані норми, суд вважає, що справи необхідно проводити за відсутності відповідача в межах процедури заочного судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини щодо передачі грошей в позику. Зокрема, згідно заяви від 29.07.2019 відповідач отримав 40000 грн. (що підтверджується видатковим касовим ордером від 29.07.2019) з умовою погашення шляхом утримання із заробітної плати щомісяця по 2000 грн., згідно заяви від 25.02.2020 відповідач отримав 26548 грн. 10 коп. (що підтверджується видатковим касовим ордером від 28.02.2020) з умовою погашення шляхом утримання із заробітної плати щомісяця по 2000 грн.; згідно заяви від 08.09.2020 відповідач отримав 29469 грн. 25 коп. (що підтверджується видатковим касовим ордером від 10.09.2020) з умовою погашення шляхом утримання із заробітної плати щомісяця по 3000 грн.; згідно заяви від 01.03.2021 відповідач отримав 21000 грн. 00 коп. (що підтверджується видатковим касовим ордером від 01.03.2021) з умовою погашення шляхом утримання із заробітної плати щомісяця по 4000 грн. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1047 ЦК України закріплено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом також встановлено, що 20.05.2021 відповідача було звільнено з роботи у ТОВ "КОНТАКТ ПЛЮС" за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Після цього, як вказує позивач відповідач припинив повертати кошти отримані ним у позику. Враховуючи дані обставини та зміст норми ч. 1 ст. 612 ЦК України, суд приходить до висновку, що відповідач (позичальник) на час звернення позивача з цим позовом до суду, вважавс таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за кожним з вищевказаних договорів. Доказів протилежного відповідач не надав. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а, згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із визначених ч. 2 статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі. З урахуванням встановлених фактичних обставин та вищенаведених норм суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо стягнення суми позики знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2270 грн. 00 коп.

Outcome: approved