Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

В грудні 2015 року позивач комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення Запоріжміськсвітло (далі КП Запоріжміськсвітло) звернулось до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вказує, що Державною фінансовою інспекцією в Запорізькій області в 2013 році проведено перевірку фінансово-господарської діяльності позивача, в результаті якої складено акт від 23.01.2013 року. Інспекцією було встановлено, що підприємство в 2011 році, в той час як посаду директора обіймав [PERSON], надало благодійному фонду Фонд сприяння розвитку міста Запоріжжя безповоротну фінансову допомогу в загальній сумі 50000 грн., в той час як фінансовим планом на 2011 році надання такої допомоги передбачено не було. Внаслідок порушення КП Запоріжміськсвітло завдано матеріальної шкоди на суму 50000 гривень. Державна фінансова інспекція в своїй вимозі зобов'язала відповідача стягнути з благодійному фонду Фонд сприяння розвитку міста Запоріжжя допомогу в сумі 50000 грн., або стягнути вказану суму з колишнього директора [PERSON], як з винної у безпідставному наданні допомоги особи. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили його задовольнити. Пояснили, що акт Державної фінансової інспекції був отриманий позивачем в лютому 2013 року. КП Запоріжміськсвітло оскаржило до Запорізького окружного адміністративного суду обов'язкові до виконання пункти 2,3 вимог від 05.02.2013 року, в яких позивача було зобов'язано стягнути з з благодійному фонду Фонд сприяння розвитку міста Запоріжжя допомогу в сумі 50000 грн., або стягнути вказану суму з осіб, винних у безпідставному наданні допомоги. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечив. Представник відповідача адвокат [PERSON] суду пояснив, що КП Запоріжміськсвітло було зобов'язано стягнути суду благодійної допомоги з Фонду сприяння розвитку міста Запоріжжя, проте позивач не вичинив жодних дій для стягнення суми з одержувача допомоги, а звернувся із позовом до [PERSON] Вважає, що позивач пропустив строки позовної давності для звернення з позовом про відшкодування матеріальної шкоди працівником підприємства, який становить один рік. Просив суд застосувати позовну давність та відмовити у позові. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. У період з 24.12.2012 по 23.01.2013 року посадовими особами Державної фінансової інспекції в Запорізькій області було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Запоріжміськсвітло» за період з 01.11.2010 по 30.11.2012 року, за результатами якої складено акт від 23.01.2013 року під №06-21/2. Актом було встановлено, що за період з 01.11.2010 по 30.11.2012 року, підприємством на підставі листів від 02.09.2011 №14/61-11, від 24.10.2011 №36/-11 та від 14.11.2011 №40/61-11 Благодійному фонду „Фонд сприяння розвитку міста Запоріжжя" у вересні, листопаді та грудні 2011 року надано безповоротну фінансову (благодійну) допомогу в загальній сумі 50 000,0 грн., в тому числі у вересні 2011 року - 5 000,0 грн., у листопаді 2011 - 15 000,0 гри., у грудні - 30 000,0 грн., шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок вказаного фонду. Внаслідок допущеного порушення КП „Запоріжміськсвітло" завдано матеріальної шкоди (збитків) у загальній сумі 50 000 гривень. У період з 05.03.2011 по 17.12.2012 року посаду директора КП Запоріжмськсвітло обіймав відповідач [PERSON] За результатами ревізії Державною фінансовою інспекцією пред'явлена вимога від 05.02.2013 №08-06-14- 14/910 щодо усунення порушень фінансової дисципліни. Відповідно до п.2. вимоги Держфінінспекції в Запорізькій області вимагається: стягнути з одержувача благодійну допомогу у сумі 50 000,0 грн., у тому числі шляхом пред'явлення позову до суду. В іншому випадку стягнути з осіб винних у безпідставному наданні благодійної допомоги збитки в сумі 50 000,0 грн., у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України. Не погодившись з вимогою Держфінінспекції в Запорізькій області від 05.02.2013 року позивач оскаржив п.2,3 вимоги до Запорізького окружного адміністративного суду. Постановою від 01.07.2013 року в задоволенні позову було відмовлено, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 року вказана постанова залишена без змін. Крім того, Державна фінансова інспекція в Запорізькій області звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом, в кому просила зобов'язати КП Запоріжмськсвітло виконати п.2,3 вимоги від 05.02.2013 року. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.09.2014 року позов було задоволено, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2015 року вказана постанова залишена без змін. Представник відповідача, який заявив про застосування строків позовної давності, обгрунтовує свої доводи тим, що стаття 233 КЗпП України передбачає 1-річний строк для звернення власника до працівника із позовом про стягнення матеріальної шкоди з дня виявлення заподіяної шкоди. Вважає, що заподіяння шкоди було виявлено після складення Держфінінспекцією акту від 23.01.2013 році. Представники КП Запоріжміськсвітло вважають, що строк позовної давності розпочався з дня набрання законної сили постанови Запорізького окружного адміністративного суду, якою було зобов'язано КП Запоріжміськсвітло виконати п.2,3 вимог Держфінінспекції. Постанова набрала законної сили 28.05.2015 року, а тому вважають, що не пропустили строк позовної давності для звернення із позовом до суду. Проаналізувавши доводи представників сторін, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 256, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. На підставі ст. 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Заподіяння шкоди КП Запоріжмськсвітло на суму 50000 грн. внаслідок безпідставного надання благодійної допомоги було виявлено Держфінінспекцією та знайшло своє відображення в акті від 23.01.2013 року. Примірник акту було вручено представнику КП Запоріжміськсвітло 01.02.2013 року. Вимога Державної фінансової інспекції від 05.02.2013 року, якою КП Запоріжміськсвітло було зобов'язано стягнути з одержувача благодійну допомогу у сумі 50 000,0 грн., у тому числі шляхом пред'явлення позову до суду, в іншому випадку стягнути з осіб винних у безпідставному наданні благодійної допомоги збитки в сумі 50 000,0 грн., є обов'язковою для виконання відповідно до ст.15 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні, де вказано, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються. Суд вважає, що заподіяння шкоди підприємству було виявлено позивачем з дня вручення представнику КП Запоріжміськсвітло копії акту перевірки 01.02.2013 року, а тому з цього дня розпочався перебіг строку позовної давності. Звернувшись до суду із позовом про стягнення суми заподіяної шкоди 25.12.2015 року, позивач КП Запоріжміськсвітло пропустило строк позовної давності, що відповідно до ст. ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Доводи представників відповідача про те, що перебіг строку позовної давності розпочався після набрання законної сили постановою суду, якою КП Запоріжміськсвітло зобов'язано виконати вимоги Держфінінспекції, є безпідставними з огляду на наступне. Стаття 233 КЗпП України передбачає початок перебігу строку позовної давності саме з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Строк позовної давності може зупинятись лише у випадках, передбачених ч.1 ст.263 КЗпП України. Таким чином, оскарження КП Запоріжміськсвітло в судовому порядку результатів перевірки, проведеної Держфінінспекцією, не зупиняє перебіг строку позовної давності. У звязку із викладеним, суд дійшов висновку, що позов КП Запоріжміськсвітло підлягає залишенню без задоволення внаслідок пропуску строку позовоної давності для звернення до суду.

Outcome: dismissed