Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення та зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказує, що заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19.10.2016 року по цивільній справі № 569/11577/16-ц стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів з індексацією відповідно до закону, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред»явлення позову - 14 вересня 2016 року. Наказом Головного управління національної поліції у Рівненській області № 87 о/с від 25.04.2017 року його звільнено зі служби в поліції. На даний момент він є безробітним, стабільний дохід в нього відсутній. 30.04.2015 року він зареєстрував новий шлюб. В зв»язку із зміною матеріального та сімейного стану просить стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі по 3 000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідачка - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю посилаючись на те, що відсутні підстави для зменшення аліментів, просить суд відмовити у їх задоволенні. Крім того, надала копію виписки з ПАТ КБ «Приват Банк» про надходження на її картковий рахунок аліментів за період з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року, копію акту державного виконавця від 28.12.2017 року. Вказала, що обставини викладені в позовній заяві про те, що [PERSON] на даний час безробітний не відповідають дійсності, так як [PERSON] проживає в м. Києві та працює з 24.06.2017 року у Головному управлінні боротьби з корупцією та організованою злочинністю СБ України. Заслухавши думку представника позивача - [PERSON] та відповідача, дослідивши докази надані сторонами на доведення обставин, на які вони посилаються, обґрунтовуючи свої позовні вимоги та заперечення, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Судом встановлено, що заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19.10.2016 року по цивільній справі № 569/11577/16-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів з індексацією відповідно до закону, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред»явлення позову - 14 вересня 2016 року. Згідно акту державного виконавця від 28.12.2017 року вбачається, що позивач офіційно працевлаштований з 24.06.2017 року у Головному управлінні боротьби з корупцією та організованою злочинністю СБ України (а.с. 32). Судом встановлено, що позивач зареєстрував шлюб 30.04.2015 року з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Також судом встановлено, що на утриманні позивача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. Згідност. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз статті 192 Сімейного кодексу свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Враховуючи, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що за своїм матеріальним становищем та через стан здоров'я він не здатен сплачувати аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі, який встановлений рішенням суду, підстав для зменшення розміру аліментів у суду немає. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач має нормальний стан здоров'я, є працездатною особою, має стабільний заробіток. Його матеріальний стан навіть з відрахуванням аліментів є задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє від обов'язку утримувати свою неповнолітню доньку, а навіть дозволяє позивачу виконувати свої зобов'язання щодо оплати аліментів в розмірі, визначеному судом. Звертаючись з позовом до суду, він фактично не вказав обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів. Посилання позивача, як на підставу для зменшення розміру стягуваних аліментів, на те, що він створив сім`ю, суд до уваги не бере, доказів про те, що його матеріальний стан погіршився суду надано не було. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. У виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України позивач не довів суду, що його матеріальний або сімейний стан змінилися настільки, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання доньки - [PERSON], [INFO] на користь відповідача в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду. З огляду на викладене, суд вважає, що матеріальне становище платника аліментів, з урахуванням сплати аліментів відповідачу і наявності у нього інших утриманців дозволяє йому сплачувати аліменти на користь відповідача в розмірі визначеному рішенням суду від 19.10.2016 року, а докази , які надав суду позивач, суд не вважає достатніми для зменшення розміру аліментів. На підставі ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 81, 89, 259, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed