Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

у листопаді 2019 ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування. В обґрунтування позову зазначено, що 10.05.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра-Україна» та відповідачем було укладено поліс № АІ/9536086 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER] . 28.08.2016 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.2016 відповідача визнано винним у вчинені правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. 25.05.2017 між ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу №01/25.05.17 від 25.05.2017 щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли, згідно додатку №1 до Договору №01/25.05.17 від 25.05.2017 у ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» до [PERSON] . Згідно звіту про незалежну оцінку від 04.10.2016 та страхового акту №0012837.08.16/4 від 17.01.2017 вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого стовпа становить 55356,55 грн. 17.01.2017 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра-Україна» виплачено власнику пошкодженого стовпа страхове відшкодування відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у страховика виникло право на подачу регресного позову, у добровільному порядку відповідач вимогу страховика не виконав, тому за захистом своїх прав позивач звернувся до суду. Страхова сума за шкоду завдану майну згідно умов Полісу №АІ/9536086 від 10.05.2016 становить 45 620,46 грн., франшиза згідно умов полісу становить 510,00 грн., ПДВ 20% від вартості матеріального збитку відповідно до Звіту та Страхового акту становить 9 226,09 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження за правилами ст.ст.274-279 ЦПК України без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу був встановлений десятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу за адресою, яка вказана у позовній заяві. На момент розгляду справи відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву у справі. Клопотання по суті спору та з процесуальних питань сторонами не подавалися. Суд розглядає справу на підставі поданих матеріалів та наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі сторін. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 10.05.2016 року між ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» та відповідачем було укладено поліс № АІ/9536086 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER] . 28.08.2016 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок якої правопорушник здійснив наїзд на світлофорний стовб по [ADDRESS] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.2016 [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Відповідно до ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 25.05.2017 між ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу №01/25.05.17 від 25.05.2017 щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли, згідно додатку №1 до Договору №01/25.05.17 від 25.05.2017 у ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» до [PERSON] . Згідно звіту про незалежну оцінку від 04.10.2016 та страхового акту №0012837.08.16/4 від 17.01.2017 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого стовпа ТОВ «Готель Менеджемнт» становить 55356,55 грн. Згідно платіжного доручення № 173 від 17 січня 2017 року ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» перераховано ТОВ «Готель Менеджемнт» страхове відшкодування у розмірі 45 620,46 грн. 07.06.2017 року позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення по справі № 0012837,08,16/1 про виплату страхового відшкодування ( в порядку регресу). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Положеннями статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України). в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Відповідно до частини 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди» під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична чи особа громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, оперативного чи керування на інших підставах (договір оренди, довіреності і т.п.). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки з зв`язку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо). Судом встановлено, що вина відповідача підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.2016 року. Доказів виконання відповідачем вимог кредитора щодо виплати у порядку регресу страхового відшкодування страхувальнику матеріали справи не містять. Судом встановлено, що страхова сума за шкоду завдану майну згідно умов Полісу №АІ/9536086 від 10.05.2016 становить 45620,46, франшиза складає 510,00 грн., ПДВ 20% становить 9 226,09 грн. Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст. 1082 Цивільного кодексу України Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, з урахуванням викладеного позовні вимоги ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування підлягають задоволенню повністю. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1 921,00 грн. Разом з тим, позивач порушував питання про стягнення з відповідача витрат понесених ним на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Дефендерс» було укладено Договір № 1 про надання правової допомоги від 05.02.2019 Відповідно до акту прийому-передачі виконаних послуг по договору про надання правової допомоги загальна сума витрат на правничу допомогу становить 3000,00 грн., яка була перерахована адвокатському об`єднанню 30.05.2019 , що підтверджується платіжним дорученням №354. Під час розгляду справи стороною не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Зважаючи на вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000, 00 грн.

Outcome: approved