overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

07.07.2015р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, вказуючи, що 16.02.2002р. померла його донька [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у виді сертифікату ВН № 0094349 на право власності на земельну частку (пай), яку він має намір успадкувати за законом. Проте, під час внесення запису у сертифікат на право власності на земельну частку (пай), була допущена помилка, а саме: запис по батькові спадкодавиці був внесений як, "Миколаївна", тоді як необхідно було внести правильний запис, "Дмитрівна", і тому через неправильний запис в вищезазначеному документі заявник не має змоги реалізувати своє спадкове право. Заявник в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Заінтересованої особа в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення заявлених вимог. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке: Встановлено, що 16.02.2002р. померла донька заявника [PERSON], свідоцтво про смерть 1-АМ № 161617 (а.с.5), якій належав сертифікат ВН № 0094349 на право власності на земельну частку (пай) (а.с.4). Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

07.07.2016 року позивач [PERSON] звернулася до відповідача [PERSON] з зазначеною вище позовною заявою вказуючи на те, що 06 серпня 2005 року вони уклали шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС Новотроїцького РУЮ у Херсонській області , актовий запис №41. Від шлюбу мають двоє дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO]. Наразі їхня сім»я фактично розпалася і існує формально. Домовленості щодо надання матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримання дітей не досягнуто, тому вона бажає, що б відповідач сплачував аліменти за рішенням суду. Просить стягнути аліменти. Позивач надала до суду, заяву згідно якої просить слухати справу без її участі, позов підтримує. Відповідач надав до суду, заяву згідно якої просить слухати справу без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами Сімейного Кодексу: ст.ст. 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і вважає можливим стягнути з відповідача кошти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку для утримання кожної дитини , до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 551,60 гривень судового збору. На підставі зазначеного, ст.ст. 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-13 00:00:00

07.08.2005р. сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 58, від якого мають доньку [PERSON],[INFO].. Посилаючись на відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, втрату почуття любові та поваги, окреме проживання з жовтня 2014року, [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, наполягають на розірванні шлюбу, посилаючись на наявність у позивача іншої жінки, з якою він має намір зареєструвати шлюб, відповідачка просить залишити їй прізвище "[PERSON]". Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо з жовтня 2014року, не підтримують подружніх відносин і позивач має іншу жінку, не бажають зберегти сім'ю і наполягають на розірванні шлюбу. Спору щодо місця проживання дитини немає. Із встановалених обставин справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, тому, його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище "[PERSON]". На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

07.08.2015 року позивачка [PERSON] звернулась у суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки,[PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня пред"явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття, мотивуючи позов тим, що діти проживають з нею, знаходиться на її повному утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дітей. У судовому засіданні позивачка позов підтримла повністю і пояснила, що біля трьох років не проживає з відповідачем.За цей період відповідач зовсім не допомагає її утримувати дітей.Він телефоном спілкується з дочкою.З його слів він працює у Росії. Позивачка вважає, що оскільки відповідач працездатний, має нерегулярні заробітки, то він повинен їй платити аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 800 гривень щомісячно.Просить позов задовольнити. Належно повідомлений відповідач у судове засідання не з"явився, не повідомив про причини неявки, від нього не надійшло заяви про розглд справи за його відсутності, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов підлягає до задоволення повністю. З відповідача в користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 800 гривень щомісячно по слідуючим підставам. Як вбачається зі свідоцтва про народження (а.с.3-4) відповідач являється батьком дочки [PERSON],[INFO], та сина [PERSON],[INFO]. З матеріалів справи, з показів позивачки вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З позовної заяви, з показів позивачки у суді вбачається, що між сторонами не досягнуто згоди про утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON]. З показів позивачки у суді вбачається, що відповідач працює в Росії, не має постійної роботи, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України вона просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, з чим суд погоджується. Визначаючи розмір аліментів у розмірі 800 гривень щомісячно, суд відповідно до вимог ст.182 Сімейного Кодексу України враховує стан здоров"я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище позивачки, те, що у відповідача, крім [PERSON] та [PERSON], інших дітей немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

07.09.\~2017 року позивачка\~\~звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON]\~\~зазначає, що 24.03.2016 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинено та вони проживають окремо. Причиною стала несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри в зв'язку із чим постійно виникали сварки, свідком яких нерідко був їх син. Тому, оскільки їх шлюб існує формально, просить його розірвати. Позивачка\~\~у судовому засіданні позов\~\~підтримала\~та просила\~\~суд його задовольнити та залишити їй прізвище, яке вона отримала під час\~\~реєстрації шлюбу. Відповідач\~\~ у судове засідання не з'явився,\~\~причину неявки суду не повідомив, про\~\~час і місце розгляду справи\~\~був повідомлений через оголошення у газеті «Рідне Прибужжя» №50 \~(а.с. 33). Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 24 березня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим\~\~відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції за актовим записом №360. (а.с. 5). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина\~\~[PERSON], [INFO], що підтверджується його\~\~свідоцтвом про народження (а.с. 6). Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з'ясувавши фактичні стосунки подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд, вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя неможливе і їхній шлюб має бути розірвано. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу позивачка\~\~у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище "Борщ" на " Страхова ". Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв'язку із шлюбом змінив своє прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

07.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 31 серпня 2013 року. Від шлюбу дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, спільне проживання припинено, шлюб, що існує носить лише формальний характер, а тому просить суд позов задовольнити. Також просить відновити її дошлюбне прізвище "Цибенко". В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, але від неї поступила заява про розгляд справи у її відсутності. Згідно поданої заяви позивач позов підтримує, наполягає на розлученні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки. Причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2013 року. Від шлюбу дітей не мають (а.с. 6). Подружні стосунки припинені, позивач наполягає на розлученні, миритись не бажає. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112,113 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і "в разі його розірвання". Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

07.10.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30.11.2010 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області за актовим записом №172. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її (позивачці) утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в своїй позовній заяві позов підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, позов визнав, та не заперечував проти винесення рішення, яким стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України, - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] відповідач записаний його батьком. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] відповідач записаний її батьком. Отже, позов підлягає повному задоволенню в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір стягнення аліментів суд визначає виходячи з вимог ст.ст.182-183 Сімейного кодексу України, а також з того, що у відповідності зі ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється утримання з зарплати і доходів громадян при стягненні аліментів більш 50%. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що у відповідності зі ст.51 Конституції України кожний з подружжя має рівні права й обов'язки, а також батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Ст.180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки обоє зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Оскільки аліменти стягуються на двох дітей, то розмір аліментів не може перевищувати більш 33%. Суд у відповідності зі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача судові витрати в доход держави. Відповідач не додав суду відомостей і доказів, котрі дають право суду звільнити його від сплати судового збору. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню на підставі п.1 ст.367 ЦПК України, ст.191 СК України. На підставі ст.ст.180, 182-183. 191 Сімейного кодексу України, ст.70 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~07.10.2019 року до Ульяновського районного суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором звернулось Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк", представник позивача Гребенюк О.С., в якому зазначено, що між Позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н від 07.03.2013 року, згідно якого Відповідачка отримала кредит у сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. \~ \~ \~ \~Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. \~ \~ \~ \~Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. \~ \~ \~ \~Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну Інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web- сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-pecypc, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) AT КБ "ПРИВАТБАНК", що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~07.10.2019 року до Ульяновського районного суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором звернулось Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк", представник позивача Гребенюк О.С., в якому зазначено, що між Позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н від 09.09.2016 року, згідно якого Відповідачка отримала кредит у сумі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. \~ \~ \~ \~Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. \~ \~ \~ \~Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. \~ \~ \~ \~Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну Інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web- сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-pecypc, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) AT КБ "ПРИВАТБАНК", що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~07.10.2019 року до Ульяновського районного суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором звернулось Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк", представник позивача Гребенюк О.С., в якому зазначено, що між Позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н від 19.01.2016 року, згідно якого Відповідач отримав кредит у сумі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. \~ \~ \~ \~Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. \~ \~ \~ \~Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. \~ \~ \~ \~Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну Інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web- сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-pecypc, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) AT КБ "ПРИВАТБАНК", що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved