Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Рева О.О., звернулася до Біловодського районного суду Луганської області з позовною заявою до Свердловської міської ради Луганської області, Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування та стягнення суми, що входить до складу спадщини, посилаючись на наступне. [INFO] у м. Довжанськ (колишня назва м. Свердловськ) Луганської області померла бабуся позивача - [PERSON] , [INFO] . Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану було неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, тому позивач була вимушена в судовому порядку встановити факт смерті бабусі. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . А тому, позивач [PERSON] , відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, є спадкоємцем після померлої [PERSON] за правом представлення. До складу спадкового майна після померлої бабусі позивача - [PERSON] , входить сума пенсії, яка належала померлій, але не була нею одержана за життя. Згідно повідомлення Марківського відділу УПФУ Луганської області розмір недоотриманої пенсії померлої складає 54 748, 28 грн.. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину 15.01.2020 р. позивач звернулася до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляній В. Ознайомившись з наданими документами приватний нотаріус повідомила, що не може встановити місце відкриття спадщини, визначити та перевірити коло спадкоємців, як того вимагає порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, окрім того, звернула увагу, що сплинув строк прийняття спадщини, а відтак вчинити нотаріальні дії неможливо. А тому позивач, з урахуванням наданих суду відомостей Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо розміру недоотриманої пенсії, збільшила позовні вимоги та просить суд:визнати за нею право власності на недоодержану пенсію у розмірі 54 748, 28 грн., що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , в порядку спадкування за правом представлення; стягнути з Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на її користь суму врозмірі 54 748, 28 грн., що входить до складу спадщини після померлої [PERSON]. Позивач [PERSON] та її представник Рева О.О. в судове засідання не з`явилися, позивач звернулася до суду із заявою, в які просила суд справу розглядати за її відсутності та за відсутності її представника, на позовних вимогах наполягала. Представником відповідача Свердловської міської ради Луганської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представником відповідача Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, розглянувши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] та онукою [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 квітня 1981 року, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СК України № 00025265123 від 18 січня 2020 року, та копіює свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03 листопада 2007 року, щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивача. [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 14 березня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області №619/50/20 від 11 січня 2020 року встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Довжанськ (колишня назва м. Свердловськ) Луганської області. На підставі рішення суду 15 січня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Із листа приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляної В. від 15.02.2020 № 67/01-16 йдеться, що до нотаріуса звернулась [PERSON] з питань оформлення спадщини за законом після смерті [PERSON] , їй було повідомлено, що спадкова справа не заводилася, та роз`яснено положення статей 1268, 1270,1272 ЦК України. З відповіді Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 24.02.2020 року вих. №12402/03.1-17 на адвокатський запит Реви О.О. вбачається, що розмір недоодержаної пенсії [PERSON] складає 37418, 13 грн. Вже згідно повідомлення Марківського відділу УПФУ Луганської області розмір недоотриманої пенсії померлої за період з 01.03.2016 по 31.10.2018 складав 54 748, 28 грн.. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). При цьому, в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка повинна бути у вигляді саме постанови, згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказ Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5). Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. При розгляді справ про спадкування, слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі. З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви не додано постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тобто наведене свідчить про безпідставність позовної вимоги про визнання права власності в порядку спадкування, а також наявність можливості і необхідність вирішення даного питання в позасудовому порядку, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. За змістом наведених норм, позовне провадження характеризується наявністю матеріально-правового спору між сторонами, відповідачем у справах позовного провадження є особа - учасник цивільних правовідносин, яка порушує, не визнає або оспорює відповідні права позивача. Фактично з наведених вище обставин справи вбачається, що між сторонами відсутній цивільно-правовий спір, а звернення до суду обумовлене бажанням у такий спосіб оформити спадщину, що суперечить засадам цивільного судочинства, яке покликане розв`язувати (вирішувати) спір. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. У питанні визнання позову суд дійшов висновку, що воно суперечить закону, оскільки в такий спосіб в обхід встановлених законом процедур сторони фактично намагаються оформити право власності на спадкове майно. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовної вимоги про визнання права власності в порядку спадкування необхідно відмовити. Що стосується позовної вимоги про стягнення з Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь позивача суми, що входить до складу спадщини після померлої [PERSON] , слід зазначити наступне. Із листа Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 20.05.2020 №1238-31-7/35 слідує, що дата звернення за отриманням недоотриманої пенсії [PERSON] ще невідома, тобто вбачається, що за недотриманою пенсією позивач чи її представник до відповідача не зверталися. Так, відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно ст. 52 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за № 1058-ІV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 Закону № 1058, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Якщо зазначена сума пенсії протягом шестимісячного строку залишилась неотриманою, то вона входить до складу спадщини. Тобто, умовами для отримання недоотриманої пенсії померлого для членів сім`ї є спільне проживання з померлим або незалежно від факту спільного проживання, перебування їх на утриманні. Підтвердження цих умов здійснюється лише документально. В разі неможливості документального підтвердження з будь-яких причин, то зазначені факти встановлюються в судовому порядку. Як вже було зазначено, зміст ст. 1227 ЦК України у взаємозв`язку із ст. 52 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" слід розуміти таким чином, що суми пенсії які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, в першу чергу передаються членам його сім`ї, а лише у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тобто, такі суми пенсії протягом 6 місяців після смерті пенсіонера не входять до складу спадщини і можуть бути отримані членами його сім`ї в порядку ст. 52 вищевказаного Закону. Проте, в разі спливу цього шестимісячного строку та відсутності звернень членів сім`ї щодо отримання пенсії такі суми пенсії включаються до складу спадщини і розподіляються між спадкоємцями в порядку, встановленому ЦК України, а отже на такі суми пенсії може бути отримане свідоцтво про право на спадщину. Позивачем та його представником не було доведено, що у них відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Отже, оскільки в судовому засідання встановлено, що позивач та її представник не зверталися до відповідача з приводу отримання недоотриманої пенсії померлої [PERSON] протягом шести місяців з дня відкриття спадщини та не надавали свідоцтво про право на спадщину у вигляді недоотриманої пенсії, після спливу шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, то суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення з Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь позивача суми, що входить до складу спадщини після померлої [PERSON] також слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмолено повністю, судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed