Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі - Відповідач) про визнання незаконною відмови відповідача у поновленні договору оренди земельної ділянки та визнання договору оренди земельної ділянки поновленим. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17.07.2012 між ним та Чернігівською районною державною адміністрацією Запорізької області згідно діючого на той час законодавства був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 40 га для ведення фермерського господарства, на території Панфілівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області. Договір був укладений на три роки, а позивач, як орендар, мав переважне право поновити договір на новий строк, письмово повідомивши не пізніше ніж за 30 днів орендодавця про такий намір. Договір оренди набрав чинності після його державної реєстрації 05.04.2014, тому термін дії договору закінчувався 05.04.2017. Так, позивач на виконання умов договору 06.03.2017, з метою поновлення його дії на новий строк подав відповідачу лист-повідомлення з додатком письмовими документами, які свідчать про належне виконання своїх обовязків орендаря, а також додав проект додаткової угоди. Однак відповідач відмовив у продовженні дії договору оренди земельної ділянки. У звязку із чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав викладених в ньому. Представник відповідача заперечував проти позову. В судовому засіданні пояснив, що позивач звернувся із письмовим зверненням до відповідача про намір поновити договір 06.03.2017, а останньою датою звернення було - 05.03.2017, до листа-повідомлення позивачем не був долучений проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, позивач хотів продовжити строк дії договору на 3 роки, однак строк такого договору мав бути не менше 7 років, орендар не підтвердив перед [PERSON] управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області, що належним чином виконував обовязки орендаря. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що є дружиною позивача. Так, 06.03.2017 вона разом з чоловіком та ще двома його знайомими їздила до м.Запоріжжя до приміщення [PERSON] управління Держгеокадастру у Запорізькій області. У [PERSON] управління Держгеокадастру у Запорізькій області разом з чоловіком та двома знайомими зайшла в один із службових кабінетів, в якому чоловік передав представнику відповідача усі необхідні для поновлення договору оренди земельної ділянки документи, у тому числі й проект додаткової угоди. Допитаний в якості свідка [PERSON] показав, що є знайомим позивача. Так, 06.03.2017 позивач запропонував йому поїхати разом з ним до м.Запоріжжя на автомобілі позивача. У м.Запоріжжя свідок разом з позивачем та ще одним чоловіком, який їхав також разом з ними до м.Запоріжжя, зайшли в приміщення [PERSON] управління Держгеокадастру у Запорізькій області. В цей час позивач віддав представнику [PERSON] управління Держгеокадастру у Запорізькій області документи стосовно оренди земельної ділянки. Які точно документи віддав позивач представнику [PERSON] управління Держгеокадастру у Запорізькій області свідок не бачив. Допитаний в якості свідка [PERSON] показав, що також є знайомим позивача. Йому також 06.03.2017 позивач запропонував разом поїхати до м.Запоріжжя на автомобілі позивача. У м.Запоріжжя свідок разом з позивачем, його дружиною та іншим знайомими зайшли до приміщення [PERSON] управління Держгеокадастру у Запорізькій області, де позивач віддав його представнику документи щодо оренди земельної ділянки. При цьому, що саме проект додаткової угоди передавав позивач, свідок не бачив. В судовому засіданні були досліджені в якості доказів: копія договору оренди від 17.07.2012; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії СЕК №491314 від 05.04.2014; лист повідомлення [PERSON] управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 30.03.2017 №27-80.611938/2-17; проект додаткової угоди від 05.03.2017; лист-повідомлення ФГ «[PERSON]О.» від 05.03.2017; лист ФГ «[PERSON]О.» від 05.04.2017; довідка Ільїнської сільської ради Чернігівського району Запорізької області №400 від 07.04.2017. Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Чернігівська районна державна адміністрація Запорізької області (орендодавець) та [PERSON] (орендар) уклали договір оренди земельної ділянки загальною площею 40 га для ведення фермерського господарства від 17.07.2012. Строк дії договору складав три роки, при цьому орендар мав після закінчення строку його дії, переважне право поновити договір на новий строк шляхом письмового повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку його дії, про відповідний намір. Зазначені обставини підтверджуються п.п.1,2,8 договору оренди земельної ділянки від 17.07.2012. Право оренди на підставі вищезазначеного договору було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.04.2014, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії СЕК №491314 від 05.04.2014. Отже договір оренди земельної ділянки від 17.07.2012 був вчинений з моменту його державної реєстрації, тобто з 05.04.2012, що також не оспорювалося сторонами. Відповідно останнім днем строку дії договору було 05.04.2017. З метою використання права на переважне поновлення дії договору позивач 06.03.2017 звертається до [PERSON] управління Держгеокадастру у Запорізькій області з листом- повідомленням, в якому зазначає, що просить відповідача поновити договір оренди земельної ділянки від 12.07.2017, що підтверджується листом повідомленням голови ФГ «[PERSON]О.» від 05.03.2017. У відповідь позивач отримує від відповідача лист-повідомлення від 30.03.2017 №27-80.611938/2-17 згідно якого Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області відмовляє позивачу у поновленні (продовженні) договору оренди землі від 17.07.2012 у звязку із тим, що позивачем не було надано проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки; позивач просить поновити договір на три роки, що не відповідало вимогам земельного законодавства та не приймалось орендодавцем, а отже сторони не досягли згоди щодо істотних умов договору. В свою чергу позивач направив відповідачу лист №5/04/17/1 від 05.04.2017 до якого додав два екземпляри додаткової угоди від 05.03.2017 та просив переглянути питання поновлення дії договору від 17.07.2012. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 792 ЦК України передбачено, що За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Частиною 1 ст.124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ч.ч.1-5 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Отже, для застосування частини першої статті 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 13.04.2016, справа №6-2027цс15, а також у постановах від 25.02.2015, справа 6-10цс15, від 25.02.2015 та справа №6-219цс14. Під час судового розгляду було встановлено, що позивач належно виконувавши обовязки орендаря вчасно звернувся до відповідача - 06.03.2017 з письмовим повідомленням про намір поновити дію договору оренди земельної ділянки від 17.07.2012, оскільки 05.03.2017 був вихідним днем. Однак позивачем не було дотримано вимоги ст.33 Закону України «Про оренду землі» щодо надання проекту додаткової угоди до листа- повідомлення під час звернення із таким листом повідомленням від 05.03.2017 до відповідача. Покази свідка [PERSON] на підтвердження факту передачі позивачем [PERSON] управлінню Держгеокадастру у Запорізькій області проекту додаткової угоди 06.03.2017 суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Тому суд доходить до висновку, що покази свідка [PERSON] не є належним засобом доказування факту передачу документа- проекту додаткової угоди орендодавцю-Головному управлінню Держгеокадастру у Запорізькій області. Крім того, свідок [PERSON] є дружиною позивача, і відповідно зацікавленою у вирішенні справи особою. Інших належних, допустимих та достатніх доказів, що позивач передав відповідачу 06.03.2017 проект додаткової угоди позивачем не надано. Також суд зазначає, що навіть у листі повідомленні від 05.03.2017 не вказаний в додатках проект додаткової угоди, не йдеться про посилання на проект додаткової угоди і в змісті самого листа - повідомлення. В свою чергу відповідач в своєму листі повідомленні від 30.03.2017 №27-80.611938/2-17 наголосив на тому, що ненадання проекту додаткової угоди є однією з причин відмови у поновленні договору оренди землі від 17.07.2012. Отриманий відповідачем проект додаткової угоди був лише 18.04.2017 за супровідним листом позивача від 05.04.2017 №5/04/17/1, тобто з порушенням місячного строку до спливу строку договору оренди. За таких обставин суд доходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Також суд зазначає, що посилання відповідача на недоведення перед ним позивачем факту належного виконання обовязків орендаря суд до уваги прийняти не може, оскільки у листі повідомленні [PERSON] управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 30.03.2017 №27-80.611938/2-17 не має посилання на таку обставину. Тому суд доходить до висновку, що твердження про неналежне виконання позивачем обовязків орендаря є необгрутованим. Більше того, у своїх запереченнях представник відповідача не зазначив в чому саме, на його думку, полягає неналежне виконання обовязків орендаря земельної ділянки з боку позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed