Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

05.10.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив визнати за ним на садовий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Надав пояснення, що після смерті батька [PERSON] , отримав Свідоцтво про право власності на земельну ділянку, однак на будинок, що розташованій на вказаній земельній ділянці отримати Свідоцтво про право на спадщину не зміг, оскільки відсутній правовстановлюючий документ щодо належності цього майна спадкодавцеві. Позивач вказує, [PERSON] під час життя отримав Технічний паспорт на садовий (дачний будинок), однак не встиг оформити (зареєструвати) право власності на нерухоме майно, а тому вважає, що вказане самочинне будівництво відповідає всім встановленим нормам та вимогам чинного законодавства України, оскільки позивач є власником земельної ділянки, на якій розташований будинок, відсутня відмова нотаріуса в оформленні права на спадщину, та те, що позивач є спадкоємцем за законом, просить вимоги щодо визнання права власності на вказаний садовий будинок задовольнити. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 06 жовтня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі, призначено підготовче судове засідання. 02 листопада 2020 року ухвалою судді закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримав та просив задовольнити. Інші сторони в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [INFO] помер батько позивача [PERSON] , 1954 року народження, якому належала земельна ділянка, кадастровий номер 3223186800:04:017:0033, загальною площею 0,0616 га, що розташована за адресою: Підгірцівська сільська рада, Обухівський район, Київська область, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серія КВ, виданого Підгірцівською сільською радою народних депутатів Обухівського району Київської області від 21 лютого 1996 року, на підставі Рішення Підгірцівської сільської ради від 14 листопада 1994 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю [ADDRESS] , м. Київ . За заявою [PERSON] та [PERSON] Десятою Київською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 837/2019 щодо майна померлого [PERSON] , [INFO] року. 18 лютого 2020 року між позивачем та третьою особою [PERSON] укладено Договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого досягнуто згоди, що у спадщину до [PERSON] перейшла земельна ділянка, площею 0,0616, яка знаходиться за адресою: Підгірцівська сільська рада, Обухівський район, Київська область, кадастровий номер: 3223186800:04:017:0033; у спадщину до [PERSON] перейшла 1/4 частка квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 22 лютого 2020 року позивач отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі № 2-222 на земельну ділянку, кадастровий номер 3223186800:04:017:0033. Державний нотаріус Шульга С.В. Десятої Київської державної нотаріальної контори Постановою від 20 лютого 2020 року відмовив у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] на будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючого документу на вказаний будинок. Згідно архівної довідки Комунального підприємства Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» від 27.12.2019 року № 1040 станом на 29.12.2012 року, за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] на праві власності нерухомого майна не зареєстровано. Згідно Технічного паспорта на садовий (дачний) будинок, виготовлений 20 грудня 2019 року, вбачаєтсьоя, що на даній земельній ділянці розміщено: А- двоповерховий цегляний будинок, рік побудови 2009; Б- сарай, рік побудови 2011; В - убиральня, рік побудови 1995; № 1- хвіртка, рік побудови 2001; №2 - ворота, рік побудови 2011; № 3- огорожа, рік побудови 2001; №4 - колонка питна, рік побудови - 2003. Таким чином вбачається, що за життя померлий [PERSON] не встиг оформити (зареєструвати) право власності на нерухоме майно, яке було самочинно збудоване. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від ЗО березня 2012 року N 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3,5 ст. 376 ЦК є суб`єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК України. Відповідно до ст. 375 ПК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Позивач є власником успадкованої земельної ділянки кадастровий номер № 3223186800:04:0017:0033, що розташована за адресою: Підгірцівська сільська рада, Обухівський район, Київська область, площею 0,0616 га, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, індексний номер витягу: 201089208 від 20.02.2020 року. Висновком Товариства з обмеженою відповідальністю «Чисте місто ЛТД» прон відповідність будівельним нромам збудованого об`єкту нерухомості № 30/09 від 30.09.2020 року встановлено, що збудований садовий будинок, загальною площею 105,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер: 3223186800:04:0017:0033, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва придатний до експлуатації. Готовність будинку - 100%. Згідно вимог ДБН В.2.2.-12:2019 «Планування та забудова територій» будинок садовий - будівля літнього (сезонного) використання, яка в частину нормування площі забудови, зовнішніх конструкцій та інженерного обладнання відповідає нормативам, хоча вимоги щодо архітектурно-планувального рішення (ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення») для садових будівників не є обов`язковими. Встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. За таких підстав, коли експертом встановлено, що реконструйований житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відповідає всім діючим державним будівельним нормам, правилам і стандартам України, що надає можливість використання даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за призначенням, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, вимога про визнання за позивачем права власності на житловий будинок та прибудови до нього є законною і обґрунтованою. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право приватної власності є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). А відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі наведеного, ст. ст. 16, 321, 328, 376, 383, 1222, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved