Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє за довіреністю представник, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за договором фінансового лізингу № MR00A+28261700 від 08.07.2013, яка станом на 31.03.2016 становить 76289,04 грн. та складається з наступного: 51464,13 грн. - заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; 10330,05 грн. - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 2393,31 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 7440,67 грн. - заборгованість по пені; 4660,88 грн. - заборгованість за страховою винагородою, вказавши на таке. 08.07.2013 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір фінансового лізингу № MR00A+28261700, відповідно до якого відповідач отримав у платне користування автомобіль Lifan, модель 320, рік випуску 2013, тип ТЗ, легковий хетчбек-В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу, по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до п. 2.8.4.8.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події Дефолту Лізингодавець надає Лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події Дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов'язань за цим договором. Повернення предмету лізингу здійснюється за адресою, вказаною у повідомленні про дефолт. В порушення зазначених норм закону та умов договору зобов'язання належним чином не виконані. П. 2.8.4.8.2.4 договору передбачає, якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув події дефолту, лізингоодержувач зобов'язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованості за цим договором, яка відповідно розділу 2.8.4.1 «Визначення термінів та тлумачення» означає залежно від контексту грошові зобов'язання Лізингоодержувача перед лізингодавцем, строк сплати за яким настав або (і) суму коштів за такими грошовими зобов'язаннями. В забезпечення виконання зобов'язання за договором MR00A+28261700 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та нижчевказаними фізичними особами було укладено: договір поруки, укладений з поручителем [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] Відповідно до умов п. 5 договору поруки позивачем була направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконання зобов'язань за договором MR00A+28261700. Згідно п. 6 договору поруки поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред'явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення. Зазначає, що відповідачі порушили зобов'язання за договором фінансового лізингу та договору поруки, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 76289,04 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали до суду письмові заперечення на позов, в яких зазначили, що умови та правила договору не можна вважати складовими частинами договору фінансового лізингу від 08.07.2013 та договору поруки від 121.08.2013, оскільки не містять підписів відповідачів, а тому немає підстав вважати, що дані умови і правила були зрозумілі відповідачу під час підписання заяви. Зазначив, що договір фінансового лізингу має посвідчуватись нотаріально, а тому на підставі ст.ст. 203, 215, 220, 628, 799, 806 ЦК України у зв'язку з тим, що він не посвідчений нотаріально, вважає його нікчемним. Просили суд відмовити у задоволенні позову ПАТ «КБ «ПриватБанк» та розглянути справу у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. 08.07.2013 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір фінансового лізингу № MR00A+28261700, відповідно до якого відповідач отримав у платне користування автомобіль Lifan, модель 320, рік випуску 2013, тип ТЗ, легковий хетчбек-В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу, по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 10, 11 т. 1). З матеріалів справи вбачається, що 12.08.2013 [PERSON] у відповідності до п. 1.1.8 Заяви про приєднання до умов і правил надання фінансового лізингу MR00A+28261700 від 08.07.2013 вніс авансовий платіж у розмірі 16700,00 грн. та йому було передано у користування вищевказаний автомобіль на умовах переходу права власності на авто після сплати лізингових платежів. В забезпечення виконання зобов'язання за договором MR00A+28261700 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та нижчевказаними фізичними особами було укладено договір поруки, укладений з поручителем [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] (а.с. 13 т. 1). Відносини, що виникають із договору фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж та положеннями Закону України "Про фінансовий лізинг". Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. За своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу або договору поставки. За договором найму (оренди) здійснюється передача майна наймачеві у користування. Частинами першою та третьою статті 760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом. Найм (оренда) транспортних засобів врегульовано параграфом 5 глави 58 ЦК України. За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Якщо стороною у цьому договорі виступає фізична особа, то згідно з частиною другою статті 799 ЦК України договір підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Згідно зі статтею 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Нікчемний договір не породжує тих прав і обов'язків, настання яких бажали сторони, і визнання такого договору недійсним судом не вимагається. Правові наслідки недійсності договору передбачені статтею 216 ЦК України. Положення статті 216 ЦК України застосовуються також при вирішенні вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі №6-648цс16, яка відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України має застосовуватись судами до даних спірних правовідносин. Дана правова позиція застосовується Вищим спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа № 303/1800/15-ц від 27.10.2016, справа № 607/1938/16-ц від 31.10.2016, справа №486/2178/15-ц, справа №682/1148/16-ц). Договір про фінансовий лізинг № MR00A+28261700 від 08.07.2013 укладено у простій письмовій формі, нотаріально не посвідчений. Отже він є нікчемним та не породжує жодних правових наслідків окрім тих, що випливають з його нікчемності. Відсутність нотаріального посвідчення договору вказує на порушення прав відповідачів при укладені договору та частковому його виконанні. Тому у задоволенні позову ПАТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення із відповідачів заборгованості за договором фінансового лізингу слід відмовити, оскільки нікчемний договір не породжує будь-яких зобов'язальних наслідків, у т.ч. й тих, на які посилається позивач. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed