Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця»(далі - ПрАТ АСК «Скарбниця») просить постановити рішення про регресне стягнення з [PERSON] 29500 гривень ви-плаченого страхового відшкодування, а також витрат по сплаті судового збору. Вимоги обґрунтовано тим, що 04.04.2017 року в місті Любомль сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого страховим полісом автомобіля «Фольксваген», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], яка згідно постанови суду є винуватцем цієї пригоди. Вказаний транспортний засіб є обєктом страхування за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом №АЕ/7419638, укладеним 25.05.2016 року між ПрАТ АСК «Скарбниця» як страховиком та [PERSON] як страхувальником . За заявою потерпілого від дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] від 28.11.2017 року ПрАТ АСК «Скарбниця» виплатила йому 29500,00 гривень страхового відшкодування. Оскільки відповідач як водій забезпеченого транспортного засобу не виконала обовязку щодо повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду у встановлений строк(невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП) і не навела поважності причин неможливості виконання цього обовязку, позивач згідно із положеннями Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набув права регресної вимоги про відшкодування виплаченого потерпілій стороні страхового відшкодування, яке й позивач просить стягнути з відповідача як винуватця ДТП. Провадження в справі відкрито ухвалою від 01.11.2018 року, розгляд справи було постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримала копію ухвали з матеріалами позову особисто 07.11.2018 року. У строк, визначений судом та з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву не подала. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із полісом №АЕ/7419638 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 25.05.2016 року ПрАТ АСК «Скарбниця» уклала із страхувальником [PERSON] договір страхування, об'єктом якого є автомобіль «Фольксваген», номерний знак [NUMBER]. Строк дії договору встановлено до 24.05.2017 року. Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 21.04.2017 року встановлено, що [PERSON] винувата у вчиненні передбаченого ст.124 КУпАП правопорушення. Воно полягає в тому, що 04 квітня 2017 року о 16 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Фольксваген», номерний знак [NUMBER], при виїзді на нерегульоване перехрестя по вулиці 1-го Травня з вулицею Володимирська в місті Любомль Волинської області відповідач в порушення п.16.11 Правил дорож-нього руху не надала переваги в русі автомобілю «БМВ», номерний знак JOG730, який рухався по головній дорозі, що призвело до ДТП, внаслідок якого автомобілі отримали механічні пошкодження. 04.05.2017 року відповідач [PERSON] звернулась до ПрАТ АСК «Скарбниця» з письмовою заявою про пошкодження транспортного засобу і цього ж дня дала письмові пояснення з приводу дорожньо-транспортної пригоди. У заяві відповідач також вказала, що 04.04.2017 року про ДТП вона повідомила о 16:00 годині органи поліції, о 18:00 годині страхову компанію. Водієм автомобіля «БМВ», номерний знак JOG730, був [PERSON]. Відповідно до звіту №12588 завданий власникові автомобіля «БМВ», номерний знак JOG730, матеріальний збиток в результаті його пошкодження при ДТП складає 79903,57 гривень. Згідно заяви-погодження від 28.02.2017 року потерпілий [PERSON] погодився на виплату йому страхового відшкодування в сумі 30000 гривень. Із складеного ПрАТ АСК «Скарбниця» страхового акту №96/цв/17 встановлено, що дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася з вини відповідача, визнано страховим випадком. Страхова сума за договором становить 100000 гривень, франшиза 500 гривень. Дата страхового випадку 04.04.2017 року, повідомлення про страховий випадок 04.05.2017 року, надання підтверджуючих страхову подію документів 30.11.2017 року. Висновок страховика щодо виконання страхувальником своїх обовязків по договору страхування своєчасно і в повному обємі. Прийнято рішення про виплату [PERSON] 29500,00 гривень страхового відшкодування; [PERSON] визначено як винну особу, до якої може бути подано регресний позов. Платіжним дорученням №378 від 27.02.2018 року підтверджується перерахунок ПрАТ АСК «Скарбниця» на картковий рахунок [PERSON] 29500,00 гривень страхового відшкодування. Предметом позову у справі є вимога про відшкодування завданої позивачу як страховику майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування у розмірі 29500,00 гривень з причин неповідомлення відповідача як винуватця ДТП про страховий випадок у передбачений законом строк. Спірні правовідносини у справі регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі Закон №1961-IV). Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону №1961-IV передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Так, згідно із підпунктом 38.1.1.«ґ» пункту 38.1 статті 38 Закону №1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17.02.2011 року N3045-VI внесено зміни у статтю 33 Закону N1961-IV, зокрема, розширено перелік обовязків учасників ДТП, у звязку із чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону N 1961-IV. Проте вказані зміни щодо нумерації зазначеного підпункту до підпункту 38.1.1 «ґ» пункту 38.1 статті 38 Закону N 1961-IV, у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Відповідно до підпункту 33.1.4. пункту 33.1 Закону №1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування(регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обовязок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обовязок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником або водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Проте в разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобовязаннях, адже регресні зобовязання входять до групи позадоговірних, тому спори з таких зобов'язань повинні вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16.09.2015 року у справі №6-284цс15, від 22.03.2017 року у справі № 6-2011цс16, від 20.06.2018 року у справі №760/17929/15. У даній справі факт ДТП зафіксований правоохоронними органами; відповідача [PERSON] як особу, винну в ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності; факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; саме ПрАТ АСК «Скарбниця» даний факт визнало і, добровільно сплативши потерпілій стороні страхове відшкодування, яке не перевищує ліміту відповідальності страховика. Тому сам по собі факт неповідомлення у письмовій формі страховика про настання страхового випадку не є підставою для предявлення регресного позову до відповідача як водія забезпеченого транспортного засобу і не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобовязаннях. Крім цього, із наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач [PERSON] у своїй заяві від 04.05.2017 року ствердила про повідомлення позивача про ДТП у день її настання, а сам позивач у складеному страховому акті №96/цв/17 дійшов висновку про повне і своєчасне виконання страхувальником своїх обовязків по договору страхування. Ні в позовній заяві, ні в доданих до неї письмових доказах позивач не навів і не підтвердив того, що внаслідок події за участю забезпеченого транспортного засобу у нього виникли необґрунтовані виплати. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставин та доказів на спростування вищевказаних висновків позивачем не надано і по справі судом не встановлено. Таким чином, з огляду на встановлені фактичні обставини справи і норм чинного законодавства України суд дійшов висновку про недоведеність заявлених позовних вимог, відповідно й відсутність правових підстав для їх задоволення. У звязку з відмовою в позові понесені позивачем витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed