Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що він являється власником квартири [ADDRESS]. Між сторонами було укладено типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №42 від 15.05.2009 р. Згідно п. 4 цього договору розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладення договору становив 10,72 грн. Однак відповідач нараховує плату з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 15.05.2009 року в розмірі 28,53 грн., з 01.03.2011 року - 46,54 грн., з 01.05.2013 року - 63,16 грн., що не відповідає умовам укладеного договору, а тому просить суд, зобов'язати відповідача зробити перерахунок плати за надані послуги з 15.05.2009 р. в розмірі згідно договору №42 від 15.05.2009 р. в сумі 10.72 грн. на місяць. У судовому засіданні позивач [PERSON], повністю підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник КП «ЖЕО №4» Попович Н.П. яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги позивача [PERSON] не визнала та суду пояснила, що послуги надавалися позивачу згідно Рішення виконавчого комітету Калуської міської ради №461 від 12.09.2008 р. «Про тарифи на житлові послуги», який на даний час втратив чинність та на даний час тарифи нараховуються, згідно Рішення виконавчого комітету Калуської міської ради №82 від 18.04.2013 р. «Про тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в місті Калуші». У цих рішеннях встановлений загальний розмір тарифу (з податком на додану вартість) для кожного конкретного будинку, їх вартість періодичність та строки надання послуг згідно додатків. Дані тарифи закріплені у типовому договорі, які не можуть змінюватися позивачем. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали, вважає, що в задоволені позову слід відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було укладено типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №42 від 15.05.2009 р. (а.с.10-11). В судове засідання позивач надав копію зазначеного договору, в який самовільно вніс зміни в п.4 щодо розміру щомісячної плати за надані послуги на момент укладення договору та п.21 строку дії договору, а також доповнив його п.п.24-25 (а.с.10-11). Відповідно до ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій було затверджено рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради №461 від 12.09.2008 року «Про тарифи на житлові послуги», яке втратило чинність у зв'язку з прийняттям іншого рішенням Калуської міської ради №82 від 18.04.2013 року «Про тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в місті Калуші». Дане рішення є чинним та не оспорюється позивачем. Вище згадані рішення встановлювали загальний розмір тарифу (з податком на додану вартість) для кожного конкретного будинку, перелік послуг, що входять до складу послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, що надаються в кожному конкретному будинку та їх вартість, періодичність та строки надання послуг згідно з додатками. З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, статей 19 - 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. N 529 "Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" вбачається, що умови типового договору, які набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Таким чином вимоги позивача про здійснення перерахунку є необґрунтованими, оскільки в умовах типового договору №42 від 15.05.2009 плата за надані послуги формується і затверджується органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом і така плата не може бути самовільно зменшена позивачем. Інших доказів, які б підтверджували законність позовних вимог та їх доведеність позивачем не надано суду. Враховуючи вищевикладене, на підставі наявних в матеріалах справи доказів і встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що в задоволення позовних вимог про нарахування плати за житлові послуги в розмірі, що не відповідає договору слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed