Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

07 лютого 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом до Фермерського господарства "Мир-2" в якому просила скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 25946962 від 25.04.2018, вчинений державним реєстратором Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області Погребською Катериною Сергіївною, про реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5323255700:00:004:0011, площею 3,4599 га, за Фермерським господарством «МИР-2», код ЄДРПОУ 35206790. Зобов`язати Фермерське господарство «МИР-2» повернути їй земельну ділянку з кадастровим номером 5323255700:00:004:0011 площею 3,4599 га, розташовану на території Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області. Обґрунтовуючи позов послалася на те, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5323255700:00:004:0011 площею 3,4599 га, розташованої на території Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 08 лютого 2019 року державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Батлюк В.І. та зареєстрованим в реєстрі за № 72, а також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 185487983 від 21.10.2019. Згідно з довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25.04.2018 державним реєстратором Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області Погребською Катериною Сергіївною вчинено запис № 25946962 про реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5323255700:00:004:0011, площею 3,4599 га, на підставі договору оренди земельної ділянки б/н, від 19.04.2018, орендар Фермерське господарство «МИР-2», код ЄДРПОУ 35206790, орендодавець [PERSON] , рнокпп [NUMBER] . Як вбачається з копії зазначеного договору оренди земельної ділянки, він укладений між орендодавцем [PERSON] та орендарем ФГ «МИР-2», в особі голови господарства [PERSON] про те, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області, з кадастровим номером 5323255700:00:004:0011, площею 3,4599 га. Договір укладено терміном на 10 років. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 07.11.2017, тому станом на 19 квітня 2018 року вона не могла досягнути згоди з відповідачем з будь-яких умов договору. Крім того, відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обов`язки) припиняється у момент її смерті, отже [PERSON] не могла бути стороною договору. Таким чином, договір оренди земельної ділянки від 19.04.2018 року між [PERSON] та ФГ «МИР-2» не є укладеним, і відповідач заволодів та фактично користується земельною ділянкою, яка належить позивачу на праві власності як спадкоємцю за заповітом [PERSON] , без будь-якої правової підстави. Своєї згоди на те, щоб відповідач користувався земельною ділянкою вона не давала. Враховуючи вищевикладене змушена звернутися до суду з позовною заявою. Ухвалою судді від 12.02.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі . Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмету спору - Виконавчий комітет Миргородської міської ради. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 25) . Представник відповідача Фермерського господарства "Мир-2" в судове засідання не з`явився, направив відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав та просив розглядати справу без участі представника (а.с. 22). Представник третьої особи Виконавчого комітету Миргородської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.16). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5323255700:00:004:0011 площею 3,4599 га, розташованої на території Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 08 лютого 2019 року державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Батлюк В.І. та зареєстрованим в реєстрі за № 72, а також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 185487983 від 21.10.2019 (а.с. 4,5,8). Згідно з довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25.04.2018 державним реєстратором Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області Погребською Катериною Сергіївною вчинено запис № 25946962 про реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5323255700:00:004:0011, площею 3,4599 га, на підставі договору оренди земельної ділянки б/н, від 19.04.2018, орендар Фермерське господарство «МИР-2», код ЄДРПОУ 35206790, орендодавець [PERSON] , рнокпп [NUMBER] (а.с. 4-5). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 07.11.2017 (а.с. 6). Відповідно до копії договору оренди земельної ділянки, укладеного між орендодавцем [PERSON] та орендарем ФГ «МИР-2», в особі голови господарства [PERSON] орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області, з кадастровим номером 5323255700:00:004:0011, площею 3,4599 га. Договір укладено терміном на 10 років (а.с. 7). Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч. 1 ст.6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки па підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі, Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, ст.387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частин першої, другої статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Пунктом «б» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, оскільки відповідач позов визнав та судом достовірно встановлено, що Договір оренди земельної ділянки укладеного між орендодавцем [PERSON] та орендарем ФГ «МИР-2» від 19.04.2018, укладений з особою, яка до дати та часу укладення договору, [INFO] , померла , [INFO] , тобто договір є нікчемним відповідно до положень ст.ст. 203, 2015 ЦК України , та відповідно до ЦК України визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, тому за таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і підлягають до задоволення в повному обсязі. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача [PERSON] на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved