Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] суму переплаченої їй соціальної допомоги в якості компенсації, як особі, що налає соціальні послуги по догляду за чоловіком інвалідом 1 групи ВВВ [PERSON], який помер [INFO]. Відповідач не повідомила позивача про смерть чоловіка. Переплата склала 1846,28 грн., частину коштів 74,70 грн. з відповідача утримано, сума переплати складає 1771,58 грн. Відповідачем подані письмові заперечення на позов, згідно яких вона позов не визнає, оскільки про смерть її чоловіка управління повинно було повідомити відділ РАЦС Ясинуватського МРУЮ в Донецькій області. Крім того, просила в задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності, клопотання про поновлення строку не заявлено. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов в повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Зазначила, що РАЦС дає відомості стосовно померлої особи, а в даному випадку справа відкрита на відповідача - вона, а не її померлий чоловік отримувала соціальну виплату. Вказала, що до сьогоднішнього часу відповідач не надала управлінню свідоцтво про смерть чоловіка, виплати припинені 28.02.2009 р. по службовій записці. Крім того, зауважила, що строк позовної давності пропущений, оскільки раніше така робота управлінням не проводилася, звірки були здійснені тільки в 2013 році. Відповідач в судове засідання не прибула - про час, дату та місце розгляду справи сповіщена належним чином, надала суду свої заперечення на позов, про відкладення розгляду справи суд не просила, внаслідок чого суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність. Судом встановлено, що 27 листопада 2006 року [PERSON] звернулася з заявою про призначення допомоги на соціальні послуги, при цьому зазначена заява містить її зобов'язання у разі зміни складу сім'ї у період призначення та виплати допомоги повідомити про це орган праці та соціального захисту населення (арк. справи 3-6). 07.12.2006 р. відповідачеві [PERSON] призначено допомогу (компенсація фізичним особам, які надають соціальні послуги по догляду за чоловіком - інвалідом І групи ВВВ [PERSON], [INFO]) з 27.11.2006 р. в розмірі 54,90 грн. щомісячно (протокол № 1005 від 07.12.2006р. - арк. справи 23). [PERSON] помер [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], що видане 18 грудня 2006 року виконкомом Новоселівської Першої сільської ради Ясинуватського району (арк. справи 23). Доказів на спростування твердження позивача про те, що відповідач не повідомила орган праці та соціального захисту населення про смерть особи, компенсація за надання соціальних послуг який призначено, [PERSON] суду не надано. Таким чином, у зв'язку з порушенням відповідачем свого обов'язку про повідомлення позивача про зміну складу своєї родини, а саме про смерть [PERSON] відповідачеві [PERSON] за період з 14.12.2006р. до 28.02.2009р. безпідставно нарахована допомога в розмірі 1843,28 грн., частина коштів в розмірі 74,710 грн. у відповідача утримана, сума загальної заборгованості склала 1771,58 грн. (арк. справи 8-9). Порядок повернення коштів, надміру виплачених за призначеними субсидіями, державної допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, допомоги малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним (далі - соціальна допомога) розроблено відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 1997 р. № 1050); Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1751; Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003р. № 250; Порядку надання щомісячної грошової допомоги малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду на догляд за ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 серпня 2000 р. № 1192. Про затвердження Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеною державною соціальною допомогою. Згідно п.4 зазначених правил у разі виявлення при перевірках неправильних відомостей про склад сім'ї (зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку), їх доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, наданих юридичними або фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, органи праці та соціального захисту населення стягують надміру виплачені кошти із зазначених осіб у претензійно-позовному порядку відповідно до цивільного законодавства України. Неповідомлення відповідачем [PERSON] про смерть особи, якій вона оказувала соціальні послуги та внаслідок чого їй була призначена компенсація за надання зазначених послуг (соціальна допомога) призвело до переплати коштів, які підлягають стягненню в судовому порядку. Крім того, згідно п. 15 Постанови КМ України "Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги" від 29 квітня 2004 року № 558 фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов'язані повідомити органи праці та соціального захисту населення, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв'язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати органам праці та соціального захисту населення надміру виплачені суми. Якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви органу праці та соціального захисту населення, що призначив компенсацію. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. В той же час, відповідачем у справі заявлено про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Про порушення своїх прав позивач дізнався 28.02.2009 року (арк. справи 8), оскільки саме з цього часу їм припинено нарахування допомоги відповідачеві. Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 19 грудня 2013 року, тобто з пропуском строку, передбаченого ст. 257 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Позивачем не наведено поважних причин пропуску строку позовної давності, при цьому доводи про те, що відповідач до теперішнього часу не надала управлінню копію свідоцтва про смерть [PERSON] не можуть бути прийняті як поважні причини, так саме, як і доводи про те, що раніше управління не займалося такою роботою. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у зв'язку зі спливом позовної давності, на чому наполягав відповідач у своїх запереченнях. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed