Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати договір купівлі-продажу автомобіля «ГАЗ-31029» 1995 р.в., реєстраційний номер UA 6116 АІА, чорного кольору, двигун №65225, шасі (рама) № 0324989, кузов № ХТН 310290, тип ТЗ S0318882, зареєстрований РЕВ МРВ ДАІ в м. Лисичанську 11.07.1995 р. дійснимта визнати за ним право власності на вищевказаний автомобіль. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеному у позові. Доповнив, що з приводу продажу автомобілю він спілкувався не з [PERSON], а з іншою особою, документи цієї особи не перевіряв. Довіреності від підприємства ця особа йому не предявляла. Вважає, що наявності у цієї особи документів про реєстрацію автомобілю, страховк4и, статутних документів підприємства було цілком достатньо. Представник відповідача у судовому засіданні позов нен визнав, суду пояснив, що автомобіль був зданий засновником відповідача і його директором [PERSON] на зберігання разом із документами. [PERSON] на час бойових дій на території м. Лисичанська поїхав до м. Києва. Автомобіль нікому не продавав, розписок не писав. У судовому засіданні досліджені письмові докази: копія витягу з реєстру юридичних осіб, копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ, розписка; коія паспорту [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що автомобіль марки «ГАЗ-31029» 1995 р.в., реєстраційний номер UA 6116 АІА, чорного кольору, двигун №65225, шасі (рама) № 0324989, кузов № ХТН 310290, тип ТЗ S0318882, зареєстрований РЕВ МРВ ДАІ в м. Лисичанську 11.07.1995 р. належить Приватному малому підприємству «Оптіма-сервіс» (а.с.8), керівником якого є [PERSON] (а.с.7). 10 липня 2014 р. від імені [PERSON] невідомою особою позивачу була написана розписка про сплату/отримання грошових коштів за вказаний автомобіль, який разом з реєстраційними документами був переданий позивачу. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. На підставі ст.317 ч.1 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, з наведених норм вбачається, що право розпорядження власністю, у т.ч. шляхом його відчуження на підставі договору-купівлі-продажу, належить власникові. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8), право власності на який є предметом позову, його власником є ПМП "Оптіма-сервіс" відповідач у справі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив будь-який намір та дії з продажу автомобілю. Позивачем засновник та директор відповідача також не впізнаний як людина, що отримала від нього гроші за автомобіль та передала йому автомобіль і документи на нього. Відсутні і докази того, що невідома особа, яка склала від імені [PERSON] розписку про отримання грошових коштів за автомобіль від позивача, вчиняла ці дії за довіреністю від відповідача у справі та була його повноважним представником. Такими чином, суд вважає, що по справі відсутні докази наявності домовленості сторін по справі щодо укладення договору купівлі-продажу автомобілю, а тому позов задоволенню не підлягає, оскільки дійсним може бути визнаний тільки укладений договір, з якого і виникають права та обовязки сторін, зокрема право власності на майно. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed