Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

03\~лютого 2021\~року [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~вказаним позовом,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що в\~період з\~2003\~року по\~2010\~рік перебувала\~в шлюбі\~з відповідачем,\~від подружнього\~життя з\~яким мають\~повнолітню доньку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~На даний\~час донька\~навчається на\~заочній формі\~навчання на\~контрактній основі\~у Сумському\~державному педагогічному\~університеті ім.\~А.С.\~Макаренка.\~Донька хворіє,\~що не\~дає змоги\~влаштуватись їй\~на роботу.\~Посилаючись на\~викладене,\~позивачка просить\~суд постановити\~рішення про\~стягнення з\~відповідача аліментів\~у розмірі\~ј частки\~заробітку(доходу),\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~ для\~дитини відповідного\~віку на\~час навчання\~доньки чи\~досягнення нею\~двадцяти трьох\~років,\~залежно від\~того,\~яка обставина\~настане першою,\~а також судовий\~збір та\~витрати на\~правову допомогу. Ухвалою від 17 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, залучено третьою особою [PERSON] 05 березня 2021 року від відповідача [PERSON] поштою надійшов відзив на позовну заяву, у якому він заперечує проти позовних вимог, оскільки не працює, має на своєму утриманні батька, який є інвалідом ІІ групи, та матір, яка потребує стороннього догляду. Позивачкою не надано доказів його спроможності оплачувати навчання дочки. Також вона не довела, що навчання доньки потребує додаткових витрат (а. с. 31-40). У судовому\~засіданні позивачка\~ [PERSON] \~та її\~представник -\~адвокат Дорожинець\~Н.Г.\~позов підтримали,\~просили його\~задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив позов залишити без задоволення, посилаючись на ті ж обставини, що викладені ним у відзиві на позов. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, зазначила, що проживає разом з матір`ю і перебуває на її повному утриманні. За станом здоров`я вона не може працювати, батько не допомагає їй матеріально, а вона у зв`язку із навчанням потребує такої допомоги. Заслухавши учасників\~судового процесу,\~повно,\~всебічно і\~об`єктивно дослідивши\~матеріали справи,\~оцінивши їх\~у сукупності\~з точки\~зору належності,\~допустимості,\~достовірності,\~достатності та\~взаємозв`язку,\~проаналізувавши зміст\~норм матеріального\~права,\~які регулюють\~спірні правовідносини,\~суд дійшов\~таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який 17 червня 2010 року розірвано (а. с. 10). [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 12). [PERSON] проживає спільно з матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою Білопільської міської ради від 02 лютого 2021 року (а. с. 15). 10 вересня 2020 року [PERSON] в інтересах [PERSON] із Сумським державним педагогічним університетом імені А.С. Макаренка в особі ректора [PERSON] укладено договір про надання освітніх послуг між ВНЗ та фізичною (юридичною) особою № 20618226 на заочній формі навчання на платній основі, термін навчання з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року, Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 46950 грн (а. с. 59). Згідно з довідкою від 22 січня 2021 року №16 [PERSON] навчається у Сумському державному педагогічному університеті імені А.С. Макаренка на заочній формі навчання на контрактній основі, стипендію не отримує (а. с. 11). Як вбачається з довідки від 04 лютого 2021 року №535 Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка, [PERSON] за навчання за 2020 рік сплачено 8840 грн (а. с. 60). [PERSON] не працює, з 06 серпня 2020 року зареєстрована як безробітна в Білопільській районній філії Сумського обласного центру зайнятості, з серпня по грудень 2020 року отримувала компенсаційні виплати, сума яких за цей період становить 12812,88 грн (а. с. 16). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25 січня 2021 року [PERSON] у власності будь-якого нерухомого майна не має (а.с. 13). Отже, [PERSON] стипендію не отримує, не працює, має певні захворювання, що підтверджується консультативним висновком КНП СОР "Обласна дитяча клінічна лікарня" №158 від 01 лютого 2021 року (а. с. 15). Відповідач [PERSON] мешкає окремо від доньки. У судовому засіданні він зазначив, що не працює, на обліку як безробітний не перебуває. На підтвердження зазначеного відповідач доказів суду не надав, але вказаний факт сторонами не оспорюється. Отже, на даний час між сторонами у справі існують суперечки з приводу утримання та матеріального забезпечення спільної повнолітньої дитини. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 2 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на положення ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року справа №346/103/17-ц. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Сімейний кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що повнолітня донька сторін навчається на заочній формі в навчальному закладі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, тому є всі підстави для стягнення з батька аліментів на утримання доньки на період навчання. З огляду на обставини справи, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, суд приходить висновку, що аліменти в розмірі 1/6 частки відповідатимуть потребам [PERSON] у допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу. \~ \~ \~ \~При ухваленні рішення суд враховує, що повнолітня донька відповідача, яка навчається в університеті, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, а тому стягнення аліментів з батька на її утримання є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків. При цьому суд також враховує, що [PERSON] є особою працездатного віку, у той же час не працює. Доказів на підтвердження того, що за станом здоров`я чи з інших обставин не може працювати суду він не надав. Відповідач зазначив, що не може працювати, оскільки здійснює догляд за батьком-інвалідом та матір`ю похилого віку, яка потребує постійного стороннього догляду. На підтвердження вказаного [PERSON] надав виписний епікріз Автономної установи "Радянська районна лікарня" Департаменту охорони здоров`я Ханти-Мансійського автономного округу-Югри Російської Федерації з інформацією за 2018 рік щодо [PERSON] та рішення ЛКК №161 від 16 липня 2020 року Немирівської ЦРЛ Вінницької області щодо [PERSON] (а. с. 36-37, 39). Але суд зазначає, що відповідач не надав суду доказів, що [PERSON] та [PERSON] дійсно є його батьками. Окрім того, відповідач постійно проживає у с. Донець Зміївського району Харківської області, [PERSON] проживає за межами України у Російській Федерації, [PERSON] мешкає у м. Немирів Вінницької області, а тому суд вважає твердження відповідача про здійснення ним догляду за батьками необґрунтованими, оскільки належними та допустимими доказами цей факт суду він не довів. Також суд зазначає, що [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами, а тому отримують пенсію. Відповідач не працює, а тому його твердження про те, що він утримує своїх батьків, є також безпідставними, бо жодним доказом не підтверджуються. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів у частці, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то у цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки ця гарантія нормами Сімейного кодексу України у випадку стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не передбачена. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки щомісячно аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) на утримання доньки [PERSON] до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення останньою двадцятитрьохрічного віку, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду. З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Частиною 8 ст.\~141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Оскільки представник позивачки - адвокат Дорожинець Н.Г. до закінчення розгляду справи заявила, що докази понесення судових витрат на правничу допомогу нею будуть подані протягом пяти днів після ухвалення судового рішення, тому цим рішенням вирішується лише питання щодо стягнення з [PERSON] судового збору. Відповідно до\~положень ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~держави пропорційно\~задоволеним позовним\~вимогам слід\~стягнути 605 грн 33 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial