Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

04.12.2014 року позивач звернулася у суд з даним позовом і просить ухвалити рішення, згідно якого здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя між нею та відповідачем, а саме: поділити двокімнатну квартиру за [ADDRESS], загальною площею 47,7 кв. м., жилою площею 28,20 кв. м., по ? частині кожному, визнати за [PERSON] право власності на ? частину двокімнатної квартири за [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на ? частину двокімнатної квартири за [ADDRESS]. Свій позов позивач мотивує тим, що відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, за взаємною згодою. Проте сторони згоди про порядок поділу сумісного майна не дійшли. Позивач вважає, що з метою забезпечення права кожної із сторін на житло, враховуючи відсутність у них іншого житла, необхідно визнати за кожною із сторін право власності на ? частину квартири, тому і звернулася до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач повністю підтримала свій позов, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та також надала письмову заяву про підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання з'явився, проти позову заперечував, мотивуючи тим, що квартира хоч і придбана в шлюбі, але за кошти його батьків, а тому має належити лише йому і в подальшому він планує передати її своєму синові. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення. У суді встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 30.12.1999 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 30.12.1999 року сільською радою с. Кошмак, актовий запис №4 (а.с.5). За час шлюбу подружжям набуто у власність нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру за [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу серії ВАВ №802455 від 13.11.2002 року, укладеного відповідачем [PERSON] (а.с.6). Згідно технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], власником зазначеної квартири є [PERSON], загальна площа квартири 47,7 кв. м., жила площа 28, 2 кв. м. (а.с.7-8). Допитаний в суді свідок [PERSON], який є батьком відповідача повідомив, що протягом проживання сторін в шлюбі допомагав синові з невісткою матеріально: давав кошти на придбання квартири та на ремонт, однак не вказав про передавання в дар чи в порядку спадкування будь-яких речей. Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч.3 ст.61 СК України якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, які були одержані за договором є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Крім того згідно з ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Домовленості між сторонами відсутні, не укладався і шлюбний договір. Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, за взаємною згодою. Згідно ч.2 ст.70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Підстав для відступу від засад рівності часток подружжя немає. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. П. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" (далі - Постанова Пленуму ВСУ №11), роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Згідно п. 24 вказаної постанови Пленуму ВСУ №11 "До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК)". До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved