Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її син [PERSON], якому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації державного житлового фонду виконкому Приморської сільської ради та технічного паспорту на житловий будинок, інвентарний № 176, реєстровий № 1-141 належали ? частина житлового будинку [ADDRESS]. Також позивач стверджує, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III - ОД № 090469, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,094 га в межах згідно з планом, розташована на [ADDRESS] і призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, госпбудівель і споруд. Державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа, почався процес підготовки необхідних документів, але у зв'язку із відсутністю оригіналів правоустановчих документів на спадкове майно, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.02.2013 року був встановлений факт приналежності 1/6 частини домоволодіння [ADDRESS] - [PERSON], який помер [INFO] року, а також встановлено факт прийняття та визнано право власності за [PERSON] 1/6 частини домоволодіння [ADDRESS]. Позивачка вважає, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду помилково було визначено 1/6 частину домоволодіння, в той час як вона має право на ? частину домоволодіння [ADDRESS], а також на земельну ділянку площею 0,094 га в межах згідно з планом, яка розташована на [ADDRESS] і призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, госпбудівель і споруд, про яку судом спір не вирішувався. На підставі вищевикладеного, позивачка просить суд: встановити, що ? частина житлового будинку [ADDRESS], належала її синові - [PERSON], який помер [INFO] року; встановити, що земельна ділянка, площею 0,094 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Приморської сільської ради в [ADDRESS] і призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії III - ОД № 090469; встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті її сина [PERSON] згідно закону та визнати за нею право власності ще на 2/6 частини житлового будинку [ADDRESS], а всього на ? частини домоволодіння в житловому будинку [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,094 га в межах згідно з планом, яка розташована на [ADDRESS] і призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, госпбудівель і споруд. Ухвалою Білгород-Дністровсього міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2014р. у відповідності до ч.5 ст.209 ЦПК України до участі у справі залучено у якості співвідповідача [PERSON] (а.с.88) Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав наведених в позові. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні визнала позовні вимоги повністю. Представник Приморської сільської ради у судове засідання не з'явився, причина неявки суду невідома. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 26.02.2010 року (актовий запис № 10) (ас.9,10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого органом приватизації державного житлового фонду виконкому Приморської сільської ради належали ? частина житлового будинку [ADDRESS] (а.с.15). У відповідності до державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] також належала земельна ділянка, площею 0,094 га в межах згідно з планом, розташована на [ADDRESS], надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.18). Однак 20.09.2011 року листом нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області № 13992-14, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.30). Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця. У судовому засіданні встановлено, що оригінали правовстановчих документів зберігаються у відповідача [PERSON], яка зобов'язалася надати їх нотаріусу для оформлення спадкових прав [PERSON] Таким чином, враховуючи те, що в судовому порядку відповідачем [PERSON] позов було визнано повністю, то застосування положень ст. 392 ЦК України, в даному випадку є недоречним, оскільки відсутній спір. Окрім того, що стосується тверджень позивача на відсутність оригіналу держакту на ім'я [PERSON], то в даному випадку існує не судовий, інший порядок оформлення спадкових прав. Відповідно до п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 серпня 2009 року за № 735/16751, зі змінами згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 30 серпня 2010 року № 631, новий державний акт (на ім'я спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого (пошкодженого) видається також спадкоємцю на запит нотаріуса щодо витребовування документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, Відповідно до ст. 4 Закону України "Про нотаріат". видача акта здійснюється протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідних матеріалів, зазначених в п. 4.8 цієї Інструкції (у разі втрати державного акта), та запиту нотаріуса. Новий державний акт взамін зіпсованого, втраченого (пошкодженого) видається за наявності в територіальному органі Держкомзему другого примірника відповідного державного акта та/або документації Державного фонду документації із землеустрою, відомостей щодо земельної ділянки та її власника (користувача) в державному реєстрі земель та за умови дотримання вимог абз. 3 п. 4.8 цієї Інструкції (у разі втрати державного акта). Наведене свідчить, що з 30 серпня 2010 року спадкоємці повинні звертатися до нотаріуса з вимогою зробити відповідний запит до органів державного земельного кадастру щодо видачі державного акта замість втраченого. Таким чинним порядок захисту спадкових прав у разі втрати, пошкодження державного акта про право власності на земельну ділянку законодавчо визначений, а тому кожен має такого дотримуватись і звертатися до уповноважених державою органів. Відмова територіальних органів Державного комітету земельних ресурсів у видачі дублікату державного акта про право власності на земельну ділянку підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства. За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, а також те, що існує певний порядок щодо оформлення спадкових прав, позивачем не надано суду доказів порушення, оспорювання або невизнання її цивільного права, яке б підлягало захисту в судовому порядку,а отже позовні вимоги необґрунтовані та таки, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed