Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді будинку [ADDRESS]. Відповідачі прийняли спадщину, а вона у встановлений шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] ввела її в оману та самостійно оформила право на спадкування за законом, не повідомив нотаріусу про те, що крім [PERSON] є ще спадкоємці, тому вона звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з клопотанням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, та надала суду заперечення проти позову, в якому зазначає, що оскільки позивачка вже зверталась до суду з таким самим позовом із тих самих підстав і рішенням Одинцовського міського суду Московської області їй було відмовлено у задоволені позовних вимог, з підстав ненадання позивачкою доказів пропуску поважності причин установленого законом строку для прийняття спадщини, а тому просить закрити провадження по справі, з вищезазначених підстав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просить розглянути позов за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Третя особа нотаріус у судове засідання також не з'явилася, надала суду пояснення з приводу заявлених позивачкою вимог, та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч.1 п.3 ст.169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних мотивів. Так, по справі встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 12 січня 2011 року Новоівановською сільською радою Одинцовського району Московської області. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За приписами ст.1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. По справі встановлено, що після смерті [PERSON] фактично спадщину прийняли її сини [PERSON] та [PERSON], про що у Одинцовському нотаріальному округу Московської області заведено спадкову справу № 64/1995. 26.01.1995 року [PERSON], яка діяла за дорученням від [PERSON], подала заяву про видачу свідоцтва про право власності за законом та 26.01.1995 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину домоволодіння [ADDRESS] (реєстр № 1Н-82). 25.12.2006 року [PERSON] подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та отримав 25.12.2006 року свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину майна [PERSON] реєстр № 7114. Позивач із заявою про прийняття спадщини в установлений строк до нотаріальної контори не зверталась, а згідно листа нотаріуса Одинцовського нотаріального округу Московської області [PERSON] від 09.09.2013 року № 190, з посиланням на довідку АОЗТ «Заречье» від 19.01.1995 року, померла [PERSON] проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В п.23 вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7, роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона не звернулася своєчасно до нотаріальної контори із-за юридичної необізнаності, крім того, її невістка - відповідач по справі забрала всі документи на спадкове майно і пояснила, що оформити будинок неможливо, оскільки [PERSON] померла. Як було роз'яснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», поважними причинами для визначення додаткового строку є, зокрема, тривала хвороба спадкоємця, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі, тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Позивачкою жодних доказів для підтвердження поважності причин пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини надано не було, а посилання на юридичну необізнаність позивача та на те, що відповідач ввів його в оману, не можуть прийматися судом до уваги при вирішенні спору, оскільки згідно приписів вищенаведених правових норм ці причини не є такими, що пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення дій по прийняттю спадщини після смерті матері. Крім того, судом було встановлено, що рішенням Одинцовського міського суду Московської області від 29 серпня 2012 року, [PERSON] було відмовлено у задоволені позовних вимог до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про поновлення строку для прийняття спадщини, крім цього позивачу було відомо про те, що [PERSON] померла ще в 1984 році, тобто, їй було відомо про відкриття спадщини, про обсяг спадкового майна і вона мала можливість своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, жодних перешкод для цього у неї не було. Отже, проаналізувавши всі надані докази, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для оформлення спадщини без поважних причин, належних доказів для обґрунтування позовних вимог суду не надано, тоді як згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Outcome: dismissed