Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевикладеним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем № 1 - [PERSON] з 08.09.1978 р. по теперішній час. 25.12.2008 р. між відповідачем № 2 - ПАТ «Акціонерний банк «Київ» та її чоловіком було укладено депозитний договір за яким відповідач [PERSON], як вкладник вніс на рахунок банку грошові кошти у розмірі 700000 дол. США на 3 міс. Як вказує позивач, у 2012 р. коли позивач звернулася до чоловіка із проханням зняти кошти з депозитного рахунку позивач дізналась, що коштів в розмірі 3423311,68 грн. немає, так як ПАТ „АКБ „Київ" - відповідач № 2 списав їх з депозитного рахунку в рахунок погашення кредитної заборгованості відповідача № 3 - [PERSON] При цьому позивач дізналась, що 30.04.2009 р. відповідачем [PERSON] - її чоловіком та відповідачем № 2 - ПАТ «АКБ «Київ» та відповідачем № 3 - [PERSON] був укладений договір про переведення боргу. Відповідно до якого її чоловік став боржником за кредитним договором № 34 від 16.03.2006 р., який було укладено між банком та [PERSON] Як вказано у позові, 13.05.2009 р. була укладена угода про припинення зобов'язань заліком зустрічних однорідних вимог між [PERSON] та відповідачем № 2 - ПАТ «АКБ «Київ», і на виконання угод 14.05.2009 р. з депозитного рахунку відповідача [PERSON] були списані на користь банку грошові в розмірі 60394,89 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на дату проведення операції становило суму в розмірі 460523,12 грн. та 15.05.2009 р. у розмірі 2842354,54 грн., що становить 3423311,68 грн.. При цьому позивач вважає, що оскільки її чоловік - відповідач № 1 діяв не добросовісно, уклавши без її згоди спірні правочини наслідком яких стало відчуження їхніх спільних, набутих за час шлюбу, сімейних коштів на користь третіх осіб, що призвело до порушення її прав та інтересів тому просить суд визнати недійсними договір про переведення боргу, угоду про припинення зобов'язань заліком зустрічних однорідних вимог, зобов'язати банк - відповідач № 2 повернути відповідачу № 1 - [PERSON] грошові кошти в розмірі 3423311,68 грн. на поточний рахунок [NUMBER] відкритий в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та стягнути з відповідачів № 2 та № 3 судовий збір. У судовому засіданні представник позивача суду підтримав позовні вимоги у повному об'ємі. Представник відповідача № 1 [PERSON] - [PERSON] визнав даний позов ку повному об'ємі вказавши, що його довіритель дійсно порушив права дружини 0 позивача по справі [PERSON], не повідомивши її про те, що використав спільні кошти на кредитні зобов'язання. Представник відповідача № 2 - ПАТ „АКБ „Київ" у судовому засіданні позов не визнав у повному об'ємі та надала письмові заперечення щодо цього. Відповідач № 3 - [PERSON] та її представник в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи встановив наступне. Як з'ясовано судом, 08.09.1978 р. відділом РАГСу Шевченківського РУЮ у м. Києві було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем № 1, а/з 968. 16.03.2006 р. було укладено кредитний договір № 34 про надання кредиту між відповідачем № 3 - [PERSON] та відповідачем № 3 - ПАТ АКБ «Київ». У зв'язку з цим [PERSON] отримала кошти в розмірі 411800,00 дол. США для споживчих потреб зі сплатою 13% строком до 13.03.2007 р. Додатковою угодою № 1 від 15.03.2007 р. до кредитного договору було внесено зміни щодо терміну користування кредитом, кредит надавався з 16.03.2006 р. по 14.03.2008 р., додатковою угодою № 2 від 14.03.2008 р. кредитного договору внесено зміни - термін надання кредиту встановлено з 16.03.2006 р. по 13.03.2009 р. та додатковою угодою № 3 від 24.11.2008 р. внесено зміни до даного договору, щодо зміни валюти кредиту з доларів США на гривню та визначено, додатково надав [PERSON] кредит готівкою в сумі 2579515,20 грн. на з 16.03.2006 р. по 13.03.2009 р. з виплатою 18% річних у гривнях. Як з'ясував суд, 25.12.2008 р. між ПАТ АКБ «Київ» та відповідачем № 1 [PERSON] було укладено договір № 20084047 про банківський вклад «Прибутковий» у доларах США (з виплатою процентів щомісячно), і згідно якого відповідач № 1 [PERSON] поклав на депозит 700000 дол. США на строк місяці під 14% річних (а.с. 17-18). Згідно з ч. 1 ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Враховуючи наявність зобов'язань зі сплати грошових коштів, банк та [PERSON] уклали угоду про припинення зобов'язання заліком зустрічних однорідних вимог, спрямовану на погашення взаємної заборгованості. У відповідності до договору про переведення боргу (заміну сторони в зобов'язанні) від 30.04.2009 р. укладеного між [PERSON], [PERSON] та відповідачем № 2 - ПАТ АКБ «Київ» первісного боржника за договором кредиту від 16.03.2006 р. відповідача № 3 - [PERSON], боржником - відповідачем № 1 - [PERSON] (а.с. 13-14). Як з'ясував суд, у відповідності до рішення Деснянського р/с м. Києва від 21.10.2010 р. з відповідача № 1 - [PERSON] було стягнуто на користь банку заборгованість по кредитному договору в сумі 120434,05 грн. та визнано зобов'язання за кредитним договором № 34 від 16.03.2006 р. такими, що були виконані в розмірі 2842354,54 грн. та 60394,89 доларів США станом на 15.05.2009 р. (а.с. 21-24). У відповідності до положень ст. 65 СК України щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, то вона регулює відносини, які стосуються саме розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів і не створює обов'язків для другого із подружжя, а лише для позичальника як сторони договору (ч. 1 ст. 1054 ЦКУ). І дана правова позиція знаходить також своє підтвердження у п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», тобто договір про переведення боргу, за яким відповідач 1 - [PERSON] став боржником перед відповідачем № 2 - ПАТ «АКБ «Київ» за договором кредиту відповідача № 3 - [PERSON] не потребує письмового погодження позивача, оскільки не створює для позивача [PERSON] прав та обов'язків. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунок, на який внесений вклад, застосовується положення про договір банківського рахунку (Глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Як вбачається з матеріалів справи, (і не заперечується сторонами) після укладення договору про заміну боржника у зобов'язанні відповідач № 1 - [PERSON] набув статусу боржника (позичальника) за кредитним договором перед відповідачем № 2 - банком, що спричинило виникнення в нього обов'язків за кредитним договором, зокрема в частині повернення суми кредиту та нарахованих відсотків, а також інших платежів відповідно до умов договору. Таким чином, на підставі укладених договорів у відповідача № 1 [PERSON] та банку виникли зобов'язання в частині сплати грошових коштів., які не стосуються зобов'язання повідомляти позивача про укладення даних договорів. Згідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому дійсність договорів та правомірність дій відповідача № 2 - ПАТ «АКБ «Київ» та відповідача № 1 [PERSON] підтверджена також рішенням Деснянського р/с м. Києва, яке згідно ст. 124 Конституції України є обов'язковим до виконання на всій території України, і свідчить про те, що позивач знала про дані відносини та не оскаржувала дане рішення. З огляду на вищевикладене суд вважає, що чинним законодавством України не встановлено необхідності отримання згоди іншого подружжя на укладення депозитного договору, зняття коштів з депозитного рахунка чи здійснення інших операцій з депозитом, як і не вимагається згоди іншого з подружжя на укладення кредитного договору та виконання зобов'язань за ним, тобто є підставою відмови судом у даному позові [PERSON] Щодо судового збору у сумі 3441 грн., то суд вважає за доцільне залишити їх на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed