Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою та просить надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON], [INFO] до досягнення нею шлюбного віку. Свої вимоги мотивує тим, що у липні місяці 2015 року вона познайомилася з [PERSON], вони покохали один одного та вирішили одружитися. Вони мають спільні погляди на життя, між ними склалися теплі і щирі стосунки та взаємні міцні почуття любові і взаємоповаги один до одного. У зв'язку з цим, вона з [PERSON] в травні місяці 2017 року звернулися в Дубровицький районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області щоб зареєструвати шлюб. Однак їм було відмовлено в прийняті заяви та реєстрації шлюбу на тій підставі, що вона не досягла шлюбного віку, оскільки на момент звернення їй менше 18 років. Її мати та батьки її майбутнього чоловіка не заперечують проти їхнього шлюбу. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала. Суду пояснила, що одруження з [PERSON] має для неї виняткове значення, повністю відповідає її інтересам, а також волевиявленню її майбутнього чоловіка, так як вони кохають один одного і обоє зацікавлені в реєстрації їхнього шлюбу та створенні сім'ї. Заінтересована особа [PERSON] проти заявлених вимог не заперечує. Пояснив, що його з [PERSON] бажання укласти шлюб і створити сім'ю є взаємним, оскільки вони кохають один одного та обоє зацікавлені у реєстрації шлюбу. Заінтересована особа [PERSON] не заперечує проти задоволення заяви та просить суд надати таке право її дочці [PERSON] Представник заінтересованої особи Дубровицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в судове засідання не з'явився. У своїй заяві начальник відділу справу просить розглядати без присутності представника у зв'язку з навантаженням у роботі. Суд, вислухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Право на шлюб закріпила Декларація прав людини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року у ст. 16 якої говориться, що жінки і чоловіки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати родину. При цьому вони мають однакові права на шлюб. Тобто шлюб є вільним і добровільним союзом між чоловіком і жінкою, спрямований на виникнення сім'ї, народження і виховання дітей, і однією із умов для цього є шлюбний вік, досягнення якого є юридичним фактом, який породжує право на шлюб після досягнення особою шлюбного віку. Згідно положень ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Отже, особи, які бажають зареєструвати шлюб, на день реєстрації шлюбу, мають досягти шлюбного віку. Однак, СК України передбачає можливість надання права на шлюб особі, яка ще не досягла шлюбного віку. Так, відповідно до ч.2 ст 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. З паспорта громадянина України на ім'я заявниці вбачається, що заявниця [PERSON] народилась 05 березня 2000 року, тобто на день звернення до суду із заявою про надання права шлюб їй виповнилося 17 років. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21.12.2007 року зазначено, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Як пояснила заявниця, вона бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], так як між ними є почуття кохання і вони бажають створити сім'ю. При цьому заявниця [PERSON] не навела суду будь-яких переконливих доводів, не надала жодних доказів на обґрунтування того, що укладення шлюбу до досягнення нею шлюбного віку дійсно відповідає її інтересам, не надала доказів того, які ж саме інтереси має врахувати суд для надання їй права на шлюб, чи з якими винятковими обставинами вони пов'язані. Так, [PERSON] та [PERSON] не проживають спільно однією сім'єю без шлюбу, оскільки у заяві зазначені різні адреси їх проживання, не чекають на народження дитини, не хворіють невиліковними хворобами, не від'їжджають у довготривале відрядження або роботу за кордон або наявні інші виняткові обставини, які б слугували підставою для надання права на шлюб. До того ж, для підтвердження обставин, які свідчать про відповідність надання заявниці права на шлюб із зазначеною у заяві особою її інтересам, для суду мають значення обставини, які свідчать про фізіологічну та психологічну готовність заявниці до шлюбу. Суд рахує, що одним із вагомих доказів фізіологічної та психологічної готовності заявника до шлюбу та відповідності надання права на шлюб інтересам заявника є медична довідка про стан здоров'я заявника, яка, відповідно, [PERSON] додана не була. З'ясуванню відповідності реєстрації шлюбу інтересам заявниці сприяє також визначення стану матеріального забезпечення останньої після реєстрації нею шлюбу. Однак, будь-яких доказів наявності житла для проживання майбутнього подружжя або згоди батьків на спільне проживання в одному житловому приміщенні, а також даних про місце роботи та про дохід осіб, які мають намір зареєструвати шлюб, суду не надано. Слід зважати на той факт, що бажання [PERSON] зареєструвати шлюб та створити сім'ю повинно узгоджуватися з існуючими нормами права. Суд не може надати право особі на шлюб на підставі посилань, наведених у заяві, які жодними доказами не підтверджені, оскільки така позиція суду, ґрунтувалась би на припущеннях, що є неприпустимим та суперечить вимогам ч. 4 ст.60 ЦПК України, а наведені обставини про взаємні почуття любові не є підставою для надання права на шлюб. Враховуючи наведене, а також те, що заявницею не доведено, що вона із [PERSON] створили сім'ю, проживають разом, мають спільний бюджет, ведуть спільне господарство або інші обставини, які б відповідали б її інтересам, суд вважає , що в задоволенні заяви слід відмовити, оскільки вона не довела, що укладення шлюбу буде відповідати її інтересам..

Outcome: dismissed