Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] районна державна адміністрація в особі служби у справах дітей в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, в якій просить відібрати у [PERSON] малолітніх дітей без позбавлення останньої батьківських прав та передати дітей органу опіки та піклування -[PERSON] районній державній адміністрації, а також стягувати з [PERSON] аліменти на користь КМУ «Обласний спеціалізований будинок дитини», навчального закладу, органу опіки та піклування чи осіб, яким будуть передані діти. В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] є одинокою матір'ю по відношенню до [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] До служби у справах дітей [PERSON] районної державної адміністрації надійшло повідомлення Сокальської служби у справах дітей про те, що відповідач перебуває в с.Соснівка Сокальського району Львівської області, натомість залишила в с.Репужинці без нагляду шістьох малолітніх дітей. Комісією у складі начальника служби у справах дітей [PERSON], головного спеціаліста РЦСССДМ [PERSON], секретаря Репужинецької сільської ради [PERSON], та сімейного лікаря [PERSON] було обстежено умови проживання вищезгаданих малолітніх дітей та в ході обстеження було з'ясовано, що діти проживають в складних життєвих обставинах, зокрема, малолітні проживають з матір'ю та її співмешканцем в одній кімнаті, сплять на двох ліжках, у них відсутні місця для підготовки уроків, в будинку холодно, в кімнаті бетонна підлога. [PERSON] не забезпечені в достатній кількості одягом, зимовим взуттям та продуктами харчування. На момент обстеження [PERSON] не було вдома, діти перебували під наглядом її співмешканця, [PERSON], який представився батьком [PERSON] та в розмові з членами комісії вживав нецензурну лексику в присутності малолітніх дітей. На виконання вимог п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 із змінами, розпорядженням голови районної державної адміністрації №431-р від 21.12.2016 року малолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO], було вилучено із середовища, яке загрожує їх життю та здоров'ю. В довідці про склад сім'ї від 21.12.2016 року №2309, яка надійшла від виконкому Репужинецької сільської ради, вказано, що [PERSON] є одинокою матірю по відношенню до шістьох малолітніх дітей. Згідно характеристики, наданої виконкомом Репужинецької сільської ради, [PERSON] не займається належним чином вихованням дітей, часто залишає їх вдома без нагляду, в будинку завжди неохайно. Виконавчим комітетом сільської ради та дирекцією Репужинецького НВК неодноразово проводилися бесіди з відповідачем щодо недбалого ставлення до дітей, проте остання на зауваження не реагувала. У характеристиках, отриманих від Репужинецького НВК, мова йде про те, що [PERSON] не приділяє належну увагу вихованню дітей, не цікавиться їх шкільним життям. [PERSON] часто приходять в навчальний заклад неохайними, в брудному одязі. 21.12.2016 року службою у справах дітей було направлено листа до управління праці та соціального захисту населення [PERSON] районної держаної адміністрації з проханням надати інформацію про те, якого виду виплати отримувала [PERSON] та в якій сумі. Відповідно до довідки, виданої управлінням праці та соціального захисту населення [PERSON] РДА від 21.12.2016 року, [PERSON] в грудні 2016 р. отримала грошову допомогу у сумі 33531 грн. 99 коп., а це говорить про те, що має місце нецільове використання коштів, отриманих для задоволення потреб дітей. В довідці від 21.12.2016 р. №01-15/5125, яка надійшла від Заставнівського районного центру зайнятості зазначено, що [PERSON], [INFO], не зареєстрована в Заставнівському районному центрі зайнятості як шукаюча роботу чи безробітна. Виходячи з вищевикладеного та виключно в інтересах дітей, орган опіки та піклування [PERSON] районної державної адміністрації вважає за доцільне в судовому порядку відібрати малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. В подальшому до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивачем у даній справі зазначено орган опіки та піклування [PERSON] РДА та уточнено позовну вимогу про стягнення аліментів в розмірі ? частки доходів відповідача. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, обґрунтувавши вищенаведеним, наполягали на його задоволенні. Представник позивача [PERSON] пояснив суду, що підставами для відібрання дітей у відповідача є повідомлення Сокольської служби у справах дітей про те, що [PERSON] залишила 6 дітей та знаходиться в с. Соснівка Сокольського району Львівської області. Загроза життю або здоровю дітей за умови проживання з матірю є підставою для відібрання дітей. З акту обстеження матеріально-побутових умов від 20.12.2016 вбачається, що мати з дітьми проживає у будинку, де 1 кімната, кухня та коридор, в будинку холодно, приміщення зігрівалося масляним каміном, санітарний стан незадовільний. Того ж дня діти були доставлені в лікарню, відповідно до медичних документів хворіла донька [PERSON]. Просив суд відібрати дітей на строк більше ніж на 1 рік, якщо не будуть усунуті підстави для відібрання дітей служба у справах дітей буде звертатися до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення. Представник відповідача суду пояснила, що посилання позивача на те, що перебування дітей із матірю є небезпечним для їх життя та здоровя, не підтверджене жодними доказами у справі. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 16.02.2017, який було складено в присутності представника сільської ради та [PERSON], вбачається, що у власності [PERSON] знаходиться житловий будинок, житловою площею 22,90 м.кв., вказаний будинок покритий шифером, у будинку 1 кімната, коридор та кухня. В кімнаті є одне одинарне ліжко, одне двохспальне та 2-ярусне дитяче ліжечко, шафа з одягом, охайно складеним, є столик, тумбочка, телевізор, у кухні електрична духовка, чайник... Таким чином, цей акт не відповідає тому, що попередньо складено органом опіки та піклування. 20.12.2016 зі слів представника позивача був дзвінок із Сокольської служби у справах дітей, однак [PERSON] їздила туди тільки на один день, щоб отримати довідку, необхідну для предявлення до Репужинецької сільської ради. Того ж дня за її відсутності було складено акт обстеження матеріально-побутових умов та відібрано дітей і передано їх в лікарню. Коли мати прийшла до дітей в лікарню, їх обстежили і встановили, що всі діти здорові. 21.12.2016 розпорядження про відібрання дітей було видане без попередження матері. Враховуючи наведене, вважає, що підстав відбирати дітей у матері немає, при цьому просила врахувати те, що мати [PERSON] не перебуває на обліку у нарколога, немає жодних реагувань на скарги по відношенню до неї, позов є необґрунтованим, бідність не є підставою для відібрання дітей. На даний час на подвірї у [PERSON] є новозбудований будинок, в якому вимурувані стіни, покритий дах, вставлені вікна, підбита стеля, тобто умови для проживання значно покращені. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне. Приписами ч. ч. 1,2 ст. 170 СК України встановлено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного із них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. п. 2-5 ч. 1 ст.164 СК України, а також у інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання. До таких випадків відносяться: 1) ухилення від обовязків по вихованню дитини; 2) жорстоке поводження із дитиною; 3) хронічний алкоголізм або наркоманія; 4) експлуатація дитини, примушування її до жебракування та бродяжництва; 5) інші випадки, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоровя та морального виховання. Механізм негайного відібрання дітей у батьків визначений п.8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМ України від 24.09.2008 №866. Судом встановлено, що [PERSON] є одинокою матір'ю по відношенню до [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Зазначене підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей ( а.с.4, 6,9,12,15,18). У звязку з надходження до служби у справах дітей [PERSON] РДА повідомлення по телефону Сокальської служби у справах дітей про те, що громадянка [PERSON] залишила в с. Репуженці без нагляду шістьох малолітніх дітей та перебуває в с. Соснівка Сокальського району Львівської області 20.12.2016 відповідною комісією проведено обстеження матеріально -побутових умов проживання сімї за адресою с. Репуженці вул.. Жовтнева ,3 та складено відповідний акт, яким встановлено, що діти проживають в складних життєвих обставинах, зокрема, малолітні проживають з матір'ю та її співмешканцем в одній кімнаті, сплять на двох ліжках, у них відсутні місця для підготовки уроків, в будинку холодно, в кімнаті бетонна підлога. [PERSON] не забезпечені в достатній кількості одягом, зимовим взуттям та продуктами харчування. На момент обстеження [PERSON] не було вдома, діти перебували під наглядом її співмешканця, [PERSON], який представився батьком [PERSON] та в розмові з членами комісії вживав нецензурну лексику в присутності малолітніх дітей ( а.с.23). На підставі складеного акту рекомендовано вилучити дітей та доправити до [PERSON] ЦРЛ. Розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації від 21.12.2016 №431-р прийнято рішення про вилучення малолітніх дітей із середовища, що загрожує їх життю та здоровю та влаштування [PERSON] в обласний спеціалізований Будинок дитини, а інших дітей до притулку для дітей служби у справах дітей обласної державної адміністрації ( а.с.22). Згідно висновку органу опіки та піклування [PERSON] РДА від 05.01.2017 №01-390/21-45, виключно в інтересах дітей орган опіки та піклування вважає за доцільне в судовому порядку відібрати малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав (а.с.30). Свідок [PERSON], директор Репужинецького НВК, суду показала, що у їх навчальному закладі навчаються троє дітей [PERSON] ( у 2, 3 та 6 класах), а ще двох дітей запросили в дошкільні групи. З початку навчального року діти почали відвідувати навчальний заклад, однак, не були підготовлені належним чином до навчання: у них було відсутнє шкільне приладдя, вони приходили на уроки в брудному одязі, не виконували домашні завдання. З ініціативи школи дітей залучили до дитячого садочка. Старші діти відвідували школу регулярно, в садочок дітей приводили та забирали вчасно, діти були здорові, розвинуті по своєму віку. В садочок дітей водили бабуся та співмешканець, мати з вересня до грудня 2016 до школи не приходила. Педагоги, соціальні педагоги та психологи навідувалися до їх житла їди в будинку майже не було, батько прав одяг. 20.12.2016 [PERSON] приходила до нього та повідомила, що їде за документами (особовими справами дітей) у Львівську область, де вони раніше навчалися. Таким чином, вона поїхала вранці, а до вечора дітей відібрали. Вона 4 рази приймав участь в проведенні обстеження: вперше обстеження проводилося в листопаді 2016 по вул. Жовтневій,3, с.Репужинці, при цьому був присутній тільки 1 хлопчик із співмешканцем [PERSON], в той час мама знаходилася в пологовому будинку, в будинку було холодно, не було чого їсти. В другий раз в день відібрання дітей вона була з представниками району. В будинку вони застали дітей із співмешканцем, в будинку було холодно, брудно, включено камін, діти голодні, в той же день дітей відібрали; в третій та четвертий раз вона була на обстеженні разом із адвокатами. На сесії сільської ради виступила депутат [PERSON], яка запропонувала спонсорську допомогу, за рахунок якої підготували дві кімнати у новозбудованому будинку, який не був завершений. Свідок [PERSON] показала, що вона є секретарем сільської ради с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області. Коли представники [PERSON] РДА забирали дітей, вона особисто наводила порядок в будинку у [PERSON], прала одяг, білила стіни будинку, в будинку було холодно, їжі не було. Орган опіки та піклування сільської ради не вирішував ніяких питань стосовно ситуації з дітьми [PERSON] [PERSON] добре ставилася до дітей, пекла їм хлібобулочні вироби, готувала, проте, коли зникала не виконувала батьківських обовязків. З 2000 року остання проживала в будинку по вул. Жовтнева в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області з матірю, батьком та сестрою, після одруження проживала у м. Заставна, пізніше, мати з сестрою перейшли проживати в інший будинок, а відповідач залишилася за їх попереднім місцем проживання. В минулому році [PERSON] виїжджала з дітьми із села на півроку та восени повернулася в село з дітьми та співмешканцем. Стверджувала, що остання проживає в жахливих умовах, в будинку безлад, холодно, електропостачання немає. Після народження останньої дитини, відповідач 3 місяці перебувала в лікарні. [PERSON] в той час перебували у бабусі, співмешканець забирав їх до холодного будинку. За зверненням адвоката було здійснено перевірку умов проживання [PERSON] на сьогоднішній день, за наслідками проведення якої було встановлено, що на даний час створено умови для проживання у двох кімнатах будинку, який був побудований колишнім співмешканцем [PERSON], в кімнатах є ліжка, столи, електрична плитка, умивальник, скарг на негідну поведінку [PERSON] на даний час не було (алкоголем вона не зловживала). Свідок [PERSON] суду показав, що він є колишнім співмешканцем [PERSON] За 7 років спільного проживання з останньою у них народилося троє дітей, за вказаний період він побудував будинок за кошти його батьків в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області, однак не здав його в експлуатацію. За період їх спільного проживання [PERSON] часто покидала сімю, він не знав, куди вона зникала, до сільської ради з цим питанням не звертався. 13.11.2014 вони розлучилися. Вказав, що його батьки не будуть претендувати на побудований ним будинок. [PERSON], допитана в якості свідка, суду показала, що вона є матірю сімох дітей, однак до грудня 2016 з нею проживали та знаходилися на її утриманні тільки шестеро дітей. Донька [PERSON] проживає з батьком [PERSON], з яким вона (відповідачка) раніше перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у відповідачки народилося двоє дітей: доньки [PERSON] та [PERSON]. Згодом згаданий шлюб було розірвано. Батьком сина [PERSON] був її співмешканець, який загинув. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] народилися за час спільного проживання із співмешканцем [PERSON], з яким вона розпочала будівництво житлового будинку, однак будівництво не довели до кінця, оскільки припинили спільне проживання. Остання донька [PERSON], народилася від спільного проживання із співмешканцем [PERSON], з яким вона проживає на даний час. В грудні 2016 вона поїхала до Львівської області за документами, підтверджуючими той факт, що діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] навчалися в школі у Львівській області, які потрібні були їй для того, щоб влаштувати дітей у сільську школу, де перебувала всього 1 добу. [PERSON] вона залишила із співмешканцем [PERSON], який погодився з ними залишитися, та рідною сестрою. Перебуваючи в с. Соснівка Львівської області, вона відвідала школу, де взяла необхідну довідку, забрала необхідні речі з колишнього місця проживання, сіла на автобус, яким прибула до Львівської залізниці та повернулася додому на наступний день. Вдома дітей вже на застала, сестра повідомила, що дітей забрали представники [PERSON] РДА та передали їх в лікарню, де вона їх і знайшла. На той час діти були здорові, пізніше захворів [PERSON]. Вказала, що у неї є довідка від 29.12.2016, що всі діти здорові, крім [PERSON]. Акт обстеження умов проживання складався без її присутності. [PERSON] щоденно відвідували навчальні заклади, зауважень від викладачів та вихователів не було жодного разу. [PERSON] відвідував дітей на святкових заходах. [PERSON] всі здорові, не хворіють хронічними хворобами, в неї є медичні препарати для надання медичної допомоги дітям. На даний час новозбудований будинок часткового облаштували і в ньому є плитка, холодильник, стіл, тумбочки, столик для дітей, їй також допомагають мати та сестра, чоловік підробляє в лісництві, на заробітках, крім того, вони отримують допомогу на дітей від держави, також у господарстві є коза. 34\~000 грн., які вона отримала після народження доньки [PERSON], вона частково витратила на лікування дитини, так як пологи були важкими та деякий час вона з дитиною перебувала в реанімації, також погасила борг за продукти харчування, решту коштів витратила на будівельні матеріали. Коли вирішувалося питання про відібрання дітей її не повідомляли, розпорядження їй не видавали. [PERSON] перебували в лікарні на протязі одного місяця, за ними доглядала вона та її сестра. На даний час вона відвідує дітей щотижня і вони просяться додому, стверджувала, що ніколи їх не ображала, не застосовувала до них фізичну силу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є рідною сестрою відповідача, яка в червні 2016 року в стані вагітності з пятьма дітьми та співмешканцем [PERSON] переїхала з с. Соснівка Сокольського району Львівської області в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області та поселилася в бабусиній хаті, яку згодом переписала на себе. Старенький будинок складається з однієї кімнати, кухні та коридору, забезпечений електропостачанням, опалення на дровах. [PERSON] та [PERSON] відвідували садок, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ходили в школу. Ніяких нарікань ніколи на її сестру не було. 19 грудня 2016 сестра поїхала у Львівську область за документами, необхідними для дітей, а її та співмешканця залишила наглядати за дітьми, в той день у будинку також був чоловік, який ремонтував електропостачання в будинку. Вона ([PERSON]І.) відлучилася на 1 год., біля 1800 1830, до неї передзвонила секретар Репужинецької сільської ради та повідомила, що до будинку сестри прийшли троє представників з органу опіки та піклування та забирають дітей. Коли вона повернулася їй повідомили, що в звязку із тим, що матір покинула дітей, вони забирають їх. [PERSON] в той день були чисті, нагодовані, одягнуті, в будинку було прохолодно. Були випадки, коли [PERSON] перебувала в лікарні на протязі одного, двох місяців, тоді діти перебували під її (Кишкан) доглядом, також їм допомагала їх з відповідачкою мати. Сестра завжди виконувала батьківські обовязки, прибирала в будинку, готувала, прала одяг, випікала хлібобулочні вироби. На території господарства є інший новозбудований будинок, але він не був придатний для проживання, коли забирали дітей. З огляду на встановлені з показань свідків обставини вбачається, що багатодітна одинока матір [PERSON] у звязку із скрутним матеріальним станом дійсно опинилася в складних життєвих обставинах. Проте її сімя не перебувала на обліку субєктів соціальної роботи, як неблагополучна сімя, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обовязків, в якій було жорстоке поводження з дітьми чи діти не зараховані до навчальних закладів або систематично без поважних причин пропускають навчальні заняття. Не встановлено в судовому засіданні аморальної поведінки відповідача, зловживання алкоголем чи наркотичним засобами. Також не встановлено фактів звернення громадян із письмовими скаргами до правоохоронних органів чи органів місцевого самоврядування на поведінку відповідача, повязану із неналежним доглядом та вихованням дітей. Разом з цим в судовому засіданні не встановлено, що державними органами опіки та піклування вживалися профілактичні заходи з фінансової та психологічної підтримки даної багатодітної сімї. Отже вирішуючи питання про відібрання дітей від матері, органом опіки та піклування не здійснювалося жодного соціального супроводу сімї, не було надано матері строку для поліпшення умов проживання дітей та усунення небезпеки для них. Натомість в матеріалах справи містяться докази, що [PERSON] є власником житлового будинку по вул. Жовтнева, 3 в с. Репужинці Заставнівського району ( а.с 52,53). Актами обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 16.02.2017 та 18.05.2017, складеними відповідними комісіями встановлено, що сімя проживає у власному будинку площею 22,9 м2, який складається з однієї кімнати, коридора, кухні. В кімнаті є одинарне ліжко, двохспальне ліжко, двохярусне дитяче ліжко, шафа, в якій охайно складений дитячий одяг, сторлик для уроків, тумбочка з телевізором. Вікна та двері деревяні, підлога бетонна, застелена доріжками. Опалюється кімната пічкою на дровах. В кухні є сервант, в якому зберігається посуд, холодильник, електроплитка, електрична духовка, електрочайник. В холодильнику є незначний запас продуктів харчування (а.с. 54). Також встановлено, що на подвірї є ще один будинок не введений в експлуатацію, який складається з трьох кімнат. В двох кімнатах та коридорі зроблено ремонт. В одній кімнаті є двоповерхове дитяче ліжко, одинарне ліжко, столик для уроків, стільці, підлог, застелена ковриком, а в іншій кімнаті є: двохспальне ліжко, дитяче ліжечко, тумбочка з телевізором, в коридорі підлогове покриття, плитка, застелена доріжками, є вішалка, тумбочка з дзеркалом. Вікна та двері деревяні, опалюються кімнати пічкою на дровах ( а.с.100). У ст. 170 СК України визначено вичерпний перелік підстав для відібрання дитини від батьків або одного з них, в тому числі у разі, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Відповідно до ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Відповідно із ст. 9 Конвенції про права дитини держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду встановлено, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Савіни проти України" від 18 грудня 2008 року Європейським судом викладено позицію, відповідно до якої суд наголошує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про права дитини. Також, як випливає з правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п. 95 рішення від 8 квітня 2004 р. у справі «Хазе проти Німеччини», сам по собі той факт, що дитина може бути поміщена в більш сприятливу для її виховання середу, не виправдовує примусові заходи щодо відібрання її у біологічних батьків; потрібна наявність інших обставин, які свідчать про необхідність такого втручання у право батьків на сімейне життя разом з їхньою дитиною, яке закріплене у ст. 8 Конвенції про захист прав людини. Дослідивши надані позивачем докази, в т.ч. показання свідків, суд вбачає наявність негативних факторів умов проживання дітей, проте стверджувати, що ці умови беззаперечно вказують на існування реальної небезпеки для життя, здоров'я і морального виховання дітей неможливо. Стан здоровя дітей задовільний, що підтверджується довідками Репужинецького НВК від 28.12.2016 №154, 155 (а.с.56,57), [PERSON] ЦРЛ від.29.12.2016 №2788 ( а.с.58), та показаннями свідка [PERSON] Також належних і допустимих доказів свідомого і умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обовязків судом не здобуто. Таким чином суд вважає, що позивачем по справі не доведено конкретних обставин, винної поведінки відповідача, що можуть бути підставою для відібрання дітей від неї відповідно до законодавства або можуть свідчити, що залишення дітей у відповідача є небезпечним для їх життя, здоровя та морального виховання. Отже відсутність обставин, що виправдовують вжиття примусових заходів щодо відібрання дітей у біологічної матері є підставою для відмови в задоволенні позовної вимоги про відібрання дітей від відповідача без позбавлення батьківських прав та вимоги про стягнення аліментів, як похідної від цієї позовної вимоги. На підставі ст.ст. 7,164, 170 СК України, ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 3,8,9 Конвенції про права дитини,

Outcome: dismissed