Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернувся до суду із цим позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 29 червня 20006 року між відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» та позивачем було укладено договір №DNU0GK00000828 на суму 22500,00 доларів США. В подальшому, 02 жовтня 2006 року між сторонами було укладено договір іпотеки № DNU0GK00000828, за яким позивач з метою забезпечення виконання ним зобов`язання, що витікає із кредитного договору, передав в іпотеку, відповідачу, нерухоме майно, а саме: дачний будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Майно належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі - продажу від 02 жовтня 2006 року. 09 квітня 2020 року дружині позивача [PERSON] зателефонував невідомий чоловік, та повідомив їй, що банк виставив на продаж вищезазначений будинок позивача. Після цього, 04 травня 2020 року позивач через Автоматизовану система виконавчого провадження отримав копію виконавчого напису від 14.12.2016 р., вчиненого приватним нотаріусом ДМНО Бондар І. М. за реєстраційним № 11148, що підтверджуються Інформації про виконавче провадження № 54037364 від 24.04.2020 р. з АСВП. Відповідно до вищезазначеного виконавчого напису, пропонується, задовольнити вимоги ПАТ «КБ «Приватбанк» у загальному розмірі 22874 доларів США. Позивач, вважає що виконавчий напис за реєстраційним № 11148 вчинений приватним нотаріусом ДМНО Бондар І. М., не підлягає виконанню, оскільки був вчинений із порушенням норм діючого законодавства. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та додатково зазначив, що рішенням суду від 10.02.2010, яке набрало законної сили вже визначено розмір заборгованості [PERSON] . З часу винесення рішення банк не приймав заходи до стягнення заборгованості у визначений спосіб. Зазначив, що банк провів подвійне стягнення заборгованості та двічі звернув стягнення і за рішенням суду і за виконавчим написом. Також посилався на порушення нотаріусом Бондар І.М. процедури вчинення виконавчого напису та неправомірність вимог банку при зверненні до нотаріуса, тобто вимоги банку не були безспірними. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Заяв, заперечень, клопотань суду не надав, у зв`язку з чим суд визнає неявку відповідача без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності за наявним у матеріалах справи доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про розгляд справи повідомлялась належним чином, в судове засідання не з`явилась, пояснень щодо позову не надала. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку. За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, чергове відкладення судового розгляду не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права. За таких обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача та третіх осіб. Як видно з матеріалів справи, 14 грудня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною на підставі заяви представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Балашова О.В. № б/н від 01.12.2016 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №11148, яким запропоновано стягнення грошових коштів у сумі 598 306 грн. 51 коп. з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , дата народження [INFO] , місце народження - м.Чернігів, місце роботи - фізична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, які є його боргом за кредитним договором № DNU0GK00000828 від 29.09.2006 року, укладеним між ним та Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» (код платника за ЄДРПОУ 14360570, місце знаходження: 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, к/р [NUMBER] у УНБУ в Дніпропетровській області, МФО 305299), яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Запропоновано задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» у розмірі: - Залишок заборгованості за кредитом -17 056,03 доларів США; - Залишок заборгованості за відсотками - 3 348,83 доларів США; - Комісія-855,00 доларів США; - Пеня -1 615,06 доларів США; що всього становить 22 874 долари США 92 центи. Що за курсом НБУ станом на 01.09.2016 року (один долар США дорівнює 26,08125 гривень) становить 596 606 (п`ятсот дев`яносто шість тисяч шістсот шість) гривень 51 коп. - Витрати. Пов`язані зі вчиненням виконавчого напису -1 700,00 гривень. Всього, в гривневому еквіваленті, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 598 306 (п`ятсот дев`яносто вісім тисяч триста шість) гривень 51 копійка. Строк, за який проводиться стягнення, - дев`ять років одинадцять місяців три дні, а саме з 29.09.2006 року по 01.09.2016 року. Постановою від 19 лютого 2020 року відкрито виконавче провадження №61309441 з виконання виконавчого напису №11148 виданого 14.12.2016 Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. Заочним рішенням Дніпропетровський районним судом Дніпропетровської області від 10 лютого 2010 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNU0GK00000828 від 29.09.2006 року в розмірі 21994,02 доларів США, звернути стягнення на будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаних предметів іпотеки (на підставі договору іпотеки №ОШОСК00000828 від 02.10.2006 р.) Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також вирішено виселити відповідача із зняттям з реєстраційного обліку. Зазначене рішення суду набрало законної сили. Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься в Главі 14 Закону та Главі 16 розділу II Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - «Перелік»). Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. Однак, сам по собі факт подання стягувачем необхідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Позивач посилається на неправомірність вимог банку з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису, оскільки наявне рішення суду яким вже звернено стягнення на предмет іпотеки та визначена його заборгованість перед банком. Судом встановлено, що рішення суду від 10.02.2010 набрало чинності. Нотаріусу про рішення суду банком не повідомлено, хоча вказаним рішенням визначена заборгованість [PERSON] станом на 06.05.2009 року з урахуванням заборгованості за кредитом, заборгованості за процентами, заборгованості з комісії, пені та штрафів, тобто з урахуванням всіх її складових. Спір щодо заборгованості відповідача за кредитним договором №DNU0GK00000828 від 29.09.2006 року судом вирішено по суті. Тобто, нотаріус при вчиненні виконавчого напису розрахувавши заборгованість [PERSON] за період з 29.09.2006 по 01.09.2016, повторно стягнув заборгованість з позивача та повторно звернув стягнення на нерухоме майно позивача. Отже, суд вважає встановленим відсутність безспірної заборгованості [PERSON] перед банком та підстав для повторного звернення стягнення на належний на праві приватної власності [PERSON] нерухоме майно, а саме: дачний будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, доказів отримання позивачем вимоги про усунення порушень та сплату заборгованості приватному нотаріусу не було надано. За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, судом встановлено, що даних щодо наявності безспірної заборгованості позивача перед банком та доказів вручення вимоги про усунення порушень приватному нотаріусу не було надано, а тому правові підстави для вчинення вказаного виконавчого напису у приватного нотаріуса були відсутні. Враховуючи наведене, наявні правові підстави для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплаченим ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved