Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У січні 2015 р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частину ? частини квартири у порядку спадкування за адресою [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO] р.; покласти на відповідачів всі судові витрати пов'язані з розглядом справи. Аргументуючи тим, що [INFO] року помер її син [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями померлого за законом є сторони по зазначеній справі. В Дванадцятій Київській державній нотаріальній конторі знаходиться спадкова справа №28/13 відносно майна померлого, після звернення до нотаріуса 24.07.2014 р. було отримано відмову з підстав відсутністі правовстановлюючих документів на майно померлого та їх державній реєстрації. Зазначені документи знаходяться у відповідачці по справі. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на порушення спадкових прав позивачки з боку відповідачки, оскільки вона в себе зберігає правовстановлюючи документи та не бажає їх надати для приєднання до спадкової справи. Відповідач у судовому засіданні заперечувала з підстав невизначення законодавством поняття "частки від частки" спадкового майна. Та непред'явлення позивачкою оригіналу правовстановлюючих документів на які вони посилаються. Третя особа у судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримала у повному обсязі. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] р. помер [PERSON] (а.с.10). Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 82). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 24.07.2014 р. держаним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І. було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, в [ADDRESS], що належала померлому [PERSON], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно померлого та їх державній реєстрації (а.с.13). На підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставина, що правовстановлюючі документи знаходяться у відповідачці визнана сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягає доказуванню. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів в суді є визнання права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно частини 1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 1216 ЦК України визначає поняття спадкування - це перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст.1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частини 1 ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Як встановлено судом, спадкодавець [PERSON], мав у власності ? частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], а позивачка як спадкоємець прийняла цю спадщину у визначений частиною 1 ст.1270 СК України шестимісячний строк та у визначеному частиною 1 ст.1269 СК України порядку, а також на виконання свого обов'язку, передбаченого частиною 1 ст.1297 і частиною 1 ст.1299 ЦК України, звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно за для його подальшої державної реєстрації, але отримала відмову з тих підстав, що правовстановлюючий документ на нерухоме майно, яке є предметом спадкування не зберігся. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, враховуючи те, що право власності на спірну квартиру виникло у спадкодавця у встановленому законом порядку, входило до складу спадщини після його смерті та успадковано позивачкою, а тому суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved