Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 13 жовтня 2018 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Позивач має малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, за час перебування у шлюбі між сторонами виникали непорозуміння та конфлікти через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя. Відповідач є учасником бойових дій, після повернення з військової служби почав ображати та фізично погрожувати позивачу. Сторони з 21 квітня 2020 року проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Позивач вирішила розірвати шлюб, оскільки він носить лише формальний характер, подальше його збереження є недоцільним, так як це суперечить її інтересам, тому позивач звернулась до суду із даним позовом та просила розірвати шлюб. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 29 травня 2020 року провадження у вказаній справі відкрито за загальними правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позов визнає у повному обсязі, проти задоволення не заперечує. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 жовтня 2018 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 336, виданого Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження ш любу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, продовжувати подальше спільне життя не бажають, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved