Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

03.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, у якій просить стягувати на її користь аліменти щомісячно на власне утримання у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебувають у шлюбі. Мають дитину [PERSON], [INFO], якого вона виховує та забезпечує самостійно. Відповідач здоровий, працездатний, має мінливий нерегулярний дохід. Дитині добровільно допомагає. Позивач на даний час перебуває у декретній відпусті та отримує допомогу в розмірі 860 грн. В судовому засідання позивач просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання прибув, проти позову заперечував. Пояснив, що працює у ПАТ ВКФ "Леся", надав довідку про доходи. Зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки після утримання аліментів на дитину буде залишатись незначна сума, частину з якої необхідно витрачати на оренду житла. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані суду докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія І-ТП № 263923 від 17.05.2016 року, сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею, що підтверджуються довідкою № 3866 від 02.08.2017 р. Відповідно до судового наказу № 285/2821/17 р. від 04.08.2017 р. з [PERSON], на користь стягувача [PERSON], стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 11.05.2016р.н., в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання заяви до суду 03.08.2017 року, та до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки про доходи, відповідач працює у ПАТ ВКФ "Леся" та отримує заробітну плату в середньому розмірі 6258,89 грн. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи розмір доходів відповідача, наявність рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини, частку доходу, що буде залишатись на власні потреби відповідача, суд вважає, що аліменти в розмірі 1/7 частин від доходу відповідача щомісячно на утримання дружини до досягнення [PERSON] трьох років - є достатнім. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial