Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

З позовом до Тарутинського районного суду Одеської області звернулася [PERSON] до Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області, в якому просить суд: - визначити [PERSON] додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька [PERSON], померлого 27.12.2006 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27 грудня 2006 року помер батько позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, що належала батькові померлого [PERSON], померлого 02 лютого 2006 року на підставі Державного акту серії І-ОД № 037023, виданого Тарутинською РДА 02.06.2003 року, та зареєстровано у книзі записів державних актів № 113, яку він фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. 28 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до Тарутинської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] та видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй було відмовлено у звязку з пропуском строку, який встановлюється для прийняття спадщини. Причинами не своєчасного звернення до нотаріальної контори є те, що позивачу не було відомо про існування певних строків для прийняття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Наведене в сукупності зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, просить розглянути справу у його відсутності, з позовом згоден. Свідок [PERSON] пояснив суду, що йому не відомі причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Так, відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Так, 02 лютого 2006 року помер дідусь позивача [PERSON] про що складено відповідний актовий запис № 9 від 08 лютого 2006 року ( а.с. 9). Спадкодавцю [PERSON] належала земельна ділянка на підставі Державного акту серії І-ОД № 037023, виданого Тарутинською РДА 2.06.2003 року, та зареєстровано у книзі записів державних актів № 113 (а.с. 12). 27 грудня 2006 року помер батько позивача [PERSON] про що складено відповідний актовий запис № 1 від 02 січня 2006 року ( а.с. 10), який не проживав зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та не подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Мотивуючи свої позовні вимоги позивач посилається на той факт, що встановлений законом строк для прийняття спадщини вона пропустив у звязку з тим, що не знала про існування певних строків для прийняття спадщини, з скрутним матеріальним становищем. Згідно листа Тарутинської районної державної нотаріальної контори від 28.11.2017 року за № 1707/02-14 позивачу розяснено, що заяву про прийняття спадщини [PERSON] повинна була подати після його смерті протягом шести місяців із дня відкриття спадщини (а.с. 4). За загальним положенням про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч.1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). аява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Водночас, чинним законодавством передбачено надіслання заяви про прийняття спадщини поштою і передбачено, що визначено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У п. 24 постанови Пленуму № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Верховний Суд України роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, фактичне користування і володіння майном спадкодавця або ж проживанням із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пункт 23 Постанови Пленум Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначає про обов'язкову необхідність отримання позивачем відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину до звернення до суду. Необхідність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування до звернення з позовом до суду обумовлена як необхідністю використання усіх засобів досудового врегулювання спадкового спору, так і тими обставинами, що нотаріус після заведення спадкової справи повинен отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстру прав власності на нерухоме майно та з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та обов'язково з'ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України і, в разі їх наявності, залучити їх до спадкової справи. Проте, як вбачається з матеріалів справи спадкова справа не заводилась, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії не виносилась. Також не заслуговують на увагу суду доводи позивача, щодо поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивач, мотивуючи пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тим, що йому не було відомо про існування шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відсутність у представника відповідача заперечень проти задоволення позову жодним чином не спростовує вказаних висновків суду. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин у задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини необхідно відмовити повністю у звязку з їх необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed