Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

у травні 2016 р. ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначав, що 03 грудня 2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір кредиту №182АІ10131203001, відповідно до якого Позивач надав Відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 59265,00 гривень, строком до 03.12.2016 р., із сплатою 15,40 % річних за користування кредитними коштами (згідно п. 2.4.- договору кредиту). Банк свої зобов'язання за Кредитним договором повністю виконав, надавши Відповідачеві кредит в розмірі та строки передбачені кредитним договором. Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 07 грудня 2015 року відповідач [PERSON] має заборгованість перед Банком по договору кредиту №182АІ10131203001 від 03.12.2013 р. в сумі 59265,00 гривень. Вказана заборгованість складається із боргу: сума заборгованості за кредитом 55031, 76 грн.; сума заборгованості за відсотками - 12213, 05 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 4213, 05 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 3995, 14 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом - 2661, 57 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками - 2672, 49 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором в розмірі 81568, 84 грн. та судові витрати в сумі 1378, 00 грн. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином причини неявки суду не повідомив. У зв'язку з цим суд, з урахуванням думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з таких мотивів. У судовому засіданні встановлено, що 03 грудня 2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір кредиту №182АІ10131203001, відповідно до якого Позивач надав Відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 59265,00 гривень, строком до 03.12.2016 р., із сплатою 15,40 % річних за користування кредитними коштами (згідно п. 2.4.- договору кредиту). Банк свої зобов'язання за Кредитним договором повністю виконав, надавши Відповідачеві кредит в розмірі та строки передбачені кредитним договором. Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 07 грудня 2015 року відповідач [PERSON] має заборгованість перед Банком по договору кредиту №182АІ10131203001 від 03.12.2013 р. в сумі 59265,00 гривень. Вказана заборгованість складається із боргу: сума заборгованості за кредитом 55031, 76 грн.; сума заборгованості за відсотками - 12213, 05 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 4213, 05 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 3995, 14 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом - 2661, 57 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками - 2672, 49 грн. Відповідачеві було надіслано претензію-повідомлення (вимога) у якому запропоновано повернути у повному обсязі заборгованість по кредиту та відсоткам. Проте, відповідачем дані повідомлення не виконані. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності до умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст. 625 ЦК України). Відповідач, всупереч умовам Договору кредиту та діючому законодавству, взяті на себе зобов'язання по сплаті відсотків та внесення чергових частин кредитних коштів припинив виконувати, чим порушив умови Договору кредиту, ст. ст. 525, 526. 536, 1048, 1050 Цивільного кодексу України та права Банку на вчасне отримання частини наданих кредитних коштів та процентів за надання кредитних коштів. Оскільки відповідач порушує вимоги умов укладеного з ним Кредитного договору, не виконує належним чином в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати передбачених Кредитним договором платежів, тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача належить присудити судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378, 00 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 610, 611, 625, 651, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved