Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

У січні 2017 позивач -МТСБУ звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 18 120 гривень 8 5 гривень та судовий збір у розмірі 1 378 гривень 00 копійок. В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що 02.06. 2013 року о 20 год. 10 хв. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] на бульварі Чоколівському, 6 в м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], після чого автомобіль «Фольцваген» д.н.з. . [NUMBER] здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. В діях [PERSON] вбачається порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху, тобто здійснив дії передбачені ст. 124 КпАП України. Згідно постанови Солом'янського районного суду м.Києва від 17.06.2013 року відповідача визнано винним у скоєнні ДТП. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER], не була застрахована, власник пошкодженого автомобіля [NUMBER] звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП. На підставі звіту №7096 від 06.08.2013 року, складеного ТОВ «ЕАК «Довіра» про оцінку автомобіля позивачем було здійснено виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 16 925 гривень 85 коп. Крім того, МТСБУ було відшкодовано витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 1 195 гривень 00 копійок. Відповідач в добровільному порядку не відшкодував завдану позивачу шкоду. Позивач, посилаючись на норми ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1191 ЦК України, просить стягнути з відповідача шкоду, пов'язану з виплатою страхового відшкодування. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність і надав свою згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про місце і час судового розгляду за місцем реєстрації, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки. На підставі положень ст.ст.224-226 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.06. 2013 року о 20 год. 10 хв. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] на бульварі Чоколівському, 6 в м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], після чого автомобіль «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] здійснив зіткнення з автомобілем «Деу» д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. В діях [PERSON] вбачається порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху, тобто здійснив дії передбачені ст. 124 КпАП України. Згідно постанови Солом'янського районного суду м.Києва від 17.06.2013 року відповідача визнано винним у скоєнні ДТП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль [NUMBER], який належить [PERSON] Відповідно до Звіту № 7096 від 06.08.2013 року про оцінку автомобіля [NUMBER], складеного ТОВ «ЕАК «Довіра» вартість завданих збитків становить 20 311 гривень 02 копійок. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз'ясень, що містяться в Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. На момент настання даної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. Відповідно до ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що МТСБУ було виплачено власнику пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в розмірі 16 925 гривень 85 копійок та сплачено МТСБУ відшкодовано витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 1 195 гривень 00 копійок. Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно з ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Позивачем на адресу відповідача надсилалась досудова вимога щодо відшкодування витрат, понесених МТСБУ в зв'язку із здійсненням регламентної виплати. На момент розгляду справи будь-яких відомостей щодо задоволення даної вимоги відповідачем суду не надано. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у справі.

Outcome: approved