Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, посилаючись на те, що 28 червня 2013 року близько 05:15 годині державним інспектором рибохорони Дніпропетровського територіального відділу у відношенні відповідача був складений протокол № 027613, згідно якого [PERSON] 28 червня 2013 року о 05:15 годині на р. Оріль, Магдалинівського району поблизу с.Йосипівка Магдалинівського району Дніпропетровської області здійснював вилучення водних біоресурсів, лов риби з дерев`яного човна забороненими знаряддями лову, а саме сіткою жилковою у кількості 2 шт., чим порушив п.3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Держкомрибгоспу України 15 лютого 1999 року №19. Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2013 року відповідача визнано винним у скоєнні вищевказаного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340,00 гривень з конфіскацією знаряддя вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника сітки жилкової. Внаслідок протиправних дій відповідача рибному господарству держави завдано шкоду у розмірі 510 грн. 00 коп. Представник позивача надав заяву згідно якої просить розглядати позов за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача, який згідно заяви не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково з огляду на наступні обставини. Так, згідно ст. 57 Закону України "Про тваринний світ", пп. 38,39 Тимчасового порядку ведення рибного господарства і здійснення рибальства, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1192 від 28 вересня 1996 року, органи рибоохорони в особі Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області (далі Дніпропетровськрибохорона), є територіальним спеціально уповноваженим органом виконавчої влади, до повноважень якого належить державний контроль у галузі охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів, ведення рибного господарства та здійснення рибальства. Згідно Положення Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 19 квітня 2012 року № 206, Дніпропетровськрибохорона є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, який діє у складі Держрибагентства України і йому підпорядковується. Матеріалами справи підтверджується, що 28 червня 2013 року близько 05:15 годині державним інспектором рибохорони Дніпропетровського територіального відділу у відношенні відповідача був складений протокол № 027613, згідно якого [PERSON] 28 червня 2013 року о 05:15 годині на р. Оріль, Магдалинівського району поблизу с.Йосипівка Магдалинівського району Дніпропетровської області здійснював вилучення водних біоресурсів, лов риби з дерев`яного човна забороненими знаряддями лову, а саме сіткою жилковою у кількості 2 шт., чим порушив п.3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Держкомрибгоспу України 15 лютого 1999 року № 19. Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2013 року відповідача визнано винним у скоєнні вищевказаного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340,00 гривень з конфіскацією знаряддя вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника сіток жилкових. Постановою встановлено, що на місці вчинення правопорушення виявлено рибу - карась в кількості 12 штук, загальною вагою 2,2 кг., чим спричинено збитки в розмірі 510 грн. Крім того, розмір шкоди підтверджується описом водних живих ресурсів, знарядь вилову, іншого майна, вилученого з порушника, розмір якого складений згідно Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських об'єктах України, затверджених постановою КМУ № 1209 від 21 листопада 2011 року. На підставі ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На даний час відповідачем матеріальна шкода у розмірі 510,00 грн., завдана ним державі внаслідок скоєння правопорушення, не відшкодована. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про тваринний світ», п. 54 Тимчасового порядку ведення рибного господарства і здійснення рибальства, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1192 від 28 вересня 1996 року підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду заподіяну внаслідок порушення ними вимог законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, правил рибальства, та інших нормативних та законодавчих актів з питань охорони, використання та відтворення водних живих ресурсів, у порядку та у розмірах встановлених законодавством. Згідно п.п. 38, 40 Тимчасового порядку ведення рибного господарства і здійснення рибальства, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1192 від 28 вересня1996 року, органи рибоохорони Держкомрибгоспу, що забезпечують охорону, відтворення і державний контроль використання водних живих ресурсів відповідно до законодавства, мають право: визначати обсяги збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства та охорони рибних запасів, розміри стягнень за незаконне добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших водних живих організмів за затвердженими в установленому законодавством порядку методиками і таксами; подавати позови про відшкодування збитків і втрат, заподіяних підприємствами, установами, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавства про охорону використання і відтворення водних живих ресурсів. Відповідно до ч.3 ст.40 Кодексу України про адміністративні правопорушення питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму збитків у розмірі 510,00 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої державі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути витрати пов'язані з розглядом справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved