Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

У листопаді 2020 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, як непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги. В обґрунтування вимог зазначає, що має сина [PERSON] , [INFO] , якого вона самостійно виховувала та утримувала. Позивачка зазначає, що пенсія, яку вона отримує, не забезпечує їй необхідного мінімуму проживання, оскільки значна її частина витрачається на оплату житлово-комунальних послуг. За решту грошей вона не в змозі у повній мірі забезпечити себе побутовими предметами першої необхідності. Чоловік, що проживає разом із позивачкою, також отримує мізерну пенсію у розмірі 1712 грн. Також зазначає, що її син [PERSON] є працездатним, з його слів займається підприємницькою діяльністю, має стабільний дохід. Крім того, її син зареєстрований в її квартирі, а в травні 2020р. без її відома він зареєстрував і свого сина - її внука [PERSON] , що призвело до збільшення розміру оплати за житлово-комунальні послуги. Таким чином, син не тільки не допомагає їй, але й своїми діями погіршує її матеріальний стан. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2021 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, позов просила задовольнити з викладених у ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день розгляду справи повідомлявся належним чином як за місцем реєстрації, так і за місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, а саме свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.09.1977р. та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.09.1982р. відповідач є сином позивачки (а.с. 6,7). Відповідно до довідки Головного УПФУ у м. Києві від 02.10.2020 року позивачка отримує пенсію за віком у розмірі 1712 грн. ЇЇ чоловік [PERSON] , що проживає разом із позивачкою, також отримує пенсію за віком у розмірі 1712 грн. Крім цього, відповідно до відомостей із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, позивачка двічі протягом 2020 року отримувала матеріальну допомогу від Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у розмірі 200 грн. та 300 грн. відповідно (а.с. 8, 9, 12). Як вбачається із матеріалів справи, у позивачки виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги (10-11, 13-15), яку вона, враховуючи рівень її доходів, не здатна погасити. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що відповідач є працездатною особою та може надавати їй матеріальну допомогу. Згідно із ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Статтею 205 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України ), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України). Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Приймаючи до уваги те, що позивачка є непрацездатною особою за віком, отримує пенсію у розмірі 1712 грн. щомісячно, що не забезпечує навіть прожиткового мінімуму, який для осіб, що втратили працездатність, з 1.01.2021р. становить 1769грн., інших дітей вона не має, розмір доходів її чоловіка також не досягає прожиткового мінімуму, а також враховуючи той факт, що у зв`язку з реєстрацією за її місцем проживання відповідача та його сина вона не має можливості оформити субсидію та вимушена нести додаткові витрати по оплаті квартирної плати та комунальних послуг, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання непрацездатної матері в розмірі 3000 грн., починаючи з дня подачі позову і довічно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved