Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

В травні 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS] . На обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачі (дружина та сини), які вселилися в будинок як члени сім`ї власника, не проживають в даному будинку без поважних на те причин з 25 січня 2017 року. В будинку відсутні особисті речі відповідачів. Останні зареєстровані за вказаною адресою, однак не беруть участі у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території. Також він, позивач, будучи власником будинку, не має можливості отримати субсидію, оскільки відповідачі залишаються зареєстрованими в будинку. В підтвердження своїх вимог посилається на показання свідків та акт обстеження житлових умов. Відповідачка [PERSON] подала зустрічний позов до [PERSON] про вселення в житловий будинок по [ADDRESS] . В обгрунтування позову зазначила, що 30.09.1984 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , і з цього часу проживала разом з ним за вказаною адресою. Від шлюбу у них народилося троє дітей, в тому числі і сини [PERSON] та [PERSON] , відповідачі по первісному позову. Вона не проживає у вказаному будинку з поважних причин, а саме через те, що [PERSON] , позивач за первісним позовом, перешкоджав їй в користуванні будинком та майном, яке було ними придбано під час перебування в шлюбі, а саме не пускав в будинок, бив її та дітей, погрожував розправою. У зв`язку з цим вона на даний час проживає в будинку своєї матері в [ADDRESS] . Вважає, що вона має право на користування спірним будинком та на вселення в нього. Відповідач [PERSON] , [PERSON] подали зустрічний позов до [PERSON] про усунення першкод у користуванні житловим приміщенням по [ADDRESS] та вселення в приміщення. В обгрунування позову посилаються на те, що вони тривалий час - з часу їхнього народження проживали в спірному будинку. Під час спільного проживання позивач за первісним позовом [PERSON] , їхній батько, зловживав спиртними напоями, наносив їм побої, виганяв з дому їх та їхню матір та сестру. З жовтня 2018 року батько остаточно вигнав їх з будинку. На даний час в будинку залишилися їхні особисті речі, які батько відмовляється повертати. Крім цього, у період з 26.10.2016 року по 05.05.2018 року [PERSON] не проживав в будинку, так як проходив строкову військову службу. Також зазначають, що вони зверталися в поліцію з заявою про вчинення їхнім батьком кримінального правопорушення. Позивачі вважають, що вони не проживали в будинку з поважних причин, тому не втратили право користування цим житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримує, від виклику в судове засідання зазначених ним в позові свідків відмовився. Проти зустрічних позовних вимог заперечує. Пояснив суду, що відповідачі відмовилися добровільно сплачувати понесені ним витрати на утримання будинку та комунальні платежі, тому він звернувся з даним позовом. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їхній представник проти первісного позову заперечують, зустрічний позов підтримують. Пояснили суду, що у них з батьком виник конфлікт через те, що вони на даний час не несуть витрат на утримання будинку та кумунальні витрати. А саме, вони не досягли згоди щодо розміру витрат, оскільки батько наполягає, щоб вони сплачували 3/4 частини зазначених витрат. Вони ж погоджуються сплачувати 1/2 частку таких витрат. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зустрічний позов підтримує. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний та зустрічні позови не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1, ст. 4 ЦПК України). За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу положень ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.ст. 64, 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, якими є дружина наймача, їх діти і батьки. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо), суд може продовжити пропущений строк. Судом об`єктивно встановлено, що позивачу за первісним позовом [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 04.04.2019 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №162214633 від 04.04.2019 року. В зазначеному будинку з 23 листопада 1984 року зареєстрована відповідачка [PERSON] , з 12.05.2010 року - [PERSON] , а з 29.10.2014 року - [PERSON] , про що свідчить довідка відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 28.05.2019 року, даними паспортів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та довідкою про склад сім`ї від 22.11.2018 року, виданої Волочиською міською об`єднаною територіальною громадою. Згідно з даними погосподарських книг по с. Лозова Волочиського району та пояснень учасників справи, було встановлено, що відповідачі, а саме дружина позивача [PERSON] та його сини [PERSON] та [PERSON] вселилися в зазначений будинок як члени сім`ї власників - батьків позивача [PERSON] , який помер в 1994 році, та [PERSON] , яка померла в 1999 році. [PERSON] успадкував зазначений будинок після смерті матері [PERSON] та 04.04.2019 року оформив свої спадкові права відповідно до чинного законодавства. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач [PERSON] не надав належних, достатніх та переконливих доказів про те, що відповідачі не проживають в будинку та не користується ним без поважних причин понад один рік. На підтвердження своїх вимог позивач посилається на акт обстеження від 17 січня 2019 року та довідку про склад сім`ї від 22 листопада 2018 року. Так, згідно з наданим позивачем актом обстеження помешкання від 17 січня 2019 року, комісією в складі старости села Лозова, депутата міської ради та діловода було проведено обстеження на предмет фактичного проживання в будинку [PERSON] в [ADDRESS] зареєстрованих осіб: дружини [PERSON] , синів [PERSON] та [PERSON] На час остеження 17 січня 2019 року комісією встановлено, що дружина та сини [PERSON] зареєстровані в будинку, але в ньому не проживають. В довідці від 22 листопада 2018 року про склад сім`ї від 22.11.2018 року, виданої Волочиською міською об`єднаною територіальною громадою, міститься інформація, що дружина [PERSON] - [PERSON] та сини [PERSON] і [PERSON] зареєстровані в спірному будинку, однак в ньому не проживають. Вирішуючи даний спір, суд не приймає до уваги наведені письмові докази, оскільки в них не зазначено обставин, які дають підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Так, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки. Також встановлено, що належне відповідачам майно знаходиться в спірному будинку. Ці обставини не заперечувалися сторонами під час розгляду справи. Крім цього, суд звертає увагу на те, що з часу складання акту від 17 січня 2019 року та довідки від 22 листопада 2018 року, тобто до дати звернення позивача з позовом в травні 2019 року пройшло менше одного року. Будь-яких інших доказів на підтвердження обставин того, що відповідачі без поважних причин не проживають в будинку саме з 25 січня 2017 року позивачем не надано і таких обставин не встановлено в судовому засіданні. А тому, наведенівище письмові докази не підтверджують, що відповідачі понад один рік без поважних причин не проживають в спірному будинку. Також, суд приймає до уваги те, що відповідач [PERSON] 26 жовтня 2016 року був призваний на військову службу, у зв`язку з чим до листопада 2017 року проходив строкову службу, а з 06 листопада 2017 року по 25 травня 2018 року проходив військову службу в Збройних Силах України за контрактом, а тому не проживав в спірному будинку з поважних причин. Відмовляючи в зустрічних позовах, суд виходить з того, що позивачі за даними позовами також не надали суду належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем за первісним позовом [PERSON] перешкод у користуванні житловим приміщенням в [ADDRESS] . В судовому засіданні сторони як за первісним так і за зустрічним позовами підтвердили, що позивач [PERSON] не змінював вхідний замок на дверях в будинку і ключі від будинку є в його дружини [PERSON] , синів [PERSON] та [PERSON] . Останні підтвердили, що вони заходять в будинок у відсутності батька. Коли ж батько знаходиться вдома, вони не приходять через відсутність взаєморозуміння, а також через сварки, що виникають між ними. Встановлено, що після подання позивачем [PERSON] в травні 2019 року до суду позову про визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, останні в червні 2019 року в свою чергу звернулися в орган поліції з заявами про кримінальне правопорушення, вчинене позивачем [PERSON] . Зокрема, в своїх заявах відповідачі вказували, що позивач влаштовує скандали та виганяє їх зі спірного житлового будинку, не надає їм доступ до їхніх речей, що знаходяться в будинку. Зазначені обставини підтверджуються заявами від 24.06.2019 року [PERSON] та [PERSON] , а також дослідженими в судовому засіданні матеріалами перевірки, проведеної Волочиським відділенням поліції Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області. Згідно з даними довідки працівника поліції від 09 липня 2019 року, складеної за результатами проведеної перевірки повідомлення [PERSON] , обставин створення перешкод у користуванні будинком та вчинення [PERSON] насильства в сім`ї, не встановлено. Тобто, наведена довідка спростовує доводи позивачів за зустрічни позовом щодо стосовно вчинення [PERSON] перешкод в користуванні житловим будинком. Показання свідка [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки між нею та її батьком, позивачем [PERSON] , склалися неприязні відносини. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що вони не були очевидцями стосовно вчинення [PERSON] перешкод дружині і дітям в користуванні житловим будинком. Таким чином, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, а також усі обставини даної справи у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні первісного та зустрічних позовів необхідно відмовити.

Outcome: dismissed