Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

У травні 2017 р. позивачі звернулись до суду із даним позовом. Свої вимоги обґрунтовую тим, що 02.11.1973 р. виконкомом Київської міської ради депутатів трудящих УРСР на підставі рішення № 489 від 06.08.1973 було видано ордер № [NUMBER] на [ADDRESS] на сім'ю з 5 осіб: позивача № 1 - [PERSON], який зареєстрований з 13.02.1997 р., позивача № 2 [PERSON], який зареєстрований [INFO], відповідача № 1 [PERSON], який зареєстрований з 19.11.1985 р., відповідача № 2 - [PERSON], яка зареєстрована 21.09.1985 р., відповідача № 3 - [PERSON] з 20.07.1989 р. При цьому [PERSON] та [PERSON] є братами, позивач № 1 [PERSON] є сином [PERSON], [PERSON] є донькою [PERSON], а [PERSON] є племінницею [PERSON] та [PERSON] Зі слів позивачів, фактично у спірній квартирі проживаю тільки позивачі № 1 та № 2, а відповідачі відсутні понад 6 місяців. Тому позивачі просять суд визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування [ADDRESS]. У судове засідання позивач № 1 та представник позивача № 2 не з'явились, надіслали заяву щодо підтримки позову та подали оголошення у ЗМІ. Відповідачі № 1 - № 3 у судове засідання так і не з'явились. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як було з'ясовано судом, 02.11.1973 р. виконкомом Київської міської ради депутатів трудящих УРСР на підставі рішення № 489 від 06.08.1973 р. було видано ордер № [NUMBER] на [ADDRESS] на сім'ю з 5 осіб: позивача № 1 - [PERSON], який зареєстрований з 13.02.1997 р., позивача № 2 [PERSON], який зареєстрований з [INFO], відповідача № 1 [PERSON], який зареєстрований з 19.11.1985 р., відповідача № 2 - [PERSON], яка зареєстрована з 21.09.1985 р., відповідача № 3 - [PERSON] з 20.07.1989 р. У відповідності до ст. 29 ч. 1 та 4 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. При цьому [PERSON] та [PERSON] є братами, позивач № 1 [PERSON] є сином [PERSON], [PERSON] є донькою [PERSON], а [PERSON] є племінницею [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на власний розсуд. Як з'ясував суд, фактично у спірній квартирі проживаю тільки позивач № 1 [PERSON] та позивач № 2- [PERSON], а відповідачі відсутні понад 6 місяців У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. У п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначено, що у справах визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. У відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Зібраними у справі доказами підтверджується факт відсутності відповідачів № 1- № 3 за зареєстрованим місцем проживання без поважних причин з осені 2016 р., а тому суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог та задоволення позовних вимог щодо визнання відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved