Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

05.11.2019 року АТ "Кредобанк» звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначають, що 22.11.2018 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-148611, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 148 000,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами №66070230, №66066653, №66066665, №66066669, №66070200, №66070214 від 22.11.2018 року. Кредитні кошти надавалися відповідачу в безготівковій формі. Відповідно до умов кредитного договору АТ "Кредобанк» виконав свої зобов`язання з надання кредиту, проте [PERSON] взятих на себе зобов`язань не виконав, тому станом на 02.10.2019 року виникла заборгованість в сумі 159549,09 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 143722,56 гривень, заборгованості за відсотками в сумі 13865,36 гривень та пені в сумі 1961,17 грн. Відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту зі сплатою процентів за користування кредитними коштами щомісячно, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п.6.2 Кредитного договору), але він добровільно не повернув кредитні кошти. 05.08.2019 року на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка відповідачем 15.08.2019 року отримана особисто, однак повністю ним проігнорована і заборгованість не повернута. Тому змушені звернутися до суду з вказаним позовом та просять стягнути з [PERSON] на користь АТ "Кредобанк» заборгованість по кредиту в розмірі 159549,09 гривень, витрати по відшкодуванню судового збору в сумі 2393,24 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20741,00 грн, витрати пов`язані із явкою позивача та/або представника до суду в сумі 5000 грн. Представник позивача Кізко Л. С . в судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Позовні вимоги підтримують повністю і просять їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає частково, в частині стягнення заборгованості в сумі 159549,09 гривень та понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2393,24 грн. В задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20741,00 грн. та витрат пов`язаних із явкою позивача та/або представника до суду в сумі 5000 грн. просить відмовити, оскільки суду не надано доказів на їх понесення. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до договору №CL-148611 від 22.11.2018 р. (а.с. 8-12) встановлено, що відповідачу було надано кредит в сумі 148 000,00 грн. Відповідно до Додатку №1 до кредитного договору №CL-148611 від 22.11.2018 р. (а.с.13) визначено Графік платежів, відповідно до якого відповідач [PERSON] зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 5135 грн щомісячно, кожного останнього числа відповідно місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення Кредитного договору. Із Анкети-Заяви №CL-148611 від 22.11.2018 р.(а.с.14-15) відповідач [PERSON] звернувся до позивача з заявою про отримання кредитних коштів. Відповідно до меморіального ордеру №66070230 від 22.11.2018 року (а.с.25) відповідачу [PERSON] надано кредитні кошти в сумі 10186,59 грн; меморіального ордеру №66066653 від 22.11.2018 року (а.с.26) грошові кошти в сумі 35442,34 грн.; меморіального ордеру №66066665 від 22.11.2018 року (а.с.27) грошові кошти в сумі 10042,58 грн.; меморіального ордеру №66066669 від 22.11.2018 року (а.с.28) грошові кошти в сумі 15174,51 грн.; меморіального ордеру №66070200 від 22.11.2018 року (а.с.29) грошові кошти в сумі 29944,70 грн.; меморіального ордеру №66070214 від 22.11.2018 року (а.с.30) грошові кошти в сумі 47209,28 грн. Із Руху коштів по рахунку з 22.11.2018 р. по 02.10.2019 р. (а.с.31-33) встановлено рух коштів по кредитному договору №CL-148611 від 22.11.2018 р. Відповідно до повідомлення-вимоги від 05.08.2019 року (а.с.34) на адресу відповідача було направлено повідомлення щодо добровільного погашення заборгованості, яка відповідачем 15.08.2019 року отримана особисто, про що свідчить рекомендоване повідомлення (а.с.37), однак повністю ним проігнорована і заборгованість не сплачена. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №CL-148611 від 22.11.2018 р. (а.с.38-39) та розрахунком пені (а.с.39) за несвоєчасне повернення кредитних коштів відповідачем виникла заборгованість в сумі 159549,09 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 143722,56 гривень, заборгованості за відсотками в сумі 13865,36 гривень та пеня в сумі 1961,17 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог йього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділого обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має прав вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо розподілу судових витрат у справі, суд вбачає доцільним зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. За матеріалами справи слідує, що позивачем на доведення несення ними витрат на правову допомогу надано лише Договір про надання правової допомоги від 11.04.2019 року (а.с.41), проте додатків, в яких зазначено детальний опис робіт (наданих послуг) та розмір гонорару до нього суду не надано. За таких підстав, суд вважає, що такий самостійний документ не може бути належним та достатнім доказом у підтвердження витрат на правничу допомогу, а тому у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20741,00 грн. необхідно відмовити. Також суд, вважає необхідним відмовити у відшкодуванні витрат пов`язаних із явкою позивача та/або представника до суду в сумі 5000 грн., оскільки представник позивача в судове засідання, яке призначене на 11.12.2019 року не з`явився і розгляд справи було здійснено за їх клопотанням, де представник позивача просив справу розглянути у відсутність представника. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ "Кредобанк» заборгованість по кредиту в розмірі 159549,09 гривень, оскільки він не виконав вимоги кредитного договору №CL-148611 від 22.11.2018 р. щодо повернення кредитних коштів. На підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача витрати по відшкодуванню судового збору в сумі 2393,24 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial