Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Рішенням Шевченківського райсуду міста Запоріжжя від 24 березня 2014р. задоволений позов ПАТ «Райффазен Банк Аваль», стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Банку 175 572,4 гр. і судові витрати. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області від 21 травня 2014 р. рішення Шевченківського райсуду залишено без змін. Поручителі оскаржили судові рішення в частині стягнення заборгованості з поручителів. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 р. задоволена касаційна скарга [PERSON] і [PERSON] , рішення Шевченківського райсуду і ухвала апеляційного суду Запорізької області скасовані в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів, справа направлена у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, у решті рішення залишено без змін. Судом встановлено, що 29 серпня 2007 року між ВАТ «Райффазен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффазен Банк Аваль», та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким банк надав позичальнику кредит у вигляді не відновлюваної лінії в сумі 35 525 доларів США зі строком повернення до 28 серпня 2019 року, та сплатою 13% річних, а позичальник зобов'язався повернути банку суму отриманого кредиту та сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені договором. У цей же день на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] і [PERSON] були укладені договори поруки, за якими відповідачі виступили поручителями і взяли на себе зобов'язання перед банком відповідати солідарно за зобов'язання боржника, що виникають з умов кредитного договору. У зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором станом на 3.10.2013р. виникла заборгованість в розмірі 175572,4 гр., з яких 171850,14 - заборгованість за тілом кредиту, 3505,89 гр. - відсотки, 216,36 гр. пеня. Зазначена сума стягнута з боржника і поручителів солідарно. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] всю суму заборгованості. Представник відповідачів [PERSON] і [PERSON] просить відмовити в задоволенні вимог про стягнення з них суми заборгованості. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась . Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів солідарно з боржником задоволенню не підлягають з таких підстав. Відповідно до положень ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із положеннями ст. 559 ЦК України порука припиняється: 1) з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; 2) порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; 3) порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; 4) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно зі ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Договором поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється. А умова договору поруки, що строк дії договору не встановлено конкретно, оскільки визначений моментом повного погашення заборгованості боржником за кредитним договором, не є у розумінні ст. ст. 251,252 ЦК України, встановленим сторонами строком дії договору поруки. В матеріалах справи є копія вимоги від 16.01.2010р. (а.с.16-17), яку отримала [PERSON], про що є її підпис в поштових повідомленнях (а.с.17-зв), але немає підписів поручителів. На даному етапі розгляду справи позивач на надав суду доказів про зміну строку виконання основного зобов'язання і коли настав строк виконання основного зобов'язання, чи було змінено банком цей строк. Позивач на довів , що він звертався з вимогою до поручителів, щодо невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, або з відповідною позовною заявою, відповідно до п.4 ст. 559 ЦК України строк, а тому, на підставі вищезазначеної норми ЦК України, суд дійшов висновку, що порука є припиненою. Зазначена позиція підтверджується положеннями п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", в якому зазначено, що відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України. Ст. 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Але позивачі вимоги щодо поручителів в не довів.

Outcome: dismissed