Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цією заявою, посилаючись на те, що зареєстрована за адресою: [INFO], а фактично з березня 1998 року проживала без реєстрації за адресою: пров. Львівський, 1/14, м. Мирноград, Донецької області разом із [PERSON], до його смерті, а саме до 12 вересня 2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається із грошового вкладу в ПриватБанку в сумі 20000 грн., без врахування відсотків по вкладу та квартири № 14, що розташована в будинку 1 по пров.Львівському в м.Мирноград Донецької області, що підтверджується копією договору на вклад "Стандартний" від 23.03.2017 р. та технічним паспортом на квартиру. У судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала за обставин зазначених у ній, просила заяву задовольнити. Суду пояснила, що є вдовою гр. [PERSON], з яким проживала без реєстрації шлюбу з 1998 року. Представник заінтересованої особи Мирноградської міської ради Донецької області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суду не повідомив. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає за адресою: [INFO], з 2002 року знає сімю заявниці, до 2014 року проживала по сусідству. Підтвердила той факт, що з 1998 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю за адресою: пров. Львівський, 1/14, м.Мирноград, Донецька область та вели спільне господарство. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає за адресою: [INFO], з 1998 року знає сімю заявниці, проживала по сусідству. Підтверджую той факт, що з 1998 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю за адресою: пров. Львівський, 1/14, м.Мирноград, Донецька область та вели спільне господарство. До дня смерті заявниця проживала з [PERSON] і витрати повязані з похованням взяла на себе. Суд, заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 5 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту проживання її та спадкодавця з 1998 року однією сімю. Метою встановлення факту є реалізація заявницею права на спадщину, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Судом установлено, що 12 вересня 2017 року у м. Мирноград Донецької області помер [PERSON] (а. с. 7). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, грошовий вклад в ПриватБанку в сумі 20000 грн., без врахування відсотків по вкладу та квартира № 14, що розташована в будинку № 1 по пров.Львівському в м.Мирноград Донецької області, що підтверджується копією договору на вклад (а. с. 8-10). Згідно з довідками голови ОСББ № 744-11 від 02 листопада 2017 року, № 745-11 від 02 листопада 2017 року [PERSON] до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. З березня 1998 року за цією адресою проживав однією сімєю разом із [PERSON] (а.с.5-6). Відповідно до довідки голови ОСББ № 744-11 від 02 листопада 2017 року, [PERSON] на момент смерті не мав малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб спадкоємців, а також спадкоємців цивільна дієздатність яких обмежена. За змістом статей 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, [PERSON] є такою, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], а також єдина зі спадкоємців, яка вчинила таку дію. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.\~\~ З огляду на вищезазначене, враховуючи, що сукупністю доказів підтверджено той факт, що заявниця та спадкодавець з 1998 року разом проживали однією сімєю, відповідно заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved