Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

01.03.2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № HAZ0GK01270014 від 01.11.2006 року, посилаючись на те, що 01 листопада 2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №HAZ0GK01270014, відповідно до якого останній було надано кредитні кошти у розмірі 8 178,22 доларів США на строк до 01 листопада 2026 року зі сплатою за користування кредитом відсотків, комісії та інших витрат згідно кредитного договору. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, та станом на 01 лютого 2017 року має заборгованість за кредитним договором № HAZ0GK01270014 у розмірі 13 321,00 доларів США яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 4406,20 долари США заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 3347,86 доларів США. заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 693,00 доларів США. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 4873,94 доларів США. У зв'язку з тим, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованість, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суму заборгованості за кредитом, просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № HAZ0GK01270014 від 01.11.2006 року у розмірі 4406,20 доларів США (тіло кредиту), що за курсом 27,07 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.02.2017 року складає 119275,83 грн. та стягнути з відповідача судові витрати у справі. В судовому засіданні представник позивача Багмет Д.В. позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Мальцева Г.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти стягнення заборгованості за кредитом (тіла кредиту) до закінчення строку кредитного договору, посилаючись на те, що ПАТ КБ «Приватбанк» не є належним позивачем у вказаній справиі, оскільки переуступив іншій юридичній особі право на кредитний портфель по договору, просила відмовити позивачу в повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 01 листопада 2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № HAZ0GK01270014, відповідно до якого останній було надано кредитні кошти у розмірі 8 178, 22 доларів США на строк до 01 листопада 2026 року зі сплатою за користування кредитом відсотків, комісії та інших витрат згідно кредитного договору.(а.с.13-14) Відповідно п.2.2.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного погашення кредиту. Відповідно п.2.2.3 кредитного договору позичальник зобов'язаний сплатити банку винагороду і комісію згідно п. 1.1 та п. 6.2 кредитного договору. Відповідно п.2.2.4 кредитного договору позичальник зобов'язаний погашення кредиту зробити в порядку, сумах і строки, передбачені п.1.1, 2.3 кредитного договору. Пунктом 4.1 договору встановлено, що при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3 договору позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1,00% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Згідно з розрахунком заборгованості, відповідач [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, та станом на 01 лютого 2017 року має заборгованість за кредитним договором № HAZ0GK01270014 у розмірі 13 321,00 долари США яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 4406,20 долари США заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 3347,86 доларів США. заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 693,00 доларів США. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 4873,94 доларів США. (а.с.5-11). Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19.12.2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області, Служба у справах дітей Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області про звернення на предмет іпотеки та виселення в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.(а.с.30-31) 19 лютого 2007 рокку було здійснено уступку права вимоги за усіма положеннями кредитного договору № HAZ0GK01270014 ( у тому числі отримання платежів, стягнення заборгованості та ін.) від ПАТ КБ «ПриватБанк» до «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 Пі-Ел-Сі»(а.с.42-81) Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме иайно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта № 86120408 від 28.04.2017 року за договором купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги від 19.02.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» передав (переуступив) іншій юридичній особі право на кредитний портфель по договору про іпотечні кредити предметом якого стала квартира [ADDRESS] . Відповідно до Договору Покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Відповідно до витягу з Додатку №4 до Договору купівлі продажу кредитного портфелю від 19.02.2007 року ( а.с.79-81) первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги щодо стягнення заборгованості з боржника позичальника [PERSON] за кредитним договором № НАZ0GK01270014 від 01.11.2006 року. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.514 Цивільного Кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.. Відповідно до ч.1 ст.516 Цивільного Кодексу України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 3 ст. 10, 11 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності. На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Будь-яких доказів того, що після укладення договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги від 19 лютого 2007 року до позивача знову перейшло право вимоги по спірному кредитному договору суду не надано Таким чином, суд дійшов висновку, щодо відсутності підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договорм № HAZ0GK01270014 від 01.11.2016 року у зв»язку з відсутністю у нього права вимоги. України, суд,

Outcome: dismissed