Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Представник позивача начальник філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №1951097 від 15.05.2014 та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, 15.05.2014 між АТ Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою [PERSON] укладено договір №1951097 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до умов якого відповідач отримав 8500,00 гривень на строк дії платіжної картки, зі сплатою 24% річних. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач не виконує взяті на себе зобовязання, у звязку з чим станом на 18.01.2018 має заборгованість за кредитним договором у сумі 14 198,89 грн. Загальна сума заборгованості відповідача за договором складає 14 198,89 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 8500,00 грн., заборгованість по процентам 1538,31 грн., інфляційне збільшення заборгованості 3373,76 грн., три проценти річних від прострочених сум заборгованості 786,82 грн. У звязку з цим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за договором та сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 гривень Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленою належним чином; клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Згідно з Розпорядженням ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №27/0/38-14 від 02.09.2014 «Про визначення територіальної підсудності справ», справи підсудні Старобешевському районному суду Донецької області на теперішній час підсудні Токмацькому районному суду Запорізької області. Відповідно до змісту позовної заяви 15.05.2014 між АТ Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою [PERSON] укладено договір №1951097 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до умов якого відповідач отримав 8500,00 гривень на строк дії платіжної картки, зі сплатою 24% річних. Я вбачається із матеріалів справи, між АТ «Ощадбанк» в особі керуючого ТВБВ №10004/0191 [PERSON] та [PERSON] укладено Додатковий договір № 1 до договору №1951097 від 15.05.2014 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області Коваленко П.Л. від 15.02.2018 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме. В позовній заяві міститься інформація про укладення 15.05.2014 між АТ «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] договору № 1951097 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної карти. А позов про стягнення заборгованості за кредитним договором предявлено до [PERSON]. Крім того, представником позивача до позовної заяви не додано належним чином завіреної копії договору №1951097 від 15.05.2014 або не зазначено чому даний договір не може бути поданий разом з позовною заявою, що є порушенням п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України. На виконання ухвали, позивачем надано клопотання про усунення недоліків. В клопотанні зазначено, що банком втрачено частину матеріалів справи за кредитом, а саме договір №1951097 від 15.05.2014 внаслідок захоплення приміщень, матеріальної бази та проведення активної фази АТО (документи знаходилися у приміщенні ТВБВ №10001/091 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» за адресою: смт.Старобашеве, Донецька область, вулиця Поштова, 19). Однак позивачем на підтвердження обґрунтування позову не надано будь-яких документів, що стягнення за договором, укладеним 15.05.2014 між АТ «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON], повинно здійснюватися саме з [PERSON]. На підтвердження заявлених вимог позивачем надано додатковий договір № 1, який не може бути взято до уваги як належний доказ по справі, так як в порушення загальних вимог ЦК України щодо укладання договорів відсутня дата укладання (підписання) договору. А відповідно до п.2 Додаткового договору, цей додатковий договір набирає чинності з дати підписання його сторонами, діє протягом строку дії договору. Тобто суд позбавлений можливості визначити момент виникнення та закінчення зобовязань за договором. Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, у спосіб, визначений законами України. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями статей 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право на справедливий судовий розгляд. Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін. Європейський Суд звертає увагу судів на фактичну змагальність сторін у процесі, перевіряючи відсутність будь-яких процесуальних і фактичних привілеїв у сторін. У частині 2 статті 13 ЦПК України зазначено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Зважаючи на викладене саме на позивача покладено обов'язок по доведенню позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову, слід відмовити у зв'язку з не доведеністю. Отже, оцінюючи наявні у справі доказі у їх сукупності та взаємозв'язку, суд прийшов до висновку, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів про виконання ним умов договору та про порушення відповідачем своїх зобов'язань, у зв'язку з чим у задоволенні позову, слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed