Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Концерн «Укрспирт» (далі відповідач), третя особа Державне підприємство «Шпанівський експериментальний завод харчових екстрактів» про поновлення на роботі на посаді директора підприємства Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.03.2014р. відповідачем видано наказ № 07-к про призначення позивача на посаду тимчасово виконуючим обов'язки директора Державного підприємства «Шпанівський експериментальний завод харчових екстрактів»з 27.03.2014по 28.04.2014р. В подальшому наказами змінювались дати тимчасового виконання обов'язків керівника підприємства. Відповідно до вказаних наказів термін перебування позивача на посаді тимчасово виконуючого обов'язки директора становив до 02.10.2014р. включно. Таким чином, позивач вважає, що між позивачем та відповідачем було укладено трудовий договір, який внаслідок видання вказаних наказів був продовжений на невизначений строк, а см трудовий договір набув характеру безстрокового, укладеного на невизначений строк. 27.11.2014р. позивачу стало відомо що з 26.11.2014р. керівником ДП Шпанівський експериментальний завод харчових екстрактів»зареєстровано [PERSON] За таких обставин позивач вважає, що безстроковий договір з позивачем було безпідставно та протиправно розірвано відповідачем. Позивач вказує, що звільнення відбулось із грубим порушенням та без належних підстав передбачених ст.ст.36, 40, 41, 47 КЗпП України. Крім цього, відповідачем у день звільнення не зроблено запис у трудовій книжці про звільнення, не проведено остаточний розрахунок. У зв'язку із викладеним позивач просить суд захистити порушено право та поновити його на роботі на посаді директора підприємства. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими. Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, третьої особи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; - кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Як вбачається з матеріалів справи, 26.03.2014р. у зв'язку із виробничою необхідністю, за заявою позивача, відповідно до наказу № 07-к заступник директора по фінансах ДП «Шпанівський ЕЗХЕ» - [PERSON] був призначений тимчасово виконуючим обов'язки директора ДП «Шпанівський ЕЗХЕ» на строк з 27.03.2014р. по 28.04.2014р. з посадовим окладом 4800грн. Відповідно до наказів відповідача № 31 -к від 28.04.2014р.; № 73-к від 02.06.2014р.; 3 78 від 12.06.2014р.; № 82-к від 19.06.2014р.; № 125-к від 28.07.2014р.; № 124 від 21.07.2014р.; № 148-к від 04.08.2014р.; № 200-к від 18.09.2014р. подовжувався термін перебування на посаді тимчасово виконуючого обов'язки директора ДП «Шпанівський ЕЗХЕ». 02 жовтня 2014р. відповідачем видано наказ № 209-к про увільнення позивача від тимчасового виконання обов'язків директора ДП «Шпанівський ЕЗХЕ». Виконання обов'язку тимчасово відсутнього працівника без звільнення працівника від своєї основної роботи - це заміна працівника, відсутнього у зв'язку з хворобою, відпусткою, відрядженням та з інших причин, коли відповідно до чинного законодавства за ним зберігається місце роботи (посада), без звільнення від основних трудових обов'язків. У цьому випадку, відповідно до статті 105 Кодексу законів про працю України, працівнику провадиться доплата за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника (розмір доплати встановлюється на умовах, передбачених колективним договором). Таким чином суд пришов до висновку, що позивач тимчасово виконував обов'язки керівника підприємства. При цьому порядок оформлення та оплати тимчасового замісництва регламентується роз'ясненням Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29.12.65 р. N 30/39 "Про порядок виплати тимчасового заступництва", затвердженим постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29.12.65 р. N 820/39 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 11.12.86 р. N 521/30-18) (далі роз'яснення). Відповідно до п. 2 роз'яснення, призначення на яку здійснюється вищим органом управління . Керівник підприємства, установи, організації зобов'язаний не пізніше місячного строку з дня прийняття працівника на роботу надати документи для його призначення на посаду до вищого органу управління. Цей орган в місячний строк з дня отримання документів повинен розглянути питання і повідомити керівникові його результати. Крім цього, відповідачем не приймалось рішення про звільнення позивача з посади - заступника директора по фінансах ДП «Шпанівський ЕЗХЕ». Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов'язки керівника підприємства не звертався з такими заявами до концерну «Укрспирт». Крім цього, судом встановлено та не заперечується сторонами, що з позивачем з дня його прийняття на роботу не укладався трудовий договір (контракт) та не видавався наказ про призначення його на посаду директора ДП «ШЕЗХЕ». Крім цього, відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Представником позивача протягом всього часу розгляду справи не доведено та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили що позивач призначався на посаду директора ДП «Шпанівський ШЕЗХЕ» та що його було незаконно звільнено саме з посади директора підприємства на яку він просить суд його поновити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed