Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивач 17.10.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди у розмірі 312\~213,60, завданої внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , яке сталося 11.10.2016 року; також просить стягнути моральну шкоду у розмірі 100\~000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.10.2016 року в квартиру позивача сталося проникнення води з квартири поверхом вище яка належить відповідачу. Факт залиття квартири підтверджується складеними актами. Відповідач не надає доступу до своєї квартири. Моральну шкоду оцінює у розмірі 100\~000 грн., оскілки внаслідок залиття на стелі з`явився грибок, який є небезпечним для здоров`я та для проведення ремонту необхідно орендувати інше житло. Ухвалою суду від 25.10.2019 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 26.11.2019 року. У зв`язку з неявкою учасників справи у підготовче засідання 26.11.2019 року розгляд справи було відкладено на 22.01.2020 року. У підготовчому засіданні 22.01.2020 року було задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи, наступне підготовче засідання призначено на 03.03.2020 року. До суду 05.02.2020 року надійшов відзив від представника [PERSON] [PERSON] , відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву відзначено, що затоплення сталося не з квартири відповідача, а надані позивачем акти суперечать щодо дати вчинення затоплення або складені без огляду квартири відповідача, тому не можуть прийматися судом до уваги. Ухвалою суду від 03.03.2020 року було задоволено заяву позивача про виклик свідків, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 30.03.2020 року. У судовому засіданні 30.03.2020 року задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, наступне засідання призначене на 29.04.2020 року. У судовому засіданні 29.04.2020 року було задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи, наступне судове засідання призначено на 30.06.2020 року. У зв`язку з відсутністю відомостей про повідомлення позивача, розгляд справи у судовому засіданні 30.06.2020 року було відкладено на 23.07.2020 року. У судовому засіданні 23.07.2020 року було задоволено клопотання позивача про відкладення розгляд справи з метою підготовки відповіді на відзив. Розгляд справи відкладено на 19.08.2020 року. У судовому засіданні 19.08.2020 року представник позивача [PERSON] просив відкласти розгляд справи, оскільки він тільки уклав договір з клієнтом. Клопотання було задоволено судом, розгляд справи відкладено на 22.10.2020 року. Ухвалою суду від 27.08.2020 року відмовлено у задоволенні заяви представника [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову. В результаті проведеного судового засідання 22.10.2020 року було задоволено клопотання представника позивача про надання часу для підготовки заяви про поновлення процесуальних строків, розгляд справи відкладено до 11.11.2020 року. Ухвалою суду від 22.10.2020 року заяву представника позивача про виклик свідків залишено без розгляду. Ухвалою суду від 22.10.2020 року заяву представника позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи залишено без задоволення. В результаті проведеного судового засідання 11.11.2020 року за участі представник позивача, відповідача та його представника, з метою виклику свідків було оголошено перерву до 25.11.2020 року. У судовому засіданні 25.11.2020 року було допитано свідка [PERSON] , розгляд справи відкладено з метою ознайомлення представника позивача з клопотанням про долучення до матеріалів справи доказів, на 02.12.2020 року. У судовому засіданні 02.12.2020 року частково задоволено клопотання відповідача про долучення доказів, відмовлено у поновленні процесуальних строків щодо долучення копії листа ОСББ «Одесит» від 20.11.2020 року та акту. Ухвалами суду від 02.12.2020 року залишено без задоволення заяву [PERSON] про призначення судової будівель-технічної експертизи та про з`ясування нових обставин. У судовому засіданні 02.12.2020 року представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити. [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення позову в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази приєднані до справи, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (т.1 а.с.6). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (т.1 а.с.95). Акт доданий до позову (т.1 а.с.7), затверджений директором ОСББ «Одесит» визнаний недійсним, про що свідчить витяг з протоколу №7 засідання правління ОСББ «Одесит» від 11.08.2017 року (т.1 а.с.90). Відповідно до висновку №32/2017 від 26.10.2017 року судового експерта Чорної Юлії Петрівни, на момент проведення обстеження експертом не встановлено наявність будь-яких причин витоку рідини у приміщеннях квартири [ADDRESS] ; відсутні будь-які санітарно-технічні прилади. Також у приміщенні відсутні інженерні прилади опалення радіатори. У приміщенні квартири [ADDRESS] наявне вертикальне покладення труб водопостачання та каналізації загального будинкового призначення. Від вказаних труб відсутня розводка труб системи водпостачання, каналізації та опалення по квартирі [ADDRESS] (т.1 а.с.91-93). З листа Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів №10/15 від 27.01.2020 року вбачається, що 12-13 жовтня 2016 був дощ (т.1 а.с.110). З листа ОСББ «Одесит» від 28.01.2020 року вбачається, що квартира відповідача станом на початок 2020 року перебуває без ремонту в нежитловому стані (т.1 а.с.111). Акт від 15.10.2016 року (т.1 а.с.8) не приймається судом до уваги, адже згідно листа голови правління ОСББ «Одесит» огляд квартири №39 15.10.2016 року не проводився. Повторний огляд квартири [ADDRESS] проводився 16.08.2017 року (т.1 а.с.193-194). Відповідно до акту №3 від 16.08.2017 року ОСББ «Одесит» вказано, що 12.10.2016 року стався залив квартири [ADDRESS] в результаті якого постраждали стеля, стіни, плінтуса, електропровід. Причиною залива сталося проникнення води та стелю та стіни. Встановлені наслідки залиття квартири позивача (т.1 а.с.9-12). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених\~осіб від\~потерпілої сторони\~та з\~боку винної\~є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна\~шкода (обсяги\~необхідного ремонту\~приміщень квартири,\~перелік пошкоджених\~внаслідок залиття\~речей та\~їх орієнтовна\~вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Втім, вищевказаний акт комісії №3 від 16.08.2017 року не відповідає вимогам вказаних Правил, адже не містить відомостей про вартість пошкоджень, спричинених залиттям. Акт був складений за відсутності відповідача. З скріншотів переписки групи в додатку «Вайбер» під назвою «НАШ ДОМ (ОСМД «Одесит)» (мовою оригіналу) вбачається, що в будинку наявна проблема протікання фасаду, стелі (т.1 а.с.104-109, 196-212). Також звернення мешканців будинку [ADDRESS] з приводу залиття їх квартир в період сильних дощів та північного вітру до правління ОСББ «Одесит» підтверджується листом ОСББ «Одесит» №188/02 від 20.11.2020 року. Також в даному листі відзначено існування групи мешканців будинку у додатку «Вайбер» (т.1 а.с.195). Втім, судом не приймається до уваги даний лист, оскільки, як вказувалося вище, судом відмовлено у поновленні процесуальних строків щодо долучення копії вказаного листа ОСББ «Одесит» від 20.11.2020 року та акту огляду від 20.11.2020 року (т.1 а.с.213). З показань свідка [PERSON] вбачається, що проводився огляд квартири [ADDRESS] мешканця квартири на поверх вище квартири [PERSON] де не було виявлено слідів затоплення, після цього відповідач почав подавати скарги, що не правильно складено акти про затоплення квартири позивача. Вказав, що огляд квартири позивача проводився, свідок був головою ревізійної комісії ОСББ та супроводжував комісії, що проводили огляд квартири позивача, [PERSON] не був присутній при огляді квартири, хоча його викликали через засоби телефонного зв`язку. Вказав, що не правда те, що є проблеми з фасадом, на 19 поверсі був один випадок, що заливалася вода, але через нестандартні вікна. Суд критично ставиться до показань свідка, адже з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] представляв інтереси [PERSON] у справі №522/8928/17-ц на підставі довіреності (т.1 а.с.225-228). Отже, матеріалами справи не встановлено причини залиття квартири позивача, також варто відзначити, що у позові відзначено, що залиття квартири позивача трапилося 11.10.2016 року, в акті ОСББ «Одесит» №3 від 16.08.2017 року вказано, що залиття сталося 12.10.2016 року, а в акті, який скасований, бо ж немає дати складення зокрема, вказано, що огляд квартири проводився 13.10.206 року дату залиття не відзначено. Згідно ст.22 ЦПК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до положень ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам особи, а також шкода завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Позивачем не доказано, що винною особою у затопленні її квартири є [PERSON] . Огляд квартири відповідача комісіями не проводився, відповідно до експертного висновку у квартирі наявне лише вертикальне покладення труб водопостачання та каналізації загального будинкового призначення. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 7 ст. 81 ЦПК України передбачає, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд приходить до висновку, що вина [PERSON] у заподіянні шкоди, тобто залитті квартири [PERSON] не доказана. Статтею 263 ЦПК України закріплено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. За таких підстав, суд дійшов переконливого висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, вимоги позивача про стягнення судових витрат з відповідача також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed