Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У жовтні 2013 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування витрат в порядку регресу, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.10.2010 р. внаслідок дорожньо - транспортної пригоди (далі - ДТП), яка сталася з вини відповідача, автомобіль «ІЖ 2717» д.н. [NUMBER], належний іншому учаснику ДТП, зазнав технічних пошкоджень. На дату скоєння даного ДТП, відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників неземних транспортних засобів. Відповідач надавав позивачу страховий поліс, однак останній не є дійсний, оскільки п. 6 полісу не заповнений, а саме: відсутні реквізити забезпеченого транспортного засобу. Тому, на підставі п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», позивач виплатив потерпілій особі страхове відшкодування, на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, в розмірі 11813,60 грн. У зв'язку із тим, що винною особою у зазначеному ДТП було визнано відповідача, позивач має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 11813,60 грн., витрати на правову допомогу - 2000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаюсь на те, що, на момент вчинення ДТП, автомобіль відповідача був застрахований на підставі страхового полісу ІІ-го типу, відповідно до якого в договорі страхування зазначається конкретна особа, яка може експлуатувати будь - який транспортний засіб, а тому відшкодовувати кошти постраждалому повинна була страхова компанія АСТ «Вексель». Суд, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У судовому засіданні було встановлено, що 12.10.2010 р. приблизно о 10 год. 45 хв., [PERSON], керуючи автомобілем «Пежо» д.н. [NUMBER] на перехресті вул. Салютна та вул. Саратовська в м. Києві, в порушення вимог п. 16.11 ПДР, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1, не пропустив автомобіль «ІЖ 2717» д.н. [NUMBER], внаслідок чого здійснив зіткнення з даним автомобілем. Вина відповідача, у даному ДТП, підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2010 р. (а.с.10). Таким чином, судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 12.10.2010 р. у м. Києві, відбулася з вини відповідача. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля «ІЖ 2717» д.н. [NUMBER], згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 253 від 16.10.2010 р., складає 14176,32 грн. (а.с.8). 15.08.2011 р. до позивача звернувся власник пошкодженого автомобіля [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем було надано страховий поліс № ВС/4846325 АСТ «Вексель», однак він не є дійсним, оскільки п. 6 полісу не заповнений, а саме: відсутні реквізити забезпеченого транспортного засобу. Тому, на підставі п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування, на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, в розмірі 11813,60 грн. МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (підпункт а) п. 41.1. ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників неземних транспортних засобів»). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до полісу № ВС/4846325, цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована в АСТ «Вексель», зі строком дії з 30.12.2009 р. до 29.12.2010 р. (а.с.12). З даного полісу дійсно вбачається, що п. 6 (забезпечений транспортний засіб) є незаповненим, однак, в полісі окремо зазначено, що для договорів 2-го типу, яким і є даний договір, забезпеченим транспортним засобом є будь - який транспортний засіб із наведених категорій: А, В, Е, F. Отже, судом встановлено, що згідно полісу № ВС/4846325, забезпеченим транспортним засобом міг бути будь - який автомобіль категорій А, В, у даному випадку «Пежо» д.н. [NUMBER], а тому відшкодовувати шкоду повинен був саме страховик. При пред'явленні позовних вимог про відшкодування завданої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі (п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 4 від 31.03.1995 року). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а позивачем не обґрунтовані та не доведені підстави звернення з позовом саме до відповідача, враховуючи те, що його цивільно - правова відповідальність на момент вчинення ДТП була застрахована у АСТ «Вексель» відповідно до полісу № ВС/4846325. Отже, даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі. З огляду на викладене,

Outcome: dismissed