Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа - Дзержинський відділ державної виконавчої служби Криворізького МУЮ про звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] на користь [PERSON], що нарахована за виконавчим листом № 0413/11072 від 09.11.2012 року Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, у період з 05.10.2012 року по 13.06.2014 року, в зв'язку з непред'явленням без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. Мотивуючи свою заяву тим, що 03.07.2014 року ним була отримана постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького МУЮ Ткаченко Д.В., стосовно примусового виконання виконавчого листа № 0413/11072 від 09.11.2012 року Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ? частини з усіх видів доходів на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], отримання вищевказаної постанови було для нього несподіванкою, так як до 03.07.2014 року він не знав про існування вищевказаного виконавчого документа, тобто про те, що зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду. 07.07.2014 року він звернувся до Дзержинського ВДВС КМУЮ із заявою про надання довідки, щодо заборгованості по аліментам та матеріалів виконавчого провадження та отримав копію виконавчого листа № 0413/11072 від 09.11.2012 року Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу де вказано дату видачі виконавчого листа « 15.08.2012 року» та довідку-розрахунок боргу по аліментам, відповідно до якого заборгованість нарахована з 05.10.2012 року по 01.07.2014 року та складає 31 296, 71 грн. , з якою він не згоден, в зв'язку з цим він звернувся в суд з даним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали в повному обсязі, пояснивши, що дійсно за [PERSON] мається заборгованість по аліментам в розмірі 31 296, 71 грн. В зв'язку з цим, просили в позові відмовити в повному обсязі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов висновку, що в задоволені позовної заяви необхідно відмовити в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що 03.07.2014 року [PERSON] була отримана постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького МУЮ Ткаченко Д.В., стосовно примусового виконання виконавчого листа № 0413/11072 від 09.11.2012 року Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ? частини з усіх видів доходів на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO].( а.с.9-10). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09.11.2012 року, вирішено стягувати щомісяця аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей - [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів доходів, починаючи з 09.11.2012 року. ( а.с.9). Згідно розрахунку заборгованості по аліментах Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 07.07.2014 року за період з 05.10.2012 року по 01.07.2014 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей становить 31296 грн. 71 коп.( а.с.7). Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. При розгляді справ про стягнення аліментів суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК повинен роз'яснювати сторонам їх відповідальність за прострочення сплати. За змістом ч. 3 ст. 197 Сімейного кодексу України, у разі непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти, суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. Як видно із матеріалів справи, рішення про стягнення аліментів набрало законної сили 09 листопада 2012 року. Перший раз виконавчий лист було пред'явлено до виконання 25.09.2013 року. Постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження від 27.09.2013 року виконавчий лист повернуто стягувачеві, через відсутність ІНН боржника (а.с. 46). Наступного разу виконавчий лист пред'явлений позивачем на виконання 13 червня 2014 року, із червня 2014 року відповідач сплачує аліменти в повному обсязі (а.с. 44). Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. Суд не може обмежувати право відповідача на пред'явлення виконавчого листа для виконання, поданого у строки встановлені законодавством на реалізацію особою свого права встановленого законом. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв'язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв'язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Суд вважає, що позивач, відповідно положень ст. 60 ЦПК України, не довів ті обставини, що заборгованість по аліментах виникла не з вини боржника, а з вини стягувача. А тому суд не вбачає підстав для звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах. До того ж відповідач не пред'являла до виконання виконавчий лист, оскільки боржник обіцяв сплачувати аліменти добровільно. Проте, доказів добровільної сплати аліментів позивачем не надано. Оскільки рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 09.11.2012 року встановлено, що Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 жовтня 1998 року, зареєстрованому в відділі РАЦСу виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу, актовий запис № 575. Від шлюби мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], котрі мешкають з позивачем. Спільне життя не склалося, з 2009 року сторони мешкають окремо, через різних поглядів на життя, спільного господарства не ведуть. Відповідач є батьком двох неповнолітніх дітей, добровільну матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, чим ставить позивача в дуже скрутне матеріальне становище. Спір про місце мешкання дітей відсутній, після розлучення будуть мешкати з позивачем ([PERSON].) . Відповідно до статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тому суд відкидає покази свідків, щодо цих обставин, оскільки вони встановлені судовим рішенням.

Outcome: dismissed