Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкуванняна земельні ділянки площею 2,3471 га 0,4316 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 111902, належну померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якого була дружина померлого [PERSON] , яка прийняла спадщину, так як на день смерті спадкодавця проживала разом із ним, але за життя юридично не оформила на неї своїх спадкових прав, оскільки померла [INFO] , посилаючись на те, що він як спадкоємець за заповітом останньої, прийняв спадщину, так як подав до держнотконтори відповідну заяву, але не може оформити свої права в позасудовому порядку в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на земельні ділянки. За клопотанням позивача ухвалою судді від 21 лютого 2020 року витребувано від Ічнянської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] та інформацію чи заводилася спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 21-22). Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання позивач не з`явився, який письмово у позовній заяві просив розглянути справи за його відсутності. Представник відповідача Ічнянської міської ради у судове засідання також не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності. Відзиву на позов відповідачем не надано. Ураховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 7), після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 2,7787 га (в тому числі 2,3471 га 0,4316 га) згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 111902 (а.с. 15, 16), спадкоємцем якого була дружина померлого [PERSON] (а.с. 11), яка прийняла спадщину, так як на день смерті спадкодавця проживала разом із ним (а.с. 9), але за життя юридично не оформила своїх спадкових прав, так як померла [INFO] (а.с. 6). Незважаючи на те, що у державному акті на право власності на земельну ділянку по батькові спадкодавця зазначено як [PERSON] , а в свідоцтві про смерть по батькові останнього зазначено як [PERSON] , факт належності вказаного вище правовстановлюючого документа саме [PERSON] підтверджується наявними у справі матеріалами. Відповідно до довідки Бурімського старостинського округу № 187/03-27 від 03.06. 2020 року, [PERSON] на день своєї смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] одна (а.с. 54). [INFO] року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно, що належатиме їй на день смерті, [PERSON] (а.с. 10). Як убачається з копії спадкової справи № 465/2015, заведеної Ічнянською районною державною нотаріальною конторою від 01.10.2015 року, після померлої [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] ( а.с. 31-32), якому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки у зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується відповідним листом нотаріальної контори № 133/02-14 від 13.02.2020 року (а.с. 14). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 59863923 від 18.03.2020 року, наданої Ічнянською районною державною нотаріальною конторою видно, що спадкова справа до майна померлого [INFO] року [PERSON] не заводилася (а.с. 34). Про втрату державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 111902 на ім`я [PERSON] свідчить оголошення у газеті «Трудова слава» (а.с. 17). Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , так як подав до держнотконтори заяву про прийняття спадщини, однак не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що є підставою для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на зазначене спадкове майно.

Outcome: approved