Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду до відповідача [PERSON] ([PERSON]) про зменшення розміру аліментів, в обґрунтування якого зазначив, що за рішенням Новоукраїнського районного суду м. Новоукраїнка від 25 квітня 2013 року, справа № 396/769/13-ц [PERSON] виплачує на користь [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення повноліття сином [PERSON] 23 травня 2023 року та до досягнення повноліття сином [PERSON] 01 травня 2028 року. Після розлучення позивач почав проживати у цивільному шлюбі з [PERSON], [INFO], де в останніх зявилася донька [PERSON], [INFO]. У звязку з сімейними обставинами відповідача та з метою належного виховання дітей позивач прийняв на своє утримання свого сина [PERSON], [INFO], який з 01 листопада 2017 року проживає разом зі своїм батьком по вул. Центральна, 187 с. Рівне Новоукраїнського району. Так як позивач не має регулярного доходу та у звязку з тим, що на його утриманні зараз перебуває ще одна малолітня дитина, [PERSON], останній нажаль не може здійснювати виплати аліментів у розмірі, встановленим рішенням Новоукраїнського районного суду від 25 квітня 2013 року. Розмір аліментів, який на теперішній час з позивача стягується, приводить його в скрутне матеріальне становище. Таким чином на утриманні [PERSON] знаходиться син [PERSON], [INFO] донька [PERSON], [INFO] які проживають спільно зі своїм батьком за вищевказаною адресою, а також [PERSON], [INFO] відповідно до якого проводиться виплата аліментів, в результаті чого прохає зменшити розмір аліментів. 18.10.2018 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області було відкрито провадження у справі та призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін для розгляду справи по суті. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявились з невідомих суду причин. Про розгляд справи повідомлялись належним чином. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертались. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявилась. Проти позову заперечила просила в позові відмовити. Суд дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши та проаналізувавши всі наявні докази по справі у їх сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що що згідно рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25.04.2013 року стягнуто з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], уродженця [INFO], проживає в [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше \~30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 20 березня 2013 року і до досягнення повноліття сином [PERSON], 23 травня 2023 року, а потім, до досягнення повноліття сином [PERSON], 01 травня 2028 року, якщо ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. (а.с.10). Відповідно свідоцтва про народження серії І-ОЛ № 007539, [PERSON] народився [INFO], батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Відповідно свідоцтва про народження серії І-ОЛ № 178747, [PERSON] народилася [INFO], батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Згідно довідки про склад сімї виданої Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області від 21.09.2018 року № 4016 про те, що до складу сімї входять: [PERSON] [INFO] уповноважений власник, [PERSON] [INFO] співмешканка, [PERSON] [INFO] дочка, [PERSON] [INFO] син. (а.с.14). Згідно довідки виданої виконкомом Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 19.09.2018 року № 3983 гр. [PERSON], [INFO] про те, що він дійсно проживає та зареєстрований на території Рівнянської сільської ради за адресою: с. Рівне вул. Центральна, 187. До складу сімї входять: [PERSON] [INFO] співмешканка, [PERSON] [INFO] донька, [PERSON] [INFO] син, зі слів батька проживає за вказаною адресою з 01.11.2017 року. (а.с.15). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~обовязок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Відповідно\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також аналогічні рекомендації з цих підстав викладені у п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У відповідності до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпним. Під зміною матеріального стану сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового стану платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка є платником аліментів, може звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоровя або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоровя одержувача аліментів. Також і у п. 23 Пленум Верховного Суду України у\~постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При цьому, з аналізу статті 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України розяснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обовязком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Суд також приймає до уваги положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У розумінні\~статті 81 ЦПК України\~та наведеної вище норми\~СК України\~мається на увазі необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоровя або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обовязків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. На підставі викладеного та враховуючи, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що за своїм матеріальним становищем та через стан здоров'я він не здатен сплачувати аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі, який встановлений рішенням суду, підстав для зменшення розміру аліментів у суду немає. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач має нормальний стан здоров'я, є працездатною особою. Його матеріальний стан, навіть з відрахуванням аліментів, є задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє від обов'язку утримувати своїх неповнолітніх дітей, а навіть дозволяє позивачу виконувати свої зобов'язання щодо сплати аліментів в розмірі, визначеному судом. Звертаючись з позовом до суду, він фактично не вказав обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів. Посилання позивача, як на підставу для зменшення розміру стягуваних аліментів, на те, що він створив сім`ю, суд до уваги не бере, доказів про те, що його матеріальний стан погіршився суду надано не було. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст.\~7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно ст. ст.\~7,\~155 Сімейного кодексу України\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені\~Конституцією України\~та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобовязані виховувати дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. На виконання вимог статей\~12,\~81 ЦПК України\~позивач не довів суду, що його матеріальний або сімейний стан змінилися настільки, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше \~30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 20 березня 2013 року і до досягнення повноліття сином [PERSON], 23 травня 2023 року, а потім, до досягнення повноліття сином [PERSON], 01 травня 2028 року, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду. З огляду на викладене, суд вважає, що матеріальне становище платника аліментів, з урахуванням сплати аліментів відповідачу і наявності у нього інших утриманців дозволяє йому сплачувати аліменти на користь відповідача в розмірі визначеному рішенням суду від 25.04.2013 року, а докази , які надав суду позивач, суд не вважає достатніми для зменшення розміру аліментів.

Outcome: dismissed