Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

В квітні 2014 року управління пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії в розмірі 19 061,75 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13 вересня 2011 року [PERSON] звернулася до управління ПФУ в Рогатинському районі Івано-Франківської області із відповідною заявою та доданими до неї документами про призначення їй пенсії за вислугу років, оскільки працювала в закладі охорони здоров`я, а саме, медичною сестрою в ДП санаторій «Черче». 16 вересня 2011 року зустрічною перевіркою документів про стаж роботи та заробітну плату [PERSON] підтверджено стаж роботи, що дає право на призначення пенсії [PERSON] за вислугу років. Протоколом 20014 від 23 вересня 2011 року [PERSON] призначено пенсію за вислугу років. Після призначення пенсії, [PERSON] було вручено під розписку пам`ятку пенсіонеру, в якій зазначено, що у разі влаштування на роботу за посадою, яка дає право на пенсію за вислугу років, виплата пенсії припиняється за весь період роботи на цій посаді, у тому числі у випадках, коли робота на цих посадах має місце після досягнення пенсійного віку. В процесі розгляду справи позивач подав заяву про виключення даної пам'ятки з числа доказів, оскільки даний доказ викликає сумніви з приводу його достовірності. 28 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до управління ПФУ в Рогатинському районі із заявою про перевід з одного виду пенсії на інший (пенсію за віком). Заявником було представлено довідку видану ДП санаторій «Черче» , в якій зазначено, що з 01 серпня 2012 року [PERSON] переведена на посаду сестри медичної. Таким чином, вона не повідомила про працевлаштування на посаду, яка дає право на пенсію за вислугу років, виплата якої повинна була припинитися на весь період роботи на цій посаді. Загальна сума незаконно отриманих коштів за період з 01 серпня 2012 року по 30 листопада 2013 року становить 19 061,75 грн., які підлягають стягненню на підставі ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера. У судовому засіданні представник позивача Окуневич М.В. позов підтримав повністю із підстав наведених у позовній заяві . Відповідач [PERSON] щодо задоволення позовних вимог заперечувала , вказавши, що ніяких зловживань з її боку не було , оскільки 01 серпня 2012 року вона разом із чоловіком приїхали в Управління ПФУ в Рогатинському районі, де працівники фонду їй роз'яснили, що будучи на пенсії за вислугу років вона має право перевестись на посаду медичної сестри, оскільки вона має право на пенсію за віком, оскільки їй виповнилось 55 років та 6 місяців. Ніякої пам'ятки пенсіонера вона не підписувала і ніхто їй не роз'яснював, ніяких обов'язків. Ніхто з працівників фонду їй не роз'яснював, що для переведення на інший вид пенсії необхідно писати заяву. І лише 30 листопада 2013 року її викликали в управління ПФУ в Рогатинського району та сказали написати заяву про перевід на пенсію за віком . Просила у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 13 вересня 2011 року [PERSON] звернулась в управління ПФУ в Рогатинському районі Івано-Франківської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років. Даного факту сторони не заперечують. Як вбачається із змісту заяви, [PERSON] вказала в ній такий вид пенсії, як пенсія за віком, однак дана заява була прийнята працівником фонду для призначення пенсії за вислугу років. В матеріалах справи міститься пам`ятка пенсіонера, яка мала бути вручена пенсіонеру [PERSON], у відповідності до п.38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, де роз'яснюється, що що у разі влаштування на роботу за посадою, яка дає право на пенсію за вислугу років, виплата пенсії припиняється за весь період роботи на цій посаді, у тому числі у випадках, коли робота на цих посадах має місце після досягнення пенсійного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала щодо вручення їй даної пам'ятки, а також стверджувала, що підпис на проти прізвища не належить їй. В порядку ч.2 ст.185 ЦПК України позивач подав заяву про виключення даного документу з числа доказів, оскільки він викликає сумнів з приводу його достовірності та просив розглядати справу на підставі інших доказів, які містяться в матеріалах справи. 16 вересня 2011 року зустрічною перевіркою документів про стаж роботи та заробітну плату [PERSON] підтверджено стаж роботи, що дає право на призначення пенсії [PERSON] за вислугу років. В даному документі міститься описка , де зазначено інше прізвище, ім`я та по батькові пенсіонера. Протоколом 20014 від 23 вересня 2011 року [PERSON] призначено пенсію за вислугу років , яка виплачувалась до 28 листопада 2013 року. Судом встановлено, що [INFO] , коли [PERSON], [INFO] виповнилось 55 років та 6 місяців , тобто коли вона отримала право на призначення пенсії за віком та звернулась до управління ПФУ в Рогатинському районі за роз'ясненням, щодо можливості отримання пенсії за віком при переведенні її на роботу медичної сестри їй не було роз'яснено, що для переведення на інший вид пенсії необхідно писати заяву. Даний факт підтверджується показаннями свідка [PERSON], який пояснив, що він є чоловіком [PERSON] На початку серпня 2012 року він був разом із дружиною в працівників пенсійного фонду , які не пояснили, що для переходу із одного виду пенсії на інший потрібно писати заяву. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює заступником начальника управління ПФУ в Рогатинському районі. Вона не пам'ятає, чи була [PERSON] на початку серпня 2012 року в неї на прийомі , однак пенсіонерка повинна була написати заяву про перевід з одного виду пенсії на інший. 28 листопада 2013 року [PERSON] написала заяву про перевід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Розпорядженням 138217 від 25 грудня 2013 року [PERSON] з 28 листопада 2013 року призначено пенсію за віком, право на призначення якої вона набула ще 01 серпня 2012 року. Згідно розрахунку загальна сума отриманих [PERSON] пенсійних коштів за період з 01 серпня 2012 року по 30 листопада 2013 року становить 19 061,75 грн. Дані кошти не підлягають стягненню із відповідача з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно із статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року. Пунктом 11 частини 2 статті 64 даного Закону передбачено, що виконавча дирекція Пенсійного фонду зобов'язана письмово інформувати застрахованих осіб про набуття права на призначення пенсії і порядок її призначення, про призначення або відмову в призначенні пенсії, її розмір, порядок виплати, а також про можливість та умови переходу на інший вид пенсії та порядок оскарження рішень виконавчих органів Пенсійного фонду. За змістом ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відрахування з пенсії, сплаченої надміру проводяться в установленому законом порядку на підставі судового рішення лише внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Згідно ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , стягненню з пенсіонера підлягають тільки суми пенсії, надміру виплачені йому внаслідок зловживання з боку пенсіонера ( в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї, тощо). Отже зі змісту вищевказаних норм слідує, що надміру виплачена пенсія підлягає стягненню з пенсіонера лише внаслідок допущення зловживань з його боку , тобто в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї. Враховуючи вищезазначене, а також те, що пенсіонеру [PERSON] не було письмово повідомлено про можливість та умови переходу на інший вид пенсії (не роз'яснено про необхідність написання заяви про переведення на пенсію за віком) , а також те, що нею не було допущено зловживань при отриманні пенсії за вислугу років, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до п.2 ст.88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з вимогами п.1, п.18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; Пенсійний фонд України та його органи.

Outcome: dismissed