Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Як слідує із позову, сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі заяви з метою отримання банківських послугбез номера від 20 серпня 2008 року. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач своє зобов`язання по щомісячному платежу для погашення заборгованості по кредиту належним чином не виконує. Станом на 30 квітня 2020 року у [PERSON] утворилася заборгованість перед Банком за кредитом. У позовній вимозі позивач просить стягнути з відповідача 4 644 гривні 05 копійок - заборгованість за кредитом, 135 344 гривні 85 копійок - заборгованість за відсотками за період з 20.08.2008 по 17.10.2018. Позиція відповідача суду не відома, відзив на позов не подано. 23 липня 2020 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Разом з позовом позивач подав до суду заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с. 5), клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 6) та за відсутності позивача (а.с. 7). Від відповідача заяви та клопотання не надходили. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 24 липня 2020 року судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача в с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 49). Ухвалою від 24 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 50). Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача та прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження та додатками до неї було направлено відповідачу 27 липня 2020 року та отримано ним особисто 31 липня 2020 року (а.с. 52). Відзив на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач станом на 03 вересня 2020 року не подав. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України). За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 20 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір без номера у заяви позичальника (а.с. 22). Предметом договору є кредитним ліміт у розмірі 500 гривень з базовою відсотковою ставкою 2,5 % на місяць із розрахунку 360 днів у році. У заяві зазначено, що [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг та що він ознайомлений з ними та з іншими умовами кредитування. Таким чином, невід`ємною частиною Договору між сторонами є Умови і Правила надання банківських послуг (а.с. 24-29). Крім того, 20 серпня 2008 року [PERSON] підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 23). Позичальник зобов`язувався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме, щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Пунктом 3.1.3 розділу 3 Користування карткою «Правила користування платіжною картою» Умов та Правил надання банківських послуг (зворот а.с. 28) сторони правочину погодили, що після закінчення строку дії відповідна Карта продовжується Банком на новий строк шляхом надання клієнту Карти з новим строком дії, якщо за місяць до закінчення терміну дії попередньої карти не надійшла письмова заява тримача Карти про закриття рахунку, а також за наявності грошових коштів на Картрахунку. За рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року було змінено тип банку із закритого на публічне акціонерне товариство, а наказом Мінфіну від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип Банку на приватне та його найменування на акціонерне товариство (Статут АТ КБ «ПриватБанк», зворот а.с. 40). Довідкою позивача на а.с. 21 доведено, що з моменту підписання зазначеного вище кредитного договору відповідач отримав п`ять кредитних карт і що строк дії останньої закінчився у грудні 2018 року. Іншою довідкою (а.с. 20) позивач довів, що скористався своїм правом, передбаченим у пунктах 3.2 та 3.3. розділу 3 Умов та Правил надання банківських послуг, щодо зміни (збільшення/зменшення кредитного ліміту) умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Випискою з рахунку [PERSON] за кредитним договором (а.с. 13-19) позивач підтвердив виконання свого зобов`язання з видачі відповідачу кредитних коштів. В той же час цією випискою, а також розрахунком заборгованості (а.с. 8-12) доведено, що відповідач впродовж строку дії кредитного договору порушував умови щодо строків та розміру повернення кредиту, сплати відсотків та комісії. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Станом на 30 квітня 2020 року утворилася заборгованість [PERSON] за кредитом на суму: 4 644 гривні 05 копійок - заборгованість за кредитом, 135 344 гривні 85 копійок - заборгованість за відсотками за період з 20.08.2008 по 17.10.2018. Відповідач не спростував належними доказами наявність заборгованості перед Банком, не довів факт виконання зобов`язань за кредитом, зокрема, по сплаті тіла кредиту та відсотків за період з 20.08.2008 по 17.10.2018. Частина 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України зобов`язує сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. За таких обставин, суд вбачає підстави для судового захисту прав позивача та стягнення з відповідача на користь АТ КБ "ПриватБанк" зазначеної заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 2102 гривні судового збору (а.с. 42). Суд у цьому рішенні прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог. Таким чином, судові витрати підлягають компенсації позивачу у розмірі 100%.

Outcome: approved