Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

02.03.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 13.10.2017 р., просить визнати незаконними дії ПАТ КБ «Приватбанк» із заблокування поточних рахунків № [NUMBER], № [NUMBER] та депозитних рахунків № [NUMBER]; № [NUMBER]; № [NUMBER]; № [NUMBER]; № [NUMBER], відкритих на ім'я [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) у ПАТ КБ «Приватбанк»; розірвати договори банківських рахунків, за якими видано банківські картки № [NUMBER], № [NUMBER], укладені між [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) та ПАТ КБ «Приватбанк»; розірвати договори банківських вкладів, за якими відкрито наступні депозитні рахунки: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], укладені між [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) та ПАТ КБ «Приватбанк»; стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) 248 090,32 грн. (двісті сорок вісім тисяч дев'яноста гривень 32 копійки). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та ПАТ КБ «Приватбанк», у м. Харкові, було укладено два договори банківського рахунка, на підставі яких Банком видано банківські платіжні картки № [NUMBER] та [NUMBER], а також п'ять договорів банківського вкладу, за якими відкрито наступні депозитні рахунки: [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]. У жовтні 2016 року з невідомих позивачеві підстав ПАТ КБ «Приватбанк» в односторонньому порядку відмовився від обслуговування всіх відкритих на його ім'я рахунків, заблокував всі відкриті на його ім'я карткові та депозитні рахунки. При цьому, жодних усних чи письмових пояснень, попереджень чи повідомлень про те, на якій підставі та на який строк заблоковано рахунки, позивачеві надано не було. Строк дії договорів минув, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення коштів, які залишені відповідачем безпідставно без задоволення. У зв'язку з чим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Відповідач надав заперечення на позовну заяву, в яких зазначає, що позивачем не надано доказів відкриття рахунків, доказів обмежень користування рахунками, доказів невиконання банком своїх зобов'язань та встановлення будь-яких обмежень у користуванні рахунками, а відтак не доведено факту порушення банком договірних зобов'язань. Також зазначає, що позивачем не надано доказів належності позивачу рахунків, номери яких вказані у позовній заяві. При цьому, відповідач зазначає, що картки № [NUMBER] та [NUMBER] дійсно належать позивачу та перебувають в активному стані («Состояние счета: открыт»). Уповноважений представник позивача надала суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить суд задовольнити позов,розгляд справи провести за її відсутності. В судове засідання представник відповідача не з'явився неодноразово, своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується даними поштової рекомендованної кореспонденцієї, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують поважність причин неявки, суду не надано. Оскільки з причин неявки відповідача неодноразово відкладався розгляд справи, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи згідно із ч.2 ст. 223 ЦПК України відсутні та продовжує розгляд справи за відсутності відповідача. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи та докази, надані сторонами,суд вважає, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Під час судового розгляду справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є клієнтом фінансової установи - ПАТ КБ «Приватбанк». Між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк», у м. Харкові, було укладено два договори банківського рахунка, на підставі яких Банком видано банківські платіжні картки № [NUMBER] та [NUMBER]. Належність цих карток позивачеві підтверджується й відповідачем у поданих ним запереченнях на позовну заяву. Крім цього, між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк», в м. Харкові, було укладено п'ять договорів банківського вкладу, за якими відкрито наступні депозитні рахунки: [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER].Твердження відповідача про те, що у позивача відсутні докази внесення коштів на депозит спростовується наявними в матеріалах справи листами банку від 26.10.2015 р., 11.05.2016 р., 02.08.2016 р. про оформлення (продовження) депозитів, копіями квитанцій про внесення грошових коштів на депозит, відповідно до вимог п. 2.9 глави IV Інструкції про ведення касових операцій банками в України, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011 р. №174 та п. 10.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р. № 492. Позивачем надано копію довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 16.11.2017 р. про наявність договорів банківських вкладів ПАТ КБ «Приватбанк», отриманої у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк»у м. Харків, по вул. 23 Серпня, 53, у якій вказано про наявність п'ятьох договорів банківського вкладу, укладених між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк», строк їх дії, суми вкладів та відсоткові ставки. З жовтня 2016 року з невідомих підстав ПАТ КБ «Приватбанк» в односторонньому порядку відмовився від обслуговування всіх відкритих на ім'я позивача рахунків, заблокував всі відкриті на ім'я позивача карткові та депозитні рахунки. При цьому, жодних усних чи письмових пояснень, попереджень чи повідомлень про те, на якій підставі та на який строк заблоковано рахунки, позивачеві надано не було. З цього часу [PERSON] позбавлений права користуватись та розпоряджатись своїми грошовими коштами, наявними на рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк», заблоковані будь-які операції в електронній системі «Приват24», позивач позбавлений можливості зняти свої грошові кошти, перерахувати кошти іншим особам, не може довідатись про наявні на рахунках розміри сум, не може дізнатись чи нараховуються відсотки по депозитам та в якому розмірі, не може поповнювати свої депозитні рахунки. Будь-яка інформація по рахунках позивача є закритою та недоступною. На неодноразові звернення до працівників відділень банку у м. Харкові позивачеві повідомляли, що всі його рахунки є заблокованими, інформація по них є закритою, причини невідомі. Позивач не може отримати жодної інформації по вказаним рахункам, уповноважені особи ПАТ КБ «Приватбанк» не надають позивачеві жодних виписок, документів, договорів тощо пов'язаних з цими рахунками. Представник позивача пояснив, що під час телефонної розмови позивача зі співробітником фінансового моніторингу ПАТ КБ «Приватбанк», останнім було усно підтверджено блокування всіх карткових та депозитних рахунків, відкритих на ім'я [PERSON] Однак, не повідомлено жодних причин, за яких було заблоковано рахунки, жодних пояснень про строк їх блокування та умови, за яких можуть бути розблоковані рахунки. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю . Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Згідно зі ст. 1068 ЦК України. Банк зобов'язаний вчиняти для клієнтаоперації, якіпередбачені для рахунківданого виду законом, банківськими правилами та звичаямиділового обороту, якщоінше не встановлено договором банківськогорахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Чинним законодавством України встановлено вичерпний перелік підстав арешту та зупинення операцій по рахунках. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність » арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавцяабо за рішенням суду. Зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму". Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крімвипадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми. Нормою ст. 1074 ЦК України закріплено , що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов'язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб'єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно). При цьому, за наявності певних умов, визначених у вказаному Законі, максимальний строк зупинення операцій не може перевищувати 30 робочих днів. А суб'єкт первинного фінансового моніторингу повідомляє клієнту у разі його звернення про зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо строк її (їх) зупинення перевищив сім робочих днів. Строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) суб'єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - п'ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають (ч. 5 ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»). Судом встановлено, що позивач неодноразово звертався до ПАТ КБ «Приватбанк» із письмовими заявами, в яких вказував про блокування рахунків, просив призначити зустріч з уповноваженою особою банку з метою виявлення причин таких дій банку та врегулювання даної ситуації, просив повідомити причини та строки блокування рахунків, умови, за яких відповідач розблокує рахунки, просив надати копії договорів, , укладених між позивачем та відповідачем, у зв'язку втратою їх примірників, повідомити розмір сум коштів, які обліковуються на рахунках, зокрема, нараховані відсотки. Однак, відповідач не надає інформацію про причини зупинення операції по рахунках, не надає жодних документів та виписок про наявний розмір грошових коштів, не повідомляє, чи нараховані відсотки, надає стандартні відповіді, що спеціалісти банку шукають необхідну інформацію в архівах і програмних комплексах, здійснюють перевірку даних; необхідна інформація буде надана у найкоротші строки. Під час судового розгляду судом встановлено, що у ПАТ КБ «Приватбанк» відсутні будь-які законні підстави для вчинення дій по блокуванню рахунків, відкритих на ім'я [PERSON], та зупиненню операцій по них. У матеріалах справи відсутні докази про наявність кримінальних проваджень щодо [PERSON], постанови державного (приватного) виконавця чи рішення суду про накладення арешту на грошові кошти [PERSON] Відповідачем не доведено правомірність подій з блокування рахунків позивача. Заперечення відповідача на позовну заяву зводяться до того, що позивач не надав доказів відкриття рахунків, не надав доказів обмежень користування рахунками, не надав доказів невиконання банком своїх зобов'язань та встановлення будь-яких обмежень у користуванні рахунками, а відтак не доведено факту порушення банком договірних зобов'язань. Також зазначає, що позивачем не надано доказів належності позивачу рахунків, номери яких вказані у позовній заяві. При цьому, відповідач зазначає, що картки № [NUMBER] та [NUMBER] дійсно належать позивачу та перебувають в активному стані («Состояние счета: открыт»). При цьому, як вбачається з роздруківок бази даних ПАТ КБ «Приватбанк», в графі «стан картки» вказано на англійській мові: «restricted», що відповідно до даних англо-українського словника перекладається на українську мову як «обмежено». При цьому, суд звертає увагу, що в графі роздруківок «Поточний баланс» не заповнена сума, не вказано взагалі чи є грошові кошти на рахунку та їх розмір, або відсутні. При цьому, суд звертає увагу, що відповідач у поданих запереченнях на позовну заяву не спростовує факт укладення з позивачем договорів банківського вкладу (рахунку), а лише вказує, що вимоги позивача є недоведеними й саме позивач має довести факт укладення договорів та наявність обмежень по рахунках. Доводи відповідача про відсутність блокування платіжних карток спростовуються також наявними в матеріалах справи копіями чеків ПАТ КБ «Приватбанк» №21 від 25.11.2017 р. про відхилення оплати за карткою за кодом 05, чеку ПАТ КБ «Приватбанк» №20 від 25.11.2017 р. про відхилення оплати за кодом 05, чеку ПАТ КБ «Приватбанк» №1040 від 24.10.2017 р. про відхилення оплати за кодом 05 чеку ПАТ КБ «Приватбанк» №1077 від 01.11.2017 р. про відхилення оплати за кодом 05. Відповідно до підпункту 7 п.8.2. та розділу 3 «Відмовити в транзакції» додатку 4 «ГРУПИ КОДІВ АВТОРІЗАЦІЙННИХ ВІДПОВІДЕЙ» Інструкції «Порядок проведення операцій з використанням Платіжних Засобів»),розміщеної на офіційному веб-сайті ПАТ КБ «Приватбанк», код 05 означає: "Не обслуговувати". 07 липня 2017 року [PERSON] направлено до ПАТ КБ «Приватбанк» письмовий запит (дозвіл) на розкриття інформації, що містить банківську таємницю, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1269. У вказаному запиті позивач просив надати інформацію про всі договори, укладені між ним, [PERSON], та ПАТ КБ «Приватбанк» із зазначенням їх номерів, дат укладення, предметів, сум вкладів, розмірів процентної ставки, строків дії, номерів відкритих рахунків (карток); надати належним чином завірені копії договорів обслуговування рахунків № [NUMBER] та № [NUMBER]; та депозитних рахунків № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], укладених між, [PERSON], та ПАТ КБ «Приватбанк», зі всіма додатковими угодами (додатками), які є невід'ємними частинами таких договорів; надати банківські виписки по всім відкритим на ім'я позивача рахункам (карткам), в тому числі за № [NUMBER], № [NUMBER]; та № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER] з моменту укладення кожного відповідного договору між [PERSON], та ПАТ КБ «Приватбанк» (з моменту відкриття відповідного рахунку/картки) до дати надання відповіді на цей запит (станом на момент розкриття інформації); надати квитанції, ордери, платіжні доручення по всім відкритим на ім'я рахункам (карткам), в тому числі за № [NUMBER], № [NUMBER]; та № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER] - з моменту укладення кожного відповідного договору між [PERSON], та ПАТ КБ «Приватбанк» до дати надання відповіді на цей запит (станом на момент розкриття інформації); надати довідки про нараховані відсотки по всім рахункам (карткам), відкритим на ім'я [PERSON], в тому числі за № [NUMBER], № [NUMBER]; та № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER] - з моменту відкриття рахунку та станом на момент розкриття інформації (надання відповіді на цей запит), інформацію про номери всіх поточних та депозитних рахунків, відкритих на ім'я [PERSON] у ПАТ КБ «Приватбанк» - станом на момент розкриття інформації (надання відповіді на цей запит), інформацію про розмір грошових коштів, наявних окремо на кожному з рахунків (карток), відкритих на ім'я [PERSON] у ПАТ КБ «Приватбанк»; інформацію про дату припинення договорів (закінчення строку дії вкладів), окремо за кожним договором банківського рахунку та вкладу, укладених між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк»; інформацію про причини блокування ПАТ КБ «Приватбанк» всіх рахунків (карток), відкритих на ім'я [PERSON], блокування операцій у системі «Приват24», терміналі самообслуговування; інформацію про причини відмови ПАТ КБ «Приватбанк» у проведенні банківських операцій за всіма договорами, укладеними між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], за всіма рахунками (картками), відкритими на ім'я позивача; інформацію про причини відмови ПАТ КБ «Приватбанк» у поверненні належних позивачеві коштів за договорами, укладеними між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]; інформацію про строк, умови розблокування ПАТ КБ «Приватбанк» всіх рахунків, відкритих на ім'я [PERSON], та повернення всіх належних позивачеві грошових коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. В частині 2 статті 60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» встановлюється, що банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди. Згідно з ч. 1 ст. 62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи. Крім того, як встановлено в п. 3.1. Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 р. N 267, письмовий запит та/або дозвіл клієнта про розкриття інформації, що містить банківську таємницю і власником якої є такий клієнт, складається за довільною формою. Письмовий запит (дозвіл) фізичної особи - клієнта банку має бути підписаний цією особою. Її підпис має бути засвідчений підписом керівника банку чи вповноваженою ним особою та відбитком печатки банку або нотаріально. На письмовий запит власника інформації, що становить банківську таємницю або з його письмового дозволу, банк розкриває таку інформацію в обсязі, визначеному в письмовому запиті або дозволі. Отже, клієнт банку, за письмовим запитом, має право отримати інформацію від банку, що є банківською таємницею. Вказаний запит відповідач отримав 11.07.2017 р., проте відповіді, інформації та документів позивачеві не надав. Такі дії відповідача суперечать нормам чинного законодавства України, а саме ст. 41 Конституцією України, ч. 1 ст. 62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ч. 1 ст. 1076 ЦК України, п. 3.1 глави 3 Постанови Правління НБУ від 14.07.2006 р. № 267 «Про затвердження Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці». Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.09.2017 р. задоволено клопотання позивача про витребування доказів у ПАТ КБ «Приватбанк», судом витребувано наступні документи: копії договорів обслуговування рахунків № [NUMBER], № [NUMBER]; та депозитних рахунків [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER], укладених між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк», зі всіма додатковими угодами (додатками); Банківські виписки по рахунках № [NUMBER], № [NUMBER]; та [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; квитанції, ордери, платіжні доручення по рахунках № [NUMBER], № [NUMBER]; та [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; Довідки про нараховані відсотки по рахунках № [NUMBER], № [NUMBER]; та [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER] - станом на момент розгляду справи. ПАТ КБ «Приватбанк» не виконав вимоги ухвали суду про витребування доказів, проігнорував вимоги ухвали, не надав жодних пояснень причин невиконання ухвали суду від 04.09.2017 р. Відповідно до ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу (ч. 3 ст. 1058 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу одніє їіз сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів. В свою чергу, укладаючи договори банківського рахунку позивач розраховував на належне та вільне користування своїми власними коштами, шляхом їх переказу, оплати товарів і послуг на користь інших фізичних та юридичних осіб, зняття готівки для власних потреб. Укладаючи договори банківського вкладу (депозиту), [PERSON] розраховував отримувати відсотки на депозит та поповнювати свій депозит з метою збільшення суми, на яку нараховуються відсотки, та відповідно розраховував отримати більшу суму відсотків. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] неодноразово звертався до ПАТ КБ «Приватбанк» із заявами про відмову продовжувати договори банківського вкладу, строки яких сплили, вимагав повернення вкладів та нарахованих на них відсотків, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями заяв [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» з відмітками про їх отримання відповідачем, поданими до суду з відповідними клопотаннями про долучення документів 26.06.2017 р., 04.09.2017 р., 10.10.2017 р., 06.11.2017 р. та 11.12.2017 р. Також, позивачем надані скріншоти монітору співробітників ПАТ КБ «Приватбанк», зробленими під час надання заяв про повернення депозитів, а саме від 11.04.2017 р., від 13.11.2017 р. , в яких значиться, що «Ваше обслуговування у банку є неможливими. Змушені Вам відмовити в оформленні продуктів…»; від 21.06.2017 р., в якому значиться на наступне: «Шановний клієнт, Ваш акаунт тимчасово заблоковано…». Позивачем також надані копії роздруківок листування (чату) зі співробітниками ПАТ КБ «Приватбанк» від 27.06. 2017 р., 04.07.2017 р., 28.07.2017 р., 02.08.2017 р., 11.09.2017 р.,24.10.2017 р., 24.11.2017 р.,які повідомляли про призупинення обслуговування позивача у ПАТ КБ «Приватбанк» у зв'язку з наявністю надходжень на карту позивача, які мають шахрайський характер. При цьому, жодних доказів такої позиції ані позивачеві, ані під час судового розгляду даної справи відповідачем не надано. Відповідач кошти не повертає, підстави відмови не повідомляє, направляє відповіді про те, що звернення [PERSON] знаходиться в роботі і фахівці банку працюють над вирішенням питання, що спеціалісти банку шукають необхідну інформацію в архівах і програмних комплексах банку та проводять перевірку даних, просять зачекати ще трохи з відповіддю. Єдині відомості, які міг отримати позивач, це обмежена інформація у Колл-центрі відповідача, яка надавалась в автоматичному порядку. З вересня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» взагалі припинив надання [PERSON] послуг, в тому числі в автоматичному режимі у Колл-центрі Банку. У зв'язку з чим, починаючи з вересня 2017 року позивач не може отримати ніяку інформацію про наявність коштів на рахунках, номери рахунків, відкритих на його ім'я. Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Продукцією є будь-яківиріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (п.19 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»). Таким чином, позивач є споживачем банківських послуг, які надаються ПАТ КБ «Приватбанк» фізичним особам. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved