Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з вищевказаним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачкою мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб розірвано за рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19.05.2011 року. Вони проживають окремо з березня 2011 року, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає з відповідачкою. Він приймає участь у вихованні сина, спілкується з ним, цікавиться його справами у навчанні. Він працює водієм автотранспортних засобів автотранспортного цеху Публічного акціонерного товариства ІнГЗК. На підставі рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2010 року з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/ 4 частини з його заробітку до повноліття дитини. Він вважає, що отримані аліменти відповідачка витрачає на власні потреби, а не на утримання неповнолітнього сина. Відповідачка [PERSON] не працює, зловживає алкогольними напоями, утриманням сина належним чином не займається. Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 16.11.2012 року вбачається, що дохід сімї відповідачки складається із стипендії, яку отримує перша її дитина, аліментів, які сплачує позивач та соціальної допомоги, як одинокій матері. Співмешканець відповідачки не являється її законним чоловіком та батьком її дітей, а тому його дохід позивач не враховує в сукупний дохід сімї. Вважає, що [PERSON] зобовязана надавати йому звітність у письмовій формі про те, на що були витрачені суми сплачені ним як аліменти, надавати квитанції і чеки про придбані для дитини речі, одяг, меблі, продукти харчування та інше. Просить зобовязати відповідачку підтверджувати позивачу, як платнику аліментів на дитину [PERSON], [INFO], цільове використання аліментів у письмовій формі та у формі чеків і квитанцій. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги та викладені в позові обставини. Пояснив, що в нього виникають сумніви стосовно використання відповідачкою сплачених ним аліментів на утримання дитини. Він звертався з цього приводу до служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної в місті ради м.Кривого Рогу. 17.03.2013 року виконком Інгулецької районної в місті ради м.Кривий Ріг прийняв рішення, яким вирішив вважати, що відповідачка витрачає аліменти на дитину за цільовим призначенням. Але йому цього не достатньо, оскільки [PERSON] не надала ніяких доказів стосовно використання аліментів. Він давав дитині кошти в школу по 10-20 гривень, останній повідомляв, що мати йому не дає грошей. Також класний керівник дитини запрошувала позивача на збори та вказала на неохайний одяг сина [PERSON]. Він вважає, що відповідачка повинна звітувати про кожну придбану річ, одяг, взуття, про всі придбані продукти харчування для дитини, надавати всі квитанції та чеки. Просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась своєчасно. Із пояснювальної записки [PERSON] від 25.12.2013 року слідує, що вона отримує аліменти від позивача в розмірі приблизно 600 грн. в місяць. Щомісяця на харчування дитини в школі вона витрачає 120 грн.. В грудні місяці придбала для сина взуття за 175 грн., також витрачає кошти на харчування. Вона згодна надавати чеки, які б підтверджували витрати аліментів, однак не кожен продавець надає чеки, тому це не завжди можливо. Також [PERSON] зазначила, що їй відомо про розгляд справи 24.01.2014 року та зобовязалась бути присутньою. Однак, відповідачка в судове засідання не явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, за відсутності відповідача, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України. Представник виконкому Інгулецької районної в місті ради м.Кривий Ріг (як орган опіки та піклування) Рожнова О.О. пояснила, що за заявою [PERSON], в червні 2013 року була створена комісія для розгляду питання стосовно цільового використання відповідачкою [PERSON] аліментів на утримання дитини. Було встановлено, що неповнолітній [PERSON] забезпечений одягом, харчуванням, за місцем проживання створені умови для життя та розвитку дитини. 17.07.2013 року виконкомом Інгулецької районної в місті ради було прийнято рішення вважати, що [PERSON] витрачає аліменти на дитину [PERSON] за цільовим призначенням. Тому, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Допитаний в якості свідка позивач [PERSON] суду пояснив, що відповідачка зловживає алкогольними напоями, не працевлаштована, дитину належним чином не одягає для школи. Кошти, які відповідач отримує як аліменти від позивача, остання витрачає не за призначенням. В їх сім"ї постійні сварки. Класний керівник сина повідомила, що [PERSON] на батьківські збори до школи не приходить. Він сам сплачує шкільні внески. Заслухавши позивача, представника служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної в місті ради м.Кривий Ріг, допитав свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. Батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано згідно рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19.05.2011 року (а.с.9). Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2010 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця до повноліття дитини (а.с.10). Позивач працює водієм автомобіля АТЦ ПАТ "ІнГЗК", з його заробітку здійснюється утримання аліментів на підставі вищевказаного рішення суду. За період з грудня 2012 року по травень включно 2013 року утримано всього аліментів в сумі 4003 грн. 82 коп. (а.с.12,13). Із копії характеристики [PERSON] наданої СПД [PERSON] 09.10.2012 року, слідує, що [PERSON] проходила навчання для роботи продавцем непродовольчих товарів магазину "Господар", але до роботи не приступила, проявила себе з негативної сторони, були її виходи на роботу в нетверезому вигляді (а.с.14). Згідно копії характеристики, наданої 09.10.2012 року СПД [PERSON], [PERSON] проходила навчання для працевлаштування продавцем в магазин "[INFO]", але до роботи не приступила, оскільки під час навчання приходила в нетверезому стані (а.с.15). 08.05.2012 року комісією у складі класного керівника та соціального педагога Криворізької загальноосвітньої школи №100 проведено обстеження матеріально-побутових умов сім"ї [PERSON], [INFO]. Встановлено, що дитина проживає з матір"ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Санітарний стаж житла задовільний, у дитини є власна кімната, обладнана куточком для занять. Дитина забезпечена одягом, взуттям, шкільним приладдям. Мати займається вихованням сина, контролює його поведінку та навчання. Батько дитини з сім"єю не проживає, відвідує школу, цікавиться його навчанням. Конфліктна ситуація не спостерігається. Комісія дійшла висновку, що дитина забезпечена усім необхідним для повноцінного фізичного та психологічного розвитку (а.с.19). Згідно копії акту від 16.11.2012 року обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS], комісією у складі головного спеціаліста служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної в місті ради м.Кривий Ріг та соціального педагога КЗШ №100 встановлено, що родина має певний дохід, проблем у вихованні дітей не виникає, між членами родини існує взаєморозуміння. Сукупний дохід сімї складається з: аліментів на дитину -близько 500 грн.; тимчасові підробітки матері близько 1000 грн.; стипендія старшої дитини [PERSON] 270 грн.; соціальна допомога як одинокій матері 300 грн.; заробіток цивільного чоловіка відповідачки близько 1600 грн. Комісія дійшла висновку, що в родині створені умови для нормального проживання, виховання та розвитку дитини (а.с.16). На підставі заяви [PERSON] від 31.05.2013 року (а.с.17) виконавчим комітетом Інгулецької районної в місті ради м.Кривого Рогу проведено перевірку цільового витрачання аліментів на дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Інгулецької районної в місті ради м.Кривого Рогу №219 від 17.07.2013 року вирішено вважати, що [PERSON] витрачає аліменти на дитину [PERSON] за цільовим призначенням (а.с.18). Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються нормами глави 13 Сімейного кодексу України. Положеннями ст.179 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до ст.186 СК України, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Позивач відповідно до вимог вказаної статті, звернувся до служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної в місті ради м.Кривого Рогу для перевірки цільового витрачання аліментів, які він сплачує на утримання сина [PERSON], [INFO] на користь [PERSON]. За рішенням виконавчого комітету Інгулецької районної в місті ради [PERSON] витрачає аліменти на дитину [PERSON] за цільовим призначенням. Виходячи із змісту ст.60 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом, відповідно до ст.10 ЦПК України, були надані рівні права сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Позивач в судовому засіданні не довів суду, що [PERSON] витрачала аліменти не на утримання спільного сина сторін - [PERSON]. Таких доказів суду не надав. Позивач надав копії характеристик на відповідачку за минулий час, які датовані 09.10.2012 року, що не відображають обставин на момент звернення з позовом до суду. Інших клопотань в судовому засіданні не заявляв. Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що позивач не довів в судовому засіданні обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов не підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України в стягненні з відповідачки судових витрат на користь позивача слід відмовити. На підставі ст.179,186 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed