Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

У листопаді 2019 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради (надалі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що 27.09.2019 до Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення щодо покинутої дитини. Як виявилося малолітній [PERSON] перебував два дні сам, в холодному будинку, без опалення та світла, мати [PERSON] пішла з дому та залишила дитину саму, без догляду дорослих, без продуктів харчування, теплого одягу та взуття. У зв`язку з даним фактом, малолітнього [PERSON] було доставлено та влаштовано до дитячого відділення КНП ФРР «Фастівська ЦРЛ». Більш того, позивач зазначає, що мати долею сина не цікавиться, дитина в свої 7 років не відвідує жодного навчального закладу. Враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради, змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просити суд відібрати без позбавлення батьківських прав малолітнього [PERSON] у його матері та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2019 було відкрито загальне провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання. 16.12.2019 на підставі ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в ньому, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином на електронну адресу суду направив листа, а якому просив суд слухали справу без присутності представника центру та винести рішення на розсуд суду. Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвом про його народження Серія [NUMBER] виданим повторно 04.10.2019. Відомості про батька малолітньої дитини [PERSON] записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджено Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 0002414309 від 04.10.2019. 27.09.2019, інспектором СРПП Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області Більчуком С. складено Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину, з якого вбачається що 27.09.2019 о 16 год. 00 хв. знайдено в квартирі [ADDRESS] , дитину [PERSON] . Було встановлено, що дитину близько 2-х днів тому покинула мати [PERSON] . Того ж дня працівниками Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області проведено обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , в кв. [ADDRESS] , та встановлено, що у квартирі умови проживання є незадовільними: відсутні всі комунікації, помешкання непридатне для проживання дитини, в квартирі холодно, брудно, відсутній сезонний одяг, взуття, відсутні продукти харчування, відсутні іграшки та дитячий куточок. Дитину підгодовували сусіди, мати відсутня два дні, теплий одяг дитині дали сусіди. Умови проживання не відповідають санітарно-гігієнічним вимогам. Вказані обставини також підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями сусідки гр. [PERSON] .. 01.10.2019 року громадянка [PERSON] начальнику Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Змаженко Л.А. пояснила, що залишила свого сина [PERSON] , [INFO] , на свою матір і поїхала на роботу у місто Київ. З листів директора КОЦСПРД «Оберіг» від 31.10.2019 за № 214/1-20 та від 24.01.2020 за № 12/01-20 вбачається, що за період перебування в закладі малолітнього [PERSON] , мати [PERSON] жодного разу не відвідувала [PERSON] , не надавала ніякої матеріальної допомоги, не цікавилася здоров`ям дитини, умовами його проживання та виховання. 21.10.2019 Виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області було винесено рішення № 521, яким було вирішено надати висновок до Фастівського міськрайонного суду Київської області щодо відібрання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , від матері гр. [PERSON] [INFO] без позбавлення батьківських прав. Як встановлено в судовому засіданні громадянка [PERSON] притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, була засуджена за ч. 1 ст. 186 КК України, а з 06.10.2019 р. перебуває під домашнім арештом за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що підтверджено Листом Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області за № 6342/109/1004/1/01-19 від 06.11.2019. Як вбачається із запиту № 1-кп/381/116/19 від 15.10.2019, в провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадженні № 12016110310001942 внесеного до ЄДР 10.10.2016, за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Частиною 1 ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому в ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» вказано, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч. 1 ст. 152 СК України). Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач будучи матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання своїх обов`язків по його вихованню, не здійснює за ним належного догляду, не відвідує його в КОЦСПРД «Оберіг», не цікавиться станом здоров`я сина, умовами його проживання та виховання, не надає матеріальної допомоги, веде неприйнятний спосіб життя. На протязі тривалого часу не працює, не має належних умов проживання, з цих причин створити належні умови для життя свого сина та матеріально утримувати його вона не в змозі. Відповідно до Висновку за № 06-23/5523 від 22.10.2019, орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області вважає що відібрання дитини [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення останньої батьківських прав є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Враховуючи те, що відповідач вже протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків по вихованню свого малолітнього сина [PERSON] , не цікавиться його життям та станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо відібрання дитини у матері без позбавлення її батьківських прав ґрунтуються на нормах чинного законодавства та підлягають до задоволення. Згідно ч. 4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. У відповідності до ст. 180 СК України обидва батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча повинна та має таку можливість, оскільки є особою працездатного віку, а тому суд вважає за можливе та за необхідне стягнути з неї аліменти на користь Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 05.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Більш того, суд вважає за доцільне роз`яснити відповідачу, що у разі, коли відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини, суд за її заявою може постановити рішення про повернення їй дитини. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп. На підставі ст. ст. 150, 152, 155, 164, 170, 180, 182 СК України, Конвенцією про права дитини, Законом України «Про охорону дитинства», Постановою КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved