Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Голова Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист» Вяткін С.В., діючи в інтересах члена Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист» Вяткіної В.А., пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до житлово-будівельного кооперативу «Вчитель», яким просить визнати неправомірними дії відповідача по невидачі протоколів зборів кооперативу, зобов`язати відповідача видати завірені належним чином копії протоколів зборів кооперативу, посилаючись на порушення відповідачем вимог ст.34 Конституції України та права [PERSON] вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що [PERSON] проживає в кооперативному будинку з часу його здачі в експлуатацію та є власником кооперативної квартири, в якій вона зареєстрована та проживає. 07 грудня 2017 року [PERSON] , яка є незаконною головою кооперативу ЖБКУ, відмовила у видачі копій протоколів зборів членів кооперативу, тим самим порушила ст. 34 Конституції України та право [PERSON] , закріплене цією нормою. Без зазначених протоколів [PERSON] не може належним чином захищати свої права, оскаржувати неправомірні дії голови кооперативу, правління кооперативу та кооперативу в цілому. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 грудня 2017 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. 15 березня 2018 року Головою правління ЖБК «Вчитель» Полосковою Н.М. наданий відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що членом кооперативу є [PERSON] . Дружина [PERSON] - [PERSON] дійсно проживає в квартирі [ADDRESS] з часу здачі будинку в експлуатацію. [PERSON] не зверталась до ЖБК «Вчитель» з будь-якою заявою щодо видачі їй копій протоколів зборів ЖБК, а [PERSON] у видачі зазначених протоколів відмовлено не було. ЖБК «Вчитель» готовий надати завірені належним чином протокол загальних зборів ЖБК від 09 липня 2017 року та протокол засідання правління ЖБК від 18 липня 2017 року. Також до відзиву на позову заяву надані копії зазначених протоколів. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Голову Правління житлово-будівельного кооперативу «Вчитель» Полоскову Наталію Миколаївну. Підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 червня 2019 року заяву [PERSON] про витребування доказів та допит свідків від 14 травня 2019 року повернуто [PERSON] без розгляду. Голова Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист» Вяткін С.В., діючи в інтересах члена Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист» Вяткіної В.А. на підставі довіреності від 05 січня 2016 року та на підставі довіреності, посвідченої Головою Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явились, суду надана заява за підписом голови правління\~житлово-будівельного\~кооперативу «Вчитель»\~Полоскової Н.М.про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. За даними відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та довідки Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області №114/02-21/1 від 04 квітня 2018 року, ЖБК «Вчитель» розташований на території Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області, фактичне місцезнаходження: [ADDRESS] , [ADDRESS] . [ADDRESS] , [ADDRESS] . Статут Житлово-будівельного кооперативу «Вчитель» затверджений загальними зборами ЖМК «Вчитель» 23 січня 1988 року, рішенням Покотилівської селищної ради №121 від 10 березня 1988 року та рішенням Харківського райвиконкому №208 від 15 березня 1988 року. Житлово-будівельний кооператив «Вчитель» організований з метою забезпечення житлом членів кооперативу та членів їх сімей шляхом будівництва 60-ти квартирного будинку з надвірними будівлями за власні кошти кооперативу за допомогою банківського кредиту, а також для подальшої експлуатації та управління зазначеним будинком. Згідно протоколу №1 загальних зборів житлово-будівельного кооперативу «Вчитель» від 04 липня 2017 року, був затверджений новий склад правління ЖБК «Вчитель»: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Головою Правління ЖБК «Вчитель» є [PERSON] , що підтверджується протоколом №1 засідання Правління ЖБК «Вчитель» від 18 липня 2017 року. Як встановлено в ході судового розгляду та підтверджується поясненнями відповідача, викладеними у відзиві та змістом наданих відповідачем протоколів загальних зборів ЖБК «Вчитель», членом зазначеного кооперативу є [PERSON] , його дружина [PERSON] проживає у будинку [ADDRESS] з моменту його введення в експлуатацію. Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Статтею 2 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Згідно з ч. 3 ст. 19 Закону України «Про кооперацію» кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Закріплене Конституцією України право на інформацію передбачено насамперед, Законами України «Про звернення громадян», «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації» та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Під інформацією Закон розуміє будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному виді. Відповідно до Закону, право на інформацію охороняється законом та держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію. Порядок реалізації права на інформацію передбачений Законами України «Про звернення громадян» та «Про доступ до публічної інформації». Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» житлово-будівельний кооператив «Вчитель» не є розпорядником інформації для цілей цього Закону, а тому питання щодо отримання інформації регулюються у даному випадку законом України «Про звернення громадян». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Під зверненнями\~громадян,\~згідно ст. 3 Закону України «Про звернення громадян», слід розуміти\~викладені в\~письмовій або\~усній формі\~пропозиції (зауваження),\~заяви (клопотання)\~і скарги. Пропозиція\~(зауваження)\~-\~звернення громадян,\~де висловлюються\~порада,\~рекомендація щодо\~діяльності органів\~державної влади\~і місцевого\~самоврядування,\~депутатів усіх\~рівнів,\~посадових осіб,\~а також\~висловлюються думки\~щодо врегулювання\~суспільних відносин\~та умов\~життя громадян,\~вдосконалення правової\~основи державного\~і громадського\~життя,\~соціально-культурної\~та інших\~сфер діяльності\~держави і\~суспільства. Заява\~(клопотання)\~-\~звернення громадян\~із проханням\~про сприяння\~реалізації закріплених\~Конституцією та\~чинним законодавством\~їх прав\~та інтересів\~або повідомлення\~про порушення\~чинного законодавства\~чи недоліки\~в діяльності\~підприємств,\~установ,\~організацій незалежно\~від форм\~власності,\~народних депутатів\~України,\~депутатів місцевих\~рад,\~посадових осіб,\~а також\~висловлення думки\~щодо поліпшення\~їх діяльності.\~Клопотання -\~письмове звернення\~з проханням\~про визнання\~за особою\~відповідного статусу,\~прав чи\~свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб. Статтею 5\~зазначеного Закону\~встановлені вимоги\~до звернення.\~Так,\~звернення адресуються\~органам державної\~влади і\~органам місцевого\~самоврядування,\~підприємствам,\~установам,\~організаціям незалежно\~від форми\~власності,\~об`єднанням громадян\~або посадовим\~особам,\~до повноважень\~яких належить\~вирішення порушених\~у зверненнях\~питань. Звернення\~може бути\~подано окремою\~особою (індивідуальне)\~або групою\~осіб (колективне). Звернення може бути усним чи письмовим. Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч.2\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 1\~ст.81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання, відповідно до\~ст. 80 ЦПК України. Позивачем не надано до суду на спростування заперечень відповідача проти позову будь-яких належних та допустимих доказів факту звернення [PERSON] або [PERSON] , який діє в її інтересах, ані в усній, ані в письмовій формі до відповідача щодо отримання протоколів зборів кооперативу, а так само наявності будь-яких дій відповідача, які оскаржує позивач, щодо невидачі протоколів. Отже, судом не встановлено наявності будь-яких порушень відповідачем прав позивача, передбачених ст. 34 Конституції України, на яку посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», витрати по сплаті судового збору компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed