Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

У травні 2020 року позивач ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просило: стягнуто з [PERSON] заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 7 259,85 грн.; три проценти річних за прострочення виконання зобов?язання у розмірі 556,72 грн.; інфляційні втрати у розмірі 1 524,15 грн.; судовий збір у розмірі 2 102 грн. Позов мотивовано тим, що 01.07.2016 року між ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», правонаступником якого є ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: [ADDRESS] , за умовами якого ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов?язувався надавати [PERSON] відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а [PERSON] зобов?язувався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Позивач зазначає, що відповідачем порушено умови вказаного договору, не виконав належним чином зобов?язань щодо повної та своєчасної оплати спожитих за період з 01.07.2016 року по 31.03.2020 року послуг з водопостачання та водовідведення, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 7 259,85 грн., яку позивач просить стягнути у судовому порядку. Ухвалою судді Голосіївського районного судум. Києва від 05.06.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження. 24.07.2020 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позов, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, з огляду на наступне. Відповідач вказує, що з 01.07.2016 року до січня 2018 року ПрАТ «АК «Київводоканал» формував рахунки на оплату без врахування показників квартирних засобів обліку. Крім того, зазначає, що у червні 2018 року позивач здійснено коригування, яким збільшено суму заборгованості на 2 882,03 грн., з пояснень позивача, відповідачем встановлено, що суму боргу збільшено у зв?язку із несвоєчасною повіркою квартирних лічильників. Зазначає, що фактично показники лічильників холодної води вперше знято позивачем 14.12.2017 року, та зафіксовано наступні показники: лічильник 0228186 - 597 куб.м.; лічильник 5588200 - 8 куб.м., що разом становило 605 куб.м. Крім того, вказує, що до липня 2016 року відповідач регулярно сплачував платежі у встановлених розмірах та строки, станом на липень 2016 року останнім сплачено за 712 куб.м. холодної води. З урахуванням платежів виконаних у 2017 році, відповідачем сплачено за 748 куб.м. холодної води. Зазначає, що на кінець 2017 року у відповідача існує передплата за 143 куб.м. холодної води. Станом на 08.04.2019 року зафіксовано наступні показники: лічильник 0228186 - 671 куб.м.; лічильник 5588200 - 352 куб.м., що разом становило 1023 куб.м., відповідачем сплачено за 1057 куб.м., відтак передплата відповідача складала за 34 куб.м. холодної води. Станом на червень 2020 року відповідачем сплачено та спожито 1244 куб.м. холодної води. Крім того, відповідач зазначив, що не користується послугами постачання та водовідведення гарячої води, оскільки у відповідних приміщеннях встановлено бойлери, а також наявна передплата у розмірі 172,39 грн. Також відповідач вказує, що неодноразово звертався до відповідача з заявами про здійснення перерахунку згідно показів лічильників, однак, на вказані заяви позивач не відреагував. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.08.2020 року цивільну справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.11.2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті у судове засідання. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, з вказаних у позові підстав. Відповідач у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з вказаних у відзиві підстав. Заслухавши пояснення та заперечення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] . 1 липня 2016 року між ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», правонаступником якого є ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем, та [PERSON] , як споживачем, укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) № 0975731 (далі за текстом - Договір), за умовами п. 1.1. виконавець зобов?язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а споживач зобов?язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором. У квартирі [ADDRESS] , встановлено два засоби обліку холодного водопостачання: № 02221864 та № 5588200 (п. 1.3 Договору). Згідно п. 2.2 Договору, плата за надані послуги за наявності засобів обліку води справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року. Показання квартирних (розподільних) засобів обліку, знімаються споживачем щомісячно та передаються виконавцю не пізніше останнього дня звітного місяця (засобами телефонного та електронного зв?язку, через платіжне повідомлення, особисто та в інший спосіб) для проведення нарахувань за спожиті послуги. За змістом положень розділу Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. За наявності в квартирі засобів обліку води справляння плати за нормативами споживання не допускається, крім випадків, передбачених п. 15 Правил та іншим чинними нормативними актами. У ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальних послуг» передбачено,що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону споживач має право,зокрема одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч. 3 ст. 20 Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки,встановлені договором або законом. Таким чином споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги,якщо вони фактично користувалися ними. Отже питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. При вирішенні даного спору суд повинен керуватися нормами закону, що регулює правовідносини, які виникли між сторонами, а саме: ст. 322 ЦК України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги"та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі за текстом - Правила). Відповідно до п. 10 Правил, оплата послуг за показаннями засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу), проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі (будинку садибного типу) незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Матеріали цивільної справи містять копії актів приймання на абонентський облік засобів обліку води, встановлених у квартирі [ADDRESS] , підписаних споживачем [PERSON] та представником ПрАТ «АК «Київводоканал», датовані 14.12.2017 року, 04.05.2018 року, 03.09.2018 року, 29.03.2019 року, 08.04.2019 року (а.с. 36-37). Також, матеріали справи містять копії свідоцтв про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 24-1-4/6014 та № 24-1-4/6016 - лічильників води № 02221864 та № 5588200 відповідно (а.с. 38). Зі змісту листа ПрАТ «АК «Київводоканал» від 16.12.2019 року вбачається, що останнім формувались повідомлення про сплату за спожиті послуги по квартирі [ADDRESS] , виходячи з розрахунку норм споживання на кількість зареєстрованих осіб та середніх показників. Вказаний порядок формування повідомлень про сплату за спожиті послуги по квартирі [ADDRESS] , суперечить положенням п. 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року. Аналізуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача за отримані послуги за період з липня 2016 року по квітень 2020 року, з урахуванням вимог зазначених Правил, суд надходить до висновку про відсутність доказів на підтвердження дійсного обсягу спожитої відповідачем холодної води, за який він не розрахувався з позивачем, а відтак вказаний розрахунок в силу ч. 6 ст. 81 ЦПК України не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Представник позивача не надав в розпорядження суду доказів на спростування вказаних обставин. За вказаних обставин, суд надходить до висновку про те, що позивачем не доведено факту наявності заборгованості у заявленому у позовній заяві розмірі, оскільки докази, які б могли підтвердити об`єм спожитих відповідачем послуг відсутні.

Outcome: dismissed