Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

07.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання малолітньої дитини, вказавши, що він перебував у шлюбі з відповідачкою з 09.08.2007 року по 25.01.2013 року, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14.01.2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який з моменту народження був зареєстрований та фактично проживав у квартирі за адресою: [ADDRESS], тобто після фактичного припинення відносин з відповідачкою дитина більше року, до листопада 2012 року прозивала разом з батьком. На початку листопада 2012р. відповідачка забрала сина до себе, у будинок співмешканця і син залишився проживати з нею. Позивач має власне житло у вигляді ? частки квартири [ADDRESS], де зареєстрований і син [PERSON]. Інша половина квартири належить сестрі позивача. З листопада 2012 року позивач проживає зі своєю дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS], де також проживає і зареєстрований старший син дружини, Крім, 1997 р.н. Ними створені всі умови для проживання [PERSON], дружина не заперечує проти проживання сина у їхній родині, про що складане нотаріально посвідчена заява [PERSON] від 21.05.2014р. Дитина проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS], де проживає її співмешканець [PERSON] та його дочка [PERSON], 2009 р.н., однак, правових підстав для проживання колишньої дружини та їхнього сина там немає. Сама відповідачка власного житла не має, за місцем реєстрації у квартирі своєї матері тривалий час не проживає. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району № 30р від 18.01.2013 року позивачу були встановлені заходи участі у вихованні дитини, а саме: спілкування з дитиною вісім разів на місяць за адресою: [ADDRESS]; умови та кількість годин спілкування запропоновано вирішувати за попередньою домовленістю між батьками. Попередити батьків про правові наслідки за підбурювання дитини проти одного з батьків за невиконання даного розпорядження. В останній час відповідачка не виконує вимоги розпорядження і не надає можливості спілкуватися з дитиною у спосіб, який визначено зазначеним розпорядженням. Позивачем було подано другу заяву від 21.05.2014р. щодо забезпечення дотримання прав дитини та зміни графіку побачень з сином. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 19.06.2014р. № 407р «Про внесення змін до розпорядження № 30р від 18.01.2013р. встановлений наступний порядок участі батька у вихованні дитини: кожну першу та третю або другу та четверту п'ятницю місяця або за домовленістю між батьками, після закінчення учбового процесу в навчальному закладі до 19-00 неділі за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS] з можливістю вільного пересування по місту та за його межами, без присутності матері, а також, враховуючи бажання дитини, режим її дня та стан здоров'я; у будні дні після закінчення учбового процесу в навчальному закладі за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS], у тому числі з можливістю залишення дитини на ночівлю, своєчасно узгоджувати батькам самостійно, враховуючи бажання дитини, стан її здоров'я та інші обставини; спільний відпочинок дитини разом із батьком на час його відпустки в період літніх канікул, в тому числі за межами міста, за умов своєчасного повідомлення про наміри проведення такого відпочинку та повідомлення про подальше перебування дитини, враховуючи бажання дитини, стан її здоров'я та інші обставини; на час тривалих святкових днів порівну з батьком або за попередньою домовленістю між батьками, враховуючи бажання дитини, режим її дня та стан здоров'я. Незважаючи на те, що відповідачка була присутня на засіданні орану опіки та піклування, вона ігнорує вказане розпорядження і чинить перешкоди у спілкування позивача з сином. Позивачка не контролює учбовий процес і не турбується про здоров'я сина. Відповідачка не має самостійних джерел доходу, оскільки офіційно не працює. Позивач має належні умови для проживання дитини, має самостійне та стабільне джерело доходу, раніше не судимий, фізично та психічно здоровий, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання. Позивачем проведено пломбування зубів сина та видалення аденоїдів, проте, відповідачка не прислуховувалася до порад лікарів. Позивач просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] разом з батьком, [PERSON] і передати сина для проживання з батьком. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечує, суду пояснила, що вона ніколи не перешкоджала позивачу бачитись та спілкуватися з дитиною. Син бажає проживати з нею. Вона зареєстрована як фізична особа підприємець, має джерело доходу і матеріально забезпечена. У сина склалися гарні стосунки з дочкою її цивільного чоловіка, вони мешкають у будинку, де створені усі умови для проживання сина. Проти спілкування сина з батьком і бабусею вона не заперечує, заперечує тільки проти контактів з новою дружною позивача. Просить суд у задоволення позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, думку представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно зі ст.161 СК України якщо мати і батько які проживають окремо, не дійшли згоди що до того, з ким із них буде проживати дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 09.08.2007 року по 25.01.2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 19.06.2014р. № 407р «Про внесення змін до розпорядження № 30р від 18.01.2013р. встановлений порядок участі батька у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.16-17). Позивач [PERSON] працює водієм ПВКП «Техноінпром» і має постійний дохід, що підтверджується характеристикою (а.с.25) та довідкою про доходи (а.с.26). Відповідачка [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується випискою з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. ). Обидва батьки піклуються про стан здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, кожен матеріально забезпечує сина, створює умови для його всебічного розвиту, належним чином виконують батьківські обов'язки. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того, законодавством зобов'язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно. (ст. 157 СК України). Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з висновком про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO], наданого суду районною адміністрацією Запорізької міської ради по Ленінському району як орган опіки та піклування № 05/01-25/1030 від 17.11.2014р. вважає доцільним залишити проживати малолітнього [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Батькам дотримуватися виконання розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 19.06.2014р. № 407р. З наданої суду характеристики загальноосвітньої школи № 22 [PERSON] домашні завдання виконує систематично, мати контролює правильність їх виконання, мати приділяє належну увагу вихованню сина, регулярно відвідує батьківські збори, приймає участь у житті класу. В домі є дитяча кімната, де об лаштоване робоче місце, яке обладнане всім необхідним для навчання та відпочинку. Батько постійно цікавиться справами сина у вчителя і відвідує його в школі (а.с. ). За результатами психологічного обстеження [PERSON], наданого загальноосвітньою школою № 22 дитини схильна більше до матері, з батьком бажає проводити свій час, грати з ним в квартирі бабусі (а.с. ). Виходячи із вищевикладеного, враховуючи інтереси дитини, а також висновки органів опіки та піклування, суд вважає за необхідне залишити проживати малолітнього [PERSON], [INFO] разом з матір'ю, [PERSON].

Outcome: dismissed