Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

05.10.2016р. між Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів», повним правонаступником якого є Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк "Львів" та [PERSON] було укладено Кредитний договір №20.07.000521. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору, Банк надає позичальнику кредиту сумі 45000грн. на строк до 01.10.2019р. Згідно із п.3.2 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку 25% річних. 05.10.2016р. між банком та відповідачем укладено договір застави №20.07.000521/S-1, згідно якого передав в заставу банку належне йому майно. Прийняті на себе зобов`язання по Кредитному договору Банк виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит на суму, що зазначена в п. 1.1 Кредитного договору. Факт отримання кредиту підтверджується меморіальним ордером №55343 від 05.10.2016р. Згідно п. 5.1 Кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту та нарахованих доходів здійснюється щомісячно згідно Додатку 1 до кредитного договору, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця (п. 5.2 Кредитного договору). Станом на 17.02.2020р. загальна заборгованість відповідачів по Кредитному договору складає 18709,37грн., з яких: заборгованість по основному боргу - 13523,71грн.; заборгованість по відсотках - 1045,95грн.; заборгованість по щомісячній комісії - 1485грн.; пеня нарахована за період з 01.06.2018р. по 30.09.2019р. включно становить 2654,71грн. На підставі наведених мотивів позивач просить задовольнити позовні вимоги та стягнути із відповідачів солідарно суму боргу та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибула, не повідомила суд про причину своєї неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Представник позивача у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.10.2016р. між Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів», повним правонаступником якого є Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк "Львів" та [PERSON] було укладено Кредитний договір №20.07.000521. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит у сумі 45000грн. на строк до 01.10.2019р. Згідно із п. 3.2 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку 25% річних. Як підтверджується матеріалами справи, банк в повному обсязі виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач заборгувала банку 18709,37грн., з яких: заборгованість по основному боргу - 13523,71грн.; заборгованість по відсотках - 1045,95грн.; заборгованість по щомісячній комісії - 1485грн.; пеня нарахована за період з 01.06.2018р. по 30.09.2019р. включно становить 2654,71грн. За відсутності будь-яких інших доказів по справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачами, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом та встановив розмір заборгованості, виходячи з вказаного вище розрахунку позивача. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 549ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, заборгованість підлягає стягненню у користь банку. Щодо розміру пені, то враховуючи її співвідношення до суми боргу суд вважає, що такий розмір пені є достатньою компенсацією розміру збитків, спричинених відповідачами внаслідок неналежного виконання зобо`вязання за даним договором, є співмірним та відповідає засадам справедливості, розумності та співмірності. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. З відповідача в користь позивача підлягає стягненню 18709,37 грн. боргу за кредитним договором. Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved