Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

16.07.2013 року [PERSON] в інтересах дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про позбавлення останніх батьківських прав по відношенню до вказаних дітей, а також стягнення з відповідачів на свою користь аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дітей. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що відповідачі не беруть участі у вихованні своїх дітей, не підтримують їх матеріально та не виконують встановлені законом батьківські обов'язки. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і підтвердила викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. При цьому пояснив, що з 2010 року він хворіє на туберкульоз, у зв'язку з чим перебуває тривалого лікування, в т.ч. в умовах стаціонару. Через свій стан здоров'я він обмежений у працевлаштуванні і можливостях заробітку. При цьому він опікується дітьми в міру своїх можливостей і заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Відповідачка, а також представник третьої особи Комсомольської сільської ради в судове засідання не з'явилася повторно. Про розгляд справи повідомлені належним чином. Заперечень або пояснень щодо позову суду не надали. Прокурор і представник третьої особи Миколаївської райдержадміністрації в судовому засіданні погодилися з позовом та вважали, що він підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення присутніх сторін та інших учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Відповідачі є батьками [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], а позивачка їх бабою. (а.с. 3, 19) У своєму висновку третя особа Миколаївська райдержадміністрація, як орган опіки і піклування вважає доцільним позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до їх дітей. Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого. В п.п. 15-18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що батько чи мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. При цьому суд бере до уваги те, що позбавлення батьківських прав є крайнім і виключним заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Отже заявлені позовні вимоги мають бути обґрунтованими і підтвердженими належними доказами. З матеріалів справи вбачається, що позивачем фактично заявлено позов з такої підстави передбаченої ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України, як ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень вище вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У відповідності до ст. ст. 10 ч. 3, 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому позивач зазначив в позовній заяві, що стосовно відповідачів вирішувалося питання про притягнення їх до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків. Однак в матеріалах справи не має жодної постанови про притягнення відповідачів до такої відповідальності. Також не має у справі доказів того, що відповідачі є хронічними алкоголіками або наркоманами. З огляду на поверховість та неконкретність обставин викладених в позовній заяві та, беручи до уваги, що доводи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги в частині позбавлення відповідачів батьківських прав по відношенню до їх дітей не підтверджені належними доказами у суду відсутні підстави для задоволення цих позовних вимог. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то суд виходить з того, що ці вимоги позивачки пов'язані із її вимогами про позбавлення відповідачів батьківських прав по відношенню до дітей і ґрунтуються на правилах ст. 166 ч. 2 СК України, яка передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Беручи до уваги, що відповідачі не позбавлені батьківських прав, а позивачка не є опікуном дітей, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог і в частині стягнення аліментів.

Outcome: dismissed