Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначав, що [INFO] року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири [ADDRESS], що належала йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Українській біржі Десятинній від 30.12.1996 року за №9185-Б/1256. [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса КМНО Башлай Д.І. із заявою про прийняття спадщини. Однак, позивачуу було відмовлено у оформленні спадщини на 1/2 частку квартири [ADDRESS], оскільки у [PERSON] відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно. На підставі викладеного [PERSON] звернувся до суду про визнання за ним права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] У судове засідання позивач та його представник не з"явились, однак від представника надійшла заява у якій він позов підтримав повністю та просив суд його задовольнити, крім того, просив суд про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши при цьому, що позов визнає в повному обсязі. Третя особа до суду також не з"явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних та доказів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON], померлого [INFO] року. [PERSON] [INFO] року помер у віці 80 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті у м.Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управлінн юстиції у м.Києві 11.01.2016 року (актовий запис №692). Частиною 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме: квартира [ADDRESS], що належала йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Українській біржі Десятинній від 30.12.1996 року за №9185-Б/1256. [PERSON] прийняв належну йому частину спадщини шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У відповідності до вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Встановлено, що [PERSON] заповіту не складав. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1226 ЦК України передбачає, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовну заяву необхідно задовольнити, оскільки позивачем доведено суду належними та допустимими доказами його право на спадкування 1/2 частки згаданої квартири за законом після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved