Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

02.07.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить: встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], а саме встановити факт того, що померла 14 квітня 2017 року [PERSON] є його рідною сестрою; визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на: житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Дружби, 26; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8533 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:001:0561; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2155 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КС'ІІ «Вікторія», кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:002:1236. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог,\~позивач зазначає,\~що 28.12.2004\~року помер\~[PERSON].\~Після його\~смерті залишилось\~спадкове майно,\~зокрема:\~1/4\~частина житлового\~будинку з\~надвірними спорудами\~та господарськими\~будівлями,\~розташованого за\~адресою:\~Одеська область,\~Ізмаїльський район,\~с.\~Утконосівка,\~вул.\~Дружби (колишня\~назва Котовського),\~26.\~[PERSON]\~заповіт не\~залишав,\~що підтверджується\~довідкою Утконосівської\~сільської ради\~№2646\~від 19.10.2017.\~На час\~смерті [PERSON]\~спільно з\~ним проживали:\~жінка [PERSON],\~донька [PERSON],\~син [PERSON],\~які прийняли\~спадщину,\~що підтверджується\~довідкою Утконосівської\~сільської ради\~№2646\~від 19.10.2017.\~ 16.04.2016\~року померла\~[PERSON].\~Після її\~смерті залишилось\~спадкове майно,\~зокрема:\~1/4\~частина житловою\~будинку з\~надвірними спорудами\~та господарськими\~будівлями,\~розташованого за\~адресою:\~Одеська область,\~Ізмаїльський район,\~с.\~Утконосівка,\~вул.\~Дружби (колишня\~назва Котовського),\~26,\~яка належала\~їй як\~члену колгоспного\~двору та\~1/12\~частина вказаного\~будинку,\~яку вона\~прийняла після\~смерті батька [PERSON],\~однак не\~оформила.[PERSON] заповіт не залишала, що підтверджується довідкою Утконосівської сільської ради №858 від 02.07.2018. На час смерті [PERSON] спільно з нею, з кола спадкоємців першої черги, проживала її мати [PERSON], яка прийняла спадщину, що підтверджується довідкою Утконосівської сільської ради №858 від 02.07.2017. 18.04.2017 померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема: 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами га господарськими будівлями, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Дружби (колишня назва Котовського), 26, яка належала їй як члену колгоспного двору; 1/12 частина вказаного будинку, яку вона прийняла після смерті чоловіка [PERSON], однак не оформила; 1/3 (1/4 + 1/12) частина зазначеного житлового будинку, яку вона прийняла після смерті доньки [PERSON], однак не оформила; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8533 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:001:0561 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2155 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КС'ІІ «Вікторія», кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:002:1236, які належали їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 011509, виданого 09 грудня 2004 року. [PERSON] заповіт не залишала, що підтверджується довідкою Утконосівської сільської ради №2644 від 19.10.2017. На час смерті [PERSON] спільно з нею, з кола спадкоємців першої черги, проживав її син [PERSON], який прийняв спадщину, що підтверджується довідкою Утконосівської сільської ради №2644 від 19.10.2017. 27.04.2017 року номер племінник позивача [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема: 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Дружби (колишня назва - Котовського), 26, яка належала йому як члену колгоспного двору; 1/12 частина вказаного будинку, яку він прийняв після смерті батька [PERSON], однак не оформив; 2/3 (1/4+1/12+1/4+1/12) частин зазначеного будинку, яку він прийняв після смерті матері [PERSON], однак не оформив; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8533 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:001:0561 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2155 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КС'ІІ «Вікторія», кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:002:1236, які він прийняв після смерті матері [PERSON], однак не оформив. [PERSON] заповіт не залишав, що підтверджується довідкою Утконосівської сільської ради №2643 від 19.10.2017. На час смерті [PERSON] спільно з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований, що підтверджується довідкою Утконосівської сільської ради №2643 від 19.10.2017. Позивач є рідним дядьком [PERSON], оскільки його мати [PERSON] є його рідною сестрою, тобто є спадкоємцем третьої черги за законом. Спадщину позивач прийняв шляхом подачі в установлений законом строк заяви про прийняття спадщини до нотаріуса. Листом приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] №347/02-14 від 18.06.2018 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилося після померлого 27.04.2017 [PERSON], так як відсутні документи, які підтверджують родинний зв'язок спадкодавця з спадкоємцем. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач, сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без участі його представника. Ухвалою суду\~від 27.07.2018\~року витребувано від приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] таки документи: копію спадкової справи, що була заведена після смерті [PERSON], який помер 29 грудня 2004 року; копію спадкової справи, що була заведена після смерті [PERSON], яка померла 16 квітня 2016 року; копію спадкової справи, що була заведена після смерті [PERSON], яка померла 14 квітня 2017 року; копію спадкової справи, що була заведена після смерті [PERSON], який помер 27 квітня 2017 року, витяги (інформаційні довідки) зі Спадкового реєстру Заповіти/Спадкові договори та Спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину. У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] (сусід позивача та спадкодавців), [PERSON] (родич позивача та спадкодавців), які пояснили, що дійсно померла 14 квітня 2017 року [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], [INFO]. Наявність розбіжностей у написанні прізвища пояснюють опискою під час виготовлення документів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно довідки Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №2646 від 19.10.2017, відповідно до запису у погосподарській книзі виконавчого комітету Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №523 особового рахунку, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві особистої власності житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Дружби (Котовського), 26. Станом на 14.04.1991 двір відносився до колгоспного двору. Вказане також підтверджено листом КП «Ізмаїльське МБТІ» за №1240 від 27.08.2018р. Згідно технічного паспорту на житловий будинок, виданого 14.07.2017р. КП «Ізмаїльське МБТІ», по вул. Дружби №26 в с. Утконосівка розташований житловий будинок, який побудований у 1982р. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №407161 від 28.12.2004р., виданого Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер 28.12.2004 року. Частиною 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Так, після смерті [PERSON], згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Дружби (Котовського), 26. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] стали дружина [PERSON], донька [PERSON], син [PERSON], які прийняли спадщину фактично, оскільки на час відкриття спадщини та протягом шести місяців проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується довідкою Утконосівської сільської ради №2646 від 19.10.2017, копія якої наявна у матеріалах справи. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №447171 від 20.04.2016р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 16 квітня 2016 року. Так,\~після смерті\~[PERSON],\~згідно ст.1220\~ЦК України\~відкрилася спадщина\~на спадкове\~майно,\~до якої\~входить:\~1/4\~частина житловою\~будинку з\~надвірними спорудами\~та господарськими\~будівлями,\~розташованого за\~адресою:\~Одеська область,\~Ізмаїльський район,\~с.\~Утконосівка,\~вул.\~Дружби (колишня\~назва Котовського),\~26,\~яка належала\~їй як\~члену колгоспного\~двору та\~1/12\~частина вказаного\~будинку,\~яку вона\~прийняла після\~смерті батька [PERSON], однак не оформила. За життя [PERSON] заповіт не залишала, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №49526074 від 19.10.2017 року, згідно якого інформація про заповіт від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] стала її мати [PERSON], яка прийняла спадщину фактично, оскільки на час відкриття спадщини та протягом шести місяців проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується довідкою Утконосівської сільської ради №2646 від 19.10.2017, копія якої наявна у матеріалах справи. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю Серія ІV-ОД №011509, виданий 09.12.2004р. Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №01.04.521.00131, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,8533 гектарів в межах згідно з планом діл. №2:0,2155 зрош., яка розташована на території Утконосівської сільської ради, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №303,93а, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №489542 від 18.04.2017р., виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 14 квітня 2017 року. Так, після смерті [PERSON], згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами га господарськими будівлями, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Дружби (колишня назва Котовського), 26, яка належала їй як члену колгоспного двору; 1/12 частина вказаного будинку, яку вона прийняла після смерті чоловіка [PERSON], однак не оформила; 1/3 (1/4 + 1/12) частина зазначеного житлового будинку, яку вона прийняла після смерті доньки [PERSON], однак не оформила; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8533 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:001:0561 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2155 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КС'ІІ «Вікторія», кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:002:1236. За життя [PERSON] заповіт не залишала, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №49526039 від 19.10.2017 року, згідно якого інформація про заповіт від імені [PERSON] відсутня. На час смерті [PERSON] спільно з нею, з кола спадкоємців першої черги, проживав її син [PERSON], який прийняв спадщину, що підтверджується довідкою Утконосівської сільської ради №2644 від 19.10.2017, копія якої наявна у матеріалах справи. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №489654 від 05.05.2017, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 27 квітня 2017 року. Після смерті [PERSON], згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Дружби (колишня назва - Котовського), 26, яка належала йому як члену колгоспного двору; 1/12 частина вказаного будинку, яку він прийняв після смерті батька [PERSON], однак не оформив; 2/3 (1/4+1/12+1/4_1/12) частин зазначеного будинку, яку він прийняв після смерті матері [PERSON], однак не оформив; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8533 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:001:0561 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2155 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КС'ІІ «Вікторія», кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:002:1236, які він прийняв після смерті матері [PERSON] Василівни, однак не оформив. [PERSON] заповіт не залишав, що підтверджується довідкою Утконосівської сільської ради №2643 від 19.10.2017. На час смерті [PERSON] спільно з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований, що підтверджується довідкою Утконосівської сільської ради №2643 від 19.10.2017. Позивач є рідним дядьком [PERSON], оскільки його мати [PERSON] є його рідною сестрою, тобто є спадкоємцем третьої черги за законом, та спадщину позивач прийняв шляхом подачі в установлений законом строк заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, копія якої наявна у матеріалах справи. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Інших спадкоємців немає. Листом приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] №347/02-14 від 18.06.2018 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилося після померлого 27.04.2017 [PERSON], так як відсутні документи, які підтверджують родинний зв'язок спадкодавця з спадкоємцем. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 293 ЦПК України розгляд справ про встановлення факту віднесено до компетенції суду. Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. На підтвердження родинного зв'язку між позивачем та спадкодавцем [PERSON], позивачем надано документи, а саме: свідоцтво про його народження, свідоцтво про народження [PERSON], свідоцтво про одруження між [PERSON] га [PERSON], свідоцтво про народження [PERSON], з яких вбачається невідповідність прізвищ, а саме «Кіру» та «Кіров», зокрема у свідоцтві про одруження його сестри [PERSON] її дівоче (дошлюбне) прізвище було вказано як «Кіров», у актовому записі про народження його сестри її прізвище також було вказано як «Кіров», а у наявному свідоцтві про народження маються виправлення. У звязку з чим, факт родинних відносин\~між [PERSON]\~та [PERSON],\~а саме\~факт того,\~що померла\~14\~квітня 2017\~року [PERSON]\~є рідною\~сестрою [PERSON],\~а померлий\~27.04.2017\~року [PERSON] є рідним племінником [PERSON], підтверджено показами допитаних в судовому засіданні свідків та зібраними у справі доказами, їх належна оцінка. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до роз'яснень п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 81 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved