Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

У червні 2019 року позивач - АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів в якому просив: в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 014/08-112/76411 від 04.03.2008 року у сумі 25 411,97 дол. США звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 53,40 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну продажу на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за 503 900 грн. 00 коп.; стягнути з відповідачів на користь позивача 7 558,50 грн. судового збору. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 04 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/08-112/76411, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 20 000,00 доларів США строком до 04.03.2028 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 11,0 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. 16 січня 2009 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої процентна ставка закористування кредитом складає 3,26 % річних та діє протягом 12 місяців. По закінченню 12 місяців з моменту підписання Додаткової угоди, розмір процентної ставки, що діяла до моменту укладення Додаткової угоди, за кредитом розраховуються на підставі процентної ставки, що діяла до моменту укладення Додаткової угоди. 12 січня 2011 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої, на період з 16.01.2011 р. До 15.01.2012 р. (включно), Сторони домовились встановити процентну ставку за користування кредитом у розмірі 5 % річних. З 16 січня 2012 року проценти за кредитом розраховуються на підставі процентної ставки в розмірі 9,26 % річних. 10 січня 2012 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої, на період з 16.01.2012 р. До 15.01.2013 р. (включно), Сторони домовились встановити процентну ставку за користування кредитом у розмірі 6 % річних. 3 16 січня 2013 року проценти за кредитом розраховуються на підставі процентної ставки в розмірі 9,26 % річних. Також Сторони дійшли згоди, що процентна ставка за кредитом підвищується до 13,2 річних у випадку припинення трудового договору між Кредитором та Позичальником, з наступного за днем припинення трудового договору дня. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 04 березня 2008 року між Банком (Іпотекодержатель) та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] («Іпотекодавці») було укладено Договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Якушевою О.І., зареєстрований в реєстрі за номером 482. Предметом іпотеки є нерухоме майно: двокімнатна квартира загальною площею 53,40 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить Іпотекодавцям на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, Якушевою О.І. «04» березня 2008 року, за реєстром № 480 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів «04» березня 2008 року, за номером 2734945. Таким чином, з укладенням Кредитного договору та Договору іпотеки Кредитор отримав законне право у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки. Позичальник не виконує вищезазначені умови Кредитного договору, у зв`язку з чим, на адресу Позичальника та Іпотекодавців було направлено вимоги про виконання зобов`язань за Кредитним договором - вихідний № 114/5-147077 від 13.03.2019 р., № 114/5-147077 від 13.03.2019 р.,№ 114/5-147077 від 13.03.2019 р., надавши можливість добровільно врегулювати заборгованість. Станом на 25.03.2019 року заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором складає: 25 411,97 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить: 685 130 грн. 47 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 16 091 доларів США 46 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 433 840 грн. 81 коп., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі - 2 480 доларів США 07 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 66 865 грн. 01 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі - 9 320 долари США 51 цент, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 251 289 грн. 66 коп., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками в розмірі - 9 320 долари США 51 цент, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 251 289 грн. 66 коп. Відповідачі вимоги про виконання зобов`язань за Кредитним договором в добровільному порядку ігнорують та не виконують її, через що позивач звернувся до суду із даним позовом. Представник позивача надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причини неявки суду не надали. Враховуючи те, що від відповідачів заперечення та заява про розгляд справи у їх відсутність не надходила, то суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані суду письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 04 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом із Статуту та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/08-112/76411, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 20 000,00 Дол. США строком до 04.03.2028 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі: 11,0 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п. 6.1. Кредитного договору, у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Відповідно до умов п. 7.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредитної заборгованості та сплату нарахованих відсотків щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів (Додаток № 1 до Кредитного договору). 16 січня 2009 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди врегулювати виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором, у зв`язку з чим Графік погашення кредиту та інших платежів за Кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості Кредиту було викладено у новій редакції в Додатках № 1 та № 2. Відповідно до п. 1. Додаткової угоди, з 16.01.2009 р. процентна ставка за користування кредитом складає 3,26 % річних та діє протягом 12 місяців. По закінченню 12 місяців з моменту підписання Додаткової угоди, розмір процентної ставки, що діяла до моменту укладення Додаткової угоди, за кредитом розраховуються на підставі процентної ставки, що діяла до моменту укладення Додаткової угоди. 12 січня 2011 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої, на період з 16.01.2011 р. До 15.01.2012 р. (включно), Сторони домовились встановити процентну ставку за користування кредитом у розмірі 5 % річних. З 16 січня 2012 року проценти за кредитом розраховуються на підставі процентної ставки в розмірі 9,26 % річних. 10 січня 2012 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої, на період з 16.01.2012 р. До 15.01.2013 р. (включно), Сторони домовились встановити процентну ставку за користування кредитом у розмірі 6 % річних. 3 16 січня 2013 року проценти за кредитом розраховуються на підставі процентної ставки в розмірі 9,26 % річних. Також Сторони дійшли згоди, що процентна ставка за кредитом підвищується до 13,2 річних у випадку припинення трудового договору між Кредитором (який також є роботодавцем) та Позичальником, з наступного за днем припинення трудового договору дня. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 04 березня 2008 року між Банком (Іпотекодержатель) та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] («Іпотекодавці») було укладено Договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Якушевою О.І., зареєстрований в реєстрі за номером 482. Предметом іпотеки є нерухоме майно: двокімнатна квартира загальною площею 53,40 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить Іпотекодавцям на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, Якушевою О.І. «04» березня 2008 року, за реєстром № 480 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів «04» березня 2008 року, за номером 2734945. Відповідно до умов п. 3.1.4. Договору іпотеки, у випадку невиконання Іпотекодавцями зобов`язань за цим Договором або за Кредитним договором, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 5. Договору іпотеки, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свої вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завдані порушенням зобов`язання, необхідних витрат пов`язаних з утриманням та реалізацією Предмета іпотеки. Згідно п. 5.2. Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконанні, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється будь-яким способом, передбаченим чинним законодавством України, у т. ч. за рішенням суду (п. 5.4. Договору іпотеки). Таким чином, з укладенням Кредитного договору та Договору іпотеки Кредитор отримав законне право у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки. В свою чергу Позичальником неналежним чином виконував своїх зобов`язань за Кредитним договором, станом на 25.03.2019 року заборгованість Позичальника перед Банком складає: 25 411,97 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить: 685 130 грн. 47 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 16 091 доларів США 46 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 433 840 грн. 81 коп., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі - 2 480 доларів США 07 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 66 865 грн. 01 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі - 9 320 долари США 51 цент, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 251 289 грн. 66 коп., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками в розмірі - 9 320 долари США 51 цент, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 251 289 грн. 66 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина перша ст. 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов`язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Стаття 3 Закону України «Про іпотеку» визначає, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно незареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно п. 5.5.2. іпотечного договору реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса , проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Крім цього, на підставі ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: - загальний розмір вимог та всійогоскладові, що підлягають сплаті іпотеко держателю з вартості предмета іпотеки; - опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; - заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; - спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; - пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; - початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Судовим розглядом також встановлено, що до спірних правовідносин не поширюється дія Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" № N 1304-VII від 03.06.2014 р. Виходячи із вищевикладеного, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved