Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" про визнання недійсним кредитного договору. Позовну заяву мотивує тим, що 04 липня 2008 року між позивачем та ПАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк»), було укладено кредитний договір № 078-2008-2284, відповідно до якого Позивач отримав кредит на споживчі цілі у сумі 123 251,00 швейцарських франки строком користування до 10.06.2038 року зі сплатою 4,5 % річних у період з 04 липня 2008 року по 10 червня 2013 року, та 9,95% річних у період з 11 червня 2013 року по 10 червня 2038 року включно. Під час підписання Кредитного договору Банком було порушено законні права позивача. Кредитний договір не відповідає законодавству України, волі позивача, порушує її права та законні інтереси. Позивач зазначає, що вищевказаний кредитний договір порушує її конституційне право на вільний вибір праці. Відповідно до п. 1.1.3 Кредитного договору у разі звільнення позивача з основного місця роботи встановлюються нові процентні ставки за користування кредитом, а саме: базова процентна ставка - у розмірі 10,95 % річних та підвищена процентна ставка; у розмірі 32,85% річних, починаючи з першого робочого дня, що слідує за днем звільнення позивача з основного місця роботи, при цьому додаткова угода до Договору щодо внесення змін між сторонами не укладається. Тобто, у випадку зміни місця роботи чи при звільненні позивача з основного місця роботи, сума виплати по кредитному договору значно зростала б і на позивача було б накладено значні фінансові обтяження, позивач повинна була б працювати на відповідача всупереч своїй волі, на умовах, які б в односторонньому порядку висувались би відповідачем, для того, щоб мати можливість сплачувати кредитні платежі. В пункті 1.1.3. Кредитного договору вказано, що «настання такої обставини, як звільнення Позичальника з основного місця роботи, за згодою сторін вважається обґрунтованою підставою вважати, що існують передумови погіршення рівня платоспроможності позичальника та що наданий позичальникові кредит може бути несвоєчасно повернутий». Вказана умова договору порушує ч. 5 ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відповідно до якої банк зобов'язаний при наданні кредитів додержуватись основних принципів кредитування, у тому числі перевіряти кредитоспроможність позичальників та наявність забезпечення кредитів, додержуватись встановлених Національним банком України вимог щодо концентрації ризиків. Посилаючись на ст.ст.203, 1054 ЦК України позивач також зазначає, що вищевказаний кредитний договір не був спрямований на настання реальних правових наслідків, умови даного договору суперечать як інтересам суспільства, так і моральним засадам, оскільки відкрито створюють передумови для примусової праці чи, у випадку звільнення, до більшого грошового навантаження на позивача у випадку погіршення його фінансового стану, та є дискримінацією споживача. Окрім вищезазначеного, перед укладенням Кредитного договору було порушене право позивача на отримання своєчасної, повної, необхідної, доступної та достовірної інформації. Зокрема, відповідачем порушено вимоги ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», не було повідомлено в письмовій формі про особу та місцезнаходження кредитодавця, кредитні умови, інформацію про різні відсоткові ставки, текст кредитного договору був надрукований надто дрібним шрифтом, що, в сукупності з психологічним тиском працівника банку, не давало позивачу змоги належним чином ознайомитися з умовами кредитування та здійснити свідомий вибір. Під час укладення кредитного договору відповідач приховав від позивача повну та об'єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту, чим ввів позивача в оману щодо кінцевої загальної суми кредиту, яку позивач сплатив би відповідачу, погашаючи кредит у порядку, визначеному Графіком погашення заборгованості. Позивач зазначила, що під час підписання кредитного договору їй не було надано жодного документу, який би підтверджував, що вона ознайомилась з умовами кредитування. Також кредитний договір не містить умов про відповідальність відповідача за порушення його умов в той час, як на позивача покладена дискримінаційна та завищена міра відповідальності. З урахуванням викладеного, позивач просить суд визнати недійсним кредитний договір № 078-2008-2284 від 04 липня 2008 року укладеного між [PERSON] та ПАТ «Універсал Банк»; зобов'язати відповідача надати суду розрахунок тих сум, що були вже сплачені як платежі по Кредитному договору з метою визначення залишку, який позивач повинен буде повернути відповідачу внаслідок недійсності правочину; зобов'язати відповідача прийняти у позивача визначений судом залишок з розстрочкою платежів на 120 місяців; стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed