Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за законом у вигляді житлового будинку із надвірними будівлями та присадибної земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Належність земельної ділянки підтверджується копією договору про передачу в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Коростенською міською державною нотаріальною конторою 20.03.1961 року за реєстровим №1195, який за життя спадкодавця не було зареєстровано. Вона є єдиним спадкоємцем після смерті батька і прийняла спадщину на підставі п.3 ст.1268 ЦК України спільним фактичним проживанням із спадкодавцем, що підтверджується довідкою КВЖРЕП №1 та листом нотаріуса від 01.07.2020 року №421/01-16. 01.07.2020 року звернувшись до приватного нотаріуса Коростенського нотаріального округу Івчука С.С. із заявою щодо оформлення спадкових прав, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину за законом, чи за заповітом не має, що підтверджується листом приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу №421/01-16 від 01.07.2020 року. Рішенням суду просить визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку №43 житловою площею 32,1м.кв.; загальною площею 65,9м.кв., із надвірними будівлями та спорудами, прибудовою «А1» та «а», який знаходяться по [ADDRESS] ; загальною площею земельної ділянки 1801м.кв. в межах згідно з планом, договором про передачу в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, в порядку спадкування за законом, яка належала [PERSON] , померлому [INFO] . Сторони письмово повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутності. У зв`язку з наведеним, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] у віці 80 років в м.Коростені помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 06.03.2019 року Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Позивач є спадкоємцем [PERSON] по закону першої черги, як дочка останнього. Ступінь родинного зв`язку між позивачем та її спадкодавцем стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 11.04.1967 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом, чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З листа Коростенської міської нотаріальної контори №663/01-16/16 від 26.11.2020 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру слідує, що 31.03.2020 року за заявою [PERSON] приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Івчуком С.С. заведено спадкову справу №61/2020 щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] . Зі спадкової справи №61/2020 слідує, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.02.2020 року у цивільній справі №279/5007/19 [PERSON] було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . З цієї справи також слідує, що окрім [PERSON] інші спадкоємці з заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались. 1.07.2020 року [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою в якій просила повідомити причини відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . На вказане звернення приватний нотаріус Івчук С.С. листом № 421/01-16 від 1.07.2020 року повідомив, що причиною неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , є відсутність документа, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно. Щодо неможливості оформлення спадкових прав на земельну ділянку, з приводу якої також порушено спір, інформація у вказаному листі відсутня. Одночасно з даного листа слідує, що нотаріус вказав на неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок №36-А , в той час, як позовні вимоги позивач пред`явила щодо будинку [ADDRESS] . До позовної заяви позивач надала копію договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності, від 7.03.1961 року, який зареєстрований в реєстрі за №1195 20.03.1961 року зміст якого містить інформацію про жилу площу будинку в розмірі 39, 40 кв.м.; копію рішення виконкому Коростенської міської ради від 8.02.1961 року про відвод земельної ділянки під індивідуальне будівництво, площею 500 кв.м.; копію акту від 7.03.1961 року; копію дозволу №22 на проведення робіт; копію зведеного оціночного акту на домоволодіння [ADDRESS] . Зміст цих документів свідчить про те, що вони видані на особу з прізвищем, ім`ям по батькові: [PERSON] ; адресою за якою дозволяється здійснювати будівництво зазначено : [ADDRESS] . Також до позовної заяви позивачем подано копію технічного паспорта та довідку КП "Коростенське МБТІ". Зміст вказаних документів вказує на те, що вони видані на ім`я [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] . Докази того, що майно, з приводу якого порушено спір, належало [PERSON] в справі відсутні. Документів, які б вказували на правовий зв`язок між вищезазначеними особами та вказаними об`єктами, а також перехід права власності, в справі взагалі не має. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що позивач не підтвердила свої вимоги належними, допустимими та достатніми доказами, тому підстав для задоволення позову не має.

Outcome: dismissed