Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON]Ю, звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що вона згідно договору дарування частини нежитлової будівлі від 04.08.2017 р., реєстровий № 2768, є власником 9/250 частин обєкту нерухомого майна, розташованого за адресою: Одеська область, м [PERSON], вул. Клушина, 3. До складу належної їй частки вищевказаного обєкту нерухомого майна входять нежитлові приміщення: «А»: приміщення № 12 - кабінет, площею 10,4 кв.м., № 13 - кабінет, площею 13,5 кв.м., приміщення № 14 - туалет, площею 2.9 кв.м., приміщення № 15 - коридор, площею 1,3 кв.м., приміщення № 16 - актовий зал. площею 45,2 кв.м., приміщення № 17 - коридор, площею 10.2 кв.м., приміщення № 19 - кабінет, площею 14,7 кв.м., а всього загальною площею 98,2 кв.м. Вищевказані 9/250 частин будівлі, є окремим приміщенням, яке має окремі вхід та вихід, крім того, вищевказана частина будівлі має окремий облік енергозабезпечення та водопостачання, проте, частина будівлі знаходиться у спільній частковій власності, реально не розділена і не виділена, що перешкоджає у вільному здійснені права власності у звязку з тим, що при розпорядженні власністю необхідно враховувати думки інших співвласників. Співвласниками інших частин обєкту нерухомого майна, розташованого за адресою: Одеська область, м [PERSON], вул. Клушина, 3, є: [PERSON]В (3/500 частин будівлі), Ізмаїльська міська рада Одеської області (479/500 частин будівлі). Інші власники - фізичні особи, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]І, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не є власниками нежитлової будівлі, а є власниками житлових приміщень, які розташовані в гуртожитку, та право власності у них зареєстровано як окремі частки, тобто по 1/1 часток, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.08.2017 р. Тому, вищевказані особи не є належними відповідачами по справі. 11.10.2017 року представник позивача [PERSON] подав до суду уточнену позовну заяву. Ухвалою від 18.10.2017 року по справі призначено судову будівельно технічну експертизу та провадження у справі зупинено. Ухвалою від 30.11.2017 року провадження у справі відновлено, оскільки 29.11.2017 року на адресу суду надійшов висновок експерта по судовій експертизі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник Ізмаїльської міської ради Одеської області [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON]Юна праві спільної часткової власності належить 9/250 частин нежитлової будівлі, розташованої за адресою: Одеська область, м [PERSON], вул. Клушина, 3, на підставі договору дарування частини нежитлової будівлі від 04.08.2017 р., реєстровий № 2768, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] Відповідно до вимог ст.355 ч.1,2 ЦК України майно, що перебуває в власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної сумісної власності. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 175/2017 від 27.11.2017 р. можливо розділити та виділити належні позивачу [PERSON] 9/250 частин будівлі, розташованих за адресою: Одеська область, м [PERSON], вул. Клушина, 3, в окремий обєкт нерухомого майна, до складу яких входить: частина будівлі літ. «А», у складі приміщень: №12 - кабінет, площею 10,4 м2; №13 кабінет, площею 13,5 м2; №14 - туалет, площею 2,9 м2; №15 - коридор, площею 1,3 м2; №16 - актовий зал, площею 45,2 м2 ; №17 - коридор, площею 10,2 м2 ; №19 - кабінет, площею 14,7 м2, загальною площею - 98,2 м2, в т.ч. основною - 83,8 м2. Співвласниками інших частин обєкту нерухомого майна, розташованого за адресою: Одеська область, м [PERSON], вул. Клушина, 3, є: [PERSON]В (3/500 частин будівлі), Ізмаїльська міська рада Одеської області (479/500 частин будівл). Інші власники - фізичні особи, є власниками житлових приміщень, які розташовані в гуртожитку, та право власності у них зареєстровано як окремі частки, тобто по 1/1 часток, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.08.2017 р. Тому, вищевказані особи не є належними відповідачами по справі. (а.с. 10-14). У відповідності до ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Ч. 2 ст.120 Земельного кодексу України передбачено, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з положень ст.ст. 183, 364, 370 ЦК України, виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній зі сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них". Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна № 55 від 18.06.2007 року, затвердженою в Мінюсті України від 06.07.2007 року. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси. Таким чином, до компетенції суду відноситься вирішення питання про виділ частки нежитлової будівлі в окремий об'єкт нерухомого майна. Враховуючи викладене,

Outcome: approved