Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

03 червня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 20 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області був укладений шлюб з відповідачем, актовий запис № 98. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина постійно проживає з матір'ю [PERSON], після розірвання шлюбу позивач просить про те, щоб неповнолітній син проживав з нею. Питання щодо матеріального утримання не вирішено, тому позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Спільне життя не склалося між сторонами з вини відповідача, через подружню зраду з його боку, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та довіри одне до одного, внаслідок чого збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та неповнолітньої дитини. Шлюбні відносини припинені з 13 травня 2014 року, сторони проживають окремо. Відповідач фактично створив нову сім'ю з іншою жінкою. Питання про поділ майна не ставиться. При розірванні шлюбу позивач просила поновити своє дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивач у судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, просила шлюб розірвати, примирення вважає недоцільним. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, на примирення не згоден. Суд, заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 березня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 6) З пояснення сторін та матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили з 13 травня 2014 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин. Вислухавши пояснення сторін, приймаючи до уваги, що доказів того, що примирення сторін ще можливе суду не надано, суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Після розірвання шлюбу позивачу відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved