Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду та свої вимоги мотивує тим, що 11.07.2014 р. її як інваліда І групи категорії А, учасника ВВВ у стані після інсульту, із нестабільним артеріальним тиском, субфібрильною температурою та багато уламковим переломом правого плечового суглобу із зміщенням уламків по ширині, довжині та під кутом, який було отримано від 26.05.2014 р. у лікувальній установі внаслідок халатності працівників госпіталю, було переведено із ОКЗ «Сумський обласний госпіталь інвалідів Великої Вітчизняної війни» до відділення ортопедії КЗ «Конотопська центральна лікарня ім.Академіка Михайла Давидова». 15.07.2014 р. позивача переведено до кардіологічного відділення КЗ «Конотопська центральна лікарня ім.Академіка Михайла Давидова» (лік. лікар [PERSON].), проте медичної допомоги надано так і не було. Від 16.07.2014 р. позивача намагалися отруїти перловою кашкою із слизом чорно - синього кольору. Від 28.07.2014 р. з метою запобігання подальших неправомірних діянь та порушення законних прав, позивач звернулась із письмовими заявами, як до Конотопського MB УМВС України у Сумській області, так і до Конотопського міжрайонного прокурора Когера Д. за фактами неналежного виконання професійних обов'язків працівниками КЗ «КОНОТОПСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА ЛІКАРНЯ ІМ. АКАДЕМІКА МИХАЙЛА ДАВИДОВА (за ознаками ст. 140 ч.І КК України), фактами самоправства (за ознаками ст.356 КК України) та фактами порушення прав інваліда 1А групи, учасника ВВВ, вдови інваліда 1А групи ВВВ, пенсіонера «За особливі заслуги перед Україною» [PERSON], на безоплатну медичну допомогу всупереч ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», ст. 32 ЗУ «Про місцеве самоврядування ...» та ін. (за ознаками ст.184 ч.І КК України). Станом на 19.11.2014 р. жодних слідчих дій за участі позивача «правоохоронцями» не проведено, позивача, навіть, належним чином під підпис не поінформовано щодо прийнятих рішень за розглядом звернень ні Конотопським міжрайонним прокурором, ні нач. Конотопського MB УМВС України у Сумській області і, таким чином, безпосередньо останніми свідомо порушено законне право позивача на оскарження рішень «правоохоронних» органів (матеріали щодо свідомої бездіяльності «правоохоронних» та свідомого позбавлення громадян конституційних прав подано до люстраційного комітету України). Лік. лікаря [PERSON] в ознайомленні із історією хвороби №2378 та не зважаючи на письмово висловлену недовіру [PERSON], остання продовжувала вести позивача та спричиняти шкоду його здоров'ю, бездіяльність головного лікаря КЗ «КОНОТОПСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА ЛІКАРНЯ ІМ. АКАДЕМІКА МИХАЙЛА ДАВИДОВА» [PERSON], від 01.08.2014 р. і від 15.08.2014 р. подані письмові звернення на ім'я Конотопського міжрайонного прокурора щодо загрози життю та здоров'ю прикутого до ліжка інваліда 1А групи [PERSON] із боку працівників відділення кардіології КЗ «КОНОТОПСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА ЛІКАРНЯ ІМ. АКАДЕМІКА МИХАИЛА ДАВИДОВА», у якому просили, зважаючи, що під час знаходження у зазначеному лікувальному закладі життю і здоров'ю прикутого до ліжка інваліда 1А групи [PERSON] загрожує смертельна небезпека - інвалід не отримує належної медичної допомоги (необхідні ліки не тільки відсутні у лікарні, але й не виписуються рецепти для покупки їх за власні кошти). 09.08.2014 р. дочка позивача, [PERSON], із заявою (останню вилучено від 09.08.2014 р. працівниками Конотопського MB УМВС України у Сумській області) та консультативним висновком ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України», відповідно до якого у позивача станом на 08.08.2014 року «...невірно консолідуючий перелом правої плечової кістки» як наслідок «закритого багато уламкового перелому проксимального відділу правої плечової кістки із зміщенням уламків по ширині та довжині та під кутом» (що свідчить про внесення працівниками лікарні завідомо недостовірної інформації до історії хвороби [PERSON]) зайшла до кабінету заступника головного лікаря КЗ «КОНОТОПСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА ЛІКАРНЯ ІМ. АКАДЕМІКА МИХАЙЛА ДАВИДОВА» [PERSON], проте реакція безграмотної, спійманої на «гарячому» особи, що знаходилась на робочому місті не при здоровому глузді, на вигляд хильнувши зайвого та/або під дією наркотичних речовин, була неадекватною. Від 09.08.2014 р. дочці позивача безпосередньо у кабінеті заступника головного лікаря КЗ «КОНОТОПСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА ЛІКАРНЯ ІМ. АКАДЕМІКА МИХАИЛА ДАВИДОВА» групою осіб у складі: особи, яка представилась в.о. головного лікаря КЗ «КОНОТОПСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА ЛІКАРНЯ ІМ. АКАДЕМІКА МИХАЙЛА ДАВИДОВА» [PERSON] та пучоокої в окулярах невідомої особі, яка згодом виявилася чоловіком останньої (наркоманом чи наркологом - залишилось невідомим), із погрозами вбивства, виламуванням обох рук, ударам по голові, які супроводжувалися нецензурною лайкою та надругою (розірваним із обох боків одягом) було завдано тілесні ушкодження, зафіксовані медичними працівниками у той же день (від 09.08.2014 p.), а саме: закритий перелом правої променевої кістки руки у типовому місті; забій, розрив зв'язок суглобу лівої руки; ускладнена травма голови, посттравматична макулопатія правого ока та ін., що на тривалий час зробили її непрацездатною. За даними фактами позов буде пред'явлено у кримінальному провадженні. Незважаючи на письмові звернення до управління охорони здоров'я Сумської облдержадміністрації, на ім'я головного лікаря КЗ «КОНОТОПСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА ЛІКАРНЯ ІМ. АКАДЕМІКА МИХАЙЛА ДАВИДОВА» [PERSON] та до Конотопської міжрайонної прокуратури, позивачеві, під час стаціонарного лікування у КЗ «КОНОТОПСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА ЛІКАРНЯ ІМ. АКАДЕМІКА МИХАИЛА ДАВИДОВА» не тільки не було надано належної медичної допомоги, а й, навіть, не прикріплено для надання медичної допомоги до КЗ «КОНОТОПСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА ЛІКАРНЯ ІМ. АКАДЕМІКА МИХАЙЛА ДАВИДОВА» для амбулаторного лікування у подальшому, як єдиної лікарні, підпорядкованої МОЗ України у м. Конотопі, більше того, від 15.08.2014 р. позивача було виписано із кардіологічного відділення КЗ «КОНОТОПСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА ЛІКАРНЯ ІМ. АКАДЕМІКА МИХАИЛА ДАВИДОВА», свідомо позбавивши майже на три місяці належної медичної допомоги та життєво необхідних лікарських засобів, приховавши дійсні діагнози, у стані після інсульту, із нестабільним тиском, субфібрильною температурою та зламаною безпосередньо у лікувальному закладі правою рукою, із непередбачуваними наслідками щодо функціональної активності правої руки у подальшому під нагляд дочки, добре знаючи, що їй злочинним угрупуванням під керівництвам заступника головного лікаря [PERSON] безпосередньо у КЗ «КОНОТОПСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА ЛІКАРНЯ ІМ. АКАДЕМІКА МИХАЙЛА ДАВИДОВА» від 09.08.2014 р. було спричинено тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом правої променевої кістки руки у типовому місті; забій, розрив зв'язок суглобу лівої руки; ускладнена травма голови, посттравматична макулопатія правого ока та ін., що на тривалий час зробили її непрацездатною та неспроможною забезпечити належного догляду прикутому до ліжка позивачу, яка відповідно до висновків Конотопської МСЕК «Повністю залежна від стороннього догляду». У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути: з Управління охорони здоров'я Сумської обласної державної адміністрації відшкодування моральної шкоди у сумі 150000,00 грн.; з головного лікаря КЗ «Конотопської центральної лікарні ім.Академіка Михайла Давидова» [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 701,11 грн. та моральної шкоди в сумі 100000,00 грн.; з заступника головного лікаря КЗ «Конотопської центральної лікарні ім.Академіка Михайла Давидова» [PERSON] моральної шкоди в сумі 100000,00 грн.; з завідувача відділення ортопедії КЗ «Конотопської центральної лікарні ім.Академіка Михайла Давидова»[PERSON] моральної шкоди в сумі 100000,00 грн.; з завідувача відділенням кардіології КЗ «Конотопської центральної лікарні ім.Академіка Михайла Давидова» відшкодування моральної шкоди в сумі 100000,00 грн.; з лік.лікаря відділення кардіології КЗ «Конотопської центральної лікарні ім.Академіка Михайла Давидова» [PERSON] відшкодування моральної шкоди в сумі 120000,00 грн. Представник відповідача - Управління охорони здоров'я Сумської обласної державної адміністрації, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини. Згідно копії виписки із історії хвороби №2378 УВ вбачається, що [PERSON], [INFO], з 30.04.2014 р. по 11.07.2014 р. під час стаціонарного лікування в неврологічному відділенні Сумського обласного клінічного госпіталю для інвалідів Вітчизняної війни було проведено детальне обстеження згідно стандартів (а.с.38-39). Згідно довідки огляду МСЕК від 25.09.2012 р.,- [PERSON], [INFO], встановлено І групу інвалідності категорії А та зазначено, що остання повністю залежна від постійного стороннього догляду (а.с.64). Згідно копії посвідчення,- [PERSON] має право на пільги, встановлені для ветеранів війни - учасників війни (а.с.64). Згідно до п. 5. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"), - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. На виконання вимог ст.60 ЦПК України,- позивачем не надано до суду доказів спричинення йому моральної шкоди саме у заявленому розмірі та не зазначила з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір моральної шкоди та якими доказами це підтверджується. Відповідно до ч. 1 статті 1167 ЦК України,- моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України, - моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що обов'язковими підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. А у випадку відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 1173 ЦК України, незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, згідно листа №518 від 04.12.2015 р., наданого ДУ «Інституту травматології та ортопедії НАМН України», вбачається, що [PERSON] було проведено консервативне лікування перелому хірургічної шийки правого плеча згідно стандартів лікування таких травм, та з врахуванням віку хворої і наявності значних порушень з боку серцево - судинної, центральної нервової, сечовидільної та інших систем організму. Подальше лікування в стаціонарах було направлено на корекцію інших численних супутніх захворювань. Так, згідно всесвітніх протоколів та наявних рекомендації лікування ортопедо - травматологічних хворих, затверджених МОЗ України, лікування перелому проксимального відділу плечової кістки проведено відповідним чином та на достатньо кваліфікованому рівні, враховуючи і лікування чисельної супутньої патології. Щодо питання про лікування у кардіологічному відділенні, то консервативне лікування консолідуючого перелому хірургічної шийки плеча проведено належним чином (т. 2, а.с.47-48). Разом з тим, в порушення наведених норм позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачами заподіяно шкоду та не довела наявність такої шкоди, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями відповідачів та вину останніх в її заподіянні. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача з боку відповідачів, так як лікування хворої [PERSON] проводилось відповідним чином, а відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають в повному обсязі, включаючи й вимоги про стягнення матеріальної шкоди. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed