Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] , в якій просили суд зобов'язати відповідачів спростувати розповсюджену ними неправдиву негативну інформацію про позивачів про злісну несплату членських внесків, СТ «Хімік» тощо , зобов'язати відповідачів публічно вибачитись та стягнути із відповідачів на їх користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої приниженням її честі та гідності 10000 грн., у відшкодування матеріальної шкоди - 709 грн.16 коп., та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що відповідачі, користуючись тим, що є членами правління СТ «Хімік» розповсюджували про позивачів неправдиву, таку, що ганьбить їх честь та гідність інформацію. Багато людей стали свідками цих подій. Отже, через неправомірні дії відповідачів по відношенню до них , позивачам було завдано моральних страждань, що виразилося у тому, що вони були принижені розповсюдженням негативної та недостовірної інформації про їх особи в очах оточуючих, вимушені багато часу витрачати для поновлення своєї репутації серед сусідів по дачі, до того ж, через хвилювання, яких позивачі зазнали через порушення своїх прав, у них погіршилося самопочуття та загострилися хронічні захворювання. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, та просили їх позов задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини. Відповідачі у судове засідання з'явилися, позовні вимоги не визнали. Суду пояснили, що позивачі у позовній заяві та у судовому засіданні не довели, що судження відповідачів порочать їх честь та гідність. Крім того, вважають, що вони ніякої інформації, що порочить честь або гідність позивачів не розповсюджували. На засіданнях правління садового товариства , на зборах членів садового товариства та при розмовах з іншими членами садового товариства ніколи не обговорювалися питання щодо особистостей позивачів . Просили у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Правовідносини, які склались між сторонами стосуються порядку ведення особистого підсобного господарства позивачами на виділеній останнім у користуванні земельній ділянці на землях садівничого товариства «Хімік» в м.Павлограді та наявності заборгованості по оплаті членських внесків цьому садівничому товариству. Також судом встановлено, що між сторонами існують сталі конфліктні та неприязні стосунки, які виникли внаслідок особистостних характеристик позивачів та відповідачів. Суд не приймає до уваги пояснення сторін щодо порядку та обчислення розміру заборгованості, яка наявна у позивачів по оплаті членських внесків за користування земельною ділянкою на землях садівничого товариства «Хімік» в місті Павлограді, оскільки до предмету доказування, враховуючи суть та підстави поданої до суду позовної заяви це не відноситься, з огляду на положення ч.1 ст. 58 , ч.2 ст. 59 ЦПК України, враховуючи принцип належності та допустимості доказів. Так само суд критично ставить до пояснень свідків, наданих в судовому засіданні, оскільки пояснення кожного з них зводяться до висловлення оціночних суджень, а саме висловлень, які не містять фактичних даних. Згідно п. 1 ч. 4 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Відповідно до ч. 7 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій" під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації, висловлення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній людині. Водночас, відповідно до ст. 47-1 Закону України „Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень, а саме висловлень, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані з огляду на характер використання мовних засобів. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Розглядаючи справу, суд дійшов до висновку, що позивачами не доведено факту поширення відповідачами [PERSON], [PERSON] відомостей щодо позивачів, яка б в контексті наведених вище правових норм була такою, що є негативною та ганьбить честь та гідність позивачів. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed