Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду із вищеназваним позовом. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві просить стягнути з відповідача на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 3651, 73 грн. Прокурор позов підтримує, просить задовольнити посилаючись на обставини та підстави викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Ч. 3 цієї ж статті зазначено, що якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що вироком Крюківського районного суду м.Кременчука, Полтавської області від 17 березня 2014 року, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який він вчинив при наступних обставинах. Так, 11.09.2013 року близько 20 години 20 хвилин в темний час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю вул.Пролетарської в м.Кременчуці, в напрямку від мосту через річку Дніпро до вул.Воровського, через перехрестя з вулицею Артема, де встановлено світлофорний об»єкт, який працював у звичному режимі: червоний, жовтий, зелений, [PERSON] керувавав атомобілем ВАЗ 2102 д.н. [NUMBER]. В цей же час по вул. Пролетарській зліво - направо, відносно напрямку руху автомобіля ВАЗ 2102 д.н. [NUMBER] проїзну частину вул.Пролетарської в м.Кременчуці переходила пішохід [PERSON] Рухаючись у вказаному напрямку в районі б.6/20 по вул. Пролетарській в м.Кременчуці, [PERSON] порушив вимоги п.п.8.7.3 (е), 8.10 ПДР України, відповідно до яких червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) (див. додаток 2), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки" (див. додаток 1), якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів та рухаючись на забороняючий рух - червоний сигнал світлофора, допустив наїзд на пішохода [PERSON], внаслідок чого [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правого ліктьового відростку, закритого перелому правої малогомілкової кістки, закритого перелому носу, струсу головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. З відповіді третьої міської лікарні від 18 лютого 2014 року постає, що [PERSON], [INFO] знаходилась на лікуванні в травматологічному відділенні 3-ї міської лікарні з 11.09.2013 року по 30.09.2013 року з діагнозом - закритий перелом ліктьового виростку, забій правої гомілки, закритий перелом малогомілкової кістки в верхній третині, закритий перелом кісток носа, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку з цефалічним синдромом. Вартість лікування [PERSON] для лікарні склала 3651,73 грн. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Крім того, з врахуванням звільнення позивача від сплати судових витрат суд на підставі ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved