Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

[PERSON] 18.06.2014 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що перебувала у зареєстрованому 26.10.2010 року шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають сина [PERSON], [INFO], на утримання якого рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 23.09.2011 року на її користь з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 415 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 20.10.2011 року на її користь присуджено аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його доходів. Зауважила, що на утриманні відповідача також перебуває інша неповнолітня дитина, на утримання якої з нього стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини. Посилаючись на хворобливий стан здоров'я свого сина, який з народження перебуває на обліку в дитячій консультації та знахититься на диспансерному обліку з приводу частих застудних захворювань, а наразі згідно рішення лікарсько-консультативної комісії відділкової лікарні ст.Жмеринка від 06.01.2014 року про потребу догляду до досягнення ним чотирирічного віку вона перебуває у відпустці по догляду за сином з 13.01.2014 року по [INFO] року, окрім того витрачає значні кошти на придбання ліків для лікування сина та власне лікування, просила змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 23.09.2011 року на її користь на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з твердої грошової суми 415 грн. на 1/4 частину всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просила відізвати без подальшого виконання з Відділу ДВС Шевченківського районного управляння юстиції у м.Києві виконавчий лист №2-1188, виданий 27.10.2011 року Жмеринським міськрайонним судом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 415 грн. щомісячно, до досяггення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обгрунтування. Вказала, що у зв'язку із здійсненням догляду за сином до досягнення ним віку чотирьох років вона не працює й отримуваних від відповідача аліментів у розмірі 415 грн. на місяць їм їз сином не вистачає для норомального життя. Пояснила, що вона не зверталась із вимогами проведення індексації стягуваних у твердій грошовій сумі оспорюваних аліментів, а також не пред'являла до відповідача вимог стягнення додаткових витрат на лікування дитини. Визнала обставину наявності у відповідача непрацездатної матері. Просила адоволити позов. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що за період минулого року та протягом поточного року позивач не зверталася до нього з приводу потреби лікування їх сина. Вказав, що останній перебуває на диспансерному обліку суто з підстав заниженого рівня гемоглобіну в крові. Вказав, що він має на утримані, окрім спільного зі позивачем сина, іншого неповнолітнього сина, на утримання якого за рішенням суду сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини доходів. Також заявив про наявність на його утриманні непрацездатної матері, яка досягла пенсійного віку, яка окрім нього має також працездатну дочку. У задоволенні позову просив відмовити. Третя особа висловилась щодо вирішення даного спору на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши думку третьої особи, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, баткі і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч.2 ст.183 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації. Згідно положень ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.. В судовому засіданні з пояснень сторін установлено, що вони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.6). Згідно копій рішень Жмеринського міськрайонного суду від 23.09.2011 року та від 20.10.2011 року (а.с.7, 8 відповідно) [PERSON] зобов'язаний до сплати на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 415 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також на її утримання в розмірі 1/6 частини його дохдів до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. Відповідно довідки квартального комітету "Добробут" м.Жмеринка від 16.06.2014 року (а.с.11) до складу сім'ї позивача [PERSON] входить син [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Згідно представленої відповідачем довідки про доходи від 21.07.2014 року (а.с.27) розмір нарахованої йому заробітної плати за період з січня по червень 2014 року перевищує 2500 грн., з даної суми утримуються аліменті на користь [PERSON] у середньому розмірі 537 грн., та на користь [PERSON] у розмірі 415 грн. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони не суперечать один одному, зібрані із дотриманням вимог закону та ніким не оскаржуються. Суд не приймає до уваги твердження позивача стосовно покращення майнового стану відповідача з часу присудження з нього оспорюваних аліментів, оскільки дані обставини не доведені належними доказами, і які не доводить заявлена до витребування довідка про доходи останнього, оскільки вона визначає його розмір забезпечення лише наразі, не визначаючи можливості порівняння із отримуваним доходом за минулий період. Також судом відкидаються доводи позивача щодо потреби заявленої зміни аліментів на утримання неповнолітньої дитини внаслідок її хворобливого стану, оскільки як з її особистих тверджень, так і з представленого повідомлення віділкової лікарні ст.Жмеринка від 18.06.2014 року (а.с.13) неналежний стан здоров'я дитини визначено з моменту її народження, а отже, він мав місце й на час постановлення рішення суду від 23.09.2011 року про присудження оспорюваних аліментів та безумовно мав враховуватись при визначенні їх розміру, а у разі неврахування такого відповідні обставини хворобливого стану здоров'я дитини слід вважати нововиявленими обставинами щодо вирішеного вказаним судовим рішенням спору із відповідними підставами його перегляду у визначений законом спосіб, яким не є заявлення нових позовних вимог стосовно того ж предмету спору з тих самих підстав. Окрім того, законом окремо застережено право стягнення з платника аліментів додаткових витрат, що викликані, зокрема, хворобою дитини, які можуть фінансуватись наперед або покриватись після їх фактичного понесення, однак, вимог про що позивачем до відповідача не заявлялось за фактичного обгрунтування відповідних підстав щодо даного позову, що не визначає можливості вирішення іншого за правовим предметом спору в межах заявлених позовних вимог. Судом не приймаються до уваги доводи позивача про зміну її майнового стану, оскільки обставини здійснення нею догляду за дитиною на визначений термін до досягнення сином віку чотирьох років становлять ознаки визначеної законом тимчасової непрацездатності дружини, яка у застереженому законом випадку наявності у дитини, зокрема, фізичних вад може вимагати від батька дитини, яка проживає із нею, надання їй відповідного особистого утримання, незалежно від розірвання шлюбу, за умови, що чоловік має можливість його надання, а тому суд визнає помилкове ототожнення позивачем відповідного власного права із правом на утримання неповнолітньої дитини. Не приймаються судом до уваги також твердження позивача про погіршення стану її здоров'я, оскільки за особистими поясненнями даної сторони вказано разовий перебіг її захворювання та не наведено доказів настання незворотніх наслідків для її здоров'я або визначення їй певного ступеня втрати працездатності. Також судом враховуються повідомлена позивачем обставина невжиття нею до теперішнього часу заходів щодо проведення передбаченої законом індексації присуджених у твердій грошовій сумі аліментів, здійснення чого не виключає нівелювання різницю фактичного грошового обчислення заявленої до зміненого стягнення частини доходів відповідача та проіндексованої попередньо визначеної твердої грошової суми. Окрім того, наявність на утриманні відповідача, окрім двох неповнолітніх дітей, також непрацездатної матері не визначає в даному конкретному випадку можливості присудження до стягнення аліментів на утримання другої неповнолітьої дитини аліментів у заявленому розмірі 1/4 частини доходу, оскільки за сумарним обчисленням з аналогічним вже присудженим розміром аліментів на утримання іншої неповнолітньої дитини лише на утримання дітей буде визначено у маскимально обмеженому до стягнення розміру половини заробітної плати боржника, що визначатиме порушення інтересів відповідача та прав його матері, якій за законом він безальтернативно зобов'язаний також надавати часткове утримання, зокрема, спільно із своєю сестрою. Таким чином, в судовому засіданні позивачем аргументовано не доведено настання передбачених законом жодної з обставин, за наявності яких законом визначено можливість зміни встановлених судовим рішенням аліментів, а також не доведено можливості їх визначення у заявленому розмірі без порушення прав та інтересів інших осіб, за сукупністю чого суд доходить висновку, що даний позов задоволенню не підлягає у повному обсязі. З урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору при подачі такого позову та відсутності підстав стягнення його з відповідача даний вид судових витрат слід віднести на рахунок держави. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed