Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до комунального підприємства «Хмельницький міський центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Хмельницької міської ради» про оскарження дисциплінарного стягнення та стягнення заробітної плати. Просить: визнати незаконним і скасувати наказ № 222 від 14.12.2020 про застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани; стягнути з Комунального підприємства "Хмельницький міський центр первинної медико-санітарної допомоги №2" Хмельницької міської ради невиплачену заробітну плату у вигляді премії за підсумками 2020 року в орієнтовній сумі 10 000 гривень. На обґрунтування свого позову вказала, що вона працює лікарем загальної практики - сімейним лікарем на підприємстві з 2017року по теперішній час. В грудні 2020 року адміністрація підприємства не виплатила їй заробітну плату у вигляді премії за підсумками 2020 року, хоча всім іншим працівникам така премія була нарахована і виплачена своєчасно. 28 грудня 2020 нею було подана скарга до управління Держпраці у Хмельницькій області з приводу незаконного позбавлення мене премії. 12 лютого 2021 нею отримана відповідь управління Держпраці у Хмельницькій області на її звернення від 27.12.2021, згідно з яким відповідачем для перевірки був наданий наказ № 222 від 14.12.2020 про застосування заходу дисциплінарного стягнення і «копія акту про відмову [PERSON] від проставляння підпису про ознайомлення з наказом № 01-12 від 21.12.2020». Начебто, на підставі цього наказу її позбавили разових премій в сумі 100% строком на 12 місяців. На думку управління праці цих документів достатньо для законного обґрунтування позбавлення її премії. Вона вважаю, що відповідачем умисно порушені приписи ст.ст. 147-1 - 149 КЗпП України. Полягає це в наступному: їй не відомо в чому полягає її провина в порушенні трудового законодавства, коли вона скоїла дисциплінарне правопорушення; вона не отримувала вимоги про надання пояснень в порядку, передбаченому ст. 149 КЗпП України, вона ніколи не висловлювала відмов від надання таких пояснень; Наказ про застосування до неї догани не був доведений до мого відома в порядку, передбаченому ст. 149 КЗпП України. Вона ніколи не висловлювала відмов про ознайомлення з цим документом. Позивач направила до суду заяву про уточнення позовних вимог в частині стягнення заборгованості у вигляді премії та просить стягнути з відповідача 6829,00 гривень. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Направив до суду відзив, в якому вказав, що у процесі розслідування випадку можливого гострого професійного захворювання лікаря загальної практики-сімейного лікаря [PERSON] Комісією з розслідування з питань нещасних випадків та гострих професійних захворювань на виробництві встановлено факт порушення лікарем порядку дій, передбачених для уникнення ймовірності зараження під час виконання працівниками КП «ХМЦПМСД №2» професійних обов`язків. [PERSON] стверджує, що саме в мовах пандемії відбулось її зараження на робочому місці. Внаслідок внутрішнього розслідування було встановлено допущення лікарем загальної практики-сімейним лікарем в АЗП-СМ №6 [PERSON] в період з 25.08.2020 року по 27.08.2020 року порушення трудової дисципліни, а саме невиконання працівником з його вини обов`язків, покладених на нього законодавством колективним договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадовою інструкцією, що призвело до одночасного зараження 31.08.2020р. на COVID-19 лікаря ЗП-СЛ [PERSON] та сестри медичної ЗП-СМ [PERSON] , а також поставлено під загрозу здоров`я та безпека пацієнтів. Порушення лікарем загальної практики-сімейним лікарем в АЗП-СМ №6 [PERSON] трудової дисципліни містить ознаки дисциплінарного проступку (усвідомлення працівником суспільної шкідливості своєї поведінки; передбачення негативних наслідків такої поведінки; свідоме допущення настання шкідливих наслідків у результаті своєї поведінки), заходи дисциплінарного стягнення за яке передбачені статтею 147 КЗпП. За вказане порушення трудової дисципліни було застосовано такий захід дисциплінарного стягнення як догана та повне депріємінюваня. Відповідно до направлення на проведення інспекційного відвідування від 25.01.2021р. за № 40/21 в КГІ «ХМЦП.МСД № 2» було проведено перевірку на предмет додержання законодавства про працю за заявою [PERSON] щодо правильності виплати їй заробітної плати та утримань із неї внаслідок застосування дисциплінарних санкцій. Позивач направив до суду відповідь на відзив в якому вказав, що вона не допускала порушень трудової дисципліни, більше того, в період загострення пандемії з 01.08 по 28.08.2020 разом із своїми обов`язками виконувала обов`язки тимчасово відсутніх двох лікарів одночасно, тобто, професійне, емоційне, моральне і фізичне навантаження на мене було в декілька разів більшим ніж зазвичай. В оскаржуваному наказі йдеться посилання в якості підстави на рішення комісії з службових розслідувань від 04.12.2020, в якому зазначено, що вона «всупереч порядку дій, передбаченому в наказах МОЗ та локальних актах відповідача, провела амбулаторний прийом пацієнтки, про що зробила відповідний запис в електронній системі МЕД1КС та амбулаторній картці пацієнтки» і «згідно з моїми поясненнями прийом пацієнтки [PERSON] став причиною одночасного зараження 31.08.2020 на КОВ1Д-19 мене і медичної сестри [PERSON] ». І саме це, на думку відповідача, є винним дисциплінарним проступком, за яке до неї застосована догана і депреміювання строком на 12 місяців. Таких пояснень вона не давала, це спростовується наданими документами, а саме: копією звернення голови комісії [PERSON] до мене від 02.12.2020 вих. №5 і моєю відповіддю на її лист від 03.12.2020, на яку посилається відповідач, а також сканкопією повідомлення з вайбер про отримання від [PERSON] результату тесту ПЛР пацієнтки [PERSON] . Звинувачуючи її в тому, що вона стала причиною зараження медсестри [PERSON] , відповідач сам собі протирічить, його доводи нелогічні. Згідно з актом професійного розслідування від 14.12.2020 її захворювання на КОВІД-19 пов`язане з виконанням нею професійних обов`язків. Стосовно медсестри [PERSON] факт її захворювання спричинений побутовим шляхом, акт за формою Н-1/П стосовно неї відсутній, тому зроблені відповідачем висновки є надуманими, маніпулятивними, з умисною метою створення стосовно мене негативного іміджу в колективі. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідчення свідків: [PERSON] , [PERSON] , які в судовому засіданні посвідчили, що [PERSON] було запропоновано надати пояснення з приводу рішення комісії з службових розслідувань однак вона відмовилась надати такі пояснення, про що було складено відповідний акт, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] працює лікарем загальної практики - сімейним лікарем на комунального підприємства «Хмельницький міський центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Хмельницької міської ради». Рішенням Комісії з службових розслідувань від 04.12.2020 року встановлено, що лікарем загальної практики-сімейним лікарем в АЗП-СМ №6 [PERSON] в період з 25.08.2020р. по 27.08.2020р. допущено порушення трудової дисципліни, а саме невиконання працівником з його вини обов`язків, покладених на нього законодавством, колективним договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадовою інструкцією, що призвело до можливого одночасного зараження 31.08.2020р. на COVID-19 лікаря ЗП-СЛ [PERSON] та сестри медичної ЗП-СМ [PERSON] . Відповідно до акту від 04.12.2020 року №11 «Про невиконання посадових інструкцій та галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я та/або порушення законодавства про охорону праці» - 25.08.2020 року лікар загальної практики-сімейний лікар АЗП-СМ №6 [PERSON] за наслідками прийому та огляду пацієнтки [PERSON] встановила діагноз «Підозра на COVID-19», а також згенерувала направлення на ПЛР тест. Також записала пацієнтку на прийом на 27.08.2020 року. 27.08.2020 року о 12 год. 55 хв. через електронне повідомлення лікар ЗП-СЛ [PERSON] отримала результати ПЛР тесту [PERSON] , які були позитивними. О 13 год. 30 хв. всупереч порядку дій, передбаченому в Наказах МОЗ та локальних актах Центру, провела амбулаторний прийом пацієнтки, про що зробила відповідний запис в електронній системі Medics та амбулаторній картці пацієнтки. Вказане знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Крім того, судом встановлено, що лікар ЗП-СЛ [PERSON] - 27.08.2020 року, о 10:58 та о 13:30 провела амбулаторний прийом пацієнтки [PERSON] , про що зробила відповідний запис в електронній системі Medics. Відповідно до акту розслідування (спеціального розслідування) гострого професійного захворювання лікаря загальної практики сімейної медицини [PERSON] , що настало 31 серпня 2020 року, комісія прийшла до висновку, що гострий нещасний випадок (захворювання), який стався з лікарем загальної практики сімейним лікарем АЗП-СМ №6 [PERSON] , підлягає вимогам п.2 п. 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року та вважається пов`язаним з виробництвом, за наслідками розслідування складається акти форми Н-1/П. Лікар загальної практики сімейний лікар АЗП-СМ №6 [PERSON] порушив Наказ МОЗ від 28.03.2020 року №722 «Організація надання медичної допомоги хворим на короно вірусну хворобу (COVID-19)», Наказ МОЗ від 13.03.2020 року №663 «Про оптимізацію заходів щодо недопущення занесення і поширення на території України випадків(COVID-19)». Наказом МОЗ від 13.03.2020 року №663 «Про оптимізацію заходів щодо недопущення занесення і поширення на території України випадків(COVID-19)» затверджено стандарти медичної допомоги COVID-19, що додаються. Відповідно до Наказу МОЗ від 28.03.2020 року №722 «Організація надання медичної допомоги хворим на короно вірусну хворобу (COVID-19)» - у строк, визначений пунктами 16, 17 Порядку ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28 лютого 2020 року № 587, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05 березня 2020 року за № 236/34519, вносить по випадку COVID-19 відповідні медичні записи до Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів електронної системи охорони здоров`я згідно з Порядком та здійснює інформування керівництва закладу охорони здоров`я для організації подальшого клінічного спостереження, своєчасної медичної допомоги та протиепідемічних заходів індивідуального рівня і на рівні громади; пацієнтів з підозрою на COVID-19 необхідно розмістити в ізольованій зоні, окремо від інших пацієнтів, та негайно застосовувати додаткові запобіжні заходи з інфекційного контролю. Наказом № 222 від 14.12.2020 року до [PERSON] застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Застосувати депреміювання у розмірі 100% у зв`язку з оголошенням догани [PERSON] строком на 12 місяців з грудня 2021 року. Підстава: рішення Комісії з службових розслідувань від 04.12.2020 року; акт фіксації відмови від надання письмових пояснень від 14.12.2020 року. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно з частиною другою статті 140 КЗпП України щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. За змістом положень статей 147-1, 149 КЗпП України у справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обов`язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на роботодавця. Позивач у своїй позовній заяві, як на підставу свого позову посилається на те, що вона не отримувала вимоги про надання пояснень в порядку, передбаченому ст. 149 КЗпП України та, що їй до відома не було доведено наказ про застосування до неї догани. Однак, відповідно до акту фіксації відмови від 14 грудня 2020 року - лікар загальної практики-сімейним лікарем [PERSON] відмовилась від надання письмових пояснень своїх дій в період з 25.08.2020 року по 28.08.2020 року, що призвели до можливого її гострого професійного захворювання та сестри медичної загальної практики-сімейної медицини [PERSON] , акт складно в присутності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказане підтверджується актом від 14 грудня 2020 року та свідченнями свідків у судовому засіданні. Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 15 листопада 2021 року, у справі № 212/9516/19, вказав, що пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, в тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений наданими суду доказами. За таких обставин суд вважає, що відповідачем при прийняті наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача не було порушено вимоги законодавства, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення невиплаченої заробітної плати у вигляді премії за підсумками 2020 року, суд враховує, що відповідно до статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» встановлено структуру заробітної плати. Основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. В силу ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до п.5.1.1 умов Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Комунального підприємства «Хмельницький міський центр первинної медико-санітарної допомоги №2» на 2019-2020 роки оплата праці здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, Генеральної, регіональної і галузевих угод, цього Договору в межах надходжень з дотриманням гарантій встановлених законодавством. П.5.1.7 Колективного договору визначено, що оплата праці працівників здійснюється за фактично відпрацьований час, виходячи із встановленого посадового окладу, з урахуванням доплат, надбавок, премій, передбачених чинним законодавством та цим Договором. П.5.4 Колективного договору визначені доплати та надбавки до посадового окладу, в тому числі згідно п.5.4.5 доплата за суміщення професій (посад), виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника та розширення зони обслуговування, або збільшення обсягу виконуваних робіт працівникам, які виконують такі додаткові обов`язки встановлюються доплати. Професіоналам, фахівцям, технічним службовцям та робітникам за розширення зони обслуговування, збільшенням обсягу виконуваних робіт, виконання на підприємстві поряд зі своєю основною роботою додаткової роботи за іншою професією (посадою) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата в розмірі до 50% посадового окладу за основною посадою. Конкретний розмір цих доплат установлюється наказом Керівника залежно від кваліфікації працівника, складності та обсягу виконуваних робіт. Відповідно до методичних рекомендацій щодо організації матеріального стимулювання праці працівників підприємств і організацій, які затверджені Наказом Мінпраці від 29 січня 2003 року № 23 премія - це основний вид додаткової, понад основну заробітну плату, винагороди, яка виплачується працівникам за результатами їх трудової діяльності та виробництва в цілому за показниками та умовами оцінки цих результатів, визначеними підприємством. Відповідно до статті 15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. Частиною першою статті 94 КЗпП України встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно із частинами другою, третьою статті 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Таким чином, роботодавцю надано право визначати для працівників конкретний розмір преміювання або його зменшення чи збільшення. Відповідно до наведених норм права та встановлених обставин справи премія не є складовою частиною основної заробітної плати, а додатковою винагородою, яка виплачується кожному окремому працівникові установи за результатами їх трудової діяльності за показниками та умовами оцінки цих результатів. Право на призначення або позбавлення премії надано керівнику. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати у вигляді премії задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed