Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, треті особи Садівниче товариство «Приморський-2», Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідер Плюс» про визнання протиправними та скасування рішень Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області про надання дозволу на розробку та затвердження технічної документації та визнання недійсними свідоцтва про право власності на земельні ділянки. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що вона є власником земельної ділянки в СТ «Приморський-2», яка розташована у с. Старі Петрівці, Вишгородського району Київської області, з кадастровим номером 3221887801:02:051:0158 на підставі свідоцтва про право власності від 29.11.2013 року. Належна їй земельна ділянка на плані земельної ділянки у СТ «Приморський-2» знаходиться під № 16. СТ «Приморський-2» оформлено державний акт на право колективної власності на земельну ділянку серії КВ № 21000032 саме за таким розподілом меж земельних ділянок, як вказано на плані земельної ділянки. Актом інвентаризації земельних СТ «Приморський-2» визначено розміри земельних ділянок № 15,16, 17. У 2013 році позивач користуючись своїм правом почала оформляти право власності на належну їй земельну ділянку № [NUMBER] в СТ «Приморський-2». Розробку проектно-технічної документації для виготовлення свідоцтва про право власності позивач доручила ТОВ «Лідер Плюс». Однак при розробці технічної документації та визначенні меж земельної ділянки було встановлено, що її площа незаконно зменшена, а площа сусідніх земельних ділянок під № 15 та 17 збільшена рівно у тих частинах, які незаконно були відібрані у позивача. Зокрема, доріжки для проходу між земельними ділянками № [NUMBER] та [ADDRESS] , які були розміщені на території земельної ділянки № [NUMBER] були незаконно відібрані суміжними власниками. На момент оформлення позивачем свідоцтва про право власності, власник сусідньої земельної ділянки № [NUMBER] [PERSON] вже оформила свідоцтво про право власності і межа її земельної була збільшена та є її власністю. В подальшому земельна ділянка № [NUMBER] була відчужена [PERSON] на користь [PERSON] Земельна ділянка № [NUMBER] , що зареєстрована за позивачем на праві приватної власності має розміри 0,0345 га, проте відповідно до державного акту, повинна бути більшою. Власники земельних ділянок № [NUMBER] та 17 незаконно збільшили розміри своїх земельних ділянок внаслідок захоплення її земельної ділянки, відібравши у позивача значну частину її земельної ділянки. Земельні ділянки № [NUMBER] та 17 виділялись членам СТ «Приморський-2» у інших розмірах, зокрема по 0,04 га. Проте рішенням Старопетрівської сільської ради було надано згоду на розробку технічної документації у інших розмірах, а тому після приватизації належна позивачу земельна ділянка була зменшена до 0,0345 га, а площі сусідніх земельних ділянок були незаконно збільшені. Власники сусідніх земельних ділянок в порушення вимог ст. 198 ЗК України, при визначенні меж, не погоджували з позивачем свої межі. Відповідачі при зверненні із заявою можливо подали недостовірну інформацію про розміри земельних ділянок а сільська рада при наданні згоди розроблення технічної документації не перевірила дану інформацію та неправомірно видала рішення, які стали підставою для видачі в подальшому свідоцтва на право власності на земельні ділянки № [NUMBER] та 17. На підставі викладеного, звернулася до суду та просила суд визнати протиправним та скасувати рішення Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області про надання згоди на розробку технічної документації та на затвердження технічної документації, на підставі яких було видано свідоцтво на право власності на земельну ділянку № [NUMBER] , яка розташована на території СТ «Приморський-2», яка зареєстрована за [PERSON] , кадастровий номер 3221887801:02:051:0155 та визнати недійсним свідоцтва на право власності на вказану земельну ділянку; визнати протиправним та скасувати рішення Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області про надання згоди на розробку технічної документації та на затвердження технічної документації, на підставі яких було видано свідоцтво на право власності на земельну ділянку № [NUMBER] , яка розташована на території СТ «Приморський-2», яка зареєстрована за [PERSON] , кадастровий номер 3221887801:02:051:0003 та визнати недійсним свідоцтва на право власності на вказану земельну ділянку; визнати протиправним та скасувати рішення Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області про надання згоди на розробку технічної документації та на затвердження технічної документації, на підставі яких було видано свідоцтво на право власності на земельну ділянку № [NUMBER] , яка розташована на території СТ «Приморський-2», яка зареєстрована за [PERSON] , кадастровий номер 3221887801:02:051:0158 та визнати недійсним свідоцтва на право власності на вказану земельну ділянку; стягнути з відповідачів на її користь понесені нею судові витрати по справі. 14.03.2017 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області було відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду. 21.03.2018\~року ухвалою\~Вишгородського районного\~суду Київської\~області закрито\~підготовче провадження\~та призначено\~справу до\~судового розгляду.\~Замінено відповідача\~Управління Держгеокадастру\~у Вишгородському\~районі Київської\~області на\~належного відповідача\~-\~Головне управління\~Держгеодкадастр у\~Київській області. Витребувано з відділу у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області належним чинному завіренні копії технічної документації на земельні ділянки № [NUMBER] у Садівничому товаристві «Приморський-2», викопіювання вказаних земельних ділянок та проекти із землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок у власність. Витребувано з Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області належним чином завіренні копії рішень ради про надання згоди на розробку технічної документації та рішенню про затвердження проектів технічної документації на земельні ділянку № [NUMBER] (кадастровий номер 3221887801:02:051:0155), №16 (3221887801:02:051:0158), №17 (3221887801:02:051:0003) що розташовані на території садівничого товариства «Приморський -2». Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити із викладених у позові підстав. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості та не доведеності. Крім того, просили суд застосувати строки позовної давності, оскільки позивач при оформленні права власності на земельну ділянку у 2013 році була обізнана щодо розміру належної їй земельної ділянки. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи з відсутності їх представника, в межах чинного законодавства. Представники Головного\~управління Держгеокадастру\~у Київській\~області та\~СТ «Приморський-2» в судове засідання також не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник ТОВ «Лідер Плюс» в судове засідання не з`явився, подав до суду про розгляд справи за відсутності їх представника, при прийнятті рішення поклався на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Старопетрівської сільської ради народних депутатів від 21.07.1997 року № 69 «Про затвердження інвентаризації земель та передачу у приватну та колективну власність» зокрема, було затверджено інвентаризацію земель СТ «Приморський-2» виконану виробничим бюро у Вишгородському районному відділі земельних ресурсів. Передано громадянам-членам СТ «Приморський-2» безоплатну земельну ділянку у приватну власність згідно з додатком для ведення садівництва в кількості 19. Передано у колективну власність СТ «Приморський-2» земельні ділянки загальною площею 0, 3212 га (вулиці, проїзд, крутосхили та зони відпочинку для загального користування). 02.09.1997 року СТ «Приморський-2» було видано державний акт на право колективної власності на землю серії КВ № 21000032, згідно якого СТ «Приморський-2» Старопетрівська сільська рада на підставі рішення Виконавчого комітету Старопетрівської сільської ради народних депутатів від 21.07.1997 року № 69 було передано у колективну власність для загального користування земельну ділянку площею 0, 321 га в межах згідно з планом. З наявної\~в матеріалах\~справи технічної\~документації із\~землеустрою щодо\~встановлення (відновлення)\~меж земельної\~ділянки в\~натурі (на\~місцевості)\~та їх\~закріплення межовими\~знаками,\~що передана\~у власність\~ [PERSON] ,\~розроблена ТОВ\~«Лідер Плюс»\~ від\~04.10.2013\~року,\~вбачається,\~що 25.12.2003\~року на\~підставі рішення\~Виконавчого комітету\~Старопетрівської сільської\~ради №\~244\~ [PERSON] \~було передано\~у безкоштовну\~приватну власність\~земельну ділянку\~для ведення\~садівництва площею\~0,\~035\~га,\~що розташована в с. Старі Петрівці, [ADDRESS] Приморський-2». 05.08.2004 року рішення Виконавчого комітету Старопетрівської сільської ради № 164 було затверджено зазначене рішення № 244. 12.08.2013\~року,\~ [PERSON] \~звернулася до\~ТОВ «Лідер\~Плюс» із\~заявою про\~розроблення документації\~із землеустрою\~щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками площею 0,0345 га для ведення садівництва, в межах с. Старі Петрівці, СТ «Приморський-2». Згідно акту встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, що передана у власність [PERSON] , представником ТОВ «Лідер Плюс» у присутності [PERSON] власника земельної ділянки, [PERSON] , [PERSON] власники суміжних ділянок було визначено межі земельної ділянки, будь-яких претензій при встановленні зовнішньої межі не заявлено, межі погоджені і не викликають спірних питань. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.11.2013 року, індексний номер 13667089, [PERSON] є власником земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , Вишгородський район, [ADDRESS] -2», цільове призначення для колективного садівництва, площею 0,0345 га з кадастровим номером 3221887801:02:051:0158 Відповідно до наявної в матеріалах справи технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, що передана у власність [PERSON] , розроблена ТОВ «Лідер Плюс» від 09.08.2012 року, вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка що розташована за адресою: [ADDRESS] , Вишгородський район, с. Старі [ADDRESS] -2», цільове призначення для ведення садівництва, площею 0,0321 га з кадастровим номером 3221887801:02:051:0155. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в подальшому [PERSON] було відчужено зазначену належну їй земельну ділянку на користь [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. У ст. 41 Конституції України зазначено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Частини друга й третя ст.55 Конституції України визначають, що права та свободи громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суд рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до вимог ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій, сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно вимог ст. ст. 317, 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачі, як власники спірних земельних ділянок не погоджували з нею межі спірних земельних ділянок та площа їх земельних ділянок збільшена за рахунок зменшення площі належної їй земельної ділянки, оскільки спірні земельні ділянки № [NUMBER] та 17 виділялись членам СТ «Приморський-2» у інших розмірах, зокрема по 0,04 га, проте рішенням Старопетрівської сільської ради було надано згоду на розробку технічної документації у інших розмірах, а тому після приватизації належна позивачу земельна ділянка була зменшена до 0,0345 га, а площі сусідніх земельних ділянок були незаконно збільшені. В той\~же час,\~як вбачається\~з наявної\~в матеріалах\~справи технічної\~документації із\~землеустрою щодо\~встановлення (відновлення)\~меж земельної\~ділянки в\~натурі (на\~місцевості)\~та їх\~закріплення межовими\~знаками,\~що передана\~у власність\~ [PERSON] , що розташована за адресою: [ADDRESS] область, Вишгородський район, [ADDRESS] -2», цільове призначення для ведення садівництва, площею 0,0321 га з кадастровим номером 3221887801:02:051:0155. Крім того, згідно акту встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, що передана у власність [PERSON] , представником ТОВ «Лідер Плюс» у присутності [PERSON] власника земельної ділянки, [PERSON] , [PERSON] власники суміжних ділянок було визначено межі земельної ділянки, будь-яких претензій при встановленні зовнішньої межі не заявлено, межі погоджені і не викликають спірних питань. Таким чином, доводи позивача, не знайшли свого підтвердження, під час розгляду даної справи у суді. Позивач погодила межі належної їй земельної ділянки та будь-яких заходів при виділенні їй земельної ділянки площею 0,345 га на підставі рішення сільської ради, та в подальшому при зверненні із заявою на розробку технічної документації не вживала, а отримала відповідне свідоцтво право власності 29.11.2013 року. Будь-яких інших належних та допустистимих доказів на обґрунтування своїх вимог суду не надала. Також, позивач просить суд визнати протиправним скасувати рішення Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області про надання згоди на розробку технічної документації та на затвердження технічної документації, однак не конкретизує яке саме рішення сільської ради необхідно визнати протиправним та скасувати, а саме: дату прийняття такого рішення, номер. Під час розгляду даної справи в суді, судом неодноразово наголошувалося сторонам, що кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається,\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи.\~Доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Також, судом, сторонам наголошувалися та роз`яснювалися вимоги ст.44 ЦПК України, якою передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визначити зловживанням процесуальними правами дії, що суперечить завданню цивільного судочинства, зокрема, заявлені завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи. Щодо поданого представником позивача 25.02.2020 року клопотання про витребування доказів, у задоволенні якого судом було відмовлено, суд звертає увагу, що клопотання про витребування аналогічних доказів, судом вже було задоволено та дані докази наявні в матеріалах справи, а підстав для повторного їх витребування судом не вбачається. Під час розгляду справи у суді, судом за клопотанням сторін, у тому числі і за власною ініціативою, неодноразово вживалися заходи, для повного та всебічного з`ясування обставин справи. Крім того, 25.02.2020 року представником позивача було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до встановлення осіб правонаступників після смерті відповідача [PERSON] , у задоволенні якого судом було відмовлено, з тих підстав, що в матеріалах справи з 18.04.2018 року наявна відповідь Вишгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, з якої вбачається, наявність відомостей про смерть [PERSON] , проте будь-яких заходів, у тому числі подання відповідних клопотань з квітня 2018 року стороною позивача не здійснювалося. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Що ж стосується клопотання відповідача [PERSON] щодо відмови у задоволенні позову, в зв`язку із спливом позовної давності, то воно задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Позовна давність за статтею 256 ЦК України - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Йдеться про те, що протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого порушеного права судом. Згідно із статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами 4, 5 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як роз`яснено в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", відповідно до якого, установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Тобто позовна давність, як підстава для відмови у задоволенні позову, може бути застосована лише тоді, коли суд встановить, що право позивача було порушене, але воно не підлягає судовому захисту за спливом позовної давності. Аналізуючи викладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі з підстав його необґрунтованості та не доведеності. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: dismissed