Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за адресою с.Пуків, вул.Терешкової, буд.№53, Рогатинського району Івано-Франківської області. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] є власником домоволодіння №53 по вул.Терешкової в с.Пуків Рогатинського району Івано-Франківської області на підставі договору дарування житлового будинку від 12 вересня 2003 року. Договір посвідченого приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу [PERSON] Відповідачка по справі мати позивачки, яка фактично з часу реєстрації в будинку не проживає без поважних причин, проте залишається бути зареєстрованою. Добровільно знятися з реєстрації [PERSON] не бажає. Реєстрація відповідачки в житловому будинку носить формальний характер та спричиняє для позивачки зайві витрати при оплаті за комунальні послуги, позбавляє її можливості оформити субсидію. Просила позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. Крім того, пояснила, що всі витрати по обслуговуванню житлового будинку вона несе самостійно. Відповідачка не проживає в житловому будинку. Не приїжджає в с.Пуків, не несе жодних витрат по оплаті за комунальні послуги. Крім того, направляє на її адресу та на адресу її родичів листи із погрозами. На даний час її мати проживає та працює в Чехії. Просила позов задовольнити повністю. Відповідачка у судове засідання не прибула повторно, не повідомила суд про причини своєї наявки, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена в установленому законом порядку. 23 листопада 2016 року на адресу суду направила письмові пояснення згідно яких позову не визнала зовсім. Зазначила, що проживає і працює в Чехії, на прохання дочки надавала кошти для добудови будинку, облаштування іншого входу для неї. В даний час вона хворіє, потребує лікування, іншого житла немає. Просила в позові відмовити. Відповідно до вимог, встановлених ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши доводи позивачки, свідків, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Свідок [PERSON] пояснила, що працює секретарем Пуківської сільської ради. В травні 2016 року за заявою [PERSON] та згодою [PERSON] відповідачка була зареєстрована у домоволодінні [PERSON], в с.Пуків. Після реєстрації в домоволодінні, [PERSON] виїхала в Чехію. З цього часу в будинку не проживає. Свідок [PERSON] пояснила, що доводиться рідною сестрою відповідачки по справі. Її сестра в 1998 році залишила сімю і виїхала на роботу в Чехію. Три роки від неї не було жодних звісток. Сестра перед виїздом за кордон позичила гроші в сумі 400 доларів США, які в подальшому, дочка сестри, позивачка по справі, змушена була повертати. До Пукова її сестра приїхала в 2001 році. побула нетривалий термін і знову виїхала за кордон. Розлучилася з чоловіком. Після чого ще три рази виходила заміж. Дітям сестра не допомагала. Її племінниця не могла знайти спільної мови з матірю, однак [PERSON] вмовила дочку прописати її в будинку, хоча фактично в домоволодінні не проживала . Судом встановлено, що позивачка по справі є власником житлового будинку №53 по вул.Терешкової в с.Пуків Рогатинського району Івано-Франківської області на підставі договору дарування житлового будинку та господарських споруд, посвідченого 12 вересня 2003 року приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу, витягу про державну реєстрацію прав обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» від 22 жовтня 2003 року. Як вбачається з акта обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї від 03 листопада 2016 року, довідки про склад сімї №911, виданої 07 листопада виконавчим комітетом Пуківської сільської ради, [PERSON], мати власниці домоволодіння [PERSON] зареєстрована в житловому будинку №53 по вул.Терешкової в с.Пуків, за місцем реєстрації не проживає. Фактичне місце її проживання Чехія (а.с.10). [PERSON], [INFO] зареєстрована в [INFO], що підтверджується довідкою №20/1207/16, виданою 11 листопада 2016 року Рогатинським районним сектором управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області. Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. За ст.150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Аналогічне положення закону передбачено ст. 383 ЦК України. Відповідно до ст.156 ЖК України та ст.405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Згідно ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання здійснюється на підставі документів, що підтверджують право на проживання в житлі. Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом та мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Відповідно до ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що відповідачка по справі в травні 2016 року за згодою власниці житлового будинку була зареєстрована в домоволодінні №53 по вул.Терешкової в с.Пуків Рогатинського району. На даний час перебуває на роботі за межами України. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю за недоведеністю позовних вимог, оскільки відповідачка не проживає в домоволодінні менше одного року, тобто терміну, визначеного ч.2 ст.405 ЖК України. Її відсутність за місцем реєстрації зумовлена поважними причинами перебуванням на роботі за межами України.

Outcome: dismissed