Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

[PERSON] просить стягнути із [PERSON] аліменти на період навчання їх доньки [PERSON] , 20.07. [INFO], щомісячно в сумі 588 грн. , з дня звернення з позовом в суд і по 20.06.2016 року, тобто до закінчення навчання. Вимоги мотивує тим, що батько дитини не утримує її в період навчання в економічному коледжі. Має достатньо коштів , щоб сплачувати аліменти, однак добровільно відмовляється їх надавати . Її ж, заробітної плати недостатньо для утримання трьох дітей, двоє яких є неповнолітніми. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги підтримали, просили задовольнити повністю. Відповідач позовні вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити , так як він офіційно працює, має стабільно регулярний дохід в розмірі 2284 грн. на місяць, з якого вираховуються аліменти 50% ( 1142 грн.) на утримання дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] . Разом з цим, його стан здоров»я є задовільним, він постійно лікується , витрачає кошти для придбання лікарських препаратів . Вважає, що його матеріальне становище є недостатнім щоб надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки ( а.с. 118-121). Залучена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] ( а.с. 161), в судове засідання не з»явилась, повідомлялась належно. Заслухавши пояснення сторін, вививши матеріали справи , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 24.09.1994 року сторони в справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу 20.07.1995 року народилась [PERSON] ( а.с. 6). 25.08.1999 року шлюб між сторонами розірвано ( а.с. 3). З 1 вересня 2014 року [PERSON] є студентом Технолого-економічного коледжу Білоцерківського національного аграрного університету 2-го курсу денного відділення, навчається на платній основі, нарахування за весь період навчання складає - 14\~800 грн., з терміном навчання по 30.06.2016 року ( а.с. 7). Згідно зі\~ст. 198 СК України\~батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частиною 1\~ст. 199 СК України\~передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3\~ст. 199 СК України\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Як роз'яснено у п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Отже, стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, можливе лише за\~\~сукупності перелічених\~\~обставин, відсутність однієї із них, у тому числі і можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу, унеможливлює стягнення аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Богуславського районного суду Київської області від 21.02.2011 року з [PERSON] стягнуто на користь третьої особи [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки всіх видів його доходу , щомісячно, до повноліття дітей (а. с. 127-131).\~\~ [PERSON] з 28 січня 2013 року працює помічником начальника-оперативного чергового при Богуславському РВ ГУ МВС України в Київській області , йому нараховується грошове утримання, щомісячно, зокрема березень 2015 року- 2143, 87 грн. , з якого утримується єдиний внесок , аліменти , поштовий збір та військовий, на руки отримано 1014, 64 грн. (а. с. 134-136). Крім того, відповідач має задовільний стан здоров»я, внаслідок чого постійно лікується в медичних закладах України, витрачає кошти для придбання лікарських препаратів ( а.с. 140-149). Згідно довідки №2514 від 12.05.2015 року начальника Богуславському РВ ГУ МВС України в Київській області, [PERSON] має заборгованість по аліментам на користь [PERSON] в розмірі - 11\~363, 66 грн. ( а.с. 158). Разом з цим , судом також з»ясовано, що [PERSON] також працює та отримала грошове забезпечення за три місяці 2014 рік (листопад, грудень) та 2015 рік (січень) в розмірі - 6118, 51 грн. ( а.с. 117). Як вбачається із матеріалів справи, дохід відповідача, з вирахуванням всіх утримань, в тому числі аліментів , менше встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожиткового мінімуму на місяць для відповідних груп населення, а відтак суд вважає, що сам лише факт, що [PERSON] навчається у навчальному закладі на платній основі, та оплата даного навчання проводиться тільки позивачем не може бути підставою для стягнення на її користь аліментів із відповідача без врахування матеріальної спроможності останнього надавати таку матеріальну допомогу.Тобто, суд вважає, що у відповідача відсутня наявна можливість надавати таку допомогу у визначеному позивачем розмірі.\~\~ Враховуючи наведені обставини , слід ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову з викладених вище підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Тому, на підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed