Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки, обґрунтовуючи його невиконання відповідачем [PERSON] грошових зобовязань за кредитним договором, виникненням значної заборгованості, просив в судовому порядку в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 0250/11/11-ZNW від 12.03.2011 року в сумі 43\~332,63 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності відповідачам квартиру [ADDRESS], визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, визначити початкову ціну для реалізації предмету іпотеки на рівні вартості предмету іпотеки, яка буде встановлена субєктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження, кошти отри мані від реалізації предмету іпотеки направити на користь позивача на погашення заборгованості [PERSON]за кредитним договором № 0250/11/11-ZNW від 12.03.2011 року в сумі 43 332,63 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на наявність заборгованості за кредитним договором. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив повністю, посилаючись на те, що він кредит періодично сплачує, залишок боргу неспівмірний із вартістю квартири, де проживає його сімя. Інші відповідачі в судове засідання не зявились повторно, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлялись належним чином, заперечень щодо позову, заяв та клопотань до суду не направили. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 12 березня 2011 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON], був укладений Кредитний договір № 0250/11/11-ZNW (далі кредитний договір). У відповідності до Кредитного договору Позичальнику надавався кредит на споживчі цілі в сумі 100\~000 гривень, які Позичальник зобов'язувався повертати Банку частинами відповідно до графіку платежів за кредитом. Кінцевий строк погашення кредиту до 11.03.2016 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором, 12 березня 2011 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено договір іпотеки, згідно умов якого Іпотекодавцями було передано в іпотеку Банку в якості забезпечення виконань зобов'язань Позичальника перед Банком по Кредитному договору наступне майно: квартиру [ADDRESS]. 24.12.2014 року позивач звернувся до відповідачів із письмовою вимогою про усунення порушень умов кредитного договору, що підтверджується листом, поштовим реєстром. Правовий статус позивача підтверджується свідоцтвом, статутом, банківською ліцензією, дозволом. Як передбачено ст.ст. 572, 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, як передбачено ст. 590 ЦК України. Згідно ст.ст. 11, 33 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання, майновий поручитель відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя нерухомим майном, що є предметом іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання божником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, за наявності договору іпотеки, укладеного з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, іпотекодержатель, в даному випадку позивач ПАТ «Банк Форум», за загальними нормами цивільного судочинства дійсно має право, у разі невиконання боржником своїх зобов'язань, звернути стягнення на передане в іпотеку майно. Однак при вирішенні спору суд зобовязаний дотримуватись загальних засад цивільного судочинства, зокрема щодо диспозитивності та змагальності сторін. Позивач не звертався до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, в межах цього спору позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки. Обгрунтовуючи позов позивач посилається, що відповідач допустив виникнення заборгованості за кредитним договором, на підтвердження чого надав розрахунок, згідно якого станом на 03.02.2015 року заборгованість становить 43 332,63 грн. і складається із простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів в розмірі 11\~620,51 грн., поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів в розмірі 24\~985 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 4\~627,87 грн., поточної заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 620,54 грн., суми пені в розмірі 1\~478,71 грн. Під час судового розгляду відповідачем надано квитанції про часткову оплату кредиту, зокрема від 15.04.2015 року на суму 8\~100 грн., від 15.04.2015 року на суму 4\~500 грн., від 20.05.2015 року на суму 3 500 грн., тобто загалом на суму 16\~100 грн. Представник позивача в судовому засіданні визнав факт оплати цих платежів за кредитом, за його ініціативою оголошувались перерви в судовому засіданні для зменшення розміру позовних вимог та врегулювання спору, однак надалі представник відповідача відмовився надати уточнений розрахунок, внаслідок чого суд позбавлений можливості встановити дійсний розмір кредитної заборгованості станом на час вирішення спору, оскільки банк не надав інформації на які саме види боргу за договором (поточна, прострочена заборгованість, проценти, пеня тощо) було зараховано вказані платежі. Враховуючи ухилення позивача від встановлення достовірних даних про розмір заборгованості суд оцінює доводи позову про наявність і розмір заборгованості за кредитним договором як такі, що всупереч вимогам ст.ст. 10,11,60 ЦПК України не доведені належними і допустимими доказами. Крім того, як вбачається із наданих відповідачем доказів, сума заборгованості ним була погашена щонайменше до 43 332,63 грн. - 16 100 грн. = 27 232,63 грн. Вартість предмету іпотеки в наданих суду доказах не визначена, однак враховуючи її технічні характеристики (чотирикімнатна квартира в м.Обухові) суд вважає, що її вартість значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. Згідно ч.3 ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Із паспортів та інших доказів вбачається, що квартира, на яку пропонується звернути стягнення, використовується для постійного проживання відповідачами як членами сімї, доказів наявності у них іншого житла в справі немає, тому достатніх підстав для позбавлення відповідачів конституційного права на житло немає. За таких обставин, суд вважає недоведеним те, що позовні вимоги співмірні із залишком боргу. Також позивач посилається на те, що відповідачі є власником нерухомого майна квартири, на яку пропонується звернути стягнення на майно, однак доказів цього суду не подано, а з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що у відповідному реєстрі відомості щодо квартири відсутні. Недоведеність наявності у відповідачів права власності на обєкт іпотеки унеможливлює задоволення вимог про звернення стягнення на такий обєкт нерухомого майна, оскільки цим можуть порушуватись права інших осіб, зокрема дійсного власника майна. Згідно ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Всупереч вимогам ст.ст.10,11,60 ЦПК України, ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» суду не подано достатніх даних та належних і допустимих доказів обставин, які підлягають обовязковому зазначенню у рішенні суду у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, суду не подано жодних доказів вартості предметів іпотеки станом на час звернення до суду або розгляду справи, в позовних вимогах не визначено вартість майна, що позбавляє суд обєктивно оцінити співмірність та обгрунтованість позовних вимог банку, тому задоволення позову в межах наявних у справі доказів є неможливим. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вирішуючи спір на засадах змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, на підставі поданих стронами доказів, суд вважає, що позовні вимоги не грунтуються на зібраних по справі і досліджених судом письмових доказах, не узгоджуються із чинним законодавством України, позивач всупереч вимогам ст.ст.10,11,60 ЦПК України не довів позовні вимоги, заперечення відповідача узгоджуються із письмовими доказами, тому достатніх правових і фактичних підстав для задоволення позову суд не вбачає. Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed