Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив заборонити відповідачам вчиняти дії щодо демонтажу перегородки між під`їздом № 11 та приміщенням № 18, замурування дверей між приміщеннями VII та XXXXIX підвалу літ. А-4 за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.08.2015 року [PERSON] отримав в дар нежитлове приміщення ХХХХІХ підвалу літ. А-4 загальною площею 389,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 21.08.2015 р., зареєстрованого в реєстрі за №3071. У 2017 році попередній власник нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] повідомив його, що існує рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2014 р. по справі №331/3053/13-ц, відповідно до якого, було вирішено: «Зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні комунальним майном - приміщенням VII у під`їзді № 11 підвалу літ. А-4 за адресою: [ADDRESS] шляхом демонтажу перегородки між під`їздом №11 та приміщенням № 18, замурування дверей між приміщеннями VII та ХХХХІХ підвалу літ. А-4 за адресою : [ADDRESS] та звільнити приміщення VII підвалу літ. А-4 за адресою: [ADDRESS] .Зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні комунальним майном - приміщенням під`їзду № 12 підвалу літ. А-4 за адресою: [ADDRESS] шляхом демонтажу перегородки та дверей № 11 у приміщенні під`їзду № [ADDRESS] , що створюють приміщення № 8 та замурування двох дверей № 7 та № 8 між приміщеннями під`їзду № 12 та ХХХХІХ підвалу літ. А-4 за адресою [ADDRESS] та звільнити приміщення під`їзду №12 підвалу літ. А-4 за адресою: [ADDRESS] ». На виконання вказаного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2014 р. по справі № 331/3053/13-ц було видано два виконавчих листа, які знаходяться на виконанні у Олександрівському відділі ДВС Запорізького МУЮ (виконавчі провадження № 51670560, № 51670931), стягувачем за якими є Запорізька міська рада. На момент укладення договору дарування не існувало жодних арештів, обтяжень, заборон на вказане в договорі дарування нерухоме майно, виконавчі листи не перебували на виконанні, стягувачем був пропущений строк пред`явлення виконавчих листів до виконання. Позивач зазначає, що був впевнений в тому, що приймає в дар абсолютно необтяжене майно, що і відповідало дійсності. Лише в подальшому він дізнався про те, що стягувачем, вже коли він став власником нерухомого майна, було поновлено строк на пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання та відкриті виконавчі провадження. Відповідачі по справі в телефонному режимі неодноразово вимагали від нього надати доступ до вищезазначених приміщень, навіть виходили за спірною адресою для з`ясування можливості вчинення дій щодо демонтажу перегородки між під`їздом № 11 та приміщенням № 18, замурування дверей між приміщеннями VII та ХХХХІХ підвалу літ. А-4 за адресою: [ADDRESS] . Не будучи стороною виконавчих проваджень, ним було повідомлено Відповідачів, що він не надає згоди на доступ до своєї власності. 11.05.2017 року Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі 331/3053/13-ц, відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом прокурора Жовтневого району м. Запоріжжя до [PERSON] , треті особи МКП «Основаніє», [PERSON] про усунення перешкод в користуванні комунальною власністю. Вказана ухвала залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 14.09.2017 року. Позивач зазначає, що оскільки Жовтневий районний суд м. Запоріжжя відмовив в задоволенні заяви попереднього власника нежитлових приміщень про заміну сторони виконавчого провадження, то до нього не переходять зобов`язання попереднього власника, які є наслідком неправомірних його дій. А відтак він не зобов`язаний вчиняти жодних дій на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2014 р. по справі № 331/3053/13-ц. Більш того, позивач вказує на те, що відповідно до технічного звіту ПНВФ «СТРОИІНДУСТРІЯ -Л» спільних стін або перегородок між приміщенням № №18, VII не існує, а стіни, що оточують приміщення № 18 є капітальними, завтовшки 510 мм, тому демонтаж даних стін є неможливим, бо вони несучі та підтримують цілісність усієї будівлі літ А-4 за адресою: пр. Леніна 81/вул. Грязнова 49 м. Запоріжжя, крім того, у висновку зазначено , що перешкод у користуванні комунальним майном - приміщенням №- VII площею 3,4м.кв., що веде до теплового вузла який знаходиться за стіною під "їзду №11 - не існує, тому що до нього можна потрапити без перешкод через вхід в під "ізд, сходову клітину та двері розміром 700 (b) х 2100 (h) мм. З огляду на вищенавеведене, позивач посилаючись на норми статей 386, 391 ЦК України звернувся до суду з вказаним позовом з метою усунення перешкод у користуванні власністю. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2018 року провадження по справі відкрито. 20.09.2018 року відповідач Запорізька міська рада надала відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі , посилаючись на обов`язковість виконання судового рішення, що набрало законної сили та на те, що на теперішній час рішення суду від 27.01.2014 року виконано частково, виконавчі дії по виконавчому провадженню №51670931 виконано, (постанова державного виконавця від 05.02.2018), а виконавчі дії по виконанню виконавчого листа №2/331/20/14 виданого 07.04.2016 виконавче провадження №51670560, відкладено до отримання відповіді ТОВ «Бюро технічної інвентаризації» на запит державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби Хохлова К.К. щодо надання проекту кошторису необхідних витрат для виготовлення технічного висновку про стан будівельних конструкцій приміщень розташованих за адресою: [ADDRESS] . Відповідач Олександрівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в наданому 25.09.2018 року відзиві також просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, з тих підстав , що позовні вимоги, що полягають у забороні головному державному виконавцю вчиняти дїї щодо демонтажу перегородки між під`їздом №11 та приміщенням № 18, замурування дверей між приміщеннями VII та ХХХХІХ підвалу літ. А-4 за адресою: [ADDRESS] , фактично являється вимогою заборонити державному виконавцю виконувати свої посадові обов`язки щодо виконання рішення суду, яке є чинним. Відповідач вважає, що зазначена вимога є протизаконною, а правова конструкція щодо визначення державного виконавця відповідачем за даним позовом є невірною , з тих підстав, що фактично жодна виконавча дія або бездіяльність державного виконавця як процесуальної особи в даному позові не оскаржується. В наданому 16.10.2018 року відзиві відповідач [PERSON] позовні вимоги підтримав з тих підстав, що станом на теперішній час йому необхідно виконати рішення суду немайнового характеру , за яким його особисто зобов`язано вчинити певні дії в приміщенні, яке належить на праві власності іншій особі, що суперечить вимогам чинного законодавства. У вступному слові представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на задоволенні позову. Представник відповідача Запорізької міської ради у задоволенні позову просила відмовити з підстав викладених у відзиві. Представник відповідача Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в наданому до суду клопотанні просив справу розглянути у його відсутність з урахуванням пояснень викладених в заяві по суті справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявився, в звязку з чим, на підставі ч.3\~ст. 223 ЦПК України\~справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи та з урахуванням пояснень викладених у відзиві. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. За положеннями ч.3 ст.12, ч.1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою судового доказування є всебічне, повне, об`єктивне з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення для правильного розгляду і вирішення справи. Обов`язок забезпечити в ході провадження повноту доказового матеріалу, що дозволяє встановити істину у справі в цивільному процесі, покладений на сторони, інших юридично заінтересованих у вирішенні справи осіб та суд. З матеріалів справи вбачається , що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2014 року (справа 331/3053/13-ц) за позовом прокурора Жовтневого району м. Запоріжжя в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до [PERSON] , треті особи Міське комунальне підприємство Основаніє, [PERSON] про усунення перешкод у користуванні комунальною власністю зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні комунальним майном приміщенням VІІ \~у під`їзді № 11 підвалу літ.А-4 за адресою: [ADDRESS] , шляхом демонтажу перегородки між під`їздом \~№ 11 та \~приміщенням № [ADDRESS] , замуровування дверей \~\~\~\~між \~приміщеннями VІІ та ХХХХІХ підвалу літ.А-4 за адресою: [ADDRESS] та звільнити приміщення VІІ підвалу літ.А-4 за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні \~комунальним майном - \~приміщенням під`їзду № 12 підвалу літ.А-4 за адресою: [ADDRESS] , шляхом демонтажу перегородки \~та дверей №11 у приміщенні під`їзду № [ADDRESS] , що створюють приміщення № [ADDRESS] * ( згідно з робочим проектом реконструкції 007/03-АС) \~та замурування \~двох дверей №7 та №8 між приміщеннями під`їзду № 12 та ХХХХІХ підвалу літ.А-4 за адресою: [ADDRESS] та звільнити приміщення \~під`їзду № 12 підвалу літ.А-4 за адресою: [ADDRESS] . Зазначене судове рішення набрало законної сили 12.03.2015 року. 21.08.2015 року [PERSON] за договором дарування нерухомого майна передав безоплатно у власність [PERSON] як дарунок належне йому на праві власності нежитлове приміщення ХХХХІХ підвалу літ. А-4 загальною площею 389,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За приписами ч.1 ст. 721 ЦК України , якщо дарувальникові відомо про недоліки речі, що є дарунком, або її особливі властивості, які можуть бути небезпечними для життя, здоров`я, майна обдаровуваного або інших осіб, він зобов`язаний повідомити про них обдаровуваного. 2. Дарувальник, якому було відомо про недоліки або особливі властивості подарованої речі і який не повідомив про них обдаровуваного, зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану майну, та шкоду, завдану каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю в результаті володіння чи користування дарунком. Зазначена норма встановлює певні обов`язки для дарувальника. Незважаючи на те, що договір дарування є безоплатним договором, у зв`язку з чим дарувальник не зобов`язаний дотримуватись вимог щодо якості речі - дарунка, а тому така річ може бути з певними недоліками, які дарувальник не повинен виправляти або відшкодувати обдаровуваному витрати, пов`язані з їх усуненнями або обміном на якісну річ, дарувальник зобов`язаний дотриматись встановлених вимог закону. Зокрема, враховуючи ту обставину, що недоліки або особливі властивості дарунка не повинні бути небезпечними, дарувальник зобов`язаний повідомити про всі відомі йому недоліки дарунку, які можуть завдати шкоди життю, здоров`ю або майну обдаровуваного чи інших осіб. У даному випадку мова йде про можливість такої загрози, про яку дарувальникові відомо. На дарувальника покладається інформаційний обов`язок повідомити обдаровуваного про небезпечні недоліки речі, що є предметом договору дарування.Не виключається можливість укладання договору дарування речей з певними дефектами, якщо обдаровуваному про них відомо і він готовий прийняти таку річ. При цьому відповідальність за шкоду, заподіяну таким дарунком іншим особам, буде нести обдаровуваний, який виступає його власником. Крім того, за явні недоліки речі, які очевидні у момент прийняття дарунку і які стали причиною шкоди, дарувальник відповідальності нести не буде.Слід врахувати, що договір дарування підпорядкований загальним нормам зобов`язального права, а тому, якщо у договорі були визначені умови щодо якості, кількості майна, що передається обдаровуваному, у випадку порушення таких умов договору, обдаровуваний має право вимагати відшкодування спричинених збитків. Недотримання дарувальником обов`язку повідомлення обдаровуваного про недоліки речі, що є дарунком, або про її особливі властивості, які можуть бути небезпечними для життя, здоров`я, майна обдаровуваного або інших осіб, тягне настання для дарувальника негативних правових наслідків. Він зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану обдаровуваному або іншим особам при володінні чи користуванні його дарунком; останнім за умови, що про них було відомо обдаровуваному. У пункті 5 договору дарування нерухомого майна від 21.08.2015 року зазначено, що за свідченням дарувальника на момент укладання цього договору в нерухомому майні , яке відчужується за цим договором, не здійснювалися будь-які самовільні переобладнання, перепланування, добудови , перебудови, реконструкції , жодних змін щодо її технічних характеристик , зокрема таких, які потребують попереднього погодження і отримання дозволів. Натомість, в ході розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON] , мати [PERSON] - [PERSON] оскаржувала рішення Жовтневого суду м. Запоріжжя у справі 331/3053/13-ц в апеляційному порядку , з огляду на що у суду наявні обгрунтвоані сумніви щодо необізнаності позивача щодо існування певних зобов`язань його батька [PERSON] вчинити певні дії у нежитловому приміщенні, яке він відчужував. Тобто, приймаючи в дар нерухоме майно [PERSON] знав про його особливі властивості , які полягають у наявності судового рішення щодо зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди у користуванні комунальною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс і под.). Правовомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання. Правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.). У сукупності ці правомочності вичерпують усі надані власнику можливості. Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: dismissed