Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

07 березня 1986 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, відповідний актовий запис здійснено Відділом реєстрації актів громадянського стану Дубенського районного управління юстиції. У даному шлюбі у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Окрім того, у даному шлюбі ними з відповідачем було набуто нерухоме майно, зокрема однокімнатна квартира [ADDRESS] житловою площею 19,8 кв.м., побудовано житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за наступною адресою: [ADDRESS], автомобіль Honda Stream, 2001 року випуску. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 30 жовтня 2014 року шлюб між ними було розірвано. Наразі постала необхідність поділити майно, що було придбане під час шлюбу. Проте, вони з відповідачем , не можуть в позасудовому порядку прийти однозначної згоди про те, яке саме майно повинно належати на праві власності кожному з подружжя шляхом укладення відповідного нотаріально посвідченого договору. Житловий будинок ними був побудований під час перебування у шлюбі на земельній ділянці, яка набута у власність відповідачем внаслідок безоплатної норми приватизації. Оскільки, житловий будинок побудований під час перебування у шлюбі і договору про розподіл часток між ними не укладався, а тому даний будинок є об'єктом права спільної сумісної власності де її частка має становити 1/2. Просить залишити у її власності спірну квартиру, визнати за нею право власності на 1/3 частину спірного житлового будинку та 1/3 частину земельної ділянки, спірний автомобіль залишити у власності відповідача. В судовому засіданні представник позивачки та позивачка позовні вимоги пітримали з підстав викладених у позовній заяві та дали аналогічні пояснення. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково та вважає, що об»єктом поділу є лише квартира [ADDRESS], яка дійсно була придбана під час шлюбу з позивачкою, спірний житловий будинок, на його думку, не підлягає поділу як спільне майно подружжя, оскільки державну реєстрацію права власності на нього було проведено, коли вже фактично з позивачкою разом не проживали та не вели спільний бюджет. В судовому засіданні встановлено, що 07 березня 1986 року сторони зареєстрували шлюб, відповідний актовий запис здійснено відділом реєстрації актів громадянського стану Дубенського районного управління юстиції. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 30 жовтня 2014 року шлюб між ними було розірвано (а.с.7). У шлюбі сторонами набуто майно: зокрема однокімнатну квартира [ADDRESS] житловою площею 19,8 кв.м., на підставі договору купівлі продажу від 16 вересня 1997 року (а.с.5), побудовано житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за наступною адресою: [ADDRESS], земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (а.с.23, 24, 32), автомобіль Honda Stream, 2001 року випуску (а.с.52). У відповідності до висновку експерта №50219/2-ПС судової інженерно-технічної експертизи ринкова вартість: квартири [ADDRESS] становить 389 094 (триста вісімдесят дев»ять тисяч дев»яносто чотири) гривні; житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами загальною площею 105.3 кв.м., який знаходиться по [ADDRESS] становить 623 007 (шістсот двадцять три тисячі сім) гривень, земельної ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] становить 148 430 (сто сорок вісім тисяч чотириста тридцять) гривень; автомобіля Honda Stream, 2001 року випуску, об'єм двигуна 1,7 л. бензин, механічна коробка передач, з нормативним пробігом, на ходу, придатного до експлуатації становить 145 740 (сто сорок п'ять тисяч сімсот сорок) гривень (а.с.102-154). За змістом ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно до ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшень, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності. Суд розцінює критично твердження відповідача, в частині, що спірні житловий будинок та автомобіль, є його особистою власністю, оскільки на підтвердження даних фактів відповідачем не представлено жодних доказів. Враховуючи, що спірне майно, зокрема однокімнатна квартира [ADDRESS] житловою площею 19,8 кв.м., житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за наступною адресою: [ADDRESS], автомобіль Honda Stream, 2001 року випуску придбано подружжям у період шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя, що повністю підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами, позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: approved