Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» 711 грн. доплати по оренді орної землі, 753 грн. несплату за користування сіножатями та пасовищами, 1082 грн. пені за несвоєчасне внесення орендної плати, та моральні шкоду в сумі 5000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачем на початку 2014 року було отримано повідомлення від відповідача про перехід права оренди за договором оренди земельної ділянки від 10.12.2006 року від ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» до ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО». Позивач за таких обставин та у зв'язку з тим, що ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» використовувало земельну ділянку, вважає, що орендна плата сплачена не в повному обсязі. В судове засідання позивач не зявився, представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову аперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 10.12.2006 року між [PERSON] та ТОВ «ЛОТУРЕ - АГРО» було укладено договір оренди землі, згідно якого Позивач передав в тимчасове платне користування до ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що перебувають у його приватній власності згідно Державного акту ІV-СМ №017908 виданого 01.11.2001 року (а.с. 9-14). 18.04.2014р. ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» та ПАТ «БАНК КАМБІО» уклали Договір про відступлення права вимоги за кредитним договором (а.с. 69-71). Відповідно до пункту 1.1 цього Договору ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» прийняло від ПАТ «БАНК КАМБІО» право вимоги та стало кредитором ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» за договорами: Кредитним договором №487/02-2009 від 08.09.2009 р., кредитним договором №001/1-2012/840 від 15.02.2012р. та договором про надання банківської гарантії №005г-2013/980 від 21.02.2013 р (далі Основні договори) (а.с. 56-65). Згідно п. 1.2. Договору ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» одержав право вимагати від ТОВ «ЛОТУРЕ- АГРО» належного виконання зобов'язань за Основними договорами. Відповідно до пункту 1.6 Договору про відступлення права вимоги за кредитним договором від 18.04.2014р. ПАТ "БАНК КАМБІО" передало ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» право на задоволення вимог за кредитним договором №487/02-2009 від 08.09.2009р., кредитним договором №001/1- 2012/840 від 15.02.2012р. та договором про надання банківської гарантії №005г-2013/980 від 21.02.2013р. шляхом набуття прав оренди на земельні ділянки (а.с 74). Відповідно до пункту 1.7 Договору від 18.04.2014р. з моменту його підписання ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» набуло право вимоги за основними договорами та стало орендарем в договорах оренди, права на оренду яких було заставлено. [PERSON] прийому-передачі ПАТ «БАНК КАМБІО» передало, а ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» прийняло договір застави від 03.09.2013р. з додатками (перелік земельних ділянок, право оренди яких заставлено). Отже станом на 18.04.2014 року ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» стало кредитором ТОВ «ЛОТУРЕ- АГРО» та отримало право оренди земельних ділянок, яке було предметом застави за договором застави від 03.09.2013 року. 4.5 ст. 93 Земельного кодексу України встановлено: «Право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного капіталу власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом». Стаття 8-1 Закону України «Про оренду землі» також передбачає право орендаря на передачу в заставу права оренди. Крім того, ця стаття передбачає і можливість відчуження права оренди. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконане, якщо інше не передбачено законом чи договором.( ст. 20 ЗУ «Про заставу»). При заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права ( ст. 23 ЗУ «Про заставу»). Згідно ст. 512 ЦКУ кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Отже, з 18.04.2014р. ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» стало кредитором ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» і набуло прав орендаря за договорами оренди земельних ділянок в Недригайлівському, Липоводолинському, Роменському та Охтирському районах Сумської області за договорами оренди, орендарем яких було ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО», а орендодавцями фізичні особи власники земельних ділянок. Перелік орендодавців, розмір земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки, строк дії договорів оренди вказано в Додатках до Договору застави. Таким чином, до Відповідача перейшли всі права та обов'язки, визначені договором оренди землі від 10.12.2006, укладеного між Позивачем та ТОВ «ЛОТУРЕ - АГРО», право оренди за яким було передано в заставу за договором застави від 03.09.2013 року. Пунктом 2 договору оренди від 10.12.2006 р. визначено «В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,9526 га. у тому числі ріллі - 2,4366 га. сіножатті 0,3465 га, пасовища 0,1695 га»; п. 4 договору визначено «Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 33403,26 грн., в тому числі рілля 32283,38 грн., сіножатті - 795,06 грн., пасовища - 324,81 грн.»; п. 9 договору визначено «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 1,5% від нормативної оцінки землі, що становить 501 грн. в рік». Зміна умов договору, як передбачено п. 36 договору від 10.12.2006 року, здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін». Посилання позивача на пункт 13 Договору орендар від 10.12.2006 року як на обов'язок орендаря про постійний перегляд орендної плати не відповідає фактичним обставинам та тексту договору оренди. Пункт 13 Договору передбачає, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки з вини орендаря, що підтверджено документом; в інших випадках, передбачених законом. З моменту підписання договору оренди землі від 10.12.2006 року по теперішній час не було підписано жодних додаткових угод між відповідачем та ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» щодо збільшення розміру орендної плати за договором, тому нарахування орендної плати за землю має здійснюватись на умовах, визначених п. 9 договору, а саме в розмірі 1,5 відсотки від нормативної оцінки землі. Пунктом 9 договору оренди землі між позивачем та ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» передбачено її ставку у розмірі 1,5% від нормативної оцінки землі. Відповідно до інформації відділу Держземагентства у Липоводолинському районі Сумської області вартість земельної частки (паю) на території Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області у 2014 році складав 72516,82 грн. (а.с. 20). Відповідно розмір орендної плати має складати 1087,75 грн. (72516.82 х 1.5%). Враховуючи те, що ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» є податковим агентом і самостійно обраховує та сплачує податок на доходи фізичних осіб (ПДФО), ставка якого дорівнює 15 %, сума, яка має бути сплачена орендодавцю становить 924,59 грн. (1087,75-15%). Відповідно до п.11 вищезазначеного договору оренди землі орендна плата вноситься до 1 грудня поточного року. Позивач своєчасно нарахував орендну плату та виплатив її орендодавцю -позивачу за першим його зверненням. Виплату орендної плати було здійснено по першій вимозі позивача, який не є мешканцем с. Синівка, Липоводолинського району, Сумської області та звернувся до відповідача лише 11 березня 2015 року. Той факт, що позивачу було сплачено грошові кошти в розмірі 4% від нормативно грошової оцінки землі в розмірі 2844,48 грн. обґрунтовується лише доброю волею ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» та є заохочувальним заходом. Щодо твердження позивача про те, що орендна плата нараховувалась йому лише за користування ріллею то це твердження не є вірним, оскільки до ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» (відповідно до договору про відступлення права вимоги за кредитним договором від 18.04.2014) перейшли права не тільки в частині права оренди ріллі, а перейшли права орендаря за договором оренди від 10.12.2006 р. Щодо зазначеного розміру площі земельної частки (паю) у довідці про доходи від 30.01.2015, то такі дані були внесені помилково. Що стосується вимоги позивача про стягнення на її корись 5000 гривень в рахунок погашення завданої моральної шкоди, суд вважає, що в задоволенні даної вимоги також необхідно відмовити, так як відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а виходячи з вищевикладеного вбачається, що прав позивача не було порушено. Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні даного позову необхідно відмовити в звязку з його необґрунтованістю.

Outcome: dismissed