overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

У серпні 2021 року «УніверсалБанк» звернулось до суду з позовом до\~\~ [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача на користь банку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 40284,62 грн. та витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в жовтні 2017 року акціонерне товариство «Універсал Банк» запустив новий проект монобанк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки монобанк. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту монобанк є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", далі - Умови, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terrns. Витяг з Умов та Тарифи за карткою Monobank додаються до позову. В Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 20.11.2017 року [PERSON] просив відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму вказану в додатку. Враховуючи невиконання відповідачем умов договору просить суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 20.11.2017 року станом на 05.05.2021 року в сумі 40284,62 та судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2021 року визначеного головуючого суддю Іванченко А.М. Ухвалою судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.09.2021 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом )сторін. Представник АТ «Універсал банк»\~ у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує,\~\~ проти винесення заочного рішення не заперечує. [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення кореспонденції на адресу реєстрації, а також,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

У серпні місяці 2014 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до Чорнухинської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок. В підтвердження своїх позовних вимог вказує, що в [ADDRESS] в 1975 році побудував житловий будинок. В зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній, він не може оформити на себе право власності на будинок і тому змушений звернутися до суду з даним позовом. Просив суд визнати право власності на будинок з господарськими будівлями, за ним. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив визнати право власності на житловий будинок з господарським будівлями, який розташований по [ADDRESS] за ним. [PERSON] дружина позивача в судовому засіданні не заперечує, щоб право власності на житловий будинок було визнано за її чоловіком. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] разом з дружиною в 1975 році збудував будинок з господарським будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] і проживає в будинку до цього часу, що підтверджується довідкою виданою Чорнухинською селищною радою від 22 серпня 2014 року. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення документів у встановленому порядку йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавленим цього права чи обмеженим у його здійсненні. Згідно ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 328 ЦК України "Право власності набувається на підставах, що заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом." Для визнання права власності на житловий будинок із господарськими будівлями за позивачем є всі правові підстави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

У серпні місяці 2015 року ПАТ «Хмельницькобленерго» звернулося з позовом, який мотивує тим, що 27 грудня 2014 року представниками Хмельницького міського району електричних мереж під час рейдової перевірки було виявлено самовільне безоблікове підключення споживача до електромереж енергопостачальника за адресою по [ADDRESS]. Вказаний факт зафіксовано актом про порушення Правил користування електричною енергією № А001892 від 27.12.2014 року. Розкрадання електроенергії здійснював [PERSON], котрий від підпису акту про порушення відмовився. Сума заподіяних збитків становить 3 104,1 грн. відповідно до проведеного розрахунку. Просить стягнути з відповідача завдані збитки та судові витрати. Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримала, просить їх задоволити. Суду пояснила, що вина відповідача у заподіянні збитків в розмірі 3104,1 грн. підтверджується актом про порушення, складеного працівниками РЕМ яким зафіксовано споживання електроенергії поза обліком. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку, поважних причин неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що відповідач [PERSON] допустив самовільне безоблікове підключення споживача до електромереж енергопостачальника, що завдало позивачу збитків на суму 3 104,1 грн. Вказані обставини виявленого без облікового споживання електроенергії підтверджуються актом про порушення № А001892 від 27.12.2014 року та розрахунком нанесеного збитку розрахованого згідно Методики. Відповідач відмовився підписати акт про порушення Правил споживання електроенергії, однак про дату і час проведення засідання комісії був повідомлений належним чином та на засідання не з»явився. Відносини, що виникли між сторонами регулюються ст.27 Закону України "Про електроенергетику". Згідно п.2 ст.27 означеного закону правопорушення в електроенергетиці є крадіжка електричної енергії, безоблікове споживання електроенергії і порушення правил користування електричною енергією. Відповідно до п.48 Правил користування електроенергією споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії та споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно частини 4 і 5 пункту 53 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1357 від 26.07.1999 року розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття показань чи технічної повірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків. Тому стягненню з відповідача підлягає сума завданих збитків 3 104,1 грн., судовий збір у сумі 243,60 грн. на користь енергопостачальної компанії. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

У серпня 2016 р. позивачі звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], яким просив визнати дійсним договір міни, відповідно до якого позивачі обміняли належну їм квартиру [ADDRESS], на належну відповідачам квартиру [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всі умови договору виконанні. В судове засідання позивачі не зявились, надали заяву про слухання справи у їх відсутність. Відповідачі та представник третьої особи в судове засіданні не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до копії договору міни оформленого Товарною біржею "Нерухомість-Центр" за реєстровим № 2-401 від 27 квітня 1999 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] обміняли квартиру № 79по пр. Миру, 34-а, у м. Миколаєві, на квартиру [ADDRESS], яка належала [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Договір нотаріально не посвідчувався, але сторонами фактично виконаний і право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартиру № 79по пр. Миру, 34-а, у м. Миколаєві, зареєстровано БТІ 30 квітня 1999 року за реєстровим № 18913, згідно реєстраційного посвідчення. Відповідно до ст. 47, 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу нерухомості, що не посвідчений нотаріально, може бути визнаний судом дійсним, якщо однією стороною він виконаний повністю або частково, а друга сторона ухиляється від його нотаріального оформлення. Таким чином позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

У січні 2014 р. [PERSON] звернувся з позовом, в якому зазначено, що [PERSON] є його сином. Позивач досяг пенсійного віку, в зв*зку із станом здоров*я є не працездатний та потребує матеріальної допомоги відповідача. Посилаючись на те, що відповідач в добровільному прядку допомоги не надає, хоча має таку можливість, просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 650 грн. . В судове засідання позивач не з*явився, подав заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, в судове засідання не з'явився подав заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст..51 Конституції України повнолітні діти зобов"язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов"язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Ст.205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Вивчивши усі надані докази у сукупності, беручи до уваги матеріальне положення позивача, той факт, що позивач досяг пенсійного віку та потребує матеріальної допомоги відповідача, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Міського медично-виробничого підприємства "Профілактична дезінфекція" (далі - відповідач) про стягнення нарахованої, але не виплаченої матеріальної допомоги при звільненні та середнього заробітку за період затримки розрахунку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в день звільнення позивача, відповідач видав розрахунковий лист, яким було нараховано матеріальну допомогу, однак розрахунок не був проведений. Тому, позивач просила суд стягнути з відповідача матеріальну допомогу в сумі 2767,60 грн. та компенсацію за затримку розрахунку в розмірі середньоденного заробітку за період з 01.01.2014 р. по 27.03.2014 р. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та просила не стягувати компенсацію за затримку розрахунку. Суд, заслухавши пояснення сторін та надані по справі докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що позивач дійсно працювала у відповідача на посаді дезінфектора починаючи з 10.08.1979 р. та була звільнена з посади, за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію 05.12.2013 р. Відповідно до розрахункового листка, відповідач, в день звільнення позивача, повинен був здійснити розрахунок та виплатити позивачу матеріальну допомогу - 2767,60 грн. (а.с.6). Згідно із довідкою № 26/48 від 25.03.2014 р., заборгованість відповідача перед позивачем складає 2767,60 грн. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення (ч. 1 ст. 116 КЗпП України). Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Враховуючи те, що відповідач не провів повний розрахунок з позивачем у день звільнення, відповідач повинен сплати позивачу середній заробіток за весь час затримки за період з 01.01.2014 р. по 27.03.2014 р. (59 днів) кошти в сумі в сумі 6785,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що з відповідача на корись позивача підлягає стягненню матеріальна допомога в розмірі 2767,60 грн. та середній заробіток за весь час затримки - 6785,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 08 листопада 1997 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають двох дітей: доньку, [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося. Шлюбні відносини припинені з вересня 2013 року оскільки у них з відповідачкою різні погляди на життя, сім'ю і подружні відносини, втрачено почуття довіри та порозуміння. Примирення не можливе, подальше збереження сім"ї недоцільне. Позивач просить розглянути справу у його відсутність у зв"язку з виїздом, та шлюб розірвати. Відповідач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову не заперечує, просить залишити їй прізвище [PERSON]. . В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 листопада 1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження ( а.с.9).Від шлюбу мають дітей: доньку, [PERSON],[INFO] та сина [PERSON].(а.с.7-8). Діти знаходиться на утриманні відповідачки. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з вересня 2013 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 25 серпня 2007 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], син мешкає з відповідачкою. Спільне життя не склалося. Шлюбні відносини припинені з 2012 року оскільки у них з відповідачкою різні погляди на сім'ю і подружні відносини, втрачено почуття довіри та порозуміння, з цих підстав неодноразово виникали сварки. Примирення не можливе, подальше збереження сім"ї недоцільне.Просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з"явилися :позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовільнити. Відповідач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 серпня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с.4). Сторони мають сина [PERSON], [INFO], згідно копії свідоцтва про народження (а.с.5). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з 2012 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 27 листопада 2013 року він припаркував власний автомобіль HYNDAI Elantra, н/з [NUMBER] на узбіччі вулиці Чапаєва, поблизу будинку №84,що в селі Чернявка Червоноармійського району , а сам пішов до будинку . Близько 17 год. 50 хв., він почув, що у автомобілі спрацювала сигналізація та побачив, що поряд з його автомобілем знаходиться кінь, запряжений у віз . Водія даного транспортного засобу в цей час був відсутній.Побачивши на автомобілі механічні пошкодження він відразуж викликав працівників ДАІ . Через деякий час до місця події прибув власник коня [PERSON], який у своїх поясненнях інспектору ДАІ, повідомив, що він залишив без нагляду свого коня запряженого у гужову повозку , у результаті чого кінь здійснив наїзд на припаркований автомобіль HYNDAI. Таким чином, [PERSON] порушив вимоги п.7.8 ПДР України ,у зв"язку з чим постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області його визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу. У результаті даної ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження, перелік яких зафіксовано довідкою ВДАІ Червоноармійського району. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля ,згідно рахунку-фактури №БА-0055374 від 30.11.2013 року становить 12705,37 грн.. Оскільки [PERSON] відмовляється добровільно відшкодувати завдану йому майнову шкоду, просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь 12705 грн. 37 коп. матеріальної шкоди та витрати ,пов"язані зі сплатою судового збору. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов з викладених у ньому підстав та просив постановити рішення про задоволення вказаного позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечува щодо його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вважає ухвалити рішення про його задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на якого ухвалено судове рішення судом присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн. ,тому цей розмір витрат підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 25.09.2001 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №1966. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Протягом останніх двох років сімейне життя у сторін поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен зі сторін по різному дивиться на головні критерії шлюбу та має різні погляди на шлюб та сім'ю. З грудня 2013 року сторони проживають окремо. Подружні відносини припинені. Шлюб існує формально, тому позивач дійшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Син залишається проживати з позивачкою. Спір про поділ майна відсутній. До судового засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позов підтримала, просила слухати справу у її відсутність. При реєстрації розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Судові витрати просила залишити за нею. До судового засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої позов визнає, просить слухати справу у його відсутність. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 25.09.2001 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1966 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 26.04.2002 року, виданого міським відділом РАГС управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1047 (а.с. 7). Судом встановлено, що протягом останніх двох років сімейне життя у сторін поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин з грудня 2013 року. Кожен зі сторін по різному дивиться на головні критерії шлюбу та має різні погляди на шлюб та сім'ю. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина сторін залишається проживати з позивачкою. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і зберегти її неможливо, тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки за її клопотанням залишити - [PERSON]. Судові витрати залишити за позивачкою. На підставі викладеного та

Outcome: approved