Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

11.08.2016 р. [PERSON] звернувся до ТОВ «Мрія-2», КП ЖКС «Черьомушки» про визнання недійсними договору оренди та ордерів. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що з 15.12.2004 року відомчий (чоловічий) гуртожиток для самотніх, який є частиною комунальної власності цілого майнового комплексу Одеської міської ради, пл. Думська, 1 м. Одеса, 65004 та по вул. Радісна, 7 м. Одеса, 65072, було передано в оренду ТОВ «Мрія-2», розташоване по вул. В.Терешкової, 21 м. Одеса, 65078, строком на 25 років. КП ДЕЗ «Малиновський» в особі директора комунального підприємства [PERSON] відповідно до Статуту комунального підприємства Дирекція єдиного замовника Одеської міської ради, не мала права розподіляти житловий фонд міської ради, а представництво по управлінню комунальної власності Одеської міської ради, яке завідує тільки нежитловим фондом, також не мало права затверджувати зазначений «Договір №31». При цьому відомчий гуртожиток для самотніх по вул. Радісна, 7 м. Одеси, з 2002 року знаходиться під арештом, згідно виданого «Рішення» від 21.02.2014 року № 11105651. При цьому «Договір №31» був погоджений без конкурсу як того вимагає Закон України «Про оренду державної та комунальної власності», що вказує на недійсність «Договору №31». Додаток до «Договору№31» між КП ЖКС «Черьомушки» та ТОВ «Мрія-2» також укладено незаконно, до того ж КП ЖКС «Черьомушки» є балансоутримувачем даного гуртожитку, що виключає його повноваження на укладення такого додатку до «Договору №31», з порушенням права громадян законно зареєстрованих в гуртожитку, на житло, дозволивши в додатку до «Договору №31» орендатору ТОВ «Мрія-2» переселяти, виселяти, підселяти жильців гуртожитку, що порушує Закон України №500 від 04.09.2008 року, який забороняє переміщення, виселення громадян, які проживають в гуртожитках, зареєстрованих на законних підставах. Гуртожиток передали в оренду при не погоджених та не затверджених тарифах на житлово-комунальні послуги з Одеською міською радою відносно вимог діючого законодавства України, що підтверджує акт № 000340 від 24.08.2011 року з державною інспекцією контролю за цінами в м. Одесі та Одеській області. Позивач вважає, що «Договір №31» від 15.12.04 року підлягає обовязковому нотаріальному оформленню, ця умова не була дотримана тому, ТОВ «Мрія» порушила умови чинного законодавства України. Зазначає, що в гуртожитках, які передбачені для проживання самотніх громадян при необхідності, з дозволу виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради можуть бути тільки виділені приміщення для проживання родин, а не орендатора ТОВ «Мрія -2». Ці приміщення повинні бути розташовані в окремих підїздах (секціях) житлового будинку. В порядку ст. 131 ч.3 ГПК України 04.07.2011 року КП ЖКС «Черьомушки» укладено мирову угоду з ТОВ «Мрія 2» та «Договір №31» достроково розірвано в Господарському суді м. Одеси, але не законно взяті зобовязання в ч.2 дозволяють витребувати борги з обслуговування гуртожитку по вул. Радісна, 7, при не погоджених та не затверджених тарифах ТОВ «Мрія 2» з Одеською міською радою, що підтверджує акт № 000340 від 24.08.11 року, відповідно якого ТОВ «Мрія-2» не повернула жильцям 27908 грн., які нараховані жильцям за фактично не надані послуги, чого КП ЖКС «Черьомушки» не витребував з ТОВ «Мрія-2». КП ЖКС «Черьомушки» не заявив вимоги про визнання недійсними ордери видані ТОВ «Мрія -2», будучи ознайомленим, що законного права на видачу ордерів, відповідно законодавству України, ТОВ «Мрія-2» не мала, як і особи, яка отримала реєстрацію; ордера від ТОВ «Мрія 2». Також КП ЖКС «Черьомушки» порушила свій наказ № 226 від 26.07.2011 року про прийняття переліку осіб зареєстрованих та проживаючих за адресою [INFO], тільки у яких є законні підстави на вселення та реєстрацію, що підтверджує відповідь з Малиновської районної адміністрації від 09.09.2013 року ч. 2552/0607. Виданий ордер ТОВ «Мрія 2» від 17.06.2011 року громадянину [PERSON] без законних підстав для проживання з родиною, використовуючи гуртожиток не за цільовим призначенням, на кімнату №30, де він проживав по 24.06.2011 року на законних підставах, зареєстрований з 1993 року в гуртожитку по вул. Радісна, 7 м. Одеса, 65072, про що свідчить довідка Ф-1, договір на проживання та ін. Порушено його право на проживання за місцем реєстрації. Просить суд визнати недійсним Договір №31 оренди житлового приміщення від 15.12.2004 року ТОВ «Мрія-2», розташований по вул. Терешковій, 21 м. Одеси, 65078, визнати недійсними всі ордери, які видані ТОВ «Мрія 2» на житлово-комунальну власність м. Одеси гуртожитку по вул. Радісна, 7 м. Одеса, 65072, стягнути судовий збір з відповідача ТОВ «Мрія -2». В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Окремо зазначив, що відмовляється уточнити які саме ордери ТОВ «Мрія -2» просить визнати недійсним, оскільки вважає, що всі ордери ТОВ «Мрія -2» є недійсними. Представник відповідача ТОВ «Мрія 2» - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову. Представник відповідач ТОВ «Мрія 2» в особі директора [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду письмові заперечення (вхід. 44575 від 26.10.2016 року), в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає, просила суд залишити позовні вимоги без задоволення. Представник третьої особи Одеської міської ради в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15.12.2004 року між Комунальним підприємством ДЄЗ «Маліновське» Одеської міської ради, в особі директора [PERSON], який діє на підставі Статуту та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія-2», в особі директора [PERSON] укладено договір №31 оренди житлового приміщення, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування відокремлений будинок, з підсобними приміщеннями, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Радісна, буд.7, загальною площею 3324,0 м2 для використання під гуртожиток. Строк дії договору оренди з 27.12.2004 року по 31.12.2029 рік (а.с.8-13), про що 27.12.2004 року було складено акт приймання передачі (а.с.14). 01.02.2009 року між КП ЖКС «Черьомушки» Одеської міської ради в особі директора [PERSON], який діє на підставі Статуту, з одного боку, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» в особі директора [PERSON], яка діє на підставі Статуту товариства, з іншого боку, уклали додаткову угоду, відповідно до якої пункти 4.1. розділу 4 та п.1.2. розділу 1 Договору №31 оренди житлового приміщення від 15.12.2004 року були викладені наступним чином: вказаний у п.1.1 будинок орендодавцем передається орендарю для використання під гуртожиток. Орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане за цим договором оренди, нарівні із захистом встановленим законодавством щодо захисту права власності. Орендар має право вселяти, виселяти та переселяти мешканців гуртожитку, а також виконувати інші дії відносно гуртожитку відповідно до чинного законодавства України» (а.с.15). Позивач в своєму позові просить визнати вищезазначений договір оренди №31 від 15.12.2004 року недійсним. Вказаний\~договір\~не\~відповідає\~вимогам\~ст.ст. 793-797 ЦК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.793 та ст. 794 ЦК України\~/ в ред. До 10 січня 2007 року/ договір оренди будівлі або іншої капітальної споруди /їх окремої частини/ строком\~на\~один\~рік\~і\~більше\~підлягає нотаріальному посвідченню та\~державній реєстрації.\~В\~порушення\~вказаних\~вимог\~закону договір оренди від 15.02.2004 року рокунотаріально\~не\~посвідчений\~і\~не\~зареєстрований\~державним\~органом\~влади. Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно\~до\~ч.\~2\~ст.\~215,\~ч.1\~ст.\~216\~ЦКУкраїни\~нікчемний\~договір\~є\~недійсним,\~недійсний\~правочин\~не\~створює\~юридичних\~наслідків,\~крім\~тих,\~що\~повязані з його недійсністю. Нікчемний договір є недійсним з моменту його вчинення /ч.\~1\~ст.\~236\~ЦК\~України/.\~Таким\~чином,\~укладений\~сторонами договір оренди від 15.12.2004 року є\~нікчемним з\~часу\~його вчинення\~і\~не\~породжує юридичні\~наслідки\~для\~сторін. Вимога про\~встановлення\~нікчемності\~правочину\~підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину\~недійсним. Відповідно до\~ст. ст.\~215\~та\~216\~ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину (п. 5\~постанови Пленуму Верховного Суду України від\~6 листопада\~2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними"). Проте [PERSON] не зверталася до суду із вимогою про встановлення нікчемності правочину та (або) застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Судом встановлено, що Договір №31 від 15.12.2004 року не був нотаріально посвідчений, у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, тому суд вважає, що вимога позивача про визнання такого договору недійсним не підлягає задоволенню. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Крім того, позивач просить суд визнати недійсними ордерів, які були видані ТОВ «Мрія-2» на житлово-комунальну власність м. Одеси гуртожитку по вул. Радісна, 7 м. Одеса. Відповідно до ч. 4\~ст. 10 ЦПК України\~суд має сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, сприяти здійсненню особам, які беруть участь у справі, в реалізації їхніх прав. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України). Під час судового розгляду справи судом, відповідно до ч. 4\~ст. 10 ЦПК України, неодноразово розяснювалось право позивача на уточнення позову в частині вимог про визнання недійсними ордерів, які були видані ТОВ «Мрія-2» на житлово-комунальну власність м. Одеси гуртожитку по вул. Радісна, 7 м. Одеса, а саме про необхідність уточнення реквізитів ордерів та кому саме було їх видано. Однак позивач на зазначене відмовився уточнити позовні вимоги. Згідно зі\~ст. 59 ЖК України\~ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами невідповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст.. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачем не було конкретизовано, який саме ордер він вважає, недійсним, суд не вбачає підстав для задоволення цих позовних вимог.

Outcome: dismissed