Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

02.02.2016 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14 липня 2008 р. між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № CM-SME 700/275/2008. Згідно з Кредитним договором Банк надав [PERSON] кредит в сумі 58700 доларів США у строк до 13 липня 2023 p.. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед Банком за вказаним Кредитним договором 14.07.2008 між Банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки(майнової поруки) № РМ-SME 700/275/2008. Згідно з умовами вказаного договору предметом іпотеки було встановлено нерухоме майно - нежитлові приміщення підвалу № 1,2,4 в житловому будинку літ. «А-7», загальною площею 27,0 кв.м., що знаходяться за адресою : м.Харків, вул.. Червонопрапорна, буд.7/9. 29.04.2010 р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. та договір про відступлення права вимоги б/н, відповідно до умов вищевказаних договорів до ТОВ «ОТ П Факторинг Україна» перейшло право вимоги за вищевказаними договорами. Отже, до Позивача перейшли усі права Банку щодо права вимоги до Відповідача за Кредитним договором та Договором іпотеки. Проте, [PERSON] умови договору не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість за Кредитним договором. 23 квітня 2015 року Московським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення про стягнення солідарно з [PERSON] та ПП «Глобус Харків Плюс» суми боргу за кредитним договором CM-SME 700/275/2008 від 14.07.2008 заборгованість по тілу кредиту в розмірі 755 184 грн. 52 коп.. Тому, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно.,- нежитлові приміщення підвалу № 1,2,4 в житловому будинку літ. «А-7», загальною площею 27,0 кв.м., що знаходяться за адресою : м.Харків, вул.. Червонопрапорна, буд.7/9.. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором від 14.07.2008 року між [PERSON] з одного боку та ЗАТ «ОТП Банк» з іншого, був укладений Договір іпотеки PM-SME 700/275/2008 З огляду на вищевикладене, загальна заборгованость [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором CM-SME 700/275/2008 від 14.07.2008 становить: по тілу кредиту в розмірі 755 184 гри. 52 коп.; заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам в розмірі - 68 429 грн. 90 коп., пеню за несвоєчасне повернення суми кредиту у розмірі 3 006 792,64 грн.про що Московським районним судом м. Харкова було ухвалено відповідне рішення від 23.04.2015 по справі №643/330/15-ц . В\~\~судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність при заочному розгляді справи, позовні вимоги підтримає в повному обсязі.\~\~ Відповідач повторно\~\~в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, ніяких заяв до суду не подав, у зв'язку з чим суд розглядає справу у його відсутність при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи,\~\~приходить до наступного. Відповідно до\~\~ч.1\~ст. 11\~\~ЦПК України\~\~суд\~\~розглядає цивільні справи\~\~не інакше як за зверненням фізичних\~\~чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть\~\~участь у справі.\~\~ Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~\~кожна сторона\~\~зобов'язана довести\~\~ті обставини,\~\~на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 14 липня 2008 р. між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № CM-SME 700/275/2008. Згідно з Кредитним договором Банк надав [PERSON] кредит в сумі 58700 доларів США у строк до 13 липня 2023 p.. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед Банком за вказаним Кредитним договором 14.07.2008 між Банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки(майнової поруки) № РМ-SME 700/275/2008. Згідно з умовами вказаного договору предметом іпотеки було встановлено нерухоме майно - нежитлові приміщення підвалу № 1,2,4 в житловому будинку літ. «А-7», загальною площею 27,0 кв.м., що знаходяться за адресою : м.Харків, вул.. Червонопрапорна, буд.7/9. 29.04.2010 р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. та договір про відступлення права вимоги б/н, відповідно до умов вищевказаних договорів до ТОВ «ОТ П Факторинг Україна» перейшло право вимоги за вищевказаними договорами. Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги. Статтею 514 цього ж кодексу встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Отже, до Позивача перейшли усі права Банку щодо права вимоги до Відповідача за Кредитним договором та Договором іпотеки. Пунктом 1.1. частини №2 Кредитного договору CM-SME 700/275/2008 сторони погодили його предмет, відповідно до якого в порядку, передбаченому договором Банк надав Позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначених у частині №1 Договору, а Позичальник прийняв кредит та зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у Договорі. Відповідно до пункту 1.4. частини №2 Договору за користування кредитом Позичальник зобов'язався сплатити Банку відповідну плату в порядку та на умовах, що були визначені Договором. Згідно із пунктом 1.5. частини №2 Договору повернення відповідної частини кредиту мало здійснюватися Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено Договором. У відповідності до п. З частини 1 Кредитного договору сторони Кредитного договору визначили відсоткову ставку, як FIDR+6 % відсотків річних, де FIDR - це процентна ставка по строковим депозитам фізичних осіб в гривні, що розміщені в Банку на строк 366 днів, з виплатою відсотків після закінчення строку дії депозитного договору. Інформація щодо розміру ставки FIDR (в залежності від зміни вартості кредитних ресурсів Банку може змінюватись) розміщується на сайті Банку www.otpbank.com.ua, а також в приміщеннях Банку на інформаційних стендах.- Проте, [PERSON] умови договору не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість за Кредитним договором. 23 квітня 2015 року Московським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення про стягнення солідарно з [PERSON] та ПП «Глобус Харків Плюс» суми боргу за кредитним договором CM-SME 700/275/2008 від 14.07.2008 заборгованість по тілу кредиту в розмірі 755 184 грн. 52 коп.; заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам в розмірі -68 429 грн. 90 коп., пеню за несвоєчасне повернення суми кредиту у розмірі 3 006 792,64 грн. Крім того 14.09.2009 старшим державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого напису №244, виданого 25.06.2009 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Однак на теперішній час вимоги кредитора залишаються не задоволеними. Відповідно до ст. 128 Конституції України рішення суду є обов'язковим для виконання. Однак на теперішній час рішення Московського районного суду м. Харкова про стягнення з [PERSON] суми боргу за кредитним договором CM-SME 700/275/2008 не виконано. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з-розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Відповідно до Закону України «Про іпотеку» , іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом Тому, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно.,- нежитлові приміщення підвалу № 1,2,4 в житловому будинку літ. «А-7», загальною площею 27,0 кв.м., що знаходяться за адресою : м.Харків, вул.. Червонопрапорна, буд.7/9.. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором від 14.07.2008 року між [PERSON] з одного боку та ЗАТ «ОТП Банк» з іншого, був укладений Договір іпотеки PM-SME 700/275/2008 відповідно до пункту 1.1. якого для забезпечення повного та своєчасного виконання боргових зобов'язань Іпотекодавець надав у іпотеку Іпотекодержателю - Банку нерухоме майно,визначене у статті 3 цього Договору. Відповідно до п.3.1. Опис предмета іпотеки. Предметом іпотеки за цим Договором є нежитлові приміщення підвалу № 1,2,4 в житловому будинку літ. «А-7», загальною площею 27,0 кв.м., що знаходяться за,адресою : м.Харків, вул.. Червонопрапорна, буд.7/9, та належить Іпотекодавцю(Відповідачу) на праві власності, що підтверджується Договором купівлі-продажу Предмету Іпотеки. Відповідно до п.3.2. Склад предмета іпотеки. Предмет іпотеки складається з: нежитлових приміщень підвалу № 1,2,4 в житловому будинку літ. «А-7», загальною площею 27,0 кв.м. Згідно з Витягом № 19486204, виданим Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 10.07.2008 загальна вартість Предмета Іпотеки становить 406 000 грн. Згідно статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що Іпотекодержатель, а в нашому випадку Позивач, має право звернутись у будь-якій час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором. Відповідно до п.6.2 договору іпотеки Іпотекодержатель (Позивач) має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплати Боржником (Відповідачем) Позивачу будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; порушення Відповідачем будь-якого із зобов'язань за ст.5 договору іпотеки; інших обставин, передбачених чинним законодавством України. За рахунок предмета іпотеки Позивач може задовольнити всі боргові зобов'язання, не сплачені Відповідачем, і вимоги стосовно повного відшкодовування всіх збитків, завданих порушенням Відповідачем його зобов'язань за договором іпотеки, а також всіх фактичних витрат, понесених Позивачем у зв'язку із реалізацією його права (п.6.1 іпотечного договору). Позовні вимоги в частині звернення стягнення та реалізації предмета іпотеки ґрунтуються на положеннях Закону України „Про іпотеку", а саме: Відповідно статті 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпротекодержатель яким є Позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 7 Закону за рахунок іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору та ін. Відповідно до п.6.2 договору іпотеки Іпотекодержатель (Позивач) має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплати Боржником (Відповідачем) Позивачу будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; порушення Відповідачем будь-якого із зобов'язань за ст.5 договору іпотеки; інших обставин, передбачених чинним законодавством України. За рахунок предмета іпотеки Позивач може задовольнити всі боргові зобов'язання, не сплачені Відповідачем, і вимоги стосовно повного відшкодовування всіх збитків, завданих порушенням Відповідачем його зобов'язань за договором іпотеки, а також всіх фактичних витрат, понесених Позивачем у зв'язку із реалізацією його права (п.6.1 іпотечного договору). Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що Іпотекодержатель, а в нашому випадку Позивач, має право звернутись у будь-якій час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором. Приписами ст. 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» встановлено, що Позивач має право організувати продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу між іпотекодавцем та покупцем або продати від свого імені, якщо це передбачено іпотечним договором, або іпотекодержатель та іпотекодавець досягли відповідної згоди шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому кошти за придбану нерухомість покупець сплачує на банківські рахунки іпотекодержателя. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договором про задоволення також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, яке визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Пунктом 6.4 договору іпотеки передбачено, що Позивач має право застосувати спосіб позасудового врегулювання в порядку, передбаченому чинним законодавством України, у тому числі згідно зі ст.ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку». Частиною 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, якщо рішення суду передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за ЗО днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця. Відповідно до ч.5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Таким чином Позивач має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Відповідно до п.61 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (надалі - Інструкція), при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження нерухомого майна, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності на вказане майно та, у передбачених законодавством випадках, документи, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують. Відповідно до п. 63 Інструкції, крім правовстановлювального документа на житловий будинок, садибу та інше нерухоме майно (за винятком земельної ділянки), якщо воно підлягає реєстрації, нотаріус вимагає документи, передбачені наказом Міністерства юстиції України "Про надання витягів з Реєстру прав власності на нерухоме майно та оформлення свідоцтв про право власності на нерухоме майно на спеціальних бланках" від 20 вересня 2002 року N 84/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20 вересня 2002 року N 773/7061 (із змінами і доповненнями, унесеними наказом Міністерства юстиції України від 23 жовтня 2002 року N 92/5). Відповідно до п. 5.1.2 Тимчасового положення про порядок реєстрації-прав власності на нерухоме майно, право на отримання витягу та інформації з Реєстру прав мають тільки власник (власники), його спадкоємці та правонаступники юридичних осіб, уповноважені особи, або відповідні органи державної влади, та зокрема суд. Отже, для задоволення вимог Позивача, як законного іпотекодержателя, шляхом продажу нерухомого майна, необхідне отримання зазначених документів. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. З метою забезпечення повної реалізації Позивачем своїх прав, як іпотекодержателя та запобігання спричинення іпотекодавцем перешкод для подальшої реалізації предмету іпотеки та можливих дій щодо погіршення стану предмета іпотеки, вважаємо за необхідне передати ТОВ «ОТІЇ Факторинг Україна» дане нерухоме майно в управління іпотекодержателя з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Відповідно до ч.2 ст. 118 ЦПК України Позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, які пов'язані між собою. З огляду на вищевикладене, загальна заборгованость [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором CM-SME 700/275/2008 від 14.07.2008 становить: по тілу кредиту в розмірі 755 184 гри. 52 коп.; заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам в розмірі - 68 429 грн. 90 коп., пеню за несвоєчасне повернення суми кредиту у розмірі 3 006 792,64 грн.про що Московським районним судом м. Харкова було ухвалено відповідне рішення від 23.04.2015 по справі №643/330/15-ц . Майно, на яке бажає звернути стягнення Позивач, розташовано за адресою: м. Харків, вул.. Червонопрапорна, буд.7/9. Відповідно до ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Оскільки, квартира, що є предметом іпотеки знаходиться на території Київського районного суду міста Харкова, даний позов підсудний саме цьому суду. Додатково вважаємо зазначити,що з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки позивач звертається після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання, а саме стягнення заборгованості за Кредитним договором CM-SME 700/275/2008 від 14.07.2008, про що Московським районним судом м. Харкова було ухвалено відповідне рішення від 23.04.2015 по справі №643/330/15-ц. Пунктом 6 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (далі - Пленум) визначено, що вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо). Отже,

Outcome: approved