Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 4,37 га ( 3,97 га - рілля та 0,40 га - кормові угіддя) згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 047900, після померлої [INFO] [PERSON] , посилаючись на те, що вона як спадкоємець за заповітом останньої прийняла спадщину, так як подала до держнотконтори відповідну заяву, але не може оформити свої права в позасудовому порядку в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Оскільки у зазначеному вище державному акті ім`я спадкодавця помилково записано як « [PERSON] », яке в подальшому було виправлене на « [PERSON] », тому також просила встановити факт належності померлій [PERSON] зазначеного вище державного акта, виданого на ім`я [PERSON] . За клопотанням позивачки ухвалою судді від 31 липня 2020 року витребувано від Ічнянської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 23-24). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання позивачка не з`явилася, надавши заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачка у судове засідання також не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за відсутності та визнання позовних вимог [PERSON] . Відзиву на позов відповідачкою не подано. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ураховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7), після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,37 га ( 3,97 га - рілля та 0,40 га - кормові угіддя) згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 047900 (а.с. 8, 9, 10, 11). 09 березня 2016 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла земельну ділянку площею 4,37 га згідно державного акта серії І-ЧН № 047900 [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до довідки виконавчого комітету Парафіївської селищної ради № 1-105 від 04.02.2020 року, [PERSON] на день своєї смерті [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] одна (а.с. 14). Як убачається з копії спадкової справи № 333/2019, заведеної Ічнянською районною державною нотаріальною конторою 05 жовтня 2019 року, після померлої [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] як спадкоємець за заповітом від 09.03.2016 року та [PERSON] як спадкоємець за заповітом від 28 серпня 2007 року на земельні ділянки згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 912701 та серії ЯБ № 912750 (а.с. 27-29). Листом Ічнянської районної державної нотаріальної контори № 310/02-14 від 03.04.2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв`язку з відсутністю в неї правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 16). Про втрату державного акта на землю серії І-ЧН № 047900 на ім`я [PERSON] свідчить оголошення у газеті «Трудова слава» (а.с. 17). Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Таким чином із викладеного вище вбачається, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після померлої [INFO] [PERSON] ,так як подала до держнотконтори заяву про прийняття спадщини, однак не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що є підставою для визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування на зазначене спадкове майно. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Як убачається з копії свідоцтва про смерть, а також копії заповіту від 09 березня 2016 року, прізвище, ім`я та по батькові померлої та заповідача у них зазначені як « [PERSON] » (а.с. 7, 13). [PERSON] проживала по [ADDRESS] , що підтверджується копією заповіту останньої та довідкою Парафіївської селищної ради, при цьому в державному акті на право приватної власності на землю серії І- ЧН № 047900 видно, що він виданий на ім`я [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , яке в подальшому було виправлене на ім`я « [PERSON] » та належним чином не завірене. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що при видачі державного акта серії І-ЧН № 047900 ім`я спадкодавця у ньому було помилково зазначене як « [PERSON] », а тому позивачу слід встановити факт того, що державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 047900, виданий Ічнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області 23 лютого 2004 року, на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 23 січня 2004 року № 22, на ім`я [PERSON] в дійсності належить [PERSON] . Встановлення даного факту необхідно заявнику для прийняття спадщини, який встановити іншим шляхом неможливо. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд установив також, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивачки обгрунтовані на законі.

Outcome: approved