Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

[PERSON] з урахуванням зміненого предмету позову звернулася до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовною заявою про визнання недійними та скасування рішень Олексіївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області №125 від 26.06.2001 року, №152 від 08.09.2009 року та №159 від 22.10.2009 року. Крім цього, просить скасувати виданий [PERSON] Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №092296, зареєстрований 11.11.2009 року за № 0109365000051 на земельну ділянку площею 0,25 га кадастровий номер 3520880301:51:000:0174 для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №092297, зареєстрований 11.11.2009 року за №0109365000052 на земельну ділянку площею 0,2989 га кадастровий номер 3520880301:51:000:0175 для ведення особистого селянського господарства. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.10.1992 року у радгоспі «Олексіївський» нею було придбано домоволодіння під [ADDRESS] . Угода була вчинена у письмовій формі у вигляді договору купівлі-продажу. Вказує, що згідно договору придбала житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований на присадибній ділянці розміром 5400 кв.м. 22.09.2009 року рішенням виконавчого комітету Олексіївскої сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області було проведено зміну нумерації домоволодіння по [ADDRESS] , внаслідок чого належне їй (позивачу) домоволодіння змінило номер з №27 на №35. В 1999 році вона за усною угодою надала будинок у користування громадянці [PERSON] , тому у селі саме [PERSON] вважають власником будинку і тому сільська рада видаючи довідку про приватизацію земельної ділянки зазначила власником будинку по [ADDRESS] [PERSON] і з цієї ж причини у рішенні сільської ради про зміну нумерацію будинків по [ADDRESS] вказана [PERSON] . У лютому 2020 року під час вирішення питання про можливість приватизації земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння, позивач дізналася, що через технічну помилку належна їй земельна ділянка була передана у власність [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Зазначає, що своїми діями відповідачі по справі грубо порушили її право володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, зокрема і на отримання її у приватну власність шляхом приватизації. Враховуючи, що в позасудовому порядку Олексіївська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області не бажає скасувати рішення про передачу земельної ділянки [PERSON] , а [PERSON] добровільно не бажає відмовитися від отриманої земельної ділянки, позивач звернулася до суду з даним позовом для захисту порушеного права. Ухвалою суду від 28.09.2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 03.02.2021 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Пушкарьова Д.Є. та залучено до участі у справі Кетрисанівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області, оскільки відповідач по справі Олексіївська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області реорганізована, а всі її повноваження, права та обов`язки перейшли до правонаступника - Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. Ухвалою суду від 12.03.2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні 30.04.2021 року представник позивача позовні вимоги підтримав. Зазначив, що будинок по [ADDRESS] належить [PERSON] , а тому жодних рішень сільської ради про передачу земельної ділянки за цією ж адресою для обслуговування будинку іншій особі бути не могло. Вказане рішення порушує права власника на користування присадибною земельною ділянкою. Згідно додаткових пояснень представника позивача від 15.06.2021 року договір купівлі-продажу повною мірою відповідає Цивільному кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, що був чинний на момент укладення договору, наявність у позивача права власності на вказаний будинок об`єкт нерухомості майна жодним з учасників справи не оспорюється. [PERSON] в усній формі надала [PERSON] як місцевій мешканці дозвіл на безоплатне користування домоволодінням та усно повідомила про це тодішнє керівництво Олексіївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Оскільки [PERSON] під час нагляду за будинком здійснювала обов`язкові платежі за земельну ділянку на користь сільської ради, а тому вказана обставина на думку позивача стала причиною для зазначення [PERSON] власником будинку, хоча жодних правовстановлюючих документів на її ім`я ніколи не існувало. 23.06.2021 року представник позивача до суду надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити постановивши рішення у справі за наявними доказами на обгрунтування позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 30.04.2021 року позовні вимоги заперечив в повному обсязі. Зазначив, що маючи право на отримання земельної ділянки звернувся до сільської ради з відповідною заявою. Рішенням сільської ради йому була надана у власність земельні ділянка за адресою [ADDRESS] . Місце розташування ділянки вказала сільська рада, оскільки це місце було вільним та ніким не зайняте. Пояснив, що по [ADDRESS] він нерухомості не має, за спірною адресою ( [ADDRESS] ) знаходиться нежила будівля, в якій ніхто не проживає, хто є її власником він не знає. Вказав, що усі рішення, що стосувались передачі земельної ділянки, були ухвалені належним та повноважним органом у прядку, що визначено законодавством, а відтак просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача - Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання повістки про виклик до суду від 16.03.2021 року, 08.04.2021 року, 06.05.2021 року, 03.06.2021 року. Відзив на позовну заяву в порядку ст.178 ЦПК України відповідачами подано не було. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. За приписами ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. За змістом частини першої статті 374 Цивільного кодексу України та статті 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Статтею 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить: розпорядження землями територіальної громади; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідної територіальної громади села; організація землеустрою; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержання я земельного та екологічного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Право кожного громадянина України на безоплатне отримання у приватну власність земельної ділянки в межах норм, визначених ЗК України, один раз по кожному виду використання закріплено ст.116 ЗК України. Під час розгляду справи встановлено, що на підставі рішення Олексіївської сільської ради №125 від 26 червня 2001 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» вирішено передати безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території сільської ради. (а.с.17). Згідно додатку до рішення № 125 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,65 га. (а.с.18). Рішенням Олексіївської сільської ради від 08.08.2009 року №152 у рішенні №125 від 26.06.2001 року внесено зміни до пункту 1 - слова "для ведення особистого підсобного господарства" замінено словами «для ведення особистого селянського господарства». (а.с.147). Рішенням Олексіївської сільської ради від 22.10.2009 року №159 внесено зміни до рішення №125 від 26.06.2001 року з метою уточнення площ земельних ділянок та їх цільового призначення згідно додатку до рішення. (а.с.73). Так, відповідно до винесених рішень Олексіївської сільської ради [PERSON] у власність передано земельну ділянку на території Олексіївської сільської ради Бобринецького району загальною площею 0,5489 га, в тому числі 0,2500 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд та 0,2989 га для особистого селянського господарства. 10.11.2009 року [PERSON] було видано Державний акт серії ЯИ №092296 на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та Державний акт серії ЯИ №092297 на право власності на земельну ділянку площею 0,2989 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно Державних актів на право власності земельні ділянки розташовані за адресою [ADDRESS] . (а.с.96,97). Підставою звернення [PERSON] до суду стало порушення її права власності як власника нерухомого майна, що включає в себе право володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою. На підтвердження наявності права власності на домоволодіння за адресою [ADDRESS] позивач посилається на зареєстрований Олексіївською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області за №30 договір купівлі-продажу, укладений 30.10.1992 року з радгоспом «Олексіївським». Згідно даного договору [PERSON] купила жилий будинок з господарськими будівлями, розташований на присадибній ділянці розміром 5400 кв.м. який належить продавцю радгоспу «Олексіївський» на підставі запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Олексіївської сільської ради народних депутатів Бобринецького району Кіровоградської області за №338. (а.с.7-8). Крім того, надала копію технічного паспорту на будинок по [ADDRESS] (а.с.9), де власником будинку зазначена [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд зазначає, що якщо особа стверджує про порушення її прав внаслідок рішень, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни або припинення її цивільних прав чи інтересів або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, зокрема щодо оформлення права на земельну ділянку під набутими у власність будинком або спорудою, то визнання таких рішень і їх скасування є способом захисту відповідних цивільних прав та інтересів. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд встановлює, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішує питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Вирішуючи питання обґрунтованості звернення [PERSON] з відповідним позовом, суд дійшов висновку про відсутність порушених, оспорюваних чи невизнаних прав позивачки. Так, з матеріалів справи вбачається, що предметом позову є земельна ділянка за адресою [ADDRESS] , на якій знаходиться житловий будинок, який за твердженням позивача належить їй на підставі договору купівлі продажу. Посилання позивача на договір купівлі-продажу від 30.10.1992 року суд не приймає за доказ, оскільки в даному договорі підтверджено покупку домоволодіння в селі Олексіївка Бобринецького району, однак вулиця, на якому розміщений будинок відсутня, що позбавляє суд встановити факт належності позивачу нерухомого майна. У долученому до позову технічному паспорті на жилий будинок по [ADDRESS] , складеному 18.07.1988 року зазначено власником будинку [PERSON] , що також не підтверджує зазначених позивачем обставин. Згідно довідки Олексіївської сільської ради від 25.02.2020 року № 01-15/53, яка позивачем долучена до позову, зазначається, що громадянкою [PERSON] в с.Олексіївка було придбано два будинки без оформлення документів за адресою [ADDRESS] . Під час видачі громадянам України в 2009 році державних актів на право власності на земельні ділянки на підставі рішення виконкому Олексіївської сільської ради № 20 від 21.06.1996 року громадянкою [PERSON] була приватизована земельна ділянка за адресою [ADDRESS] , а земельна ділянка за адресою [ADDRESS] була передана у власність [PERSON] на підставі рішення виконкому Олексіївської сільської ради № 125 від 26.06.2001 року. (а.с.16). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачами і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Тобто, позивач, звертаючись до суду за захистом порушеного права, зобов`язана надати докази на підтвердження наявності у неї такого права. Однак, звертаючись до суду з даним позовом, позивач доказів на підтвердження права власності на нерухоме майно за адресою місця розташування земельної ділянки та правомірного володіння чи користування спірною земельною ділянкою суду не надала. Враховуючи викладене під час розгляду справи судом не встановлено, яке саме право позивача було порушено, що стало підставою для звернення до суду, оскільки докази такого порушення позивачем під час розгляду справи не надано. Оскільки суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом, тому приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідачів відсутні.

Outcome: dismissed