Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

19.07.2010 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла первісна позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», [PERSON], приватний нотаріус Мандрощук Вікторія Євгенівна про визнання недійсним Договору дарування житлового будинку № 8 з приналежними до нього господарськими спорудами та будівлями по [ADDRESS], що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 03.06.2009 р. за реєстраційним №395, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мандрощук В.Є.; визнання за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) право власності на житловий будинок №8, загальною площею 69,5 кв.м., що складається з трьох кімнат житловою площею 42,9кв.м. та кухні, з приналежними до нього господарськими спорудами та будівлями: гараж, сарай, погріб, вбиральня, хвіртка, ворота, огорожа, асфальтобетонне мощення, який знаходиться по [ADDRESS] та надати право зареєструвати за [PERSON] право власності на нього у відповідних реєструючих органах; визнання недійсним Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.05.2009 р. за № 22795125, що виданий [PERSON] Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»; визнання недійсним Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.06.2009 р. за № 22956270, що виданий [PERSON] Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». Як на підстави позову позивач покликається на такі обставини: щодо спірного майна було укладено численні договори про його відчуження, проте такі були скасовані судовими рішеннями. Та за результатом ухвалення останнього рішення власником спірного майна є [PERSON]. 21.12. 2012 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним Договору купівлі - продажу від 05.09. 2007 року, укладений між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідчений Лозинською І.П. приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 2116. Як на підстави позову позивач покликається на такі обставини: оспорюваний правочин Договір купівлі - продажу від 05.09. 2007 року, укладений між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідчений Лозинською І.П. приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 2116, є незаконним, оскільки власником спірного майна на час укладення такого правочину був позивач [PERSON]. Таким чином, [PERSON] не був у праві відчувати майно, яке йому не належало. Представники позивача за первісним позовом, а відповідача за зустрічним позовом [PERSON]: [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заявлені їхнім довірителем підтримали. [PERSON] подала суду виступ у судових дебатах у письмовій формі, який в повній мірі відповідає її усним поясненням. Позовні вимоги [PERSON] заперечили, у їх задоволенні просять відмовити. Відповідач за первісним позовом, а позивач за зустрічним [PERSON], представник відповідача за первісним позовом, а позивача за зустрічним [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги заявлені [PERSON] підтримали просять суд їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві та уточненнях до неї. Позов [PERSON] заперечили, у його задоволенні просять суд відмовити, оскільки такий позов безпідставний. Інші учасники процесу у судове засідання не прибули. Враховуючи той факт, що справа розглядається тривалий час всі учасники процесу протягом розгляду справи надавали суду пояснення щодо позовів, в тому числі письмові, з'ясувавши думку учасників процесу суд постановив завершувати розгляд справи без учасників, які у судове засідання не прибули. Заслухавши пояснення сторін у справі та їхніх представників, проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: із дублікату Договору купівлі - продажу житлового будинку, виданий Підгірняк Н.С. державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори, виданий [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2170, слідує, що 15.03. 1994 року за реєстровим № 811 державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори було посвідчено Договір купівлі - продажу будинку, що укладений між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець). Згідно п. 1 зазначеного Договору предметом купівлі - продажу був житловий будинок, який розміщений в [ADDRESS] та складається з трьох житлових кімнат житловою площею 42, 9 кв.м. Цей будинок належить продавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане Пустомитівської державною нотаріальною конторою 29.01. 1982 року, яке зареєстроване у Львівському МБТІ 14.12. 1989 року за № 136. Згідно п. 2 Договору продаж було вчинено за 15 млн. крб. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.10. 2000 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі - продажу житлового будинку ухвалено, відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним Договору купівлі - продажу будинку, що укладений між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) 15.03. 1994 року за реєстровим № 811 посвідчений державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори. Із Договору купівлі - продажу житлового будинку від 05.09. 2007 року, укладений між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідчений 05.09. 2007 року Лозинською І.П., приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 2116, слідує що [PERSON] продав, а [PERSON] купила житловий будинок № 8 (вісім) з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (п. 1.1 Договору). Будинок (цегла), позначений в плані літерою «А-1», складається з трьох кімнат житловою площею 42,9 кв.м., та кухні. Загальна площа будинку становить 69,5 кв.м. До будинку належать: гараж (цегла), позначений в плані літерою - «Б», «В» - сарай (цегла), «Пг» - погріб (бутобетон), «Г» - вбиральня (цегла), «№ 1» - хвіртка (метал), «№ 2» - ворота (метал), «№ 3» - огорожа (мет.сітка), «І» - мощення (асфальтобетон) (п. 1.2 Договору). Цей будинок належить продавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С, 15 березня 1994 року за р. № 811, дублікат якого видано державним нотаріусом Пустомитівеької державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С. 04 вересня 2007 року за р. № 1-2089, зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів 04 вересня 2007 року за № 2322264, право власності зареєстровано в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 04 вересня 2007 року за номером запису; 136 в книзі: 2, реєстраційний номер: 7113948 (п.п. 1. 3 Договору). Відчужуваний будинок знаходиться у стані, який є повністю придатним для використання його за цільовим призначенням і прихованих недоліків, самовільних переобладнань чи інших дефектів, про які не було б поінформовано покупця, будинок не має (п.п. 1.4). Продаж цей вчинено за 83 439 грн. (вісімдесят три тисячі чотириста тридцять дев'ять гривень), які повністю сплачені покупцем продавцю до підписання цього договору, про що продавець своїм підписом під цим договором підтверджує отримання ним повного розрахунку і грошових претензій до покупця не має (п.п 2.1 Договору). Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.06. 2008 року (заочне) у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі - продажу житлового будинку ухвалено задоволено позовні вимоги [PERSON]; визнати недійсним Договір купівлі - продажу будинку, що укладений між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) 15.03. 1994 року за реєстровим № 811 посвідчений державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори. Із повідомлення Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.06. 2008 року слідує, що рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.06. 2008 року постановлено за результатами перегляду рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.10. 2000 року за нововиявленими обставинами. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.06. 2008 року (заочне) у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі - продажу житлового будинку задоволено позовні вимоги [PERSON]; визнати недійсним Договір купівлі - продажу будинку, що укладений між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) 15.03. 1994 року за реєстровим № 811 посвідчений державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори. Із повідомлення Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.06. 2008 року слідує, що рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.06. 2008 року постановлено за результатами перегляду рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.10. 2000 року за нововиявленими обставинами. Згідно ували про відкриття провадження у справі від 30.03. 2009 року у справі № 2-1022/2009 слідує, що Пустомитівським районним судом Львівської області було відкрито провадження у цивільній справі за позовом прокурора Пустомитівського району Львівської області і інтересах [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі - продажу житлового будинку, визнання права власності. Заочним рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.04. 2009 року у цивільній справі № 2-1022/2009 ухвалено позовні вимоги [PERSON] задоволити; визнати недійсним Договір купівлі - продажу житлового будинку від 05.09. 2007 року, укладений між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідчений 05.09. 2007 року Лозинською І.П., приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 2116; визнано право власності на житловий будинок в [ADDRESS] за [PERSON]. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.07. 2009 року, скасовано заочне рішення суду від 27.04. 2009 року у цивільній справі № 2-1022/2009 року про визнання недійсним Договору купівлі - продажу житлового будинку від 05.09. 2007 року, укладений між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідчений 05.09. 2007 року Лозинською І.П., приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 2116; визнання права власності на житловий будинок в [ADDRESS] за [PERSON]. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.11.2012 року, яка набрала законної сили, позовну заяву прокурора Пустомитівського району Львівської області в інтересах [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, визнання права власності на нерухоме майно повернуто прокурору Пустомитівського району Львівської області. Із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2295670 від 09.06. 2009 року, виданий ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» слідує, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] за реєстроване за [PERSON] на підставі Договору дарування житлового будинку № 8 з приналежними до нього господарськими спорудами та будівлями по [ADDRESS], що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 03.06.2009 р. за реєстраційним №395, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мандрощук В.Є Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.11. 2012 року прийнято до розгляду заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.06. 2008 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про скасування договору купівлі - продажу житлового будинку. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.11. 2012 року скасоване заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.06. 2008 року, яким ухвалено визнати недійсним Договір купівлі - продажу будинку, що укладений між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) 15.03. 1994 року за реєстровим № 811 посвідчений державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.01. 2013 року, яка набрала законної сили у справі № 1316/4539/12 залишено без розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі - продажу житлового будинку № 8 з приналежними до нього господарськими спорудами та будівлями по [ADDRESS]. Із зазначених документів та рішень суду, слідує висновок, що на теперішній час існують три договори щодо відчуження спірного майна, які не були визнанні судом недійсними та не скасовані на теперішній час, а саме: Договір купівлі - продажу житлового будинку, що укладений 15.03. 1994 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідчений державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 811. Договір купівлі - продажу житлового будинку, що укладений 05.09. 2007 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідчений Лозинською І.П., приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 2116. Договір дарування житлового будинку, що укладений 03.06.2009 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдарований), посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мандрощук В.Є., зареєстровано в реєстрі за №395. Встановлено, що [PERSON] ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» видано Витяг про реєстрацію за нею права власності на нерухоме майно, що є предметом спору від 21.05.2009 р. за № 22795125. Встановлено, що [PERSON] ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» видано Витяг про реєстрацію за нею права власності на нерухоме майно, що є предметом спору від 09.06.2009 р. за № 22956270. Цивільні відносини щодо недійсності правочинів регулюються ЦК України, Земельним кодексом України, Сімейним кодексом України, Законом України від 12 травня 1991 року № 1023-ХII «Про захист прав споживачів» (в редакції Закону від 1 грудня 2005 року № 3161-IV), Законом України від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV "Про оренду землі" (в редакції Закону від 2 жовтня 2003 року № 1211-IV) та іншими актами законодавства. При розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи (п. 1 Постанови ПВСУ № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). Судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину (п. 2 Постанови ПВСУ № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). Договір купівлі - продажу житлового будинку, що укладений 15.03. 1994 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідчений державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 811 на теперішній час чинний; вимоги, щодо його оспорення сторонами не заявлено. Позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», Пустомитівська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Лозинська Ірина Петрівна, приватний нотаріус Мандрущак Вікторія Євгенівна, про визнання недійсними: Договору купівлі - продажу житлового будинку від 15.03. 1994 року, укладений між [PERSON] казимирою Володимирівною (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідчений Підгірняк Н.С. завідуючою Пустомитівською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 811; Договору купівлі - продажу від 05.09. 2007 року, укладений між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідчений Лозинською І.П. приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 2116; Договору дарування житлового будинку № 8 з приналежними до нього господарськими спорудами та будівлями по [ADDRESS], що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 03.06.2009 р. за реєстраційним №395, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мандрощук В.Є., ухвалою суду від 08.12. 2016 року залишено без розгляду. Із наведеного можна зробити висновок, що на підставі Договору купівлі - продажу житлового будинку, що укладений 15.03. 1994 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідчений державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 811, [PERSON] правомірно набув право власності на спірне майно. В свою чергу суд, звертає увагу на те, що на час укладення вказаного правочину, останній прав та обов'язків учасників процесу, крім сторін договору, не стосувався. Визначаючи правомірність Договору купівлі - продажу житлового будинку, що укладений 05.09. 2007 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідчений Лозинською І.П., приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 2116, суд виходить із такого: за змістом ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. В силу вимог ч.ч. 1- 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ст. 655, ч. 1 ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Відповідно до ч. 1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Судом встановлено, що вказаних вище норм закону [PERSON] Шостак Олександрою Андріївною при укладені оспорюваного правочину дотримано. Так, сторонами дотримано вимог щодо форми договору, продавець володів спірним майном та у відповідності до встановлених вище обставин мав право на відчуження такого майна. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Враховуючи те, що норми ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих ним повноважень судом створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань витребування додаткових доказів. Протилежного тому, що зазначено вище, перед судом учасниками процесу в межах процесуальних норм не доведено. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу. Встановлено, що Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 7 листопада 2012 року розглянув справу № 6-107 цс 12, предметом якої був спір про визнання договору недійсним за позовом особи, яка не була стороною цього договору. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого у разі, якщо позивач, не будучи стороною оспорюваного ним договору, домагається відновлення свого права на річ, яка була предметом цього договору, то виходячи з правової природи спірних правовідносин між сторонами існують речово-правові відносини, і належним способом захисту в такому разі є один із способів, передбачених главою 29 ЦК України: віндикація (ст.ст. 387, 388 ЦК України) - якщо річ перебуває у володінні відповідача; визнання права власності (ст. 392 ЦК України) - якщо річ не вибула з володіння позивача, однак його право на неї не визнається відповідачем. Положення ч. 3 ст. 215 ЦК України при вирішенні такої категорії справ підлягають застосуванню в тому разі, якщо позивач не домагається відновлення свого права на річ, яка була предметом оспорюваного ним договору, а його порушене право може бути відновлене шляхом повернення сторін договору до первісного стану в результаті визнання цього договору недійсним. В силу вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 11 ЦПК України позивач вільний в обранні способу захисту свого цивільного права та інтересу. Враховуючи те, що позивач не був стороною оспорюваного договору; те, що позивачем та його представниками не зазначено, яким чином право позивача буде відновлено шляхом визнання оспорюваного правочину недійсним, оскільки чинним є Договір купівлі - продажу житлового будинку, що кладений 15.03. 1994 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідчений державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 811. Зазначена правова позиція ВСУ стосується правомірності Договору дарування житлового будинку, що укладений 03.06.2009 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдарований), посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мандрощук В.Є., зареєстровано в реєстрі за №395. Так вимога про визнання недійсним правочину дарування заявлена [PERSON], яка не була стороною такого договору, на теперішній час чинним є Договір купівлі - продажу житлового будинку, що кладений 15.03. 1994 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідчений державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 811; Договір купівлі - продажу житлового будинку, що укладений 05.09. 2007 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідчений Лозинською І.П., приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 2116. Крім того, позивачем [PERSON] заявлена вимога про визнання за нею право власності на житловий будинок №8, загальною площею 69,5 кв.м., що складається з трьох кімнат житловою площею 42,9 кв.м. та кухні, з приналежними до нього господарськими спорудами та будівлями: гараж, сарай, погріб, вбиральня, хвіртка, ворота, огорожа, асфальтобетонне мощення, який знаходиться по [ADDRESS] та надати право зареєструвати за [PERSON] право власності на нього у відповідних реєструючих органах. Що також свідчить про безпідставність застосування, оскільки позивач домагається відновлення свого права на річ, що була предметом оспорюваного правочину, стороною якого позивач [PERSON] не є. Вимога позивача про визнання за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) право власності на житловий будинок №8, загальною площею 69,5 кв.м., що складається з трьох кімнат житловою площею 42,9 кв.м. та кухні, з приналежними до нього господарськими спорудами та будівлями: гараж, сарай, погріб, вбиральня, хвіртка, ворота, огорожа, асфальтобетонне мощення, який знаходиться по [ADDRESS] та надати право зареєструвати за [PERSON] право власності на нього у відповідних реєструючих органах задоволенню не підлягає, оскільки: ст. 392 ЦК України підлягає застосуванню, якщо річ не вибула з володіння позивача, однак його право на неї не визнається відповідачем. Із матеріалів справи слідує, що [PERSON] проживає в [ADDRESS], відомості про те, що спірне майно перебуває у її володінні у суду відсутні. Крім того, за правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Таким чином, зазначена норма закону не підлягає застосування до правовідносин, що виникли в [PERSON] з приводу спірного майна. Вимоги позивача [PERSON] визнання недійсним Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.05.2009 р. за № 22795125, що виданий [PERSON] Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»; Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.06.2009 р. за № 22956270, що виданий [PERSON] Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», задоволенню не підлягають виходячи із такого: за своїм змістом зазначені документи не є правочинами; ЦК України термін «недійсність» застосовується до: визнання прав інтелектуальної власності недійсними (статті 469, 479, 499 ЦК України); недійсності заборони відступлення права грошової вимоги (ст. 1080 ЦК України); визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину (ст. 1301 ЦК України); недійсності права вимоги (статті 197, 519 ЦК України); недійсності зобов'язання (статті 198, 548, 565 ЦК України); недійсності акта (ст. 882 ЦК України); недійсності чека (ст. 1102 ЦК України) тощо. Некоректним є застосування цього терміна до нормативно-правових актів - у цьому випадку може йтися про їх нечинність або неправомірність (незаконність, протиправність), а також до документів, якими оформлюється, підтверджується право, оскільки право не може бути недійсним - воно або є, або ні. Відповідно, за правилами недійсності правочинів не можна визнавати документи, які за своїм змістом не є правочинами. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, тобто компенсації позивачам не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed