Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Зазначила, що 02 жовтня 2004 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який розірвано на підставі рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 26.11.2008 р. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 14.08.2009 р. стягнуто з відповідача на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 від його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 липня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач є фізично здоровою особою, інших утриманців немає, на даний момент офіційно не працевлаштований, проте має стабільні доходи від сезонних робіт. На даний час їхній неповнолітній син [PERSON], потребує значно більшого догляду та матеріальних витрат, ніж в 2009 році. Просила суд змінити спосіб та збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на тверду грошову суму в розмірі 1000,00 гривень щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, починаючи із дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, а також понесені витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 500 гривень. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує повністю, просить розгляд справи проводити без її участі.(а.с.43) Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації. (а.с.42). Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі перебували в зареєстровано шлюбі, який на підставі рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 26.11.2008 року розірвано, малолітнього (на той час) [PERSON], [INFO], залишено проживати з матір»ю, що підтверджується копією рішення в справі № 2-861/2008 від 26.11.2008 року (а.с.5) та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія1-ГЮ №022721 від 25.12.2008 року. (а.с.6) Відповідно до копії довідки від 27.07.2017 року № 1846 про реєстрацію місця проживання [PERSON] він зареєстрований за адресою [INFO]. (а.с.9) Рішенням Млинівського районного суду від 14.08.2009 року присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 від заробітку відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 липня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.7) Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 своєї постанови від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначено на 2017 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. А згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. З довідки виданої адвокатом [PERSON] на імя позивача витрати за надання правової допомоги складають 500 гривень (а.с.12). Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються.

Outcome: approved