Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в Жидачівський районний суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та т.о. державна виконавча служба Франківського ВДВС ЛМЮУ про визнання права власності та виключення майна з опису (зняття з арешту). Предметом спору між сторонами є автомобіль марки Фольцваген кадді (номерний знак [NUMBER], червоного кольору, серія номер тех паспорта сак 679552, об`єм двигуна 1896 см.3, 1996 року випуску). 18 листопада 2015 року державним виконавцем Кручком А.М. органу державної виконавчої служби Франківського ВДВС ЛМУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики в розмірі 55 444,01 грн., складено акт опису й арешту майна. Позивач вважає, що опис майна та накладення арешту на автомобіль Фольцваген кадді (номерний знак [NUMBER], червоного кольору, серія номер тех паспорта сак 679552, об`єм двигуна 1896 см.3, 1996 року випуску) є незаконним, оскільки вказаний автомобіль належить на праві приватної власності [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу автомобіля від 08.12.2013 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] Представник позивача [PERSON], посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнав, подав заперечення, посилаючись на те, що продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно, до укладення договору купівлі-продажу автомобіля в простій письмовій формі, без зняття його з обліку, без отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не може вважатися вчиненим, а отже і право власності на цей автомобіль до нового власника не переходить. Зазначений договір купівлі-продажу спірного автомобіля не можна вважати укладеним в належній формі, оскільки автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та залишається зареєстрованим за відповідачем [PERSON], а отже відсутні будь-які правові підстави для задоволення заявлених вимог позивача. Просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі за безпідставністю позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Третя особа в судове засідання не з"явився, незважаючи на те, що повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 353 ЦК України. Як встановлено, що 18 листопада 2015 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Франківського ВДВС ЛМУЮ, при примусовому виконанні виконавчого листа № 466/493-04-ц, виданого 05.01.2015 р. Кам"янко-Буським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики в розмірі 55 444.01 грн, були проведені виконавчі дії з арешту майна боржника [PERSON] та складено акт опису і арешту майна автомобіля марки Фольцваген кадді (номерний знак [NUMBER], червоного кольору, серія номер тех паспорта сак 679552, об`єм двигуна 1896 см.3, 1996 року випуску). Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 р. (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» розяснено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян, що ґрунтуються на праві власності на описане майно, або на праві володіння ним. Позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що спірний автомобіль дійсно належить їй на праві власності. Натомість, із облікової картки приватного транспортного засобу ВС 3410СР та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК 679552 вбачається, що власником спірного автомобіля є [PERSON]. Із матеріалів, витребуваних у Територіальному сервісному центрі 4645 Регіонального сервісного центру у Львівській області від 10.02.2016 року, видно, що власником автомобіля [NUMBER] є [PERSON], [INFO] п. 8 Порядку державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року передбачено вчинення дій необхідних для відчуження транспортного засобу, а саме зняття останнього з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Однак, [PERSON] вказаний транспортний засіб в установленому законом порядку з обліку в підрозділах Державтоінспекції не зняв, тобто, дій, що підтверджували б виконання договору купівлі-продажу, не вчиняв. З огляду на викладене, позовні вимоги про визнання права власності на спірний автомобіль задоволенню не підлягають. Вимоги щодо звільнення з-під арешту є похідними від вимог щодо визнання права власності, а відтак задоволенню також не підлягають. Суд, дослідивши докази щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Outcome: dismissed