Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору № 001-14078-010307 від 01.03.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 983,00 грн. на придбання певного майна, послуг, на умовах визначених Договором. Відповідно до п. 2.3. Договору за користування Кредитом Відповідач сплачує Кредитору проценти, виходячи зі ставки 10 % в рік. Процентна ставка може змінюватись відповідно до умов Договору. А також, за ведення кредитної справи Відповідач сплачує Кредитору плату в розмірі 2,99 % в місяць, п. 2.5 Договору. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 983,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 7453384 від 01.03.2007 року та рахунок-фактура № ПРМ-41 від 01.03.2007 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок Кредитора в повному обсязі: суми Кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених Договором. Станом на 11.04.2014 р. Відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 11.04.2014 року за Відповідачем по укладеному з TOB «Комерційний банк «Дельта» Кредитному договору № 001-14078-010307 від 01.03.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 1015,83 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 909,38 грн.; заборгованість за відсотками: 9,46 грн.; заборгованість за комісіями: 96,99 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте позивач в позовній заяві просив проводити розгляд справи у відсутність їхнього представника, позов підтримав повністю та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що дійсно 01.03.2007 року між банком та нею був укладений кредитний договір. В листопаді 2007 року нею був внесений останній платіж в рахунок погашення заборгованості. Просить застосувати строки позовної давності, оскільки остання сплата була проведена в 2007 році, тобто на даний час сплив строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитом. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Норма ст. 261 ч. 5 ЦК України передбачає, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. З розрахунку позивача зрозуміло, що останній платіж в рахунок погашення заборгованості відповідачем було внесено 26.11.2007 року. Відповідно до ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору від 01.03.2007 року [PERSON] був наданий кредит у розмірі 983,00 грн. на придбання певного майна, послуг, на умовах визначених Договором. Відповідно до розрахунку, в листопаді 2007 року відповідачем був внесений останній платіж в рахунок погашення заборгованості, тобто в листопаді 2010 року сплив термін позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості. Таким чином, відповідно до ст. 267 ч.4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а тому виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed