Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що між ним та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було укладено договір № 0620-6888 від 10 лютого 2021 року, відповідно до якого він отримав позику, однак ознайомившись зі змістом договору вважає його недійсним з наступних підстав. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, проте ним (позивачем) даний договір підписано не було. Відповідачем було проігноровано вимогу щодо інформування споживача про те, що вартість послуг третіх осіб установлюється виключно такими особами, відповідно кредитодавець не здійснює інформування про розмір відповідних витрат та їх зміну протягом строку дії договору про споживчий кредит і не включає їх до розрахунку реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача. Тобто відповідач не повідомив його (позивача) письмово про всю необхідну інформацію щодо умов договору та скористався тим, що йому, як позичальнику об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору і позивач був введений в оману при отриманні кредитних послуг, а відповідач в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надав йому відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. Крім того, п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором є несправедливими умовами, можуть бути визнанні недійсними. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. На підставі ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Однак, прийняття пропозиції від відповідача укласти електронний договір здійснено шляхом зазначення у відповідному чекбоксі галочки на сторінці сервісу з надання онлайн позик відповідачем та введення одноразового ідентифікатора без заповнення формуляра заяви про прийняття пропозиції в електронній формі, що не відповідає положенням абзацу третього частини шостої статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію». Таким чином, оскільки порядок акцептування пропозиції ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не відповідає положенням абзацу третього частини шостої статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію», договір про надання позики, укладений між ним (позивачем) та відповідачем є таким, що не прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Оспорюваний договір про надання позики на умовах фінансового кредиту містить ознаки кредитного договору. В даному договорі не була зазначена ціна та сукупна вартість кредиту. У разі відсутності інформації про вартість додаткових та супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання споживчого кредиту, для надання такої інформації враховуються вимоги законодавства про споживче кредитування щодо визначення вартості цих послуг відповідно до їх орієнтовної вартості. Однак працівниками ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було проігноровано дані вимоги законодавства та не було надано розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом, тобто витрат, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, у зв`язку з чим реально нарахований йому (позивачу) відсоток за користування кредитними коштами став значно більшим, ніж зазначений працівниками фінансової установи у розрахунку платежів. Крім того, відповідач ввів його (позивача) в оману на рахунок істотних умов договору, зокрема щодо відсоткової ставки за користування кредитом, а також не було зазначено про непомірно велику відсоткову ставку у випадку порушення зобов`язання. Також, при укладенні договору було порушено принцип рівності сторін, так як йому запропонували укласти договір на фактично відомих лише відповідачу умовах, а йому (позивачу) було повідомлено значно меншу ціну кредиту, через що він погодився на укладення оспорюваного договору. Крім того, розмір нарахованих відсотків за кредитним договором значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. Враховуючи наведене, просив визнати договір позики № 0620-6888 від 10 лютого 2021 року, укладений між ним та ТОВ «Укр Кредит Фінанс», недійсним. Ухвалою суду від 07 липня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 27 липня 2021 року. Ухвалою суду від 27 липня 2021 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. 22 липня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою компанією, яка здійснює свою діяльність на ринку фінансових послуг щодо надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, на підставі свідоцтва про реєстрацію фінансової установи та ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг. До фінансових послуг, щодо яких існує спеціальне законодавство, ЗУ «Про електронну комерцію» застосовується лише в частині правочинів, вчинених в електронній формі, яка не суперечить спеціальному законодавству, що регулює здійснення фінансових послуг. Сторонами визнається, що 10 лютого 2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та позивачем було укладено кредитний договір № 0620-6888, який є діючим та зобов`язання за яким позичальником не виконані. Вказаний кредитний договір укладений в електронній формі в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію» та відповідно до Правил надання споживчих кредитів, що складають єдиний договір, та який є таким, що укладений у письмовій формі. Даний договір укладений з використанням інформаційно- телекомунікаційної системи - Веб-сайту (https:www//.creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем відповідача, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Позивач в момент реєстрації на сайті відповідача створив власний особистий кабінет, який є сукупністю захищених сторінок та забезпечує позивачу повну взаємодію з відповідачем, постійний доступ до договору та іншої інформації. Правилами надання грошових коштів у кредит, які діяли на момент укладення договору та є його невід`ємною частиною, встановлюється порядок укладення кредитного договору між позивачем та відповідачем, а саме: 1) позивач на сайті відповідача здійснив заповнення заявки на отримання кредиту, вказав всі дані, відмічені в заявці в якості обов`язкових для заповнення; 2) заявка подавалася позивачем через особистий кабінет; 3) відповідач проінформував позивача про прийняте рішення щодо видачі кредиту з гіперпосиланням на пропозицію позивача щодо укладення договору відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та ст.641, 642 ЦК України; 4) позивач в особистому кабінеті ознайомився з пропозицією відповідача щодо укладення електронного договору, яка розміщена в Інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача; 5) позивач надав відповідь відповідачу електронним повідомленням про ознайомлення та повне і безумовне прийняття оферти відповідача, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором у відповідності до абз. 2 ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію»; 6) відповідач надав підтвердження про укладення договору шляхом розміщення інформації в особистому кабінеті позивача та направлення примірника договору на адресу електронної пошти позивача. З вищенаведеного вбачається, що позивачем здійснені дії, які свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору, без здійснення яких укладення договору було б неможливе. Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 вказаного Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом є оригіналом такого документа. Вся актуальна інформація щодо діючої угоди постійно доступна в особистому кабінеті позивача на сайті відповідача. Щодо підпису кредитного договору зазначено, що згідно вимог ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Твердження позивача про підписання договору відповідно ЗУ «Про електронний цифровий підпис» є помилковими, оскільки вказаний Закон втратив чинність 07 листопада 2018 року, що унеможливлює його застосування, а між сторонами погоджено порядок підпису договору відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». Стосовно ведення нечесної підприємницької практики та ненадання повної інформації про умови кредитування зазначено, що на офіційному сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у вільному доступі для всіх клієнтів розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення. Крім того, на веб-сайті розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умови надання послуг. Враховуючи викладене, відповідачем надано позивачу повну та чітку інформацію, передбачену чинним законодавством, щодо умов укладення договору кредиту, яка розміщена і доступна для вільного ознайомлення на сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Таким чином, посилання позивача на нечесну підприємницьку практику відповідача щодо ненадання інформації по кредитному договору, його нечіткість і незрозумілість є безпідставними та не відповідають дійсності. Також зазначив, що відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування», відповідачем дотримано вимоги щодо встановлення розміру нарахування неустойки, що не перевищує 50% суми кредиту, та у відповідності до вимог чинного законодавства відповідачем не здійснюється нарахування штрафу за прострочення виконання зобов`язань. Враховуючи викладене, оскільки кредитний договір укладений у спосіб визначений чинним законодавством з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які не порушують вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів», просив відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Позивач у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі за наявними в справі матеріалами. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 10 лютого 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» укладено кредитний договір № 0620-6888, згідно якого кредитодавець надає позичальникові грошові кошти в кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем комісію та проценти за користування кредитом. Строк кредиту становить 14 днів. Графік платежів: термін платежу - 23 лютого 2021 року, сума кредиту - 20000 грн, нараховані проценти - 5600 грн, разом до сплати - 25600 грн. Протягом строку кредиту фіксована процентна ставка складає 2% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування. Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування позичальнику суми кредиту до закінчення визначеного кредитним договором строку, на який надається кредит. Річна процентна ставка складає 730%. Згідно п. 13 цей кредитний договір та Правила разом складають єдиний договір, і визначають порядок та умови надання ТОВ «Укр Кредит Фінанс» споживчих кредитів. У відповідності до п. 16 кредитного договору позичальник підтверджує, що до укладення договору ознайомився з його текстом та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством. Кредитний договір № 0620-6888 від 10 лютого 2021 року підписаний електронним підписом [PERSON] шляхом підтвердження одноразового ідентифікатора (одноразового пароля) А302 (а.с. 31-39). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу ( ч. 1 ст. 215 ЦК України). Частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з вимогами ч. 1 та 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За приписами статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12 цього Закону визначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 12 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 0620-6888 від 10 лютого 2021 року містить всі істотні умови, а саме суму кредиту, строк кредитування, проценти за користування, сукупну вартість кредиту у відсотковому співвідношенні та грошовому вираженні, який підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що нечесна підприємницька практика забороняється. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Позивачем не надано суду належних та достатніх доказів того, що під час укладення оспорюваного договору він не був ознайомлений з усіма його умовами. Крім того, в ході судового розгляду судом не встановлено обставин, які б свідчили про несправедливість умов кредитного договору чи наявність положень, які б вводили позивача в оману щодо змісту правочину та наслідків його невиконання. Оскільки, підписуючи договір [PERSON] погодився з усіма його умовами, то посилання позивача на відсутність в оспорюваному кредитному договорі ціни та сукупної вартості кредиту, повної інформації щодо умов договору, а також посилання на нечесну підприємницьку діяльність ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є необґрунтованими та спростовуються змістом кредитного договору. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що кредитний договір № 0620-6888 від 10 лютого 2021 року був укладений у спосіб передбачений чинним законодавством з дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які не порушують вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів», відтак відсутні підстави для визнання вказаного договору недійсним, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed