Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

04 грудня 2019 року [PERSON] звернулась з позовом до Межиріцької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) розміром 5,29 умовних кадастрових одиниць, яка розташована на території Межиріцької сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що за життя її батько був членом колгоспу «імені ХХІІ з`їзду КПРС», який було перейменовано у колгосп «Межиріч» 15 лютого 1992 року і в подальшому реорганізовано у колективне сільськогосподарське підприємство «Межиріч». 20 січня 1994 року було видано державний акт на право колективної власності на землю колгоспу «Межиріч», згідно рішення Межиріцької сільської ради від 24 березня 2000 року №11 державний акт вважається виданим КСП «Межиріч». [PERSON] був включений у список пенсіонерів колгоспу "Межиріч", який додавався до державного акту, під порядковим номером 755, однак з невідомих причин сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримав. Ухвалою від 11 березня 2020 року первісного відповідача - Межиріцьку сільську раду було замінено належним відповідачем - [PERSON] . Ухвалою від 08 квітня 2020 року Межиріцьку сільську раду залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 12 травня 2020 року [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] , Межиріцької сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай) у розмірі 1/2 частки від 5,29 умовних кадастрових одиниць, розташовану на території Межиріцької сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] посилається на те, що він належним чином прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка за життя прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] і мала рівні права з іншим спадкоємцем за законом - [PERSON] на спадкування права на земельну частку (пай). Ухвалою суду від 12 травня 2020 року об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , Межиріцької сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Межиріцька сільська рада про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили визнати за позивачем право на весь земельний пай, у задоволенні зустрічного позову відмовити, оскільки позивач за зустрічним позовом [PERSON] не є родичем померлого [PERSON] . Відповідач [PERSON] , який одночасно є позивачем за зустрічним позовом, у судове засідання не з`явився, прохальна частина зустрічного позову містить клопотання про розгляд справи у його відсутність. Від представника Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надійшло клопотання про виключення ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області зі справи як неналежного відповідача. Від представника Межиріцької сільської ради надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. З доданих до позовної заяви документів видно, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.18). Згідно з матеріалами спадкової справи №148, заведеної 20 червня 1997 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, після померлого [PERSON] спадщину прийняли двоє спадкоємців за законом - дочка померлого [PERSON] та його дружина [PERSON] (а.с.42-52). Третій спадкоємець за законом - дочка померлого [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом - [PERSON] . Відповідно до положень ст.1274, 1275 Цивільного кодексу України внаслідок відмови від прийняття спадщини третього спадкоємця за законом першої черги на користь [PERSON] частка [PERSON] у спадщині збільшилась на 1/3. 04 липня 1997 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] на 2/3 частки жилого будинку [ADDRESS] . [PERSON] 04 липня 1997 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку зазначеного жилого будинку. Таким чином розмір частки [PERSON] у спадщині, що залишилась після смерті [PERSON] - 2/3, розмір частки [PERSON] - 1/3 [PERSON] померла [INFO] у с.Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області. З матеріалів спадкової справи № 101 до майна померлої [PERSON] , початої 05 березня 2008 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою, видно, що на час смерті [PERSON] з нею проживав онук [PERSON] , [INFO] , який є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, належним чином прийняв спадщину (а.с.64-73). Таким чином [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , розмір її частки у спадщині складає 2/3 частки. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка за життя прийняла спадщину після смерті [PERSON] , розмір її частки у спадщині складав 1/3. Як передбачено ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За даними Відділу у Павлоградському районі міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та у м.Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, 20 січня 1994 року колгоспу «Межиріч», що знаходиться у с.Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, передано землю у колективну власність для сільськогосподарського використання. Згідно додатку до Державного акта про право колективної власності на землю, виданого колгоспу «Межиріч», а саме списку пенсіонерів колгоспу на роздержавлення землі станом на 01 січня 1992 року під номером 755 значиться [PERSON] (а.с.19, 27-28). Згідно з рішенням виконкому Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області №11 від 24 березня 2000 року, державний акт на право колективної власності на землю, який був виданий колгоспу «Межиріч», з 18 січня 1997 року вважається виданим КСП «Межиріч» як правонаступнику колгоспу «Межиріч» у зв`язку з перетворенням колгоспу у КСП (а.с.21). Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05 червня 2003 року, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Таким чином за змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Зазначений висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17 березня 2020 року у справі № 396/1683/18ц. Згідно з вимогами ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. З матеріалів справи видно, що державний акт на право колективної власності на землю належить КСП «Межиріч» з 18 січня 1997 року, тобто з дати перетворення колгоспу на колективне сільськогосподарське підприємство (а.с.21). Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , тобто до утворення колективного сільськогосподарського підприємства «Межиріч» і до отримання КСП «Межиріч» державного акта на право колективної власності на землю, таким чином на день відкриття спадщини [PERSON] не набув права на земельну частку (пай). Тому позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed