Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

07 червня 2021 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 07 березня 2017 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дочок - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через втрату розуміння та поваги один до одного, через що склалися неприязні відносини, що в кінцевому результаті призвело до втрати почуття любові та припинення між ними шлюбних відносин. Вони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, вказав, що вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Просив суд розірвати шлюб. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги та просила їх задовольнити, вказала, що вони з позивачем фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, і на даний час вона проживає з іншим чоловіком. Просила суд розірвати шлюб та повернути їй дошлюбне прізвище - " [PERSON] ". Суд, заслухавши вступне слово позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 07 березня 2017 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 6 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають двох неповнолітніх дочок - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через втрату розуміння та поваги один до одного, через що склалися неприязні відносини, що в кінцевому результаті призвело до втрати почуття любові та припинення між ними шлюбних відносин. Вони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна та місця проживання дітей. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач висловила думку про бажання повернути їй дошлюбне прізвище - " [PERSON] ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просив стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 908 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved