Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Ковельського РЖКП № 1, в якому просила стягнути з Ковельського РЖКП № 1 в її користь моральну шкоду в розмірі 100000 (сто тисяч) грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона проживає у квартирі № 76, що розташована в будинку № 4 по вулиці Смірнова в місті Ковелі та є її наймачем. Власником житла вона не являється і квартира, як і весь багатоквартирний житловий будинок, перебуває на балансі РЖКП-1, яке зобовязане утримувати приміщення у належному стані, однак не робить цього. Позивачем стверджується, що ремонтні роботи в її квартирі не проводились понад 30 років. На неодноразові звернення до відповідача щодо проведення ремонтних робіт будинку, відповідач постійно відмовляв у проведені таких робіт, складаючи при цьому Акти обстеження квартири, які не відповідають дійсності. Тривале листування з відповідачем позивного результату не дало, в зв'язку з чим вона була змушена звертатись до суду за захистом своїх прав. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 13.06.2017 року зобовязано відповідача провести ремонтні роботи покрівлі даху багатоквартирного житлового будинку № 4 по вулиці Смірнова в місті Ковелі над квартирою № 76 у відповідності з вимогами ДБН В.2.6-14-97 «Конструкції будинків і споруд. Покриття будинків і споруд», - з тим, щоб таке покриття даху забезпечувало захист даху від протікання атмосферних опадів через конструктивні елементи даху будинку № 4 по вулиці Смірнова в місті Ковелі в квартиру № 76 вказаного будинку. Крім цього, вказаним рішенням зобовязано відповідача провести ремонтні роботи на стелі та стінах кімнати 8, площею 17,3 кв.м., у квартирі [ADDRESS] по усуненню (ліквідації) слідів протікання даху. Проте, зазначене рішення суду відповідачем ігнорується, ремонтні роботи не проводяться. Позивач зазначає, що багаторічна тяганина та нервування із-за незаконних та неправомірних дій відповідача, а також зверхність та неадекватний гонор по відношенню до неї з боку відповідача, ставлення відповідача до беззахисної пенсіонерки, змусили її звернутись до суду для захисту своїх порушених прав. При цьому вказує, що протягом багатьох років вона позбавлена можливості нормально проживати в своєму помешканні, не має можливості запросити до себе гостей через занедбаний стан квартири, який стався з вини відповідача. Позивач вважає, що своїми неправомірними та незаконними діями відповідачем було заподіяно їй значну шкоду, яка полягає в тому, що вона відчуває постійні моральні страждання, переживання, депресії та пригнічений стан, пов'язаний з таким зневажливим ставленням відповідача по відношенню до неї. Визначаючи розмір заподіяної моральної коди, відповідач вважає, що за 25 років вона має право на відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 грн., тобто по 4000 грн. за кожен рік. На підставі викладеного, позивач просила суд стягнути з відповідача в її користь моральну шкоду, заподіяну відповідачем повним ігноруванням її заяв, скарг та вимог за всі 25 років її звернень, в розмірі 100000 грн. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.04.2018 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, скориставшись своїм правом на подання відзиву, подав відзив на предявлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в позові. Зокрема зазначив, що наведені в позові факти є необєктивними, надуманими та не відповідають обставинам справи. Так, відповідач вказує, що позивач не надає жодних належних та допустимих доказів погіршення стану здоровя за вказаний нею тривалий 25- річний період. Оскільки доказів погіршення стану здоров'я позивача не надано, також не надано доказів наслідків пережитих душевних страждань та фізичних хвилювань, то вимоги щодо розміру та обґрунтованості суми заподіяної моральної шкоди є безпідставними та такими що не підлягають задоволенню. Крім цього, відповідач вказує, що на даний момент вживає ряд заходів по виконанню рішення Ковельського міськрайонного суду від 13.06.2017 року, яким зобов'язано відповідача провести відповідні ремонтні роботи. На момент неодноразових обстежень квартири позивача протягом останніх декількох років в присутності посадових осіб міськвиконкому, депутатів Ковельської міської ради, начальника РЖКП-1, головного інженера РЖКП-1 та працівників ремгрупи РЖКП-1, були складені неодноразові акти, що засвідчують факт про забезпечення захисту від протікання покрівлі. Натомість позивач створює перешкоди у виконанні рішення суду від 13.06.2017 року, а саме - не допускає працівників для проведення ремонту в квартирі, що підтверджується листами № 9 від 09.01.2018 року та № 118 від 08.02.2018 року та актами від 04.12.2017 року та від 16.01.2018 року про відмову в наданні доступу до квартири. Таким чином, виходячи з наведеного, відповідач просив відмовити в позові за безпідставністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення даного позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є наймачем квартири № 76, що розташована в будинку № 4 по вулиці Смірнова в місті Ковелі. Дана обставина сторонами не оспорюється. Як вбачається з фотознімків, наданих позивачем, квартира знаходиться в занедбаному стані та потребує ремонтних робіт. Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.06.2017 року, позов [PERSON] до РЖКП №1 м. Ковеля про зобовязання вчинити дії по проведенню ремонтних робіт задоволено частково та зобовязано відповідача провести ремонтні роботи покрівлі даху багатоквартирного житлового будинку №4 по вулиці Смірнова в місті Ковелі над квартирою №76 у відповідності з вимогами ДБН В.2.6-14-97 «Конструкції будинків і споруд. Покриття будинків і споруд», - з тим, щоб таке покриття даху забезпечувало захист даху від протікання атмосферних опадів через конструктивні елементи даху будинку №4 по вулиці Смірнова в місті Ковелі в квартиру №76 вказаного будинку. Крім цього, згідно вказаного рішення зобовязано відповідача провести ремонтні роботи на стелі та стінах кімнати 8, площею 17,3 кв.м., у квартирі [ADDRESS] по усуненню(ліквідації) слідів протікання даху. Вказане рішення суду залишене в силі ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 13 вересня 2017 року. Доводи позивача щодо заподіяння їй немайнової (моральної) шкоди ґрунтуються на тому, що вона вела 25-ти річне листування з відповідачем про проведення ремонтних робіт в квартирі та на зазначеному вище судовому рішенні. Відповідно до приписів ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до розяснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній\~\~чи\~\~юридичній\~\~особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків передбачених цим Кодексом. До юридичних фактів, які має довести позивач у цій справі, належить доведення спричинення моральної шкоди та її розміру. Доведення цих обставин з боку позивача можливе на підставі доказів, передбачених у статті 76 ЦПК України. До таких доказів належить і висновок експерта. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Позивач, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, на обґрунтування як спричинення моральної шкоди, так і її розміру, не надала будь-яких належних та допустимих доказів. Її доводи про заподіяння їй постійних моральних страждань, переживань, депресії та пригніченого стану жодним доказом не підтверджені та є лише її усними твердженнями. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Аналізуючи все викладене вище в сукупності, суд прийшов до твердого переконання, що позивачем, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, в той час, як заперечення відповідача проти позову знайшли свої підтвердження в ході судового розгляду справи. Таким чином позивачем не доведено порушення її цивільних прав саме відповідачем, а тому суд прийшов до висновку про безпідставність вимог позивача, а відтак про наявність підстав для відмови в задоволенні позову в цілому. Відмовляючи в задоволенні позову, суд на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, покладає на позивача понесені нею судові витрати.

Outcome: dismissed