Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Попільнянського УЕГГ ПАТ "Житмиргаз" з позовом, в якому зазначила, що 25.05.2013р. у неї в житловому будинку працівником ПАТ "Житомиргаз" було знято лічильний газу "Октава" G6 № 097177 на державну повірку, а через 3 дня його було повернуто, встановлено та повідомлено позивачці, що вказаний лічильний газу є несправний. 03.01.2014р. зазначений лічильник газу був замінений представником ПАТ "Житомиргаз" на інший- "МЕТРІХ" №00060886, який позивачка купила за власні кошти. 10.02.2014р. попередній вже знятий лічильник газу "Октава" G6 № 097177 був забраний у неї працівником ПАТ "Житомиргаз". В послідуючому вона отримала лист-попередження від відповідача, з якого вбачається, що за нею рахується заборгованість за спожитий газ в сумі 1463 грн. Однак вказана сума не відповідає дійсності, оскільки по її розрахунках заборгованості за спожитий газ вона не має. Позивачка вважає, що виставивши їй рахунок на неіснуючий борг по оплаті за газ, відповідач умисно хоче заподіяти їй матеріальних збитків, і тому своїми неправомірними діями завдав їй моральної шкоди. З врахуванням викладеного, позивачка просить визнати дії відповідача щодо зняття у неї лічильника газу №097177 та виставлення їй рахунку за спожитий газ на суму 1463 грн. неправомірними та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 4000 грн. Ухвалою суду від 30.04.2014р. неналежного відповідача -Попільнянське УЕГГ ПАТ "Житомиргаз" було замінено на належного - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз"(а.с.29-30). В суд позивачка не з'явилась, подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Представник позивачки в суді позовні вимоги підтримав, давши пояснення, які відображені в позовній заяві, та додатково пояснивши, що позивачка після зняття та повернення лічильника газу в травні-червні 2013 року та повідомлення їй працівниками ПАТ "Житомиргаз" про несправність останнього, купила новий лічильник, який хотіла встановити у себе в 2 домогосподарстві, однак зробити цього не змогла, оскільки працівники ПАТ "Житомиргаз" за вказану послугу вимагали у неї 700 грн., яких у [PERSON] не було. Тому цей лічильник газу вона замінила на новий лише в січні 2014 року. Старий лічильник газу, який був знятий в зв'язку з встановленням нового, в лютому 2014 р. працівники ПАТ "Житомиргаз" у позивачки взяли повторно, а потім повернули, не надавши їй акту дефектовки. Отримавши повідомлення про неіснуючий борг по оплаті за газ, позивачка , яка є особою похилого віку, розхвилювалась, вимушена була звертатись за медичною допомогою і тому внаслідок неправомірних дій з боку відповідача понесла моральні страждання. Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю, пояснивши, що на ПАТ "Житомиргаз" на даний час покладено обов'язки щодо надання для державної повірки засобів вимірювальної техніки, а саме: лічильників газу. Оскільки лічильник газу, встановлений у позивачки, потребував такої повірки, то в травні 2013 року він був знятий у неї в домогосподарстві та направлений на повірку, по результатам якої він був визнаний непридатним для використання, оскільки недообліковував спожитий газ. Про вказане було повідомлено позивачці, що вона та її представник не заперечують, і запропоновано [PERSON] придбати новий лічильник газу. Оскільки підмінного фонду лічильників в ПАТ "Житомиргаз" недостатньо для встановлення всім споживачам, то позивачці було встановлено її попередній лічильник газу, проте опломбування його не проводилось і нарахування за спожитий газ проводилось відповідно до вимог законодавства - в літній період по кількості проживаючих, а в зимовий -по опалювальній площі. Вказаний непридатний лічильник газу позивачка замінила лише в січні 2014 році і в лютому 2014 року було проведено перерахунок оплати за газ та направлено їй рахунок на оплату. Повторно зазначений лічильник газу був взятий у позивачки на повторну повірку в січні 2014 року вже після встановлення їй нового лічильнику. І результати повторної повірки підтвердили повередній висновок щодо непридатності цього лічильника для експлуатації. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Між [PERSON] та ПАТ Житомиргаз" 01.02.2007р. було укладено договір про надання послуг з газопостачання до об'єкта надання послуг - житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] (а.с.96-99). На виконання вказаного договору ПАТ "Житомиргаз" надавало послуги з газопостачання до вищевказаного житлового будинку, в якому було встановлено лічильник газу "Октава" G6 № 097177, що не заперечується сторонами. Як вбачається з акту про зняття лічильника газу для держповірки, перевірки та ремонту від 27.05.2013р. (а.с.71), а також з пояснень позивачки, викладених в позовній заяві, та пояснень представників сторін в судовому засіданні, 27.05.2013р. в домогосподарстві позивачки було демонтовано лічильник газу "Октава" G6 № 097177. Вказаний лічильник газу був наданий відповідачем на повірку, яка була проведена ДП "Житомирстандартметрологія" 07.06.2013р. та за наслідками якої вказаний лічильник газу був визнаний непридатним до подальшої експлуатації та ремонту, що стверджується листом ДП "Житомирстандартметрології" за №0698/03 від 26.05.2014р. (а.с.93). 10.06.2013р. вказаний лічильник газу було встановлено позивачці без проведення його опломбування(а.с.72), і про непридатність його до експлуатації та про необхідність придбання і встановлення іншого лічильника газу позивачка була повідомлена працівниками ПАТ "Житомиргаз", що вбачається з пояснень її представника в суді, а також з її особистих пояснень, викладених в позовній заяві. 03.01.2014р. позивачці було встановлено новий лічильник газу, придбаний нею за власні кошти, що не заперечується сторонами (а.с.100). 11.04.2014р. була проведена повторна повідка лічильника газу "Октава" G6 № 097177, за наслідками якої він також був визнаний непридатним до експлуатації (а.с.86). 3 Частиною 2 ст. 2 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" передбачено, що цей Закон також поширюється на фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власників засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду. Статтею 19 вказаного Закону передбачено, що об'єктами державного метрологічного контролю і нагляду є, зокрема, засоби вимірювальної техніки. Затверджені типи засобів вимірювальної техніки заносяться ЦОВМ до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки у порядку, встановленому нормативним документом з метрології цього органу( ст.26 Закону). Засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, випускаються з серійного виробництва, ремонту та у продаж, видаються напрокат, на які поширюється державний метрологічний нагляд, підлягають повірці, тобто встановленню їх придатності до застосування на підставі результатів контролю їх метрологічних характеристик. Переліки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та підлягають повірці, складаються їх користувачами (за винятком фізичних осіб, що не є суб'єктами підприємницької діяльності) і подаються на погодження до відповідного територіального органу. Порядок складання цих переліків установлюється нормативно-правовим актом ЦОВМ (ст.28 Закону). Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 22.08.2005р. №218,, який був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 7 вересня 2005 р. за N 1009/11289 , затверджено Положення про Державний реєстр засобів вимірювальної техніки. Відповідно до Інформації з протоколу засідання Науково-технічної комісії з метрології №3 від 29.09.2010р., рішенням Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики затверджено типи вимірювальної техніки, зокрема, Лічильник газу мембранний ОКТАВА -А1Е G4/G6, міжповірочний інтервал якого - не більше п'яти років (а.с.75). Як вбачається з роз'яснень, викладених в листі Національної комісії регулювання електроенергетики України від 11.12.2002 N 05-39-11/3828 "Щодо повірки побутових лічильників природного газу", адресованому НАК "Нафтогаз України", згідно з роз'ясненнями, які надавалися ДержстандартомУкраїни листом від 08.12.2000 N 5073/5-3/9, споживачами лічильників газу є як їх власники-фізичні особи, так і газопостачальні організації, і НАК "Нафтогаз України" і його організації згідно з Законом не мають права здійснювати розрахунки з населенням за надані послуги з газопостачання за показами не повірених лічильників газу. Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. № 2246(у редакції постанови КМ України від 14.04.2004р. №476). Пунктом 16-1 вказаних Правил передбачено, що періодична повірка лічильників газу, їх технічне обслуговування та пов'язаний з такою повіркою ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) здійснюються за рахунок газорозподільного підприємства. Підпунктом 11 п.28 вищевказаного Договору, укладеного між сторонами, передбачено, що споживач, тобто позивачка, зобов'язана забезпечити доступ представників виконавця, тобто відповідача, до внутрішньобудинкових систем газопостачання та дворових газопроводів для демонтажу або монтажу лічильників газу, пов'язаних з проведенням його періодичної та позачергової повірки (а.с.99). Підпунктами 12 та 13 п.30 зазначеного Договору передбачено, що виконавець зобов'язаний безоплатно протягом одного місяця з дати настання строку періодичної повірки лічильника газу проводити таку повірку(а тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), а також проводити протягом одного місяця з дня демонтажу лічильника газу його позачергову повірку(на вимогу як споживача та виконавця). Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 4 Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Престарілий вік сторони чи її юридична необізнаність не є підставою для звільнення від обов'язку доказування, оскільки відповідно до ст.27 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право користуватись правовою допомогою і це право було роз'яснено судом представникам сторін. Проте позивачкою суду не надано доказів, які б підтверджували неправомірність дій відповідача щодо "зняття" та направлення лічильника газу "Октава" G6 № 097177 на повірку в 2013р. та на повторну повірку в 2014 році, а також порушення цими діями прав та охоронюваних законом інтересів позивачки. Поліграфічна якість наданих позивачкою письмових документів (а.с.11) не дозволяє їх прочитати, оголосити в судовому засіданні, дослідити та оцінити, що є порушенням ст. ст. 179, 185, 212 ЦПК України. Оригінали вказаних документів на пропозицію суду представником позивачки надані не були. Доказів того, що позивачка, у випадку незгоди з результатами повірки лічильника газу, зверталась до відповідача з письмовою заявою про проведення експертизи лічильника газу, як це передбачено п.3.2.1 "Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті", затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України 27.12.2005 N 619 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 січня 2006 р. за N 53/11927 , позивачка суду також не надала. В той же час, з наданих відповідачем письмових доказів вбачається, що до обов'язку відповідача, як газопостачальної організації, входить демонтаж лічильника газу та направлення його на державну повірку. Таким чином, суд не вбачає порушень діючого законодавства в тому, що відповідач виконав покладені на нього вищевказаними нормативними актами вимоги щодо проведення державної повірки лічильника газу, який використовувався позивачкою. З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовної вимоги щодо визнання неправомірними дій відповідача по "зняттю" у позивачки лічильника газу для проведення його повірки слід відмовити за безпідставністю. Стосовно позовної вимоги щодо визнання неправомірною виставлення позивачці рахунку за спожитий газ на суму 1463 грн., судом встановлено наступне. Відносини з приводу постачання населенню природного газу регулюються ст. 714 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 (зі змінами); Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України "Про затвердження Роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення, Міжнародного дитячого центру «Артек» і Українського дитячого центру "Молода гвардія"; постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2006 року № 1697 "Про заходи щодо подальшого вдосконалення механізму забезпечення природним газом вітчизняних споживачів", якою затверджений Тимчасовий порядок установлення роздрібних цін на природний газ для потреб населення. Пунктом 10 Постанови № 2246 передбачено, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється, починаючи з 1 січня 2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені Національною комісією регулювання електроенергетики України, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році. Газопостачальні підприємства проводять станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу в попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. 5 Пунктом 16-1 Правил передбачено, що у разі коли лічильник газу, що перебуває у власності споживача, визнано в установленому порядку непридатним до подальшої експлуатації та ремонту, розрахунки із споживачем здійснюються протягом двох місяців з дня письмового повідомлення газорозподільним підприємством споживачеві про визнання лічильника газу непридатним до експлуатації та ремонту відповідно до середньомісячного обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він становить менш як шість місяців, а в подальшому - відповідно до встановлених норм споживання та вимог Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу". Як зазначалось вище, судом встановлено, що позивачка [PERSON] проживає в житловому будинку [ADDRESS] і є споживачем послуг з газопостачання. Після виявлення в червні 2013року непридатності до експлуатації лічильника газу №097177 і до встановлення 03.02.2014р. нового лічильника газу нарахування оплати за спожитий газ позивачці проводилось відповідно до вищевказаного пункту Правил, що вбачається з пояснень представника відповідача в суді та наданого ним розрахунку (а.с.73, 103). Внаслідок вказаного відповідачем була встановлена наявність заборгованості позивачки за спожитий газ в сумі-1463грн. та їй надіслано претензію - попередження з вимогою сплатити борг з послуг газопостачання (а.с.12). Із зазначених [PERSON] предмету та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність нарахування плати за використаний природний газ, оскільки позивачка вважає нарахування такої заборгованості неправомірною. Разом з тим, згідно ст.3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Оскарження дій ПАТ "Житомиргаз" щодо нарахування плати за використаний природний газ та визнання неправомірним виставлення рахунку, а саме: попередження від 12.02.2014р., який є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав. Усе, що зазначала [PERSON] в позовній заяві, а також пояснив її представник в судовому засіданні, може бути запереченням у разі пред'явлення відповідачем до неї позову про стягнення певної суми заборгованості по оплаті за спожитий газ, однак такі позовні вимоги у цьому провадженні не розглядаються. Вказане узгоджується з позицією, викладеною Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 04.07.2012р. по справі №6-1034 св/12. З вказаних підстав в задоволенні позовної вимоги про визнання неправомірними дій ПАТ "Житомиргаз" щодо виставлення позивачці рахунку на оплату за спожитий газв сумі 1463 грн. необхідно відмовити. Оскільки позовна вимога щодо стягнення з відповідача моральної шкоди є похідною від вимог щодо визнання дій останнього неправомірними, в задоволені яких суд відмовляє, тому і підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди немає.

Outcome: dismissed