Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

06 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій прохав встановити, що правовстановлюючий документ - свідоцтво [NUMBER] про право особистої власності на домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] видане 07.06.1977 року на підставі рішення виконкому Глобинської міської ради депутатів трудящих № 4 від 25.02.1977 року на ім»я [PERSON], належить йому - [PERSON]. Мотивував тим, що через наявність у названому свідоцтві помилки у написанні прізвища - «[PERSON]», замість «[PERSON]», він позбавлений можливості оформити договір купівлі-продажу належного йому на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями. Заявник вказував, що встановлення вказаного юридичного факту необхідне йому для вільного розпорядження названим нерухомим майном. [PERSON] в судове засідання не з'явився. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу без його участі, вказав, що заяву підтримує. Представник заінтересованої особи - Глобинської міської ради в судове засідання не з"явився. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу у їх відсутності, вказав, що заперечень щодо задоволення заяви не мають. Представник заінтересованої особи - Реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиціїв судове засідання не з"явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформував, заперечень на позов не надіслав. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне. 07 червня 1977 року на підставі рішення виконкому Глобинської міської ради депутатів трудящих № 4 від 25.02.1977 року видано свідоцтво [NUMBER] про право особистої власності на житловий будинок, розташоване по [ADDRESS] на ім»я [PERSON], в той час, як написання прізвища заявника згідно паспорта «[PERSON]». Глобинська міська рада, як правонаступник органу, який видав названий документ, відмовила [PERSON] у виправленні помилки допущеної в свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок [NUMBER], мотивуючи тим, що рішенням міської ради внести зміни до свідоцтва про право власності на нерухоме майно неможливо, оскільки згідно діючого законодавства повноваження щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна передано державним реєстраторам Державної реєстраційної служби України. В паспорті та картці платника податків прізвище заявника записано як [PERSON], аналогічне зазначено в свідоцтві про народження, пенсійному посвідченні, в свідоцтві про одруження, трудовій книжці. Заявник як доказ того, що адреса належного йому володіння змінювалася з [ADDRESS], на [ADDRESS], надав довідку з рішення міськвиконкому Глобинської міської ради від 15.01.1988 року, рішення № 7, де його прізвище, як власника будинку, записане як [PERSON]. З наданої будинкової книги вбачається, що записи в ній велися посадовими особами одночасно і російською і українською мовою, що на думку суду і зумовило безпідставне застосування російської транскрипції при написанні прізвища заявника під час видачі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння [NUMBER]. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановивши, що написання прізвища «[PERSON]» замість «[PERSON]» в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння [NUMBER]є помилковим, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне заявнику для вільного розпорядження нерухомим майном.

Outcome: approved