Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

05.05.2016 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 18.06.2014 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ICKGMCUVI.243264.002, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 600,00 грн. з терміном користування на 36 місяців з процентною ставкою за користування кредитом - 48% річних. Банк виконав свої обов*язки за кредитним договором у повному обсязі, встановивши кредитний ліміт у розмірі 10 600,00 грн. на рахунок № [NUMBER], який відкритий на підставі анкети-заяви. Відповідач свої зобов*язання належним чином за договором не виконала, станом на 26.04.2016 року утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором на загальну суму - 31 708,87 грн., з яких: -- 5 940,64 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту, -- 4 580,58 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, -- 261,66 грн. - поточна заборгованість по процентам, -- 9 430,38 грн. - прострочена заборгованість по процентам , -- 11 495,61 грн. - сума пені. Посилаючись на викладене, представник позивача просив стягнути з відповідача вказану заборгованість по кредитному договору та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по вказаній справі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Просив зменшити розмір неустойки оскільки він значно перевищує розмір збитків. Крім того просив звернути увагу, що пеню нараховано з 25.11.2014 року по 25.04.2016 року тобто в порушення строків визначених ч.2 ст. 258 ЦК України за період що перевищує один рік. Відповідачка має тяжке матеріальне становище. Заслухавши представника відвовідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов"язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 598, 599 ЦК України, зобов*язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов*язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов*язання припиняється частково або повністю на підставах, встановлених договором або законом; зобов*язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. 611,612 ЦК України, порушенням зобов*язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов*язання. Боржник вважається таким, що прострочив зобов*язання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Якщо у зобов*язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, з матеріалів справи вбачається, що 18.06.2014 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ICKGMCUVI.243264.002, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10 600,00 грн. з терміном користування на 36 місяців з процентною ставкою за користування кредитом - 48% річних. За умовами цього договору, банк зобов*язувався надати позичальникові кредит у розмірі, визначеному договором, а позичальник зобов*язувався повернути кредит, проценти, пеню у строки та в обсязі, встановленому даним договором. Крім цього, зі змісту заяви позичальника вбачається, що [PERSON] ознайомилася з умовами та правилами надання банківських послуг та погодилася з тим, що вказані документи є частиною кредитного договору. Також, вона містить всі істотні умови договору про надання фінансових послуг, що передбачено, ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а саме: назва документа, прізвище, ім*я по батькові та адресу особи, яка отримує фінансову послугу, найменування фінансової операції, кредитного ліміту, базової відсоткової ставки, порядку погашення боргу, строк дії договору, прав та обов*язки сторін, відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, підписи сторін. Банк виконав свої зобов*зання належним чином, надавши позичальнику кредитні кошти, у розмірі передбаченим договором. Між тим, відповідач свої зобов*язання належним чином не виконала та станом на станом на 26.04.2016 року утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором на загальну суму - 31 708,87 грн., з яких: -- 5 940,64 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту, -- 4 580,58 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, -- 261,66 грн. - поточна заборгованість по процентам, -- 9 430,38 грн. - прострочена заборгованість по процентам , -- 11 495,61 грн. - сума пені. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 року у справі № 6-100цс14, частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Виходячи зі змісту вищевказаної постанови, положення ч.3 ст.551 ЦК підлягає застосуванню у разі, якщо розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобовязання (разом із нарахованою індексацією та процентами). Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Судом встановлено, що сума пені, нарахованої позивачем, значно перевищує розмір збитків, завданих банку. Тому суд вважає, що є правові підстави для зменшення розміру неустойки оскільки він значно перевищує розмір збитків.

Outcome: partial