overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що зареєструвала 30 серпня 1987 року з відповідачем шлюб, від якого мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, тому просила суд розірвати шлюб та після реєстрації його розірвання залишити їй прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.08.1987 року між сторонами зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 15 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Заболотненської сільської ради про визнання права на спадкове майно, вказавши, що за життя її батько [PERSON] заповів їй житловий будинок та все інше майно. Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 29.09.2009 року було визнано за нею право на спадщину після смерті батька, до якої увійшла земельна ділянка, житловий будинок та грошові заощадження. Нещодавно позивач дізналася про наявність рахунку № [NUMBER] на ім'я [PERSON] в Ощадному банку України і просила визнати право спадкування на зазначений рахунок. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, пославшись на те, що виявила свідоцтво про право на пай, видане на ім'я [PERSON], і тому просила визнати за нею право спадкування на майновий пай. Представник відповідача до суду не з'явився, але надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON], який заповів усе належне йому на час смерті майно, окрім житлового будинку [ADDRESS] Крижопільського району Вінницької області, позивачеві (а.с. 6). Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 29.09.2009 року за позивачем було визнано право на спадщину після смерті батька, до якої увійшла земельна ділянка, житловий будинок та грошові заощадження. Нещодавно позивач дізналася про наявність рахунку № [NUMBER] на ім'я [PERSON] в Ощадному банку України та майнового паю в пайовому фонді ТОВ "Заболотне" с. Заболотне Крижопільського району Вінницької області, посвідченого майновим сертифікатом серії [NUMBER], на які позивач теж має право. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, 17.11.2012р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №998 від 17.11.2012р. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. На протязі останнього часу шлюбні стосунки з відповідачем не підтримуються, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, яка проживає з позивачкою. Збереження сім'ї не можливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає, просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 17.11.2012р. сторони уклали шлюб, зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №998 від 17.11.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до заяви позивачки, після розірвання шлюбу вона бажає надалі іменуватися шлюбним прізвищем "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, 19.10.2001р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований в Відділі реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м.Запоріжжя, про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №551 від 19.10.2001р. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні стосунки з відповідачем не підтримуються з березня 2013 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які проживають з позивачкою. Збереження сім'ї не можливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає, просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 19.10.2001р. сторони уклали шлюб, зареєстрований в Відділі реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м.Запоріжжя, про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №551 від 19.10.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до заяви позивачки, після розірвання шлюбу вона бажає надалі іменуватися шлюбним прізвищем "Кутова".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, 27.07.1996р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської райадміністрації м.Запоріжжя, про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №466 від 27.07.1996р. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. На протязі останнього часу шлюбні стосунки з відповідачем не підтримуються, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають доньку, яка проживає з позивачкою. Збереження сім'ї не можливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає, просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 27.07.1996р. сторони уклали шлюб, зареєстрований в Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської райадміністрації м.Запоріжжя, про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №466 від 27.07.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до заяви позивачки, після розірвання шлюбу вона бажає надалі іменуватися шлюбним прізвищем "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, 28.06.2008р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №291 від 28.06.2008р. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. На протязі останнього часу шлюбні стосунки з відповідачем не підтримуються, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає з позивачкою. Збереження сім'ї не можливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає, просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 28.06.2008р. сторони уклали шлюб, зареєстрований в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №291 від 28.06.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до заяви позивачки, після розірвання шлюбу вона бажає змінити шлюбне прізвище на дівоче "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася у суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 02 березня 2013 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений запис № 22. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO], проживають окремо з серпня 2014 року, в зв'язку з чим просить суд розірвати її шлюб з [PERSON] та стягнути понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася про місце та час розгляду справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, просила їх задовольнити, справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Таким чином, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 02 березня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений запис № 22. (а.с.5). Причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, від чого, подружжя весь час сварилося. З серпня 2014 року проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. [PERSON] після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище - "[PERSON]". Судові витрати визначаються судом у відповідності з ст. 88 ЦПК України. Окрім цього, згідно квитанції від 26 січня 2015 року, позивач понесла витрати на правову допомогу у розмірі 300 грн. 00 коп., а тому вони у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

У січні 2015 року до Березанського міського суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу звернулася [PERSON] Свої вимоги обґрунтувала тим, що між нею та [PERSON] 04 вересня 2013 року був укладений шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області, актовий запис № 266. Також зазначила що з вини відповідача сім'я фактично розпалася, їхні погляди на життя різні, інтереси не співпадають, в наслідок чого вони перестали розуміти один одного, про що свідчать часті постійні сварки. На даний час шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. У зв'язку з цим просила позов задовольнити і розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 04 вересня 2013 року. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомлений, до суду не з'явився двічі поспіль, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Врахувавши думку позивача судом було прийнято рішення про розгляд справи у заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною першою статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами 04 вересня 2013 року був укладений шлюб (а.с. 6). Дітей від шлюбу у сторін немає. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при подачі позову сплатила судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. (а.с. 13). Таким чином, [PERSON] належить сплатити [PERSON] 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат. На підставі ст. 24, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

У січні 2015 року до суду звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин. Просить встановити факт, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] в м. Кременчуці Полтавської області. Заявниця [PERSON] заяву підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ній. Представник заінтересованої особи Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не прибув, на адресу суду надіслав клопотання про слухання заяви без представника нотаріальної контори. Суд, вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS]. Спадкоємців першої черги після померлої [PERSON] не залишилось. Щодо спадкоємців другої черги, то відповідно ст. 1262 ЦК України другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба, дід як з боку батька, так і з боку матері. Внаслідок чого, [PERSON] звернулась до Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори для видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори від 13.01.2015 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON], оскільки заявниця [PERSON] не подала до нотаріальної контори документів, що підтверджують наявність підстав для закликання її як спадкоємця першої черги спадкування. Отже, для отримання свідоцтва про прав на спадщину заявнику необхідно було подати свідоцтво про народження [PERSON], але оскільки воно було втрачене то можливості надати його не було. Факт родинних відносин заявника із [PERSON] підтверджується наступними доказами: трудовою книжкою [PERSON], а також свідоцтвом про народження [PERSON] в яких вказане дівоче прізвище [PERSON] та [PERSON] - «[PERSON]», також в судовому засіданні факт родинних відносин підтвердили свідки: [PERSON] та [PERSON]. Згідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" визначено, що відповідно до п.1 ст.273 ( 1502-06 ) ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. У зв'язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню відповідно до ст. 256 ЦПК України. Матеріалами справи підтверджується, той факт, що заявниця є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] в м. Кременчуці Полтавської області.

Outcome: approved