Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] "Про розірвання шлюбу", мотивуючи свої вимоги тим, що 17.05.1992 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] і проживала з ним разом до кінця 2012 року. Від цього шлюбу у них є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини несумісності характерів, неможливості дійти спільної думки щодо побутових і фінансових питань та втрати почуття любові. Шлюбні відносини між ними припинені з початку 2013 року. Спільне господарство також не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна немає. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена своєчасно та належним чином, надала суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі й просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу також просить змінити її прізвище на дошлюбне - «[PERSON]», а якщо це неможливе - залишите шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце та час розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін по справі свідчать їх відповідні заяви, зареєстровані за вхідним № 5622/14-вх від 18.03.2014 року та № 3789/14-вх від 24.02.2014 року, які долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання сторонами особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, на які позивач посилалась як на підставу своїх вимог та відповідач при їх визнанні, перевіривши їх доказами, що досліджені у судовому засіданні й відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а саме: дослідивши матеріали справи, що містять письмові докази у справі, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Відповідно до свідоцтва про одруження /серії [NUMBER]/, виданого Савинцівською сільською радою Миргородського району Полтавської області, 17.05.1992 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17.05.1992 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 3. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові «[PERSON]», дружині «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження /серії [NUMBER]/, виданого 15.01.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народилась [INFO] року, про що в книзі реєстрації народжень 15.01.2008 року зроблено відповідний запис за № 41, та її батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні достовірно встановлені мотиви розірвання шлюбу, фактичне припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем, що перешкоджає подальшому збереженню сім'ї, та згідно до статті 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Суд враховує, що між позивачем та відповідачем майнового спору немає. Вирішуючи питання щодо присвоєння позивачеві після реєстрації розірвання шлюбу прізвища «[PERSON]» або залишення прізвища «[PERSON]», суд вважає за необхідне зазначити, що зі свідоцтва про шлюб вбачається, що вона уклала його із прізвищем «[PERSON]», а тому підстав для залишення їй прізвища «[PERSON]» не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved