Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, оскільки остання у добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов'язання. Враховуючи положення ст. ст. 274, 280 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи щодо цього та в заочному порядку. Направленим відзивом на позов відповідач вимог не визнає, просить їх відхилити у зв'язку із пропуском строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 20 грудня 2007 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачем укладено кредитний договір, що за домовленістю сторін складається із анкети-заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримав кредит на суму 5 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, і зобов'язувалась повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Крім цього, сторони узгодили можливість зміни Банком розміру кредитного ліміту. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню отриманого кредиту, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30 квітня 2018 року склала 20 007,75 гривень. Позов подано до суду 16 травня 2018 року. За розрахунком, наданим банком, така заборгованість складається з: 3 868,21 гривні - заборгованість за кредитом; 10 710,60 гривні - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4 000 гривень - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 гривень - штраф (фіксована частина); 928,94 гривень - штраф (процентна складова). Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступним нормам матеріального права. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Кредитний договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 258 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) (ст. 266 ЦК України). Особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ст. 267 ЦК України). Проаналізував фактичні обставини справи та норм закону якими вони врегульовані суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, однак відсутністю підстав для його задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено та не спростовується відповідачем, що між сторонами було укладено кредитний договір за яким позивачем відповідачу було надано кредитну картку із грошовим лімітом. Кредитні кошти видавались у платне та строкове використання. Відповідач знімав кошти з рахунку та користувався ними, однак не повернув в отриманому обсязі. У зв'язку із такими діями у нього виникла заборгованість перед банком у згадуваному розмірі. Також судом встановлено, що останній платіж здійснений відповідачем по даному зобов'язанню датований 1 березня 2012 року. Після такої дати як за розрахунком наданим банком так і за інформацією повідомленою відповідачем оплата за кредитом не здійснювалась. Згадуваними нормами матеріального закону чітко та беззаперечно визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Суд вважає, що оскільки платежі були періодичними, щомісячними, то 1 квітня 2012 року почав перебіг строк позовної давності щодо основного зобов'язання - тіла кредиту і закінчився, відповідно, 1 квітня 2015 року. Строк позовної давності щодо відсотків за користування кредитом, враховуючи періодичність платежів, почав перебіг з 1 квітня 2012 року і сплив 1 квітня 2015 року. Інші і додаткові заходи щодо стимулювання повернення кредиту, як то пеня, штрафи мають спеціальну позовну давність у 1 рік і строк звернення за ними сплив, відповідно, 1 квітня 2013 року. Банком не заявлялось клопотань про поважність пропуску строку позовної давності щодо жодної складової заборгованості. За таких обставин суд і вважає позов обґрунтованим однак поданим поза строком позовної давності та за відсутності клопотання про поважність пропуску такого строку, що вимагає заяву відповідача про застосування строку позовної давності застосувати та у задоволенні позову відмовити. Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги не підлягають до задоволення, на підставі приписів ст. 141 ЦПК України подальший розподіл судових витрат не здійснюється. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed