Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася із вище вказаним позовом до [PERSON], який в судовому засіданні підтримала і просила задовольнити. Зокрема у позові [PERSON] зазначила, що у зв'язку із тим, що вона представляє по довіреності інтереси [PERSON] в суді, [PERSON] поширює неправдиві чутки відносно неї, які порочать її честь, гідність та ділову репутацію. Так, [PERSON] приїхала 20.05.2014 року до м. Херсона до керівника кооперативу домоуправління [PERSON], за місцем проживання [PERSON], та поширювала на неї неправдиві чутки, здійснювала наклеп, називала її шахрайкою, шльондрою, негідницею, кидалася битись. Також написала заяву до РВ УМВС у Голопристанському районі Херсонської області про те, в якій зазначила, що вона шахрайка і просила притягнути її до кримінальної відповідальності, що не підтвердилось. При зустрічі ображає нецензурною лайкою, кидається битись. [PERSON] дзвонила чоловікові, погрожувала її знищити, проклинала, якщо не перестане представляти інтереси [PERSON] Під час судового засідання в суді 27.05.2014 року, [PERSON] робила жести в її сторону та називала «ета», що є образливим, оскільки з народження має ім'я, по-батькові і прізвище. Крім того, замахувалась на неї, ображала непристойними словами, за негідну поведінку суддя попросив [PERSON] звільнити залу суду. Все це принижує та порочить честь, гідність та ділову репутацію, як людину та громадянку України. Вважає, що неправомірними діями відповідача завдана моральна шкода, яку оцінює у розмірі 10 000 грн., яку просить стягнути з [PERSON], а також понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Також додала, що все життя пропрацювала в агенції нерухомості, хоча на даний час офіційно не працює, її поважають як людину та спеціаліста. Поведінка відповідача ображає та принижує її честь, гідність та ділову репутацію. Відповідач позовні вимоги не визнала і пояснила, що не ображала позивача ніяким чином, неправдивої інформації не поширювала. Під час судового процесу не ображала позивача. В судовому засіданні дійсно сказала на позивача «ета», оскільки забула її ім'я та по-батькові. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що доказів, які б підтверджували факт наклепу з боку [PERSON] в розумінні роз'яснень, наданих Верховним Судом України по справам даної категорії, позивачем не надано. Свідок позивача [PERSON] вказані обставини у своїх показах не підтвердив. Висловлювання «ета» не є порушенням честі, гідності та ділової репутації, а звернення до правоохоронних органів не заборонено законом і згідно роз'яснень Верховного Суду України не є доказом поширення неправдивих відомостей. Крім того, 20.05.2014 р. відповідач знаходилась в іншому місці, а саме - в с. Стара Збур'ївка Голопристанського району, доглядала за дітьми [PERSON], що підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], тому не могла бути у м. Херсоні. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Допитані в судовому засіданні свідки з боку позивача надали наступні пояснення. Зокрема, свідок [PERSON] пояснив, що він є головою домоуправління багатоквартирного будинку. Між [PERSON] та [PERSON] виник конфлікт у коридорі багатоквартирного будинку в м. Херсоні, в якому проживає мати [PERSON], [PERSON] В ході конфлікту [PERSON] висловлювалась нецензурними словами, кричала, що [PERSON] хоче забрати у неї квартиру, намагалась затіяти бійку. Була викликана міліція. Свідок [PERSON] пояснив, що він є чоловіком позивача. [PERSON] погрожує позивачу, ображає, намагається затіяти бійку з нею. Підтвердив також, що між позивачем та [PERSON] виник конфлікт за місцем проживання [PERSON] у м. Херсоні, через що змушені були викликати міліцію. З боку відповідача були допитані свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Так, свідок [PERSON] пояснила, що 20.05.2014 року поїхала у м. Миколаїв забирати собаку, про яку домовилась заздалегідь. Коли поїхала, батькові стало погано, він потрапив у лікарню, тому поросила [PERSON] побути з дітьми у неї вдома у [ADDRESS]. Повернулась додому о 18.00 год. Свідок [PERSON], який є батьком [PERSON], підтвердив ой факт, що 20.05.2014 р. його дочка поїхала у м. Миколаїв, а він потрапив у лікарню, [PERSON] залишилась з дітьми у них вдома. Свідок [PERSON] пояснив, що є батьком відповідача [PERSON] Його колишня дружина [PERSON] захворіла на психічну хворобу, попала під опіку [PERSON] Через це виникли проблеми і судові тяжби. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Статтями 297 та 299 ЦК України передбачено право кожного на повагу до його честі, гідності та на недоторканість своєї ділової репутації. Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 28.09.1990 р. № 7 "Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та органзацій" зазначено, що під наклепом слід розуміти повідомлення винним невизначеній кількості осіб або хоча б одній людині завідомо неправдивих вигадок про начебто вчинений потерпілим противоправний чи аморальний вчинок або інших відомостей, що порочать потерпілого. Завідомою неправдивістю визначається очевидний для винного факт невідповідності відомостей дійсності. Як в судовому засіданні так і в позовній заяві [PERSON] не зазначила який саме наклеп, тобто завідомо неправдиві вигадки про начебто вчинений нею протиправний чи аморальний вчинок, або інші відомості, висловила відповідач [PERSON] щодо неї. Посилання позивача на покази [PERSON] та [PERSON] як доказ наклепу на неї з боку відповідача є безпідставним, оскільки як слідує з вище зазначених показів свідків, в разі підтвердження зазначених фактів від 20.05.2014 року, в діях [PERSON] вбачаються ознаки хуліганських дій, а не наклеп. Позивач посилається на порушення її гідності з боку [PERSON], яке виразилось у зверненні до неї в судовому засіданні із застосуванням вислову «ета» замість звернення по імені та по-батькові. На думку суду дана обставина не є порушенням гідності та ділової репутації, але може бути розцінена як звернення без належної поваги до особи. Як слідує з витребуваного з РВ УМВС у Голопристанському районі відмовного матеріалу за заявою [PERSON], мав місце факт звернення останньої до правоохоронних органів щодо проведення перевірки відносно дій [PERSON] Однак, Верховний Суд України у своєму рішенні від 19.07.2006 р. по справі про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди, зазначає, що звернення до правоохоронних органів чи державного органу із заявою або скаргою на неправомірні дії іншої особи з метою захисту чи поновлення своїх прав та законних інтересів, якщо цей орган наділений власними повноваженнями щодо поновлення законності у відповідних відносинах чи застосування передбачених законом санкцій до правопорушника, не може розцінюватись як поширення неправдивих відомостей. Звернення [PERSON] до правоохоронних органів - є способом захисту своїх майнових прав та інтересів. З огляду на вище наведене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed