Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON], яка мешкає в квартирі [ADDRESS], заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2011 року по жовтень 2013 року у розмірі 795 грн. 49 коп., та сплаченої суми судового збору, посилаючись на те, що разом із [PERSON] у квартирі ще мешкає незареєстрована особа, яка також споживає комунальні послуги, за які не здійснюється оплата. Відповідач заперечила проти задоволення позовних вимог, надала квитанції про сплату комунальних послуг у належному розмірі. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що ЖБК «Жовтневий-22» надає житлово-комунальні послуги в квартиру [ADDRESS], яка на праві приватної власності належить відповідачеві [PERSON] Згідно з наданим ЖБК «Вимпел-11» розрахунком, заборгованість відповідача за спожиті житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2011 року по жовтень 2013 року склала 795 грн. 49 коп. Згідно зі ст. 6, 8, 12 Закону України "Про кооперацію", кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Основними обов'язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов'язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-УІ, у сфері житлово-комунальних послуг відносини між їхніми учасниками здійснюються виключно на договірній основі. Статтями 20, 21 цього Закону визначено обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язками споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору; оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом; обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно з законодавством та умовами договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Посилання позивача, що разом із [PERSON] мешкають інші особи, які користуються житлово-комунальними послугами, однак не сплачують кошти за ці послуги, не має правового підтвердження, оскільки відповідачем надано квитанції про сплату комунальних послуг за період з 2011 року по грудень 2013 року у належному розмірі, акти про встановлення лічильників водомірів, за якими відповідач сплачує кошти за надані послуги. Жодного доказу на підтвердження доводів позивача суду не надано. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв'язку з недоведеністю.

Outcome: dismissed