Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

19 вересня 2017 року скаржниця [PERSON] за підписом представника [PERSON] звернулася до суду зі скаргою, заінтересовані особи: Державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Веред К.М., ПАТ «Державний ощадний банк України» на дії державного виконавця та про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження у якій просила: визнати дії суб`єкта оскарження в рамках даного виконавчого провадження щодо направлення вимоги від 30.08.2017 року про надання доступу до житла неправомірними; та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №24996967/2 відкритого з метою примусового виконання виконавчого листа №2-3930/2010 виданого 11.02.2011 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ощадбанк» 748 441 грн. 34 коп. кредитної заборгованості, як таку, що винесена при простроченні стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Перевіривши матеріали скарги, з`ясовано, що останню в частині оскарження постанови від 14.03.2011 року про відкриття виконавчого провадження №24996967/2 відкритого з метою примусового виконання виконавчого листа №2-3930/2010 виданого 11.02.2011 року подано поза межами строку, встановленого законом. Згідно ст.ст. 448, 449 ЦПК України, скаргу на дію чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення ухваленого відповідно до цього Кодексу мають право подати сторони виконавчого провадження у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. За ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Зі змісту вказаних статей ЦПК України вбачається, що у разі оскарження дії або бездіяльності державного виконавця щодо виконання виконавчого документа початок строку буде спливати з дня вчинення дії або відмови у її вчиненні державним виконавцем. Якщо стягувач або боржник не були повідомлені про час і місце вчинення виконавчої дії, то строк для оскарження розпочинається для них з дня, коли їм стало про це відомо. Скарга ж пропущений строк на подання якої не поновлено судом, залишається без розгляду. У відповідності до ст. 127 ЦПК України суд поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, за заявою учасника справи, якщо визнає причини його пропуску поважними. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку належить вчинити процесуальну дію або подати той документ, стосовно якого пропущено строк. Скаржниця в судовому засіданні підтримала скаргу вказуючи про те, що їй давно відомо про постанову від 14.03.2011 року щодо відкриття виконавчого провадження №24996967, яку свого часу оскаржувала в судовому порядку, при цьому про постанову від 14.03.2011 року щодо відкриття виконавчого провадження №24996967/2 їй стало відомо лише з вимоги державного виконавця від 30.08.2017 року про надання доступу до житла, а отже вона вчасно скористалась правом на оскарження. Представники ПАТ «Державний ощадний банк України» в судове засідання не з`явились, подали до суду письмові заперечення щодо скарги в якій звертають увагу суду на те, що [PERSON] та її представник [PERSON] пропустили строк на оскарження постанови від 14.03.2011 року щодо відкриття виконавчого провадження №24996967/2 оскільки не лише достовірно знали про факт відкриття виконавчого провадження ще в 2011 році, але й оскаржували вказану постанову. При цьому твердження заявника про те, що виконавче провадження №24996967/2 є іншим від виконавчого провадження №24996967 не відповідає дійсності. Оскільки насправді йдеться про одне і те ж виконавче провадження у якому дописом «/2» в деяких документах вказано дільницю державного виконавця для зручності документообігу у відділі державної виконавчої служби. Державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Веред К.М. належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, при цьому в судове засідання не з`явився. З огляду на положення ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Судом встановлено, що скаржниця [PERSON] знала щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №24996967 відкритого з метою примусового виконання виконавчого листа №2-3930/2010 виданого 11.02.2011 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ощадбанк» 748 441 грн. 34 коп. кредитної заборгованості. Більше того в 2011 році разом з своїм представником [PERSON] оскаржувала вказану постанову, що підтверджується копіями скарги останніх від 2011 року, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.08.2011 року, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.04.2011 року, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09.04.2012 року, заявами про не проведення виконавчих дій до розгляду судової справ по суті від 18.04.2014 року. З копії матеріалів виконавчого провадження відкритого з метою примусового виконання виконавчого листа №2-3930/2010 виданого 11.02.2011 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ощадбанк» 748 441 грн. 34 коп. кредитної заборгованості, а саме з титульного листа вбачається, що його НОМЕР за ЄДРВП: 24996967, при цьому допис «/2» не свідчить про відкриття іншого виконавчого провадження а є інформацією про дільницю державного виконавця. Також, матеріали виконавчого провадження №24996967 (№24996967/2) містять власноручний напис із підписом [PERSON] від 23.12.2011 року про те, що вона ознайомлена з виконавчим провадженням. При цьому, чергова скарга подана [PERSON] 19.09.2017 року обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду не містить, більше того, ні до скарги, ні в судовому засіданні не подано документів чи доказів, які підтверджують поважність пропуску строку та надають можливість задовольнити заявлене клопотання. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для поновлення строку на оскарження постанови від 14.03.2011 про відкриття виконавчого провадження №24996967 (№24996967/2) відкритого з метою примусового виконання виконавчого листа №2-3930/2010 виданого 11.02.2011 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ощадбанк» 748 441 грн. 34 коп. кредитної заборгованості. За правилами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. У відповідності до вимоги державного виконавця від 30.08.2017 року №24996967/2 [PERSON] запропоновано добровільно надати доступ державному виконавцю до кв. [ADDRESS] 07.09.2017 року о 17 год.30 хв. з метою опису належного боржнику майна. Згідно матеріалів виконавчого провадження вказаній вимозі передували запити державного виконавця щодо належності права власності на об`єкти рухомого та нерухомого майна належні боржнику на підставі яких достовірно встановлено право власності [PERSON] на ј частину кв. [ADDRESS] . У відповідності до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право лише за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.02.2018 року відмовлено у задоволенні подання Державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Веред К.М. у примусовому проникненні до житла боржника [PERSON] . Таким чином, вимога державного виконавця надати доступ до кв. [ADDRESS] адресована [PERSON] носила рекомендаційний характер і з огляду на дотримання процедури отримання дозволу проникнення до житла в подальшому через вмотивоване рішення суду і відмови в такому, не порушила прав та інтересів боржника і інших співвласників помешкання. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" та,

Outcome: dismissed