Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-23 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай), із земель колишнього КСП «Зоря». В обґрунтування свого позову, позивач зазначає, що в період з 14.03.1992 року по 20.05.1995 рік вона працювала та була членом колгоспу «Зоря» в м.Перещепине, яке в подальшому було перейменоване в КСП «Зоря». 01.02.1994 року КСП «Зоря» отримало Державний акт на право колективної власності на землю серії ДП Нв № 000002, позивач була внесена до Списку членів КСП «Зоря» для виділення земельної частки під [NUMBER]. Позивач зазначає, що не отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай), а в подальшому не отримувала Державний акт на право приватної власності на землю, оскільки під час розпаювання земель керівництво КСП «Зоря» повідомило її про відсутність у неї права на пай. До моменту отримання відповіді з Головного управління Держгеокадстру у Дніпропетровській області про наявність її імені у списку осіб для наділення земельною часткою (паєм), позивач не була обізнана достовірно про наявність таких обставин, тому посилаючись на вимоги Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указ Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Постанову Верховної ради України № 2200 від 13,03,1992 року «Про прискорення за реформи та приватизації землі», ст. 25 ЗК України, просить визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Зоря». Ухвалою суду від 22 січня 2020 року відкрите провадження по справі (а.с. 10). У відзиві на позов Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що вони не являються належним відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник до початку розгляду справи по суті звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Перещепинська міська рада звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, заперечень проти позову повноважним представником не подано. Представник Новомосковської РДА в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, причина неявки суду не відома. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Суду надана копія трудової книжки, виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] , у відповідності до якої остання в період з 14.03.1992 року по 20.05.1995 рік вона працювала в колгоспі «Зоря» дояркою (а.с. 5). 15 січня 2008 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого їй було присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 6). На запит [PERSON] , Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (відділ у Новомосковському районі) повідомила, що відповідно до списку членів КСП «Зоря» Новомосковського району для виділення земельної частки, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Серії ДПН в № 000002 від 01.02.1994, яким посвідчене право колективної власності на землю за КСП «Зоря», за № [NUMBER] зазначене прізвище [PERSON] (а.с. 7). Матеріали справи, а також відповідь Перещепинської міської ради свідчить про те, що [PERSON] не отримувала сертифікат на земельну частку (пай). Правовідносини щодо визнання права на земельну частку (пай) врегульовані наступними нормами закону. Згідно статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно зі статтями 22, 23 ЗК України та відповідно до вище зазначеного указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Як зазначалося вище, суду не надано даних про отримання [PERSON] відповідного сертифікату на право на земельну частку (пай), як і не встановлено доказів набуття права власності на земельну ділянку. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, суду доведено, що позивач, будучи членом КСП «Зоря» на момент отримання Державного акту на право колективної власності на землю, на законних підставах набула право на земельну частку (пай), а тому за нею повинно бути визнане право на отримання земельної частки (паю), із земель колишнього КСП «Зоря». На підставі викладеного,

Outcome: approved