Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] і просить визначити їй додатковий строк - шість місяців з дня винесення рішення для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що [INFO] року помер їх батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка та житловий будинок. Окрім неї спадкоємцями [PERSON] є його син [PERSON], який у визначений законом строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, та його донька [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована разом із батьком. Вона, як донька померлого, також має право на частину спадкового майна. Однак, у визначений законом строк вона не подала нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Вказує, що строк на прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки їй не було відомо законодавство щодо порядку прийняття спадщини, й вступивши в управління спадковим майном, вона вважала, що прийняла спадщину. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі та пояснили, що позивачка вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті батька, а тому вважала, що прийняла спадщину. Крім того, у неї на утриманні є дитина-інвалід, за якою вона здійснює постійний догляд, що також перешкоджало їй вчасно звернутись до нотаріуса. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що не заперечує аби [PERSON] спадкувала частину майна після смерті батька. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечила, вказавши, що зазначені позивачкою причини пропуску строку на прийняття спадщини не є поважними, а тому просить в позові відмовити. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця і той з подружжя, який його пережив. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], який є батьком для позивачки [PERSON] та відповідачів [PERSON], [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої увійшло рухоме та нерухоме майно. На день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON], 1939 року народження, донькою [PERSON], 1975 року народження, та її дітьми. У визначений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся його син [PERSON] У цей же строк дружина померлого [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини після смерті [PERSON] Позивачка [PERSON] на день смерті батька з ним не проживала та за місцем його проживання зареєстрованою не була. Встановлені судом обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON]; свідоцтвом про народження позивачки та свідоцтвом про шлюб, у якому вона змінила прізвище зі [PERSON] на [PERSON]; паспортними даними [PERSON] про реєстрацію її місця проживання; свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про народження відповідачки [PERSON] та свідоцтвом про шлюб, у якому вона змінила прізвище зі [PERSON] на [PERSON]; актовим записом про шлюб [PERSON] та [PERSON] №18 від 11 вересня 1959 року; довідкою виконкому Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №678 від 02 жовтня 2014 року про склад сім»ї [PERSON] на день його смерті; матеріалами спадкової справи №932/2009, заведеної 21 жовтня 2009 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] року [PERSON] Таким чином, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], які у встановленому законом порядку прийняли спадщину є його діти [PERSON] та [PERSON] Позивачка [PERSON] спадщину за законом після смерті батька не прийняла, оскільки на день його смерті з ним постійно не проживала та у визначений законом шестимісячний строк заяви до нотаріуса про прийняття спадщини не подавала. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України). Відповідно до роз»ясень, даних в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані із об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачка [PERSON] не надала суду жодних доказів, які б підтверджували наявність обставин, що об»єктивно перешкодили їй своєчасно прийняти спадщину після смерті батька [PERSON] Наведені нею причини пропуску строку для прийняття спадщини, а саме необізнаність із законодавством щодо порядку прийняття спадщини, не пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивачки на вчинення цих дій. Незнання закону, який регулює порядок здійснення права на спадкування, не є поважною причиною пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини. Не визнає також суд поважною причиною пропуску цього строку і ту обставину, що [PERSON] змушена була здійснювати догляд за дитиною-інвалідом, оскільки жодних доказів на підтвердження цих обставин вона суду не надала. Посвідчення серії [NUMBER], яке видано Старокостянтинівським міським управлінням праці та соціального захисту населення на ім»я [PERSON] 03 лютого 2011 року (через два роки після смерті батька) про право на отримання державної соціальної допомоги на [PERSON], [INFO], як дитину-інваліда до 18 років, не є доказом того, що на момент відкриття спадщини і протягом шести місяців позивачка була зв»язана необхідністю здійснення особистого постійного догляду за дитиною, і що дитина у цей період мала статус інваліда та потребувала такого догляду, і що цей догляд могла забезпечити тільки позивачка, а не інші особи, наприклад батько дитини. Таким чином, оцінивши в сукупності усі надані сторонами докази, категоричне заперечення проти позову відповідачки [PERSON], суд дійшов висновку, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] без поважних на те причин, а тому у суду відсутні підстави для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. З огляду на викладене, в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed