Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , з участю третьої особи Служби у справах дітей Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про надання дозволу їй на виїзд дітей за кордон без згоди батька. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що в період з 30 липня 2011року по 31 жовтня 2018року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилося дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 31.10.2018року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу вона з доньками проживає окремо, діти перебувають на її утриманню. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 13.11.2018року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньок в розмірі Ѕ частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку з тим, що відповідач не сплачував аліментів, у нього утворилася заборгованість, яка відповідно до розрахунку, наданого головним державним виконавцем Яворівського РВ ДВС ЗМУ МЮ Пікулою О.Б. станом на 27.01.2020року становить - 17 169,40 гривень. З часу розлучення відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, він не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їхнім життям, зоров"ям, матеріально не допомагає. Тривалий час діти проживають разом з нею у Республіці Польща, а саме, у м.Варшава. Вона самостійно несе усі витрати по утриманню дітей. [PERSON] та [PERSON] відвідують дитячий садок №190. Вважає, що перебування дітей за кордоном сприяє розширенню їхнього світогляду та інтелектуального розвитку як особистостостей. Вона бажає разом з дітьми призджати в державу Україна та без перешкод повертатися в Республіку Польща, проте в неї існують побоювання, що відповідач може не надати їй дозвіл на виїзд доньок за кордон. Просить ухвалити рішення,напідставі якого надати їй дозвіл на виїзд дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за кордон у Республіку Польща на тимчасове проживання без дозволу (без згоди) та супроводу батька дітей - [PERSON] на строк 01 (один) рік. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Курілець П.А. заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Представник третьої особи - Фульмес Т.М. заявлені позовні вимоги заперечив та пояснив, що на підставі розпорядження Яворівської РДА від 19 червня 2019року №515/02-06 було затверджено висновок служби у справах дітей про підтвердження місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] та надано дозвіл матері на тимчасовий виїзд за межі України, дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , строком на один рік, з дня набрання розпорядженням законної сили. Крім цього позивачку [PERSON] було повідомлено про необхідність інформування служби у справах дітей щодо повернення дітей в Україну протягом одного місяця з дня в'їзду в Україну в межах встановленого розпорядженням Яворівської РДА строку та попереджено про відповідальність, передбачену ч.7 ст.184 КУпАП за умисне порушення встановленого законом обмеження щодо строку перебування дітей за межами України, однак, позивач свої зобов`язання не виконала. На даний час діти і надалі разом з позивачкою перебувають у Республіці Польща, відтак потреби у надані тимчасового дозволу на виїзд дітей за кордон не має. Просить у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити за безпідставністю. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань про відкладення судових засідань та відзиву на позовну заяву. Як вбачається, з позовної заяви, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , саме на цю адресу були скеровані виклики в судове засідання. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так як відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання не з`явився повторно в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч.3 ст.131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подав відзиву, від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, суд прийшов до наступного. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано 30.07.2011р. у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис №102. Від спільного подружнього життя у сторін народилося дві доньки: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.04.2013 року, виданим Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.04.2016 року, виданим Виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області. 31.10.2018року на підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 13.11.2018року Яворівським районним судом Львівської області ухвалено рішення, відповідно до якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку, але не менше на кожну дитину 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи із дня пред`явлення позову - 24.04.2018 і до досягнення дітьми повноліття. На підставі рішення був виданий виконавчий лист №460/1596/18 від 26.12.2018 року, який перебуває на виконанні у Яворівській РВ ДВС ЗМУ МЮ (м.Львів). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 27.01.2020 року ВП №58363037, виданого державним виконавцем Яворівського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м.Львів), сума заборгованості відповідача [PERSON] по сплаті аліментів становить 17169,40 грн. З відповіді на адвокатський запит від 26.06.2020року №03/01-5565 вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У відомостях про реєстрацію місця проживання матері вписані діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як встановлено під час розгляду справи, позивач [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] фактично проживає у Республіці Польща, а саме, у м.Варшава. [PERSON] та [PERSON] відвідують дитячий садок №190, який знаходиться за адресою: вул.Раславіска, 30а м.Варшава, що підтверджується довідкою виданою даним закладом 11.02.2020року. Як вбачається з матеріалів справи на підставі розпорядження Яворівської РДА від 19 червня 2019року №515/02-06 було затверджено висновок служби у справах дітей про підтвердження місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] та надано дозвіл матері на тимчасовий виїзд за межі України, дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , строком на один рік, з дня набрання розпорядженням законної сили. Крім цього позивачку [PERSON] було повідомлено про необхідність інформування служби у справах дітей щодо повернення дітей в Україну протягом одного місяця з дня в'їзду в Україну в межах встановленого розпорядженням Яворівської РДА строку та попереджено позивачку про відповідальність, передбачену ч.7 ст.184 КУпАП за умисне порушення встановленого законом обмеження щодо строку перебування дітей за межами України. Як з`ясовано в судовому засіданні, позивач свої зобов`язання не виконала. На даний час діти і надалі разом з позивачкою перебувають у Республіці Польща, що не заперечив представник позивача. Враховуючи вищенаведене позовні вимоги про надання тимчасового дозволу позивачці на виїзд дітей за кордон є безпідставними, а відтак задоволенню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed