Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 24 жовтня 2018 року звернувся до Диканського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання недійсним заповіту. В своїй позовній заяві посилався на те, що 30 грудня 2016 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. Вказував, що у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але дізнався, що 01 березня 2016 року батько склав заповіт, який посвідчений Чапаєвською сільською радою Диканського району Полтавської області на користь [PERSON], яка є онукою спадкодавця та дочкою брата. Вважає, що даним заповітом порушені його права, а заповіт є недійсним, оскільки складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. В своїй позовній заяві просив суд визнати недійсним заповіт, який посвідчений Чапаєвською сільською радою Диканського району за реєстровим № 6, який складений [PERSON] на користь [PERSON]. Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області Гвоздик А.Є. від 25 жовтня 2018 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 16 листопада 2018 року. Згідно з ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 16 листопада 2018 року заяву [PERSON] про відвід судді Гвоздика А.Є. та заяву про самовідвід головуючого судді Гвоздика А.Є. в даній цивільній справі задоволено, справу передано до канцелярії Диканського районного суду Полтавської області для вирішення питання щодо подальшого її руху. Розпорядженням в.о. голови Диканського районного суду Полтавської області [PERSON] від 16 листопада 2018 року матеріали даної цивільної справи передані до Київського районного суду м. Полтави. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2018 року визначено головуючого суддю Яковенко Н.Л. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2018 року зазначену позовну заяву прийнято до провадження Київського районного суду м. Полтави, призначено підготовче судове засідання на 18 грудня 2018 року. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 30 січня 2019 року закрито підготовче провадження вданій справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні з розгляду справи по суті повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечувала. Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON]. Також встановлено, що [PERSON], який помер 30 грудня 2016 року, на випадок смерті за життя зробив декілька розпоряджень щодо свого майна. Так, 20 листопада 2006 року [PERSON] заповів [PERSON] усе своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося та на те, що він за законом матиме право. Даний заповіт посвідчений Чапаєвською сільською радою Диканського району, секретарем сільської ради [PERSON] та зареєстровано у спадковому реєстрі за № 58423938. 25 грудня 2015 року на випадок своєї смерті [PERSON] зробив розпорядження, яким заповів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах, земельну ділянку площею 3,45 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована: на території Чапаєвської сільської ради Диканського району, Полтавської області (державний акт на право власності на земельну ділянку, Серія ЯГ № 663061). Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Решетилівського нотаріального округу Диканського району Полтавської області [PERSON] та зареєстровано 25 грудня 2015 року у 09 год. 25 хв. у спадковому реєстрі за № 59017815. 01 березня 2016 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким заповів своїй онуці [PERSON] усе своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалося, а також все те, на що він буде мати право. Даний заповіт посвідчений секретарем Чапаєвської сільської ради Диканського району Полтавської області та зареєстровано у реєстрі за № 06 проведено його реєстрацію в спадковому реєстрі 26 травня 2016 року. Заповіт виконано за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, містить припис про те, що він записаний зі слів [PERSON], до підписання прочитаний вголос заповідачем, його особу встановлено та дієздатність перевірено. Відомості про посвідчення даного заповіту містяться в журналі реєстрації нотаріальних дій Чапаєвської сільської ради Диканського району Полтавської області за 2016рік за відповідним порядковим номером - 06, журнал прошито та пронумеровано, що засвідчено підписом голови та печаткою відповідної сільради. Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач [PERSON] обґрунтовує його тим, що заповіт від 03 березня 2016 року складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, тому підлягає визнанню недійсним. Разом з тим, ст. 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно\~ст.1234 ЦК України\~право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Стаття 1247 ЦК України\~перелічує загальні вимоги до форми заповіту, так заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.215ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1, 3, 5, 6\~ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 1251 ЦК України передбачено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Аналогічне положення передбачене ст. 37 Закону України "Про нотаріат". Посвідчення заповіту посадовою особою органу місцевого самоврядування здійснюється відповідно до положень Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого\~наказом Міністерство Юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5. Частиною 4 ст. 82 ЦК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2017 року в справі № 529/609/17 та постановою апеляційного суду Полтавської області від 25 вересня 2018 року в справі № 529/609/17 встановлено, що 01 березня 2016 року на прохання нині покійного [PERSON] був складений та підписаний від його імені [PERSON] заповіт, відповідно до положень\~ст. 1251 ЦК України, посвідчений секретарем Чапаївської сільської ради Диканського району Полтавської області [PERSON] та зареєстровано у передбаченому законом порядку у реєстрі за № 06, а 26 травня 2016 року він був зареєстрований у спадковому реєстрі Полтавською філією державного підприємства «Національні інформаційні системи». При цьому, [PERSON] не був обмежений у виявленні своєї волі. Відомості про посвідчення вказаного заповіту містяться у журналі реєстрації нотаріальних дій Чапаєвської сільської ради Диканського району Полтавської області за 2016 рік за відповідним порядковим номером - 06, запис про посвідчення цього заповіту міститься серед інших записів без порушення нумерації. При цьому [PERSON] розумів значення своїх дій, його особу та дієздатність було перевірено уповноваженою особою, яка здійснювала посвідчення його заповіту. [PERSON] висловив намір здійснити відповідне розпорядження на користь [PERSON], яке з його слів було оформлено секретарем Чапаєвської сільської ради Диканського району Полтавської області, за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, зі змістом заповіту [PERSON] ознайомився, йому текст заповіту в голос було прочитано одним із свідків, які брали участь в нотаріальній дії. Після ознайомлення заповідача з змістом заповіту, його було підписано свідками, які приймали участь в його складанні, як це вимагає\~ст. 1253 ЦК України. Доводи про те, що складений заповіт не відповідає волі спадкодавця [PERSON] спростовується. Також судовими рішеннями встановлено, що формальні порушення Порядку вчинення нотаріальних дій посадовою особою органів місцевого самоврядування, допущені секретарем Чапаєвської сільської ради Диканського району Полтавської області при посвідчені заповіту [PERSON] 01 березня 2016 року не є достатніми для визнання його недійсним, а вказаний заповіт відповідав останній волі спадкодавця. Формальні порушення не дають підстави також вважати вищевказаний заповіт нікчемним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що хоча даний позов [PERSON] і заявлений з інших підстав, аніж вимоги в справі № 529/609/17, але фактично обґрунтування позову та позиція позивача зводиться до його незгоди з судовими рішеннями в справі № 529/609/17, ґрунтується на переоцінці доказів. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що волевиявлення [PERSON] на розпорядження своїм майном на випадок смерті саме на користь [PERSON] було вільним, відповідало його дійсній волі, підстави для визнання заповіту від 01 березня 2016 року недійсним відсутні. Вирішуючи позовні вимоги судом також приймається до уваги та обставина, що заповіт [PERSON], складений 01 березня 2016 року, написаний ясно та чітко, його зміст не викликає неоднозначного тлумачення. При цьому особою, що посвідчувала заповіт, перевірено дієздатність особи та її волевиявлення. Особа, що посвідчувала заповіт, є уповноваженою на вчинення відповідних дій в розумінні норм ст. 1251 ЦК України, оскільки як встановлено судом, рішенням першої сесії сільської ради сьомого скликання Чапаєвської сільської ради Диканського району Полтавської області від 24 листопада 2015 року покладено обовязки по вчинення нотаріальних дій на секретаря Чапаєвської сільської ради [PERSON] Твердження представника позивача в судовому засіданні про те, що мають місце шахрайські дії посадових осіб сільської ради та отримувача заповіту не заслуговують на увагу. Вирок суду в кримінальній справі, яким би було встановлено наявність в діях таких осіб складу кримінального правопорушення не ухвалювався, будь-які підстави вважати, що за фактом посвідчення заповіту відомості були внесені до ЄРДР відсутні. Посилання представника позивача на ту обставину, що уповноважена особа органу місцевого самоврядування не могла посвідчувати заповіт з виїздом судом оцінюється критично. Відповідно до положень п. 2.1. Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, що затверджений наказом Міністерства юстиції України 11.11.2011 N 3306/5, нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Окрім того, як встановлено судом, за в чиненні відповідних дій з посвідчення заповіту було внесено плату, що підтверджено прибутковими касовими ордерами. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання недійсним заповіту про визнання недійсним заповіту заявлені безпідставно та не підлягають до задоволення. При вирішенні справи суд також приходить до висновку, що [PERSON] сільська рада Диканського району жодних прав позивача не порушувала, не є належним відповідачем, що оцінюється як додаткова підстава для відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] до даного відповідача. У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати відповідно до норм ст. 141 ЦПК України не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed