Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обгрунтування Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач, уточнивши свої вимоги, посилався на те, що у 1996 році рішенням загальних зборів КСП "Бугське" с. Іванівка Арбузинського району Миколаївської області членам цього підприємства в рахунок майнових паїв було виділено будівлю підсобного приміщення - овочесховища, розташованого по [ADDRESS] . У 2002 році він викупив у пайщиків їхні частки у цьому приміщенні, про що останні надали розписки та зобов`язались укласти нотаріально посвідчені договори. Однак, свої зобов`язання не виконали, у той час як їхні розписки до цього часу не збереглись. Тож, позивач вказує, що починаючи з 2002 року і до цього часу одноособово, безперервно та відкрито користується овочесховищем, яке не перебуває на балансі Іванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області і не має власника. А тому, апелюючи до положень ст. 344 ЦК України, просив суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на підсобне приміщення (овочесховище), розташоване по [ADDRESS] . Процесуальні дії у справі Провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2019 року. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 квітня 2019 року до участі у справі залучено співвідповідачів та з метою дотримання їхніх прав та інтересів продовжено строку підготовчого судового засідання на строк, не більше, ніж тридцять днів. Ухвалами Арбузинського районного суду Миколаївської області від 29 травня 2019 року, від 10 липня 2019 року та від 10 вересня 2019 року судом витребувано докази, які долучено до матеріалів справи. Ухвалою цього ж суду від 24 червня 2019 року підготовче провадження було закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті. Позиція сторін Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити та пояснив, що овочесховище, яким він наразі відкрито користується, було надано відповідачам на паї. У 2002 році, однак, точно не пам`ятає, він дізнався, що овочесховище розпайоване між членами КСП та оскільки йому було потрібне приміщення для вирощування грибів, то [PERSON] , яка займалась питаннями розпаювання, зібрала у приміщенні КСП пайщиків та повідомила їх, що він хоче придбати овочесховище. Оскільки пайщики не були проти того, аби він його придбав, то він сплатив їм кошти за їхні частки, а вони передали йому приміщення. Про отримання від нього грошей, пайщики надали йому розписки, однак вони не збереглись, так як їх загубила [PERSON] , до якої він звернувся з питання оформлення підсобного приміщення. Позивач вказував, що з 2002 року постійно користувався овочесховищем, вирощував у ньому гриби, здійснюючи поточний ремонт. А наразі постало питання оформлення документів щодо цього приміщення, а тому просив задовольнити його позов. Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, що викладені у ньому та пояснив суду, що у приміщення наразі немає власника, ним ніхто не користувався, окрім позивача. Відповідач [PERSON] та [PERSON] дали суду аналогічні за змістом показання, які зводились до того, що десь у 2002 році, точно не пам`ятають, [PERSON] , яка займалась розпаюванням майна колгоспу, повідомила їм про наявність їхніх часток, зокрема, і у приміщенні овочесховища, яке знаходиться за селом Іванівка Арбузинського району Миколаївської області. Оскільки частка була вкрай малою і саме овочесховище їм не було потрібне, то вони продали його [PERSON] за 1000,00 грн. За скільки свою частку продали інші пайщики їм невідомо, однак на сьогоднішній день вони вже померли. Відповідачі вказали, що з того часу приміщенням користується позивач та вирощує там гриби. Проти задоволення позову відповідачі не заперечували, позаяк, згодні з обставинами, на які посилається позивач. Представник відповідача - Іванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлений належно, причин свого неприбуття не вказав, проте, надав письмову заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності, паралельно вказавши, що проти задоволення позову не заперечує. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, у тому числі й на докази, що відхилені судом та мотиви їх відхилення, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи Тож, суд, у свою чергу, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши наявні у його розпорядженні докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, також достатності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, з огляду на правову аксіому «Atrium habet se intromittere indicia prae se» (суд має справу з тими доказами, які перед ним),

Outcome: dismissed