Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок позначений на плані літерою „А загальною площею 98,9 кв.м. з господарською будівлею, позначеною на плані літерою „Б, розташований за адресою: [ADDRESS] . Вимоги обґрунтовано тим, що після укладення шлюбу з [PERSON] стали проживати в с. Доманинці, яке з 1976 року було приєднане до [ADDRESS] . Завжди цей будинок вони з чоловіком рахували власним, проводили в ньому і перебудову для збільшення площі у зв`язку з народженням дітей, але ніколи в стан документації на будинок вона не вникала, а чоловік завжди казав, що це їх будинок. Реєстрація її місця проживання в зазначеному будинку проведена 07.08.1982 року. 26 травня 2013 року чоловік позивачки, [PERSON] , на сороковому році спільного подружнього життя помирає, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 27.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області. Після смерті чоловіка відшукуючи документи на будинок в КП „Архітектурно- планувальне бюро Ужгородської міської ради позивачка з`ясувала, що 25 листопада 1980 року Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою на зазначений будинок було видано Свідоцтво про право на спадщину за померлою [PERSON] сестрі [PERSON] за реєстр. №2-9158. В свою чергу, [PERSON] , заявою від 31.12.1980 року, адресованою Голові Ужгородського міськвиконкому вх. №14 від 07.01.1981 року вказала, що дарує будинок, що знаходиться по [ADDRESS] за номером 19 своєму племіннику [PERSON] , тобто чоловікові позивачки, а останній такою ж заявою повідомив Голову Ужгородського міськвиконкому про те, що приймає цей дар. Матеріали інвентаризаційної справи не містять_ інформації про укладення та посвідчення в подальшому договору дарування, і тому КП «Архітектурно-планувальне бюро Ужгородської міської ради довідкою №790 від 23.05.2018 року вказує, що даний будинок, останнє технічне обстеження якого проведено в 1984 році належить [PERSON] . Одночасно, довідка-характеристика Ужгородського міжміського_бюро технічної інвентаризації від 15.07.1981 року містить інформацію, що [PERSON] є обдарованим. Вказує, що з [PERSON] вона ніколи не перебувала в тісних родинних відносинах, знала, що така проживала і знала, що померла [INFO] . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.01.2019 року, право власності на будинок [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з дати початку ведення реєстру - 2013 року не зареєстровано. Ще за життя [PERSON] та її чоловіка [PERSON] , а також після їх смерті, з 1973 року на протязі вже 45 (сорока п`яти) років вона відкрито добросовісно користується та проживає в будинку [ADDRESS] , вважаючи його своїм, несе витрати по його утриманню, облаштуванню, витрати по ремонту, сплачує відповідні комунальні платежі, підтвердженням чому довідки комунальних служб про відсутність заборгованості, що додаються. Розуміючи необхідність наявності документів на будинок, а також через неможливість зареєструвати в ньому своїх онуків, вона замовила технічний паспорт на будинок. В цілому домоволодіння [ADDRESS] складається з житлового будинку позначеного на плані літерою „А загальною площею 98,9 кв.м., господарської будівлі, позначеної на плані літерою „Б та огорожі, позначено на плані під №1-3. Всі будівельні роботи по зазначеному домоволодінню були завершені до 1991 року, жодних прибудов та перебудов після цього часу не проводилось. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 07.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 19.03.2020. Ухвалою Ужгородського\~міськрайонного суду\~від 31.03.2021\~року залучено\~до участі\~у справі\~правонаступника [PERSON] у зв`язку з смертю позивачки [PERSON] . В судове засідання сторона позивача не зявилася, однак подала письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують та не заперечують проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не зявилася повторно, двічі подавала заяву про відкладення розгляду справи. Підстави неявки в судове засідання повторно суд вважає безпідставними та вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних письмових доказів доданих сторонами до матеріалів справи. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, відзив на позовну заяву суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (частина четверта статті 344 ЦК України). У пункті 9 постанови пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Отже, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Судом встановлено, що [PERSON] після укладення шлюбу 04.07.1973 року з [PERSON] проживали в житловому будинку позначеному на плані літерою „А загальною площею 98,9 кв.м. з господарською будівлею, позначеною на плані літерою „Б, розташований за адресою: [ADDRESS] , який позивачка вважала власним житлом. Реєстрація місця проживання [PERSON] в зазначеному будинку проведена 07.08.1982 року, що підтверджується копією її паспорта. 26 травня 2013 року чоловік позивачки, [PERSON] , на сороковому році спільного подружнього життя помирає, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 27.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області. Після смерті чоловіка відшукуючи документи на будинок в КП „Архітектурно- планувальне бюро Ужгородської міської ради позивачка з`ясувала, що 25 листопада 1980 року Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою на зазначений будинок було видано Свідоцтво про право на спадщину за померлою [PERSON] сестрі [PERSON] за реєстр. № 2-9158. В свою чергу, [PERSON] , заявою від 31.12.1980 року, адресованою Голові Ужгородського міськвиконкому вх. №14 від 07.01.1981 року вказала, що дарує будинок, що знаходиться по [ADDRESS] своєму племіннику [PERSON] , тобто чоловікові позивачки, а останній такою ж заявою повідомив Голову Ужгородського міськвиконкому про те, що приймає цей дар. Матеріали інвентаризаційної справи не містять_ інформації про укладення та посвідчення в подальшому договору дарування, і тому КП «Архітектурно-планувальне бюро Ужгородської міської ради довідкою №790 від 23.05.2018 року вказує, що даний будинок, останнє технічне обстеження якого проведено в 1984 році належить [PERSON] . Одночасно, довідка-характеристика Ужгородського міжміського_бюро технічної інвентаризації від 15.07.1981 року містить інформацію, що [PERSON] є обдарованим. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23.04.2004 року [NUMBER] . Позивачка вказує, що з [PERSON] вона ніколи не перебувала в тісних родинних відносинах, знала, що така проживала і знала, що померла [INFO] . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.01.2019 року, право власності на будинок [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з дати початку ведення реєстру - 2013 року не зареєстровано. Також позивачка вказує що за життя [PERSON] та її чоловіка [PERSON] , а також після їх смерті, з 1973 року на протязі вже 45 (сорока п`яти) років вона відкрито добросовісно користується та проживає в будинку [ADDRESS] , вважаючи його своїм, несе витрати по його утриманню, облаштуванню, витрати по ремонту, сплачує відповідні комунальні платежі, підтвердженням чому довідки комунальних служб про відсутність заборгованості, що додаються. Розуміючи необхідність наявності документів на будинок, а також через неможливість зареєструвати в ньому своїх онуків, вона замовила технічний паспорт на будинок. В цілому домоволодіння [ADDRESS] складається з житлового будинку позначеного на плані літерою „А загальною площею 98,9 кв.м., господарської будівлі, позначеної на плані літерою „Б та огорожі, позначено на плані під №1-3. Всі будівельні роботи по зазначеному домоволодінню були завершені до 1991 року, жодних прибудов та перебудов після цього часу не проводилось. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 дійшла висновку, що після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. Судом належними доказами встановлено добросовісність у позивачки під час заволодіння спірним майном та володіння ним відкрито, безперервно протягом 10 років. Крім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Як вбачається з матеріалів справи власником майна була [PERSON] , яка померла [INFO] , яка при житті вказала, що дарує будинок, що знаходиться по [ADDRESS] своєму племіннику [PERSON] , тобто чоловікові позивачки, а останній такою ж заявою повідомив Голову Ужгородського міськвиконкому про те, що приймає цей дар. За таких обставин, позов слід задовольнити.

Outcome: approved