Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Позовна заява мотивована тим, що 18.04.2020 року близько 21 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи власним автомобілем Renault Laguna, номерні знаки [NUMBER] , спричинив ДТП з авто, марки Opel Astra Sports Tourer, номерні знаки [NUMBER] , який належить їй - [PERSON] . Внаслідок ДТП її автомобіль було пошкоджено, а саме: ліве дзеркало, крило заднє, передній задній бампер, двері задні та передні ліві. Вказане ДТП відбулося з вини [PERSON] , що підтверджується Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.12.2020 року, якою було визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст.124 КУпАП. 20.04.2020 року [PERSON] власноручно була написана розписка, що він зобов`язується відремонтувати пошкодження на її авто, які були нанесені в результаті ДТП 18.04.2020 року, а також зобов`язується за тиждень (з моменту ДТП) полагодити її авто та оплачувати дорогу на таксі до її роботи, так як її авто пошкоджене. Зобов`язання за розпискою не були виконані. Зазначає, що вона самостійно сплачувала послуги таксі, сума за які склала 2\~242 грн. 61 коп.. Позивач вказує, що після ДТП вона себе дуже погано почувала, боліла голова, був підвищений артеріальний тиск, носова кровотеча, тому вирішила пройти обстеження 19.04.2020 року, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого, яка виданий на ім`я [PERSON] в якій зазначено діагноз в пункті 6: гіпертонічний криз. Вона проходила обслідування у лікаря терапевта та невролога, де їй було поставлено діагнози: невротичні, пов`язані зі стресом і соматоформні розлади та соматоформна функція вегетативної нервової системи, Цефалгічний синдром, Церебрастенічний синдром. Стресовий розлад у неї виник після перенесеної психотравмуючої ситуації (потрапила в ДТП по вині водія, який зник з місця аварії). На даний момент вона досі лікується та приймає безліч медичних препаратів. Вартість лікування склала 18\~034 грн. 20 коп.. Крім того, позивач посилається на те, що вона зазнала також душевних переживань та страждань, емоційних хвилювань, отримала нервовий стрес (що підтверджується консультативним висновком невролога від 01.05.2020 року), так як була учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини відповідача [PERSON] , внаслідок порушення останнім ПДР України. Враховуючи наведене, а також враховуючи характер та обсяг заподіяних їй душевних страждань, тривалості негативних наслідків морального характеру, перенесення в момент ДТП фізичний біль, емоційний стрес, який супроводжується почуттям розгубленості, тривоги, страху за своє здоров`я, вважає, що розмір відшкодування завданої моральної шкоди становить 60 000 гривень. Просить стягнути з [PERSON] на її користь 20\~276 грн. 81 коп. матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 18.04.2020 р.; 60\~000 грн. моральної шкоди та судовий збір. Ухвалою судді\~від 31.03.2021\~року у\~справі відкрите\~спрощене позовне\~провадження,\~а також\~роз`яснено\~відповідачу його\~право подати\~відзив на\~позовну заяву\~або пред`явити\~зустрічний позов\~до позивача\~у строк\~15\~днів з\~дня отримання\~копії ухвали\~судді про\~відкриття провадження\~у справі.Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав. Згідно наданих позивачем доказів судом встановлено, що 18.04.2020 р., о 21 год. 30 хв., на автодорозі Т 0202 між населеними пунктами с. Тернівка-Юрківка, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Рено Лагуна», д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечного інтервалу роз`їзду зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Після ДТП водій залишив місце пригоди. Постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Білик О.В. від 07.12.2020 р. № 126/966/20 3/705/1308/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, провадження у справі закрито в зв`язку з закінченням стоків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.16-19). Відповідно до ч. 1\~ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1\~ст.4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач [PERSON] посилається, в якості підтвердження завданої матеріальної шкоди відповідачем [PERSON] , на Розписку від 20.04.2020 р., згідно якої [PERSON] зобов`язався відремонтувати пошкоджене ним в результаті ДТП 18.04.2020 р. авто Опель Астра [PERSON] в термін один тиждень та оплатити дорогу таксі до місця роботи «м. Вишневе Києво-Святошинський район м. Ірпінь» та на висновки медичного центру СантаЛен, де вона оплачувала консультацію лікаря терапевта, купівля ліків, оплата масажу (а.с.20,35,36-37,38-40,41-43). У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Доказів вартості пошкодження автомобіля Опель Астра позивачем суду не надано. Крім того, не надано договорів страхування транспортних засобів, актів вартості відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля. Не конкретизовано в розписці дати робіт по ремонту авто відповідачем та оплату послуг таксі. У своїх письмових поясненнях від 30.04.2020 р. відповідач [PERSON] вину у вчиненні ДТП не визнав. Посилання позивача\~на ст.1195 ЦК України, а саме, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо, суд не бере до уваги, оскільки матеріалами справи не доведено, що між діями відповідача і ушкодженням здоров \~ \~ \~ \~я, на які посилається позивач у позові, є безпосередній причинний зв`язок, оскільки жодного посилання в постанові Уманського міськрайонного суду від 07.12.2020 року про отримання учасниками ДТП будь-яких ушкоджень здоров`я не вказано, отже, в цій частині позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Згідно з ч.ч. 1-3\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно із ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діяннями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У відповідності до вимог\~статей 76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.4\~ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частина 2\~статті 83 ЦПК України\~визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. У відповідності до\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вина відповідача [PERSON] за вчинення ДТП за участю автомобіля позивача [PERSON] підтверджена постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.12.2020 р. і не підлягає доказуванню. Проте, підлягає доказуванню факт заподіяння позивачеві шкоди здоров`ю, моральних страждань внаслідок заподіяння шкоди здоров`ю або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діяннями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд враховує, що заява позивача про те, що вона зазнала болю, фізичних чи душевних страждань є прямим доказом заподіяння їй моральної шкоди. Проте, достовірність такого доказу також підлягає перевірці. Факти, викладені позивачем при описанні своїх фізичних чи душевних страждань, можуть бути викривлені або не зовсім відповідати дійсності. Причини цього пов`язані зі здатністю людини до утворення об`єктивних суджень про власні переживання і вмінням правильно їх інтерпретувати, а викривлення інформації може бути формою маніпулятивного впливу на суд з метою одержати бажане або наслідком дії несвідомих захисних механізмів людини. Позивачем не доведено, що саме з вини відповідача її самопочуття погіршилось. Позивач не зазначила у позовній заяві, якими об`єктивними доказами вона може підтвердити свої твердження про те, що в результаті дій відповідача, їй було заподіяно моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я, і така моральна шкода має причинний зв`язок з дорожньо-транспортною пригодою. Відповідно, позивач не надав таких об`єктивних доказів суду. Враховуючи те, що позивач не підтвердила об`єктивними доказами факт заподіяння їй моральної шкоди в результаті дій відповідача, відповідно, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed