Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

У травні 2020 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», третя особа без самостійних вимог: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та просив суд визнати виконавчий напис, вчинений 04.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. який зареєстрований в реєстрі під номером № 6785 про стягнення з [PERSON] , який народився [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», місце знаходження якого: 41346335, адреса: 49044, м. Дніпро, вул. Якова Самарського, 12А, ідентифікаційний код юридичної особи 41346335, не сплаченої в строк заборгованості за Кредитним договором № 2760451 від 01.10.2019 року укладеного між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] . В обґрунтування позову зазначив, що у квітні 2020 року Позивач від свого банку АТ КБ «ПриватБанк» дізнався, що не зможе зняти зі свого рахунку отриману заробітну плату через накладений арешт на його банківський рахунок для виплати заробітної плати та перевіряючи реєстр боржників, Позивач виявив, що відносно нього відкрито виконавче провадження №61837557 приватним виконавцем Дорошкевич В.Л., підставою для відкриття виконавчого провадження слугував виконавчий напис нотаріуса БРНО Колейчик В.В. Позивач у позові зазначає, що відповідно до виконавчого напису від 04.04.2020 року Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі під № 6785 про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», місце знаходження якого: 41346335, адреса: 49044, м. Дніпро, вул. Якова Самарського, 12А, ідентифікаційний код юридичної особи 41346335, не сплаченої в строк заборгованості за Кредитним договором № 2760451 від 01.10.2019 року укладеного між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] . Відповідно до вказаного виконавчого напису, стягнення здійснюється за період з 01.11.2019 року по 31.01.2020 року. Сума, що підлягає стягненню, становить 17 480,00 грн., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту - 8000,00 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 8080,00 грн. та плата за вчинення виконавчого напису - 1400,00 грн. Позивач не погоджується із сумою заборгованості, не вбачає правових підстав нарахування суми заборгованості. Зазначає, що не отримував будь-якої вимоги про усунення порушень по кредитному договору від ТОВ «Алекскредит» до вчинення виконавчого напису, що позбавило можливості оскаржити вимоги відповідача в судовому порядку. Вважає, що відповідач надав нотаріусу неналежні та недопустимі докази укладення договору про надання кредиту, зазначив невірну адресу її проживання, що призвело до порушення процедури вчинення напису. Вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом без наявності усіх передбачених законом документів, а також зазначена заборгованість не є безспірною, у зв`язку з чим просить визнати зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 22 травня 2020 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. (а.с. 28-29) Від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» - Іванова А.С. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначив, що позовні вимоги задоволенню не підлягають в обґрунтування чого зазначив, що 01.10.2019 року [PERSON] уклав з товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» договір про надання кредиту № 2760451, вказаний договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Позивача на сайті ТОВ «Алекскредит» і підписання Договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до п. 5.2 Правил надання кредиту ТОВ «Алекскредит». 01.10.2019 року відповідачем було перераховано Позивачу суму позики у розмірі 8000,00 грн. Відповідно до п. 1.9 Договору, строк, на який надається позика становить 30 календарних днів, до 31.10.2019 року (включно) Станом на 25.03.2020 року Позивачем були прострочені строки повернення позики, встановлені у п. 1.9 Договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 8000,00 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 8080,00 грн., нарахування пені - 0,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 16080,00 грн. Станом на 25.03.2020 року Позивач не сплатив суму боргу та проценти, передбачені Договором, неодноразові прохання сплатити суму боргу ігнорував. Представник відповідача вказує, що 25.03.2020 року Позивачу була направлена претензія з вимогою сплатити суму боргу, проте безрезультатно. Виходячи з цього, представник відповідача зазначив, що ТОВ «Алекскредит» реалізувало своє право на захист шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса про стягнення кредитної заборгованості з подальшим зверненням до приватного виконавця для примусового стягнення заборгованості. Поданням позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання Позивач намагається ухилитися від належного виконання умов Договору, а тому просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Третій особі по справі Приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. також було направлено на вказану у позові адресу знаходження, ухвалу суду про відкриття виконавчого провадження, однак, ухвала суду не отримана приватним нотаріусом, а повернулась з поштового відділення з відміткою «За закінченням строку зберігання». Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Виконавчий напис, який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, вчинено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київського області Колейчик В.В. 04.04.2020 року, зареєстровано в реєстрі за № 6785 (а.с.13). У виконавчому написі зазначено, що нотаріус на підставі статей 87 - 91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172, пропонує звернути стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором 2760451 від 01 жовтня 2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит». Строк платежу за Кредитним договором 2760451 від 01 жовтня 2019 року настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01 листопада 2019 року по 31 січня 2020 року. Сума заборгованості складає 16080,00 гривень, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 8000,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 8080,00 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за відсотками становить 0,00 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. Розмір плати за вчинення напису складає 1400,00 гривен, що підлягає стягненню з боржника. 01 жовтня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № 2760451, згідно умов якого ТОВ «Алекскредит» надає позичальнику ( [PERSON] ) кредит у розмірі 8 000,00 грн. строк користування кредитом 30 календарних днів по 31 жовтня 2019 року (включно) та зі сплатою базової процентної ставки за один день користування кредитом 1,7%. (а.с. 10-12). Докази про направлення вимоги Позивачу щодо погашення кредиту чи заборгованості по кредиту, у матеріалах справи, відсутні. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 87 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88 цього закону встановлює умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності виконавчий напис видається у межах цього строку. Стаття 89 закону передбачає, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата(рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувана; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачується стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п.1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 2 цього Переліку передбачено, що кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому, судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Верховний суд України у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Таким чином, суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Крім того, з матеріалів справи не встановлено факту того, що при вчиненні напису, нотаріус отримував від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому, на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед Відповідачем є безспірним. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про порушення кредитних зобов`язань станом на квітень 2020 року, а так само і доказів безспірності заборгованості. Представником відповідача долучено до матеріалів справи Претензію адресовану на ім`я [PERSON] за вих. № 43915-825/2020-ЗМ від 25.03.2020 року, однак, доказів направлення вказаної Претензії Позивачу, суду не надано. Крім того, Претензія Відповідача датована 25.03.2020 року, а виконавчий напис нотаріусом вчинено 04.04.2020 року, тобто, до спливу 30 днів з моменту направлення, а саме, строку, який надається боржнику, для погашення заборгованості або надання заперечень. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий ж самий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). З матеріалів справи встановлена наявність спору між сторонами та той факт, що на адресу реєстрації позивача жодної вимоги від відповідача не надходило, що позбавило боржника можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми визначеної відповідачем та що боргові зобов`язання, зазначені у виконавчому написі є безспірними. Оцінивши усі наявні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому підлягають задоволенню. У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов переконання, що при вчиненні виконавчого напису №6785 від 04.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. порушено вимоги ст.88 Закону та п.п.3.1 п.3 Порядку, а саме, з наявністю спору заборгованості та його розміру. Приймаючи до уваги те, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріусом не були враховані обставини, які свідчать про спір щодо розміру заборгованості між сторонами, суд приходить до висновку, що вказаний виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач просить покласти судові витрати на відповідача, оскільки він звільнений від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів». Згідно із статтею 133 ЦПК України, судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За цих обставин, стягненню з відповідача на користь держави підлягає сума судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved