Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 12187 грн. 63 коп. Позивач посилається на те, що відповідно до договору № б/н від 12.05.2006 року [PERSON] 12.05.2006 року отримав кредит у розмірі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2. п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору с прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те. що підписана заява разом з «Умовами та правилами падання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених ним договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. і 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також от. ст. 509. 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Позивач, посилаючись на ст.ст. 526, 527, 530, 610, 525, 615 ЦК України, вказує на те, що відповідно до п. 5.5.1 «Правил користування платіжною карткою», за несвоєчасне виконання боргових обов'язків, (користування простроченим кредитом і Овердрафтом), боржник сплачує відсотки за повишеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті. Позивач, посилаючись на ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, вказує на те, що у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2014 року має заборгованість - 14 805.41 грн., яка складається з наступного: 3389.89 грн. - заборгованість за кредитом: - 11415.52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 3674.33 грн., яка була задоволена судовим наказом Гощанського районного суду Рівненської області від 15.01.2009 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", різниця становить - 11131,08 грн. Відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 556.55 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить - 12187,63 грн. Розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12187,63 гри. за кредитним договором № б/н від 12.05.2006 року, судові витрати у розмірі 243,60 гри. судовий збір. В запереченні проти позову відповідачка вказала, що згідно її заяви б/н від 12.05.2006 року, ЗАТ КБ «ПриватБанк» було відкрито на її ім'я рахунок та видано кредитну картку [NUMBER], на яку встановлено кредитний ліміт в сумі 250,00 грн. зі строком дії - згідно строку дії картки. Також, вказаною заявою було встановлено порядок погашення заборгованості по кредитному ліміту - щомісячними платежами у розмірі 7 % від суми заборгованості. Згідно інформації, нанесеної на зовнішню сторону пластикової кредитної картки [NUMBER], строк її дії встановлено до 05/05/2009 року. Після спливу строку дії картки, вона не зверталася до установи банку з заявою про продовження дії картки або вимогами про її перевипуску, оскільки не використовувала вказану картку з початку 2008 року, а останній платіж в рахунок погашення заборгованості здійснила 28.10.2008 року в сумі 400,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, поданим до суду банком. Також, матеріали справи не містять жодної інформації та доказів перевипуску та отримання нею будь-яких платіжних карт після спливу строку дії попередньої. Підтвердженням того, що картка не перевипускалася є той факт, що на даний час вона знаходится в неї, а у випадку перевипуску - вона вилучається працівниками Банку. У відповідності до п. 3.1.1 «Правил користування платіжною карткою» (додані позивачем до позовної заяви), строк дії картки вказаний на лицьовій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Згідно п. 3.1.4 «Правил користування платіжною карткою», строк дії картки миттєвого випуску продовженню не підлягає. Також, п. 5.4 «Правил користування платіжною карткою» визначає строк погашення кредиту, зокрема, строк погашення відсотків - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше наступного дня місяця, вказаного на платіжній карті (в полі MONTH). З позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що вона містить вимоги банку про стягнення з неї заборгованості, що виникла з укладеного договору б/н від 12.05.2006 року, станом на 30.06.2014 року. Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Враховуючи те, що кінцевим строком повернення використаного ліміту кредитної картки [NUMBER], є строк дії вказаної картки, за загальним правилом, трирічний строк позовної давності в межах якого ПАТ КБ «ПриватБанк» міг звернутися до суду з вимогами про захист свого цивільного права або інтересу, у випадку належного виконання нею зобов'язань з повернення кредитних коштів шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 7 % від суми заборгованості, міг початися з 05.05.2009 року - закінчення строку дії картки. Однак, з 13.03.2008 року вона припинила щомісячне погашення заборгованості за кредитним лімітом, встановленим на кредитну картку [NUMBER], і не сплачувала щомісячних платежів у розмірі 7 % від суми заборгованості, тому позовна давність щодо стягнення з неї кожного простроченого (не сплаченого) щомісячного платежу, почала обраховуватися з того моменту, коли у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло право вимагати усунення допущених порушень виконання зобов'язань. З матеріалів справи вбачається, що судовим наказом Гощанського районного суду Рівненської області від 15.01.2009 року з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 12.05.2006 року. Перервавши перебіг позовної давності шляхом звернення до Гошанського районного суду Рівненської області з заявою про видачу судового наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» було перервано строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12.05.2006 року і новий обрахунок трирічного строку позовної давності почався з моменту звернення до суду - з січня 2009 року. Наступне звернення до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовними вимогами про відновлення порушених прав за договором б/н від 12.05.2006 року, відбулося в серпні 2014 року, у той час, коли трирічний строк позовної давності, в межах якого банк міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу за вказаним договором, закінчився в січні 2012 року. У відповідності до ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачка просить застосувати до позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» наслідки спливу позовної давності, що визначені ст. 267 Цивільного кодексу України та відмовити в позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 12 187,63 грн. Судові витрати покласти на позивача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить його задовольнити в повному об'ємі, вказав, що строк позовної давності позивач не пропустив, оскільки картка була перевипущена, строк дії картки - до 05 місяця 2013 року, що підтверджується інформацією по даній картці, роздрукованої з офіційного сайту. Тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач позов не визнав, вказав на те, що за даним кредитним договором вже було видано судовий наказ 15.01.2009 року, крім того, картка, яка була перевипущена, на руки для відповідачки не видавалася, вона нею не користувалася, що підтверджується тим, що оригінал першої картки є у відповідачки, де зазначено строк дії - 05 місяць 2009 року. Тому строк позовної давності пропущено. В запереченні проти позову заявлено про застосування строків позовної давності, тому просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору 12.05.2006 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором від 12.05.2006 року, не погашає. Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обов'язки відповідно до договору. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк згідно з вказівками закону, договору. Перебіг позовної давності за приписами ч. 1 ст. 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту і процентів повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця, наступного за місяцем, в рахунок якого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач мала повернути грошові кошти в 2009 році, а також на підставі судового наказу від 15.01.2009 року. Таким чином, має місце порушення умов договору відповідачем до 2009 року. У відповідності із укладеним договором та ст.ст.1049,1050,1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Повернення кредиту відображено у наданому позивачем розрахунку. Згідно ст.ст.256, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За таких обставин, саме з часу порушення умов договору і припинення внесення ним будь-яких коштів на погашення кредиту, почався відлік строків позовної давності. З настанням строку виконання зобов'язань за кредитним договором позивач дізнався чи повинен був дізнатися про порушення свого права. Позов же пред'явлено лише у серпні 2014 року, тобто поза межами визначеного ЦК України строку позовної давності, по минуванню більше 5 років. Заяви про поновлення пропущеного строку не надходили. Абз.3 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що у випадку пропуску без поважної причини строку для звернення з позовом суд зазначає про відмову у позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою ним до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. У даному випадку має місце клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, а тому суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності. При цьому суд не враховує доводів представника позивача про те, що строк дії картки до 05 місяця 2013 року згідно інформації банку, тому строк позовної давності не пропущено, оскільки в судовому засіданні оглянуто оригінал картки, картка є миттєвою і перше порушення умов договору - несплата щомісячного платежу, мало місце в 2009 році. Відповідно до правової позиції, відображеної в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19.03.2014 року у справі 6-14цс14, зазначено, що частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Відповідно до правил користування платіжною карткою, граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH). Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. За таких обставин,

Outcome: dismissed