Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

12 липня 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати за ним [PERSON], право власності на земельну ділянку, яка розташована в межах Березнегуватської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала моєму покійному брату, [PERSON], яку в порядку спадкування за законом після смерті брата прийняла їх покійна матір - [PERSON], померла 27 липня 2015 року. В обґрунтування позову позивач вказував, що 09 грудня 2014 року помер його рідний брат - [PERSON], [INFO]. Після смерті брата відкрилась спадщина на земельну ділянку, яка була надана брату для ведення сільськогосподарського виробництва та розташована на території Березнегуватської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. Спадкоємицями після смерті брата були його мати [PERSON], померла 27 липня 2015 року, та донька померлого брата [PERSON], [INFO], обидві фактично прийняли спадщину бо були зареєстровані усі за однією адресою. 27 липня 2015 року померла мати позивача [PERSON]. Після смерті матері позивач в законні строки звернувся до нотаріуса с заявою про прийняття спадщини від умерлої, та натомість отримав відмову по тому, що [PERSON] за життя залишила заповіт на усе своє майно на користь [PERSON], якій на повністю законних підставах прийняв його. Позивач не погоджується з даним фактом, наполягає на тому, що відповідачу [PERSON] не потрібна земельна ділянка, тобто він задоволений повним володінням будинку якій заповіла йому померла, впевнений, що тільки в судовому порядку можна вирішити питання про визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач - [PERSON] та її представник позвні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні, посилаючись на відсутність у діючому законодавстві норм для можливості задоволення даного позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти спадкування позивачем земельної ділянки, проте пояснив, що спадщину після смерті матері прийняв. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 27 липня 2015 року померла мати позивача [PERSON], яка залишила по собі заповіт на усе своє майно відповідачу ( в тому числі - спірну земельну ділянку) [PERSON], який в законному порядку вступив в права на спадщину, але позивач навіть отримавши відмову та розяснення нотаріуса про те, що він не має права на будь яку частку від спадщини, звертається до суду (зазначене підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] з тих підстав, що заповітом [PERSON] охоплюється уся спадщина, яку прийняв спадкоємець зазначений в заповіті, копією заповіту [PERSON] від 15 січня 2015 р., з якого вбачається, що остання заповідає все своє майно [PERSON], тими обставинами, що [PERSON] прийняла спадщитну після [PERSON], успадкувавши спірну земельну ділянку, що підтверджено відповіддю нотаріуса [PERSON], [PERSON].) Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно діючого законодавства України спадкування здійснюється за заповітом або за законом ст. 1217 Цивільного Кодексу України, ст. 1223 ЦК України зазначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України, ст. 1241 ЦК України дає право на отримання обовязкової частки у спадщині малолітнім, неповнолітнім, повнолітнім непрацездатним дітям спадкодавця, непрацездатній вдові (вдівцю) та непрацездатним батькам, що спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка), ст. 1261 ЦК України надає першочергове право на спадкування за законом дітям спадкодавця, у тому числі зачати за життя спадкодавця та народженим після його смерті, тому з подружжя, який його пережив, та батькам. За таких обставин у разі наявності заповіту та за відсутності осіб, зазначених ст. 1241 ЦК України, спадкоємцем є особа зазначена у заповіті. Спадкоємець за вищезазначеним заповітом спадщину у встановлений законом строк прийняв. Крім того, як вбачається з п. 3.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України "прийняття та відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщину, вважається таким, що не прийняв спадщину". Так як [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері у встановленому законом порядку, відмова нотаріуса від 02.03.2016 р. у вчиненні нотаріальної дії - виданні свідоцтва про право на спадщину земельноу ділянку вбачається правомірною та оскаржена не була, то підстав для задоволення позову не вбачається Отже, оскільки заповітом охоплюється уся спадщина, яку спадкоємець [PERSON] у встановлений законом сьтрок прийняв у передбаченому закоеном порядку, у заявника немає підстав для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, що розташована на території Березнегуватської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, яку його мати прийняла після смерті [PERSON], померлого 09 грудня 2014 року. На підставі викладеного суд вважає, що відмова нотаріусом позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом вичерпано законна, по тому позовна заява не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed