Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач 19.09.2020 року звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.\~\~ Їй на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 2-3576/07 від 26.07.2007 року на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] . Інші 1/2 частини зазначеного будинку, на праві приватної спільної часткової власності, належать відповідачу [PERSON] . Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області по цивільній справі № 2- 663/11 від 25.12.2012 року проведено розподіл житлового будинку з прибудовою і тамбуром відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2264/2265/2266-11 від 29.02.2012, наданого Дніпропетровським НДІ судових експертиз (варіант 2) наступним чином: Виділено [PERSON] по 2 варіанту розділу домоволодіння квартиру [ADDRESS] вартістю 66 482,50 грн., частка якої складає 44/100. Виділено [PERSON] по 2 варіанту розділу домоволодіння квартиру [ADDRESS] вартістю 83 322,50 грн., частка якої складає 56/100. Для влаштування двох ізольованих квартир співвласникам домоволодіння по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] виконати наступні переобладнання: Закласти віконний проріз між прим. 1-4 та прим. 1-7, спільно; Закласти дверний проріз між прим. 1-6 та прим. 1-5, спільно; Закласти дверний проріз між прим, 1-2 та прим. 1-7, [PERSON] ; Встановити глуху перегородку у прим. 1-2, спільно; Переобладнати прим. 1-1 під кухню [PERSON] ; Переобладнати прим. 1-2 під сумісний санвузол [PERSON] ; Переобладнати частину віконного прорізу у дверний проріз та встановити двійний дверний блок у прим. 1-2 [PERSON] ; Для облаштування входу до частини прим. 1-2 збудувати крильце зі сходами [PERSON] ; Частину прим. 1-2 переобладнати під кухню [PERSON] ; Переобладнати віконний проріз між прим. 1-1 та прим. 1-7 у дверний [PERSON] . Інженерні комунікації обладнати для кожного із співвласників квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] окремо, згідно наданого варіанту розподілу домоволодіння та погодити і затвердити у місцевих уповноважених установах. Провести розподіл земельної ділянки з урахуванням самовільно збудованих будівель відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2264/2265/2266-11 від 29.02.2012, наданого Дніпропетровським НД1 судових експертиз (варіант 1) наступним чином: Виділити [PERSON] власнику квартири [ADDRESS] частину земельної ділянки загальною площею: 268 кв. м (на плані визначена жовтим кольором, додаток № 2), де: під житловим будинком літ. А площею 37,54 кв. м; під прибудовою літ. а площею 6,16 кв. м; під тамбуром літ. а/ площею 9,98 кв. м; Разом: 53,68 кв. м; вбиральнею літ. Д площею 3,12 кв. м; під спорудами, двором, городом виділяється земельна ділянка площею 211,2 кв. м; Виділити [PERSON] власнику квартири [ADDRESS] частину земельної ділянки загальною площею: 268 кв. м (на плані визначена синім кольором, додаток № 2), де: під житловим будинком літ. А площею 35,38 кв. м; під прибудовою літ. а площею 15,6 кв. м; Разом: 50,98 кв. м вбиральнею літ. В площею 1 кв. м під сараєм літ. Б площею 20,60 кв. м; під сараєм літ. Б/ площею 5,22 кв. м; під навісом літ. Г площею 29,40 кв. м; під сараєм літ. Е площею 7,75 кв. м; Разом: 63,97 кв. м; під спорудами, двором, городом виділяється земельна ділянка площею 153,05 кв. м. На плані земельної ділянки по [ADDRESS] , червоним кольором відмічена лінія розділу між співвласниками квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] з вказівкою довжини сторін ділянок, виділяємих в користування кожному з співвласників (Додаток № 2). Після набрання чинності рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 2-663/11 від 25.12.2012 року нею та відповідачем було здійснено влаштування двох ізольованих квартир та було обладнано їх інженерною комунікацією, відповідно до рішення суду, що підтверджується Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленим КП «НБТІ» від 21.10.2019 року. Також відповідно до ршення суду по справі № 2-663/11 від 25.12.2012 року нею було оформлено право власності на земельну ділянку площею 0,0272 гектарів, кадастровий номер 1211600000:03:069:0105. 24.07.2019 року вона звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно, Виконавчого комітету Нікопольської міської ради. Дніпропетровської області, для проведення державної реєстрації права власності на квартир [ADDRESS] . 30.07.2019 року державним реєстратором винесено рішення щодо зупинення розгляду заяви, а 12.09.2019 року державним реєстратором винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяження відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25,12.2015 року №1127, у зв`язку з відсутністю: документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію об`єкта; технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна; документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Вказує, що вказане рішення про відмову у державній реєстрації суперечить п. 54 постанови КМУ від 25.12.2015 року №1127. Крім того відповідно до листа Виконавчого комітету Нікопольської міської ради №16820 від 09.07.2019 року, у разі якщо між співвласниками нерухомого майна існує непорозуміння і неможливо вирішити питання стосовно отримання права власності на виконання будівельних робіт та прийняття об`єкта до експлуатації у спосіб, передбачений чинним законодавством, вона має право звернутися до суду з позовною заявою щодо визнання права власності на новостворений об`єкт. Враховуючи вказане, просить суд припинити право її спільної часткової власності на будинок що розташований за адресою: [ADDRESS] ; визнати за нею право власності в розмірі 1/1 частини, на квартиру [ADDRESS] , що складається з - кухні 2-1=6,9 кв.м., санвузол 2-2, площа 3,9 кв.м., кімната 2-3=15,2 кв.м., кімната 2-4, площа 10.1 кв.м.; складових об`єктів нерухомого майна: літня кухня літера Б, площею 20.08 кв.м.; сарай літера Б/, площею 5,7 кв.м; вбиральня, літера Д, площею 1,0 кв.м.; сарай, літера Е, площею 7,8 кв.м.; спорудження №1-4, літера І, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 29.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. Відповідачам був наданий строк 15 днів з дня отримання ними такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. 21.11.2019 року відповідачем [PERSON] на адресу суду подано відзив на позов (а.с. 57-60), в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, мотивуючи наступним. Йому на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданного Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою 15.04.2008 року на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] . 25.12.2012 року на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду у справі № 2-663/11 був здійснений реальний розподіл належного їм житлового будинку з прибудовою і тамбуром та розподіл земельної ділянки, відповідно до :шсновку судової будівельно- технічної експертизи № 2264/2265/2266-11 від 29.02.2012 по другому варіанту. Рішення Нікопольського міськрайонного суду від 25.12.2012 року ним виконано у повному обсязі. Ним переобладнано належну йому частину житлового будинку, отримано технічні умови та реконструкцію системи газопостачання. 14.11.2013 року був складений та підписаний акт прийомку та експлуатацію димових і вентиляційних каналів в жилих будинках після капітального ремонту і нового будівництва. Однак позивач не виконала рішення Нікопольського міськрайонного суду від 25.12.2012 року в частині окремого обладнання інженерними комунікаціями належної їй частини будинку (квартири [ADDRESS] ) та погодження і затвердження у місцевих уповноважених органах. До цього часу позивач не звернулась до Нікопольського управління по сплуатації газового господарства ПАТ "Дніпропетровськагаз", не погодила технічні умови на реконструкцію системи газопостачання у належній їй частині будинку, не провела систему газопостачання та не ввела її в експлуатацію. Для обладнання інженерних комунікацій у частині будинку позивачу його згода не була потрібна, як іншого співвласника. Тому відомості, викладені в позові про непорозуміння між співвласниками та відсутність його згоди на обладнання її частини будинку окремими комунікаціями не відповідають дійсності. Крім того, позивач порушила вимоги суду в частині встановлення глухої перегородки у приміщені 1-2 спільно. Так згідно рішення суду розподіл житлового будинку проводився по другому варіанту, зазначеним у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2264/2265/2266-11 від 29.02.2012 року. Згідно висновку експертизи та рішення суду вони повинні були спільно встановити глуху перегородку. Однак позивач, скориставшись його відсутністю, без його відома, самовільно встановила глуху перегородку змістивши її на 0,12 м в глибину приміщення 1-2, внаслідок чого вона зменшила площу, належного йому приміщення 1-2, та збільшила площу, належного їй приміщення 2-1. На даний час площа приміщення 1-2 становить 3,8 кв.м., хоча згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи № 2264/2265/2266-11 від 29.02.2012, проведеної у справі № 2-663/11, площа приміщення 1-2 повинна складати 4,1 кв.м. З цього приводу він звертався зі скаргою до відділу архітектури Нікопольської міської ради, оскільки через зменшення площі, належного йому приміщення 1-2 , він не має можливості обладнати там санвузол. Таким чином, між сторонами існує невирішений спір стосовно площі належних їм частин будинку. Крім того, з позову вбачається, що позивач зверталась до виконкому Нікопольської міської ради із заявою про прийняття об`єкта до експлуатації, але отримала відмову з причини, що нею не виконано рішення Нікопольського міськрайонного від 25.12.2012 року стосовно окремого обладнання своєї частини будинку інженерними комунікаціями, не погодила та не затвердила у місцевих уповноважених органах. Таким чином, підстав, передбачених законом для припинення права спільної часткової власності та визнання за [PERSON] права власності в розмірі 1/1 на квартиру [ADDRESS] , немає. 26.11.2019 року на адресу суду від Представника виконавчого комітету Нікопольської міської ради, М. І. Пометій також подано відзив на позов (а.с. 86-87), в якому представник відповідача посилається на наступне. Так, позивач після рішення суду, про можливість поділу житлового будинку на дві окремі частини по 1/2, які складаються з квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] , повинна була отримати будівельний паспорт, повідомити про початок виконання будівельних робіт, зробити реконструкцію, ввести об`єкт в експлуатацію і отримати право власності. Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки затверджено наказом Мінрегіонбуду від 05.07.2011 року за № 103. Постановою КМУ від 13.04.2011 року за № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» визначено порядок виконання будівельних робіт. В Порядку виконання будівельних робіт зазначено, які саме будівельні роботи можна виконувати за будівельним паспортом з поданням повідомлення про початок виконання підготовчих або будівельних робіт. Пунктом 13 цієї Постанови прописано, що будівельні роботи, які здійснюються на підставі будівельного паспорта можливо впроваджувати після подання забудовником Повідомлення про початок виконання будівельних робіт у будь-який зручний спосіб: подати особисто (через уповноваженого представника) до уповноваженого органу інспекції ДАБК, або через електронний кабінет, або рекомендованим листом з описом вкладення. Після закінчення будівельних робіт, об`єкт, який утворився в результаті виконання будівельних робіт, вводиться в експлуатацію відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою КМУ «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» від 13.04.2011 року за № 461. Для прийняття об`єкта в експлуатацію необхідно подати до уповноваженого органу з питань ДАБК заповнену належним чином Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта. Після реєстрації зазначеної Декларації, замовник будівництва набуває право власності у спосіб, передбачений чинним законодавством. Ці, передбачені законодавством кроки, ні [PERSON] , ні [PERSON] , не було виконано, тому реконструкція належного їм на праві спільної часткової власності майна, вважається самочинною. На самочинно створений об`єкт право власності можна визнати у два способи: або відповідно до Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Мінрегіонбуду від 03.07.2018 року за № 158, якщо будівництво здійснено у термін до 09.04.2015 року, або визнати право власності у судовому порядку з подальшим поданням на реєстрацію декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду (додаток № 5 Постанови КМУ від 13.04.2011 року № 461). Для прийняття судом неупередженого рішення, особа, яка здійснила самочинне будівництво, повинна надати технічний висновок про можливість подальшої експлуатації новоствореного майна, виготовленого спеціалістом у галузі архітектури відповідної кваліфікації, яка підтверджена сертифікатом. Враховуючи те, що будівельні роботи завершено після 09.04.2015 (дата проведення технічної інвентаризації 21.10.2015), залишається лише визнання права власності у судовому порядку з подальшим прийняттям об`єкту в експлуатацію. Позивач просить припинити право її спільної часткової власності на будинок що розташований за адресою: [ADDRESS] ; визнати за нею право власності в розмірі 1/1 частини, на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до статті 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до Технічного паспорту від 21.10.2015 року, будинок [ADDRESS] житловим будинком. Отже, будинок [ADDRESS] є садибним (індивідуальним) житловим будинком, не може бути багатоквартирним будинком у в ньому не може бути визнане право власності на квартиру. Фактично було здійснено реконструкцію індивідуального житлового будинку [ADDRESS] шляхом виділу в окремі зблоковані житлові будинки. Також у відзиві просили розглядати справу без участі їх представника. В матеріалах справи наявна відповідь на відзив (а.с. 102-105), подана позивачем [PERSON] до суду 26.02.2021 року. У відповіді на відзив позивач посилається, що доводи та аргументи [PERSON] щодо незаконності та необґрунтованості позовних вимог через не погодження нею технічних умов на реконструкцію системи газопостачання у належній йому частині будинку, не проведення системи газопостачання та не введення її в експлуатацію відповідно до ст.41 Конституції України та ч:5 ст.319 ЦК України не є перепоною в можливості реалізації нею права власності належної йому частини будинку, оскільки не обладнання інженерними комунікаціями належної пені частини будинку (квартири [ADDRESS] ), їх не погодження і не затвердження у місцевих уповноважених органах не порушує права, свободи та шкодить гідності [PERSON] . Вважає, що рішення Нікопольського міськрайонного суду від 25.12.2012 року у цивільній справі № 2-663/11 нею не порушене, оскільки вимогу рішення щодо обладнання інженерними комунікаціями належної їй частини будинку (квартири [ADDRESS] ), їх погодження і затвердження у місцевих уповноважених органах слід розуміти як таку, що стосується таких житлово- комунальних послуг, які вона як споживач фактично бажає отримувати. Щодо невирішеної її з [PERSON] суперечки щодо зменшення площі належної останьому приміщення 1-2 та збільшення за рахунок цього належного їй приміщення 2-1, вказує, що наведені у додатку 1 Висновку №2264/2265/2266-11 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 2-663/11 площі приміщень для квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] після поділу приміщення 1-2 є умовними, оскільки жодним чином не враховують площу приміщення, на яку прийдеться товщина глухої перегородки, яка зроблена з ракушняку, товщиною 20 см. Перегородка встановлювалася за усною згодою [PERSON] таким чином, щоб вимушене зменшення площі кімнати відбувалося у рівних долях. Фактична площа приміщень після поділу за рахунок товщини встановленої глухої перегородки для обох сторін виявилася меншою, ніж була зазначена у додатку 1 до висновку №2264/2265/2266-11 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 2-663/11, що обумовлено об`єктивними обставинами та математичними законами. Таким чином, твердження [PERSON] про самовільне встановлення нею у приміщенні 1-2 (до поділу) глухої перегородки.та зменшення площі належного [PERSON] гриміщення 1-2 (після поділу) за рахунок збільшення належного їй приміщення 2-1 (після поділу) не відповідає дійсності та спростовується даними Технічного паспорту, виготовленого КП «Нікопольським міжміським бюро технічної інвентаризації» станом на 21.10.2015 рік. В матеріалах справи наявні також заперечення на відповідь на відзив, подані [PERSON] до суду 09.12.2020 року (а.с. 136-137), в яких відповідач посилається, що погоджується з позицією Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, викладено у відповіді на відзив та вважає позовні вимоги необґрунтованими. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , кожен окремо позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти задоволення позову заперечували. Представник виконавчого комітету Нікопольської міської ради у судове засідання не з`явився, згідно викладених обставин у відзиві Нікопольської міської ради на позов [PERSON] , просять розглядати справу без участі їх представника (а.с. 86-87). Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. У судовому засідання встановлено, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 2-3576/07 від 26.07.2007 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину домоволодіння та земельної ділянки в порядку спадкування за законом, задоволено частково, визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті її батька, [PERSON] ; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0543 га у порядку спадкування за законом після смерті її батька, [PERSON] , в іншому відмовлено (а.с. 16-18). Позивач зареєструвала своє право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] у встановленому порядку (а.с. 5-6, 12-15). Інші 1/2 частини зазначеного домоволодіння [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності, належать відповідачу [PERSON] . Також судом встановлено, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області по цивільній справі № 2- 663/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл житлового домоволодіння та земельної ділянки від 25.12.2012 року (а.с. 19-23) проведено розподіл житлового будинку з прибудовою і тамбуром відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2264/2265/2266-11 від 29.02.2012, наданого Дніпропетровським НДІ судових експертиз (варіант 2) наступним чином: Виділено [PERSON] по 2 варіанту розділу домоволодіння квартиру [ADDRESS] вартістю 66 482,50 грн., частка якої складає 44/100. Виділено [PERSON] по 2 варіанту розділу домоволодіння квартиру [ADDRESS] вартістю 83 322,50 грн., частка якої складає 56/100. Для влаштування двох ізольованих квартир співвласникам домоволодіння по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] виконати наступні переобладнання: Закласти віконний проріз між прим. 1-4 та прим. 1-7, спільно; Закласти дверний проріз між прим. 1-6 та прим. 1-5, спільно; Закласти дверний проріз між прим, 1-2 та прим. 1-7, [PERSON] ; Встановити глуху перегородку у прим. 1-2, спільно; Переобладнати прим. 1-1 під кухню [PERSON] ; Переобладнати прим. 1-2 під сумісний санвузол [PERSON] ; Переобладнати частину віконного прорізу у дверний проріз та встановити двійний дверний блок у прим. 1-2 [PERSON] ; Для облаштування входу до частини прим. 1-2 збудувати крильце зі сходами [PERSON] ; Частину прим. 1-2 переобладнати під кухню [PERSON] ; Переобладнати віконний проріз між прим. 1-1 та прим. 1-7 у дверний [PERSON] . Інженерні комунікації обладнати для кожного із співвласників квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] окремо, згідно наданого варіанту розподілу домоволодіння та погодити і затвердити у місцевих уповноважених установах. Провести розподіл земельної ділянки з урахуванням самовільно збудованих будівель відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2264/2265/2266-11 від 29.02.2012, наданого Дніпропетровським НД1 судових експертиз (варіант 1) наступним чином: Виділити [PERSON] власнику квартири [ADDRESS] частину земельної ділянки загальною площею: 268 кв. м (на плані визначена жовтим кольором, додаток № 2), де: під житловим будинком літ. А площею 37,54 кв. м; під прибудовою літ. а площею 6,16 кв. м; під тамбуром літ. а/ площею 9,98 кв. м; Разом: 53,68 кв. м; вбиральнею літ. Д площею 3,12 кв. м; під спорудами, двором, городом виділяється земельна ділянка площею 211,2 кв. м Виділити [PERSON] власнику квартири [ADDRESS] частину земельної ділянки загальною площею: 268 кв. м (на плані визначена синім кольором, додаток № 2), де: під житловим будинком літ. А площею 35,38 кв. м; під прибудовою літ. а площею 15,6 кв. м; Разом: 50,98 кв. м; вбиральнею літ. В площею 1 кв. м; під сараєм літ. Б площею 20,60 кв. м; під сараєм літ. Б/ площею 5,22 кв. м; під навісом літ. Г площею 29,40 кв. м; під сараєм літ. Е площею 7,75 кв. м; Разом: 63,97 кв. м; під спорудами, двором, городом виділяється земельна ділянка площею 153,05 кв. м. На плані земельної ділянки по [ADDRESS] , червоним кольором відмічена лінія розділу між співвласниками квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] з вказівкою довжини сторін ділянок, виділяємих в користування кожному з співвласників (Додаток № 2). Згідно додаткового рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.01.2014 року, в абзаці шостому рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2012 року, ухваленому по цивільній справі № 2-663/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл житлового домоволодіння та земельної ділянки, після слів: „Інженерні комунікації обладнати для кожного із співвласників квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] \~\~\~\~окремо, згідно наданого варіанту розподілу домоволодіння та погодити і затвердити у місцевих уповноважених установах\~доповнити наступним: „та з урахуванням погодження сторін на газифікацію утвореної другої квартири; підключення до існуючого стояку з реконструкцією існуючої системи газопостачання або виконання переносу газового стояку; проходження газопроводу по землях загального та особистого користування обох власників» (а.с. 24-25). Судом встановлено, що за замовленням позивача [PERSON] станом на 21.10.2015 року виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 4-11). Також відповідно до рішення суду по справі № 2-663/11 від 25.12.2012 року позивачем було оформлено право власності на земельну ділянку площею 0,0272 гектарів, кадастровий номер 1211600000:03:069:0105 (а.с. 30-34). Судом встановлено, що позивач зверталася до Нікопольської міської ради щодо роз`яснення дій для отримання права власності на нерухоме майно та отримала повідомлення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 09.07.2019 року за № 1620 (а.с. 37), згідно якого їй роз`яснено, що у даному випадку наявна реконструкція житлового будинку садибного типу у двохкімнатний будинок. Реконструкція житлового будинку може здійснюватися або на підставі будівельного паспорту з реєстрацією повідомлення про початок виконання будівельних робіт в інспекції ДАБК, або за проектом реконструкції, після затвердження якого, також необхідно повідомити інспекцію ДАБК про початок виконання будівельних робіт. Після закінчення будівельних робіт необхідно заповнити відповідну декларацію про готовність об`єкту до експлуатації і подати її на реєстрацію в інспекцію ДАБК. Після реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації можливо звернутися до відповідної реєстраційної служби із заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Також зазначено, що у разі, якщо між співвласниками нерухомого майна існує непорозуміння і неможливо вирішити питання стосовно отримання права на виконання будівельних робіт та прийняття об`єкта в експлуатацію у спосіб, передбачений чинним законодавством, громадяни мають право звернутися до суду з позовною заявою щодо визнання права власності на новостворений об`єкт. На підставі рішення суду, подати до інспекції ДАБК відповідну декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, зареєструвати її і звернутися до реєстраційної служби, надавши до заяви пакет документів, передбачений законодавством. Однак вказані дії позивачем здійснені не були. Після отримання вказаного роз`яснення Нікопольської міської ради позивач подала до 24.07.2019 року заяву про державну реєстрацію права приватної власності на квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS] . Рішенням про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.07.2019 року зупинено розгляд заяви позивача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі (а.с. 35). Встановлено, що за заявником вже зареєстровано право власності на Ѕ частину домоволодіння за адресою [ADDRESS] , який, як вбачається з документів переобладнується в дві ізольовані квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . Тому необхідно надати технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна, документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття об`єкта в експлуатацію. Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень позивачу [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS] , оскільки позивачем не надано перелік необхідних документів (а.с. 36). В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилалася, що вказане рішення про відмову у державній реєстрації суперечить п. 54 Постанови КМУ від 25.12.2015 року за № 1127, а тому є всі підстави для припинення її права спільної часткової власності на будинок за адресою [ADDRESS] та за нею права власності в розмірі 1\\1 частини на квартиру [ADDRESS] та складових її об`єктів. Згідно з статтями15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Одним зі способів захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права. Частиною 1\~ст.328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 331 ЦК України\~встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. Проте, за правилами\~ст.392 ЦК України\~позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Виникнення права власності на новостворений об`єкт нерухомості на підставі судового рішення зазначеними нормами та нормою\~ст.331 ЦК України\~ не передбачено. Відповідно до Технічного паспорту від 21.10.2015 року, будинок [ADDRESS] є садибним (індивідуальним ) житловим будинком. Фактично сторонами по справі було здійснено реконструкцію індивідуального житлового будинку [ADDRESS] шляхом виділу в окремі зблоковані житлові будинки. Враховуючи таку реконструкцію, позивачу [PERSON] після винесення рішення Нікопольським міськрайонний судом від 25.12.2012 року по справі № 2-663/11 необхідно було отримати будівельний паспорт, повідомити про початок виконання будівельних робіт, зробити реконструкцію, ввести об`єкт в експлуатацію і отримати право власності. Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки затверджено наказом Мінрегіонбуду від 05.07.2011 року за № 103. Постановою КМУ від 13.04.2011 року за № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» визначено порядок виконання будівельних робіт. В Порядку виконання будівельних робіт зазначено, які саме будівельні роботи можна виконувати за будівельним паспортом з поданням повідомлення про початок виконання підготовчих або будівельних робіт. Пунктом 13 цієї Постанови прописано, що будівельні роботи, які здійснюються на підставі будівельного паспорта можливо впроваджувати після подання забудовником Повідомлення про початок виконання будівельних робіт у будь-який зручний спосіб: подати особисто (через уповноваженого представника) до уповноваженого органу інспекції ДАБК, або через електронний кабінет, або рекомендованим листом з описом вкладення. Після закінчення будівельних робіт, об`єкт, який утворився в результаті виконання будівельних робіт, вводиться в експлуатацію відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою КМУ «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» від 13.04.2011 року за № 461. Для прийняття об`єкта в експлуатацію необхідно подати до уповноваженого органу з питань ДАБК заповнену належним чином Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта. Після реєстрації зазначеної Декларації, замовник будівництва набуває право власності у спосіб, передбачений чинним законодавством. Ці, передбачені законодавством кроки, позивачем виконано не було, тому реконструкція належного їй на праві спільної часткової власності майна, вважається самочинною. На самочинно створений об`єкт право власності можна визнати у два способи: або відповідно до Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Мінрегіонбуду від 03.07.2018 року за № 158, якщо будівництво здійснено у термін до 09.04.2015 року, або визнати право власності у судовому порядку з подальшим поданням на реєстрацію декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду (додаток № 5 Постанови КМУ від 13.04.2011 року № 461). Для прийняття судом неупередженого рішення, особа, яка здійснила самочинне будівництво, повинна надати технічний висновок про можливість подальшої експлуатації новоствореного майна, виготовленого спеціалістом у галузі архітектури відповідної кваліфікації, яка підтверджена сертифікатом. Враховуючи те, що будівельні роботи завершено після 09.04.2015 (дата проведення технічної інвентаризації 21.10.2015), залишається лише визнання права власності у судовому порядку з подальшим прийняттям об`єкту в експлуатацію. Відповідно до статті 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Таким чином, будинок [ADDRESS] є садибним (індивідуальним) житловим будинком, не може бути багатоквартирним будинком у в ньому не може бути визнане право власності на квартиру. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст.\~124\~Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Відповідно до\~\~\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed