Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

21.03.2019 [PERSON] та [PERSON] (далі - позивачі) звернулися до суду з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газовідведенню "Чернігівгаз" (далі - відповідач) про стягнення на користь кожного позивача по 200000 грн у відшкодування вартості відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] , а також по 20000 грн у відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні позивач [PERSON] і третя особа [PERSON] , який діє в суді й як представник позивача [PERSON] , позов підтримали та наполягали на його задоволенні. Представник відповідача позов не визнала і просила суд закрити провадження в справі в частині вимог [PERSON] з тих підстав, що її вимоги вже вирішено іншими судами; водночас, просила застосувати до вимог позивача [PERSON] позовну давність і з цих підстав відмовити в задоволенні її позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі є власниками 5/24 часток будинку [ADDRESS] (кожна) на підставі Свідоцтва про право власності (а.с. 16-18). 02.07.2014 у належному позивачам будинку сталася пожежа, внаслідок чого їхні частки будинку були пошкоджені. У червні 2017 позивач [PERSON] вже зверталася до суду з позовом про стягнення з відповідача 500000 грн у відшкодування майнової шкоди, завданої пожежею, і рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.10.2018, яке залишено в силі постановою Чернігівського апеляційного суду від 06.02.2019 (справа № 750/6224/17) із частковою зміною мотивів, за якими місцевим судом увалено рішення, - в задоволенні позову відмовлено (а.с. 19-26). В цій справі позивачі заявляють вимоги про стягнення з відповідача вартості відновлювального ремонту; в якості підстави позову посилаються на статтю 22 Цивільного кодексу України (далі - Кодекс), яка визначає загальні засади відшкодування збитків і дає визначення цієї дефініції, та статтю 386 Кодексу - яка визначає загальні засади захисту права власності. Суд констатує, що поняття «збитки» не є тотожнім поняттю «вартість відновлювального ремонту», оскільки в контексті цієї справи «матеріальними збитками» є вартість знищеного або пошкодженого пожежею майна позивачів (зокрема, належної позивачам на праві власності частки будинку), яка визначається з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу будинку; «вартість відновлювального ремонту» - вираховується як сума вартості нових будівельних матеріалів і нового обладнання, використаних під час відновлення будинку, а також вартості будівельних робіт і супутніх витрат, у тому числі, пов`язаних з отриманням дозвільної документації. Отже, величина вартості відновлювального ремонту будинку є завжди більшою вартості матеріального збитку (матеріальної шкоди), завданого позивачем внаслідок пожежі. Водночас, чинне цивільне законодавство України, зокрема статті 22, 1166 Цивільного кодексу України, не надають потерпілій особі, майно якої пошкоджено або знищено пожежею, права на відшкодування вартості відновлювального ремонту, яка не враховує ступень фізичного зносу пошкодженого або знищеного майна. За таких обставин, вимоги позивачів є такими, що не ґрунтуються на законі. Оскільки вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди, є похідними від вимог про стягнення вартості відновлювального ремонту, вони також підлягають відхиленню. Виходячи з вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі за безпідставністю заявлених позивачами матеріально-правових вимог.

Outcome: dismissed