Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,25 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розміщену в [ADDRESS], та на земельну ділянку площею 0,6926 га, надану для ведення особистого селянського господарства, розміщену в [ADDRESS], що належали [PERSON], яка померла [INFO]. Як спадкоємиця за законом, своєчасно прийняла спадщину після смерті матері, але не може її належним чином оформити, оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи на земельні ділянки, які б підтверджували право власності померлої на дане спадкове майно. Просить визнати за нею право власності на дане майно в порядку спадкування. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Представник відповідача Монастирищенської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5), копією свідоцтва про народження (а.с.7) та копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке належить спадкодавці. За життя [PERSON] не встигла отримати правовстановлюючі документи на вищевказані земельні ділянки, а саме: земельну ділянку площею 0,25 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розміщену в [ADDRESS], та на земельну ділянку площею 0,6926 га, надану для ведення особистого селянського господарства, розміщену в [ADDRESS], а лише було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, акт встановлення і погодження зовнішніх меж земельної ділянки та присвоєно кадастрові номери земельним ділянкам. Спадкоємицею після смерті [PERSON] являється позивачка по справі [PERSON] Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно відповіді Ічнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області від 29 січня 2016 року № 36/01-16 після смерті [PERSON], яка померла [INFO] , із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] та заведена спадкова справа № 236/2015 (а.с.31). У відповідності до ст. 1225 ЦК України та згідно п. 10 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності багатьох обставин, а саме: при наявності рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельну ділянку; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Свідоцтва про право власності на нерухоме майно та реєстрація права власності на земельну ділянку (зазначена правова позиція суду узгоджується з правовою позицією викладеній в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справи № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. У відповідності до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до положень ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. Як вбачається з положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі вищевказаного судом встановлено, що спадкодавиця [PERSON] розпочала процедуру приватизації даних земельних ділянок, але за життя не встигла зареєструвати право на землю, а отже, у останньої не виникло права власності на вказані земельні ділянки. Тому, суд не вбачає підстав для визнання права власності на дані земельні ділянки за позивачкою в порядку спадкування. Крім того, Главою 86 ЦК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Пункт 23 даної Постанови вказує, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У матеріалах справи відсутня обгрунтована відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі, якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме: відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це вже є підставою для відмови у позові [PERSON] до Монастирищенської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Outcome: dismissed