Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог спираються на те, що [INFO] в с. Добра, Маньківського району, Черкаської області у віці 39 років помер позивачів батько [PERSON] , про що 09.08.1996 р. складено відповідний актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 26.07.2018р. Добрянською сільською радою Маньківського району Черкаської області. Довідка Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 24.10.2018р. № 829, підтверджує, що спадкоємцями за законом першої черги є діти позивачі по справі. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 3,4123 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала покійному на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 24.03.2001 серія ЧР-11-7-1306. В процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивачів немає можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на землю. 24.10.2018 року позивачі звернулися до відділу у Маньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із заявою, якою просили повідомити, чи видавався державний акт на право власності на землю [PERSON] Листом від 26.10.2018 № Г-17-0.300-16/138-18 відділом у Маньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області позивачів повідомлено, що відповідно до записів у реєстраційній книзі зареєстровано та видано державний акт на право власності на землю гр. [PERSON] за № 289, серія ЧР-11-7-1306 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4123 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області. 01.11.2018 позивач отримав інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна де вказано, що відповідачка є власником земельної ділянки площею 3,4124 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7123182000:02:002:0218 та уклала договір оренди землі від 06.08.2018 з ТОВ Кищенці до 31.12.2040 року. Тобто відповідач стала власником земельної ділянки та уклала договір оренди землі на земельну ділянку, яка належала покійному [PERSON] , батькові позивачів. 05.11.2018 представник позивачів звернувся з заявою до відділу у Маньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області за інформацією чи змінювався кадастровий номер земельної ділянки гр. [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4123 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області. 05.11.2018 № Г-26/0-0.300-24/138-18 відділом у Маньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надано інформацію, що земельну ділянку внесено за кадастровим номером 7123182000:02:002:0218. 05.11.2018 № 440 архівним сектором Маньківської районної державної адміністрації Черкаської області надано завірену копію розпорядження Маньківської районної державної адміністрації Черкаської області від 18.12.2009 № 391 Про право власності на земельні ділянки згідно свідоцтв про право на спадщину та рішень суду де в додатку до розпорядження у п. 16 вказано, що [PERSON] , стала власником земельної ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.09.2009, серія ВМЕ № 641392, реєстраційний номер 2456. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.09.2009 виданого державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори спадкова справа № 375 за 2009 рік, зареєстровано в реєстрі за № 2456 спадкоємцем гр. [PERSON] , який помер [INFO] є його співмешканка гр. [PERSON] , що проживає в с. Добра Маньківського району Черкаської області. Крім того нотаріусом вказано спадкодавця [PERSON] , хоча у всіх документах він був [PERSON] . Тобто нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину за законом з невірним прізвищем спадкодавця та особі, яка не мала права на спадкування взагалі, тому що в покійного [PERSON] , на момент смерті були неповнолітні діти, які мають право на обов`язкову частку в спадщині та є спадкоємцями першої черги за законом. Також відповідач уклала договір оренди землі від 06.08.2018 з ТОВ Кищенці до 31.12.2040 року. Тобто відповідач стала власником земельної ділянки та уклала договір оренди землі на земельну ділянку, яка належала покійному [PERSON] , батькові позивачів не маючи не це підстав. Врахувавши вищевикладене та у зв`язку із тим, що у позивачів як спадкоємців першої черги за законом, немає іншої можливості оформити право власності на майно, що і змусило позивачів звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачі в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволені. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Маньківської державнаої нотаріальної контори в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~Кищенці в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог в частині припинення договору оренди землі з товариством з обмеженою відповідальністю Кищенці, в іншій частині не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні правовідносини: [INFO] в с. Добра, Маньківського району, Черкаської області у віці 39 років помер позивачів батько [PERSON] , про що 09.08.1996 р. складено відповідний актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 26.07.2018р. Добрянською сільською радою Маньківського району Черкаської області (а.с 21). Довідка Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 24.10.2018р. № 829, підтверджує, що спадкоємцями за законом першої черги є діти позивачі по справі (а.с. 22). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 3,4123 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала покійному на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 24.03.2001 серія ЧР-11-7-1306 (а.с. 23). В процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивачів немає можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на землю. 24.10.2018 року позивачі звернулися до відділу у Маньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із заявою, якою просили повідомити, чи видавався державний акт на право власності на землю [PERSON] Листом від 26.10.2018 № Г-17-0.300-16/138-18 відділом у Маньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області позивачів повідомлено, що відповідно до записів у реєстраційній книзі зареєстровано та видано державний акт на право власності на землю гр. [PERSON] за № 289, серія ЧР-11-7-1306 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4123 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області. 01.11.2018 позивач отримав інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна де вказано, що відповідачка є власником земельної ділянки площею 3,4124 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7123182000:02:002:0218 та уклала договір оренди землі від 06.08.2018 з ТОВ Кищенці до 31.12.2040 року. (а.с. 28-29) Тобто відповідачка стала власником земельної ділянки та уклала договір оренди землі на земельну ділянку, яка належала покійному [PERSON] , батькові позивачів. 05.11.2018 представник позивачів звернувся з заявою до відділу у Маньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області за інформацією чи змінювався кадастровий номер земельної ділянки гр. [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4123 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області. 05.11.2018 № Г-26/0-0.300-24/138-18 відділом у Маньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надано інформацію, що земельну ділянку внесено за кадастровим номером 7123182000:02:002:0218 (а.с. 32). 05.11.2018 № 440 архівним сектором Маньківської районної державної адміністрації Черкаської області надано завірену копію розпорядження Маньківської районної державної адміністрації Черкаської області від 18.12.2009 № 391 Про право власності на земельні ділянки згідно свідоцтв про право на спадщину та рішень суду де в додатку до розпорядження у п. 16 вказано, що [PERSON] , стала власником земельної ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.09.2009, серія ВМЕ № 641392, реєстраційний номер 2456 (а.с. 34-37). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.09.2009 виданого державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори спадкова справа № 375 за 2009 рік, зареєстровано в реєстрі за № 2456 спадкоємцем гр. [PERSON] , який помер [INFO] є його співмешканка гр. [PERSON] , що проживає в с. Добра Маньківського району Черкаської області. Крім того нотаріусом вказано спадкодавця [PERSON] , хоча у всіх документах він був [PERSON] . Тобто нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину за законом з невірним прізвищем спадкодавця та особі, яка не мала права на спадкування взагалі, тому що в покійного [PERSON] , на момент смерті були неповнолітні діти, які мають право на обов`язкову частку в спадщині та є спадкоємцями першої черги за законом (а.с. 24-27). Також відповідач уклала договір оренди землі від 06.08.2018 з ТОВ Кищенці до 31.12.2040 року. Тобто відповідач стала власником земельної ділянки та уклала договір оренди землі на земельну ділянку, яка належала покійному [PERSON] , батькові позивачів не маючи не це підстав. Врахувавши вищевикладене та у зв`язку із тим, що у позивачів як спадкоємців першої черги за законом, немає іншої можливості оформити право власності на майно. Згідно з ст.\~12\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261, 1262ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно ст. 1273 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України). Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення, у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину, прав інших осіб тощо. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», передбачено, що державна реєстраціяправ на нерухоме майноє обов`язковою. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», у разі скасування, на підставі рішення суду, рішення про державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У зв?язку з вищевикладеним, запис № 27856785 від 06.09.2018 року про реєстрацію права власності за [PERSON] , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно підлягає скасуванню. Відповідно до п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування, на підставі рішення суду, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Згідно п. 1.4 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Міністерством юстиції України від 12.12.2011року за № 3502/5, внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, здійснюються в день прийняття заяви органом державної реєстрації прав або нотаріусом. Також, оскільки наданими суду доказами в своїй сукупності підтверджується грубе порушення порядку отримання [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що обмежує та порушує права позивачів, свідоцтво про право на спадщину видане на ім`я [PERSON] , має бути визнаним недійсним та скасовано державну реєстрацію прав останньої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Суд приходить до висновку, що аргументи позивачів в даній частині позовної заяви обґрунтовані та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами на які посилається позивач в обґрунтування позову. Що стосується позовної вимоги про припинення договору оренди землі укладений між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю Кищенці від 06.08.2018 на земельну ділянку площею 3,4124 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7123182000:02:002:0218 із скасуванням запису про інше речове право №27856785, то в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного: відповідно до ч. 4 ст.\~32\~ЗУ «Про\~оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Відповідно п. 40 договору аренди землі від 06.08.2018 року укладеного між ТОВ "Кищенці" та відповідачкою перехід права власності на арендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря, не є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди землі. Таким чином, зважаючи на те, що жодних інших окремих підстав, як в сукупності так і окремо позивачами в позовній заяві не наведено, у позивачів відсутня законна підстава для розірвання договору оренди. Жодних порушень умов договору, які тягнуть за собою визнання договору недійсним у відповідності до чинного законодавства України відповідачем допущено не було, а тому необхідно відмовити позивачам в задоволенні позовних вимог в повному обсязі в цій частині. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed