Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому позовні вимоги, з врахуванням заяви (а.с. 117-121), викладені наступним чином: поновити [PERSON] на посаді головного юрисконсульта філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 1» з 21.09.2015 року; визнати незаконним наказ філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 1» № 150-К, складений 18.07.2015 року про звільнення з 21.09.2015 року [PERSON] з посади головного юрисконсульта; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», від імені якого діє філія Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 1» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18.07.2015 року до дня поновлення на роботі; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», від імені якого діє філія Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 1» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.03.2012 року [PERSON] прийнято на посаду головного юрисконсульта філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 1». Працюючи на вищевказаній посаді позивач вказує, що з 20.03.2012 року по 21.09.2015 року використав свою можливість піти у відпустку лише один раз терміном на 14 днів. Також зазначив, що між ним та відповідачем вже були судові спори, зокрема [PERSON] 24.10.2014 року звільнено за пунктом 3 статті 40 Кодексу законів про працю України. Проте, рішенням суду від 13.03.2015 року скасовано наказ про звільнення, поновлено [PERSON] на посаді головного юрисконсульта філії з 24.10.2014 року та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу. Вищевказане рішення суду звернуто до негайного виконання, однак рішення суду не було виконано вчасно, позивача поновлено на роботі лише з 04.06.2015 року, в зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за затримку виконання відповідачем рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника (рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2016 року). Продовжуючи працювати, позивач 21.07.2015 року був ознайомлений з наказом про скорочення зі штату філії головного юрисконсульта. Водночас, позивачу Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради, як учаснику бойових дій, 02.09.2015 року видана путівка на відпочинок та лікування терміном на 24 календарних дні з 05.09.2015 року по 28.09.2015 року. В зв`язку з чим, позивач звернувся до директора філії із заявою від 02.09.2015 року про надання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів з 04.09.2015 року по 17.09.2015 року і така відпустка позивачу була надана. Разом з тим, термін вказаної додаткової відпустки був не достатній для проходження лікування по наданій путівці, тому позивач написав ще одну заяву від 02.09.205 року про надання відпустки за відпрацьований рік з 18.09.2015 року. Однак директор філії не прийняв до уваги заяву [PERSON] від 02.09.2015 року про надання відпустки з 18.09.2015 року за відпрацьований рік та відповідний наказ не видав. Позивач 29.09.2015 року отримав рекомендований лист, в якому вказується, що [PERSON] звільнено з 21.09.2015 року згідно наказу № 150-К складеного 18.07.2015 року про припинення трудового договору. Позивач вважає вказані дії відповідача неправомірними, оскільки дата складання наказу повинна відповідати даті звільнення. Крім того, законодавством не передбачено право роботодавця відмовити працівнику у наданні відпустки. Надання відпустки працівнику після попередження його про звільнення ніяк не впливає на перебіг двомісячного терміну. У такому разі днем звільнення працівника буде вважатися останній день перебування у відпустці. В зв`язку з чим, позивач просить наказ про звільнення визнати незаконним, поновити його на роботі, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також моральну шкоду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив та просив відмовити в задоволенні позову, про що надав суду письмові заперечення (а.с. 60-63). В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідно до Статуту Товариства, в якому закріплені повноваження Голови Правління передбачено, що Голова Правління затверджує організаційну структуру та штатний розпис Товариства, визначає посадові оклади, тарифи, ставки, форми і системи оплати праці працівників Товариства та інших осіб, що залучаються до роботи на ньому згідно із законодавством. Виключно Голова Правління Товариства має право приймати рішення щодо скорочення чисельності або штату працівників. Філія не має статусу юридичної особи, здійснює свою діяльність від імені Товариства і в межах повноважень, встановлених Положенням про Філію та Статутом Товариства. Товариство визначило повноваження директора Філії в довіреності та Положенні, наділивши його повноваженнями роботодавця для працівників Філії. Керівник Філії діяв лише в межах повноважень, наданих йому Товариством, штатний розпис був розроблений Філією з урахуванням вимог колективного договору і поданий на затвердження Голові правління Товариства, а 17.07.2015 року був затверджений керівником Товариства. У зв`язку зі змінами у штатному розписі затвердженими Публічним акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» від 17.07.2015 року: вивести зі штатного розкладу з 20.07.2015 року штатну одиницю головного юрисконсульта юридичної служби; затвердити зміни штатного розпису з 20.07.2015 року; інженеру з підготовки кадрів попередити про наступне вивільнення з роботи 21.09.2015 року, у зв`язку зі скороченням штату працівника, який займає цю посаду. [PERSON] 21.07.2015 року був попереджений про звільнення з 21.09.2015 року у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників Філії, згідно з пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Директором філії 02.09.2015 року запропоновано позивачеві переведення на вакантну посаду, від якої останній відмовився. Профспілковою організацією надано згоду на звільнення [PERSON] . Таким чином головного юрисконсульта [PERSON] звільнено із займаної посади з дотриманням вимог чинного законодавства. Посилався на те, що позивачу дійсно не надано щорічну основну відпуску з 18.09.2015 року, оскільки вже 21.09.2015 року позивач повинен був бути вивільнений у зв`язку зі скороченням штату, зокрема посади головного юридичної служби, при цьому компенсацію за невикористану відпустку позивачу було сплачено. Також, відповідач зазначав, що позивачем по справі не підтверджено факт заподіяння моральних страждань, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. [PERSON] прийнятий на посаду головного юрисконсульта філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 1» з 20.03.2012 року, що не заперечується сторонами та встановлено рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.03.2015 року, яке набрало законної сили 20.05.2015 року (а.с. 19-26, ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області від 20.05.2015 року, а.с. 12-18) та в силу частин 1, 3 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України не потребує доказування. Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 17.11.2011 року № 634 затверджено статут Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі Статут, а.с. 81-116). Відповідно до пункту 9.1. Статуту, органами управління Товариства є: Загальні Збори, Наглядова Рада, Правління, Ревізійна комісія. Голова Правління, зокрема, видає накази, затверджує інструкції та інші документи за питань діяльності Товариства; затверджує організаційну структуру та штатний розпис Товариства, визначає посадові оклади, тарифи, ставки, форми і системи оплати праці працівників Товариства та інших осіб, що залучаються до роботи в ньому, згідно із законодавством (пункт 11.11. Статуту). Наказом Голови Правління Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» затверджено Положення про філію Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 1» (далі Положення) (а.с. 73-79). Це Положення визначає порядок створення, діяльності та ліквідації філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 1» і регулює відносини пов`язані зі створенням, діяльністю, ліквідацією Філії, а також визначає компетенцію Філії, права та обов`язки її керівника тощо (пункт 1.2. Положення). Відповідно до пункту 1.3. Положення, Філія є відокремленим підрозділом Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України». Згідно пункту 3.1. Положення, Філія не має статусу юридичної особи, здійснює свою діяльність від імені Товариства і в межах повноважень, встановлених цим Положенням та Статутом Товариства. Філія очолюється директором Філії, який призначається Головою правління Товариства в порядку, передбаченому цим Положенням та статутом Товариства і діє від імені Товариства на підставі виданої йому довіреності (пункт 3.10 Положення). Частиною 3 статті 64 Господарського кодексу України визначено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. У зв`язку з оптимізацією підприємства та змінами у штатному розписі затвердженими Публічним акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» від 17.07.2015 року, директором Філії 20.07.2015 року видано наказ за № 78, яким наказано вивести зі штатного розкладу з 20.07.2015 року штатну одиницю головного юрисконсульта юридичної служби; затвердити зміни до штатного розпису з 20.07.2015 року; інженеру з підготовки кадрів попередити про наступне вивільнення з роботи 21.09.2015 року, у зв`язку зі скороченням штату працівника, який займає цю посаду (а.с. 80). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина 2 статті 40 Кодексу законів про працю України). Згідно частини 3 статті 40 Кодексу законів про працю України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Статтею 42 Кодексу законів про працю України визначено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: сімейним - при наявності двох і більше утриманців; особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України. Відповідно до частини 1 статті 49-2 Кодексу законів про працю України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Наказом № 85-к від 21.07.2015 року директора філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 1» на підставі наказу по підприємству № 78 від 20.07.2015 року «Про зміни в штатному розпису та скорочення посад з 21.09.2015 року» та

Outcome: dismissed