Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок злочину 20000 грн. Зазначав, що [PERSON] протягом з 28 квітня 2013 року по 30 квітня 2014 року вчинював злочинні дії, які полягали у тому, що вихваляв Гітлера. Вказані дії відповідача негативно вплинули на нього та завдали йому моральних страждань. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідач вчинив злочин від якого він є потерпілим, проте, Світловодською міліцією та прокуратурою на даний час не розслідувано кримінальну справу щодо [PERSON]. Просить суд завдану йому злочином моральну шкоду стягнути з [PERSON]. Відповідач позов не визнав та суду пояснив, що між ним та [PERSON], як між сусідами багатоквартирного будинку, існують неприязнені стосунки, які виникли через те, що [PERSON] за своїм місцем мешкання утримує значну кількість котів, а у нього є мисливська собака. З квітня 2013 року Адамов постійно викликає наряд міліції та пише на нього заяви до міліції. В судовому засіданні відповідач заперечував доводи позивача, що він вихваляв Гітлера, і ніяких протиправних дій, на які вказує Адамов, він не вчиняв. Позов вважає необґрунтованим та просить відмовити у його задоволенні. Заслухавши доводи сторін, зясувавши обставини справи, суд дійшов такого висновку. Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК України. Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. N 5, від 27 лютого 2009 р. N 1) надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. У пункті 5 зазначеної постанови розяснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Позивач [PERSON] не надав у судовому засіданні докази, які б беззаперечно підтверджували обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, та за яких в особи настає відповідальність за заподіяння моральної шкоди, в тому числі, заподіяної злочином. Зі слів позивача видно, що кримінальна справа щодо [PERSON] за заявами [PERSON] відсутня, отже винуватість останнього у злочинних діях в яких його обвинувачує Адамов у встановленому порядку не доведена. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження здійснення відповідачем [PERSON] відносно [PERSON] злочинних дій та заподіяння цими діями моральних страждань. Позивач [PERSON] не вказав також з чого він виходив, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 20000 грн. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, а тому не підлягають задоволенню. Судові витрати суд розподіляє між сторонами відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст. 23, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed