Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: м. Харків вул. Польова 50, яка належить покійній [PERSON]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 14.02.2004 року він проживає за адресою: [INFO], на праві власності йому належить 4/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями за цією адресою. 1/6 частина житлового будинку з надвірними будівлями належить на праві власності [PERSON] [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою вже більше десяти років. У 2010 році вона поїхала проживати до своїх родичів, а приблизно через п*ять років померла. Її частку домоволодіння в порядку спадкування ніхно не прийняв. Оскільки на її 1/6 частку ніхто не претендував, він почав користуватися нею, робити ремонт огорожі, даху, займатись благоустроєм прилеглої території та платити по рахункам. За весь час з приводу користування будівлею ніхто ніяких претензій до нього не пред*являв. На теперішній час він продовжує відкрито володіти зазначеною будівлею, проте не може належним чином оформити правовстановлюючі документи на неї. Оскільки починаючи з 14.02.2004 року він добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується чужим майном просить визнати з ним право власності за набувальною давністю. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради надав письмові заперечення на позов в яких зазначив, що [PERSON] міська рада заперечує проти позовних вимог [PERSON], оскільки позивач в своєму позові зазначає, що є власником 4/6 частин домоволодіння по вул. Польовій 50 у м. Харкові, інша 1/6 частина житлового будинку зареєстрована за [PERSON] Такич чином позивач усвідомлював, що частина спірного житлового будинку належить на праві власності іншій особі. Позивачем не надано доказів того, що він протягом 10 років відкрито, безперервно володіє спірним майном. До матеріалів справи залучені виключно квитанції про оплату комунальних послуг за 2016 рік. Вважали позов необгрунтованим та просили відмовити в його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належинм чином, причин неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що вона є власником 1/6 частини спірного домоволодіння, [PERSON] належить 4/6 частин спірного домоволодіння, також 1/6 частина належала [PERSON], яка вже тривалий час за адресою: м. Харків вул. Польова 50 не проживає. [PERSON] робить благоустрій прилеглої до домоволодіння території та відкрито нею користується. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. На підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий номер № 841 від 14.02.2004 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ХМ БТІ» № 2868201 [PERSON] є власником 4/6 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: м. Харків вул. Польова 50. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником 1/6 частини житлового буднику за адресою: м. Харків вул. Польова 50 є [PERSON]. Згідно відповіді [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області № 9544/15.10-04-06 від 19.10.2016 року зазначено, що [PERSON] [INFO] померла 08.09.2008 року. Мешкала за адресою: Харківська область, Харківський район с. Хорошове вул. Леніна 2, актовий запис про смерть № 118, складений 09.09.2008 року. Згідно витребуваної судом копії спадкової справи № 130/2009 заведеної після смерті [PERSON] померлої 08.09.2008 року вбачається, що 25.02.2009 року з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. Останній повідомив, що приймає спадщину згідно заповіту, посвідченого Сьомою [PERSON] державною нотаріальною конторою 26.08.2004 року, реєстровий № 5-1040. Представником позивача в судовому засіданні додаткового були надані квитанції про сплату комунальних послуг за березень-травень 2016 року за адресою: м. Харків вул. Польова 50, накладна від 15.10.2016 року про придбання металевих воріт. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У відповідності до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною власністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Частиною 8 розділу\~Прикінцеві та перехідні положення\~ЦК України\~передбачено, що правила\~статті 344 ЦК України\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто з 01.01.2001 року. Відповідно до п. 9 постанови ПленумуВищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року\~Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав\~при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~ст. 344 ЦК України). Згідно роз*яснень, що містяться в п.6 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" від 28.01.2013р. за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Крім цього, при вирішенні спорів, повязаних із виникненням і припиненням права власності, судам слід мати на увазі, що норми\~ст. 344 ЦК України\~про набувальну давність не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобовязань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~10, ч. 1 ст.\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім\~випадків, встановлених\~ст.61 цього Кодексу. Отже, враховуючи викладене, вбачається, що добросовісність володіння полягає у тому, що володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю; володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння повинно бути безперервним протягом визначених строків. Оскільки [PERSON] на праві власності належить 4/6 частини спірного житлового будинку суд вважає недоведеними обставини, що він відкрито користується 1/6 частиною спірного житлового будинку, яка належала [PERSON] Надані фотографії з зображенням металевого забору та оплата квитанцій за адресою: м. Харків вул. Польова 50, які датовані 2016 роком не можуть свідчити про відкрите володіння. Крім того [PERSON] як власник своєї 1/6 частини спірного житлового будинку за життя склала заповіт, яким заповідала своє майно [PERSON], який в свою чергу звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Таким чином посилання позивача, що [PERSON] добровільно залишила спірне домоволодіння є безпідставними. Також не узгоджуються обставини викладені позивачем в позовній заяві з наявними матеріалами справи про те, що [PERSON] не проживає за спірною адресою приблизно з 2005 року та зазначення того, що [PERSON] у 2010 році поїхала проживати до своїх родичів, а через приблизно п*ять років померла. Судом встановлено, що [PERSON] 26.08.2004 року склала заповіт, а 08.09.2008 року померла. Встановлені судом обставини повністю протирічать обставинам викладеним позивачем. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed