Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він народився 03.07.1980 року в с. Грицаївка Кобеляцького району Полтавської області. У 1983 році, він разом із своєю матірю [PERSON] виїхали проживати до [INFO] Приморського краю [PERSON] Федерації. В 1995 році вони повернулися на постійне місце проживання в [INFO], де і зареєстрований з 28.03.1995 року. З 18.06.2001 року по 10.04.2007 року працював телятником у приватному сільськогосподарському підприємстві «Василівське» Кобеляцького району Полтавської області. Він звернувся до Кобеляцького районного сектору управління Державної міграційної служби України в Полтавській області із заявою про видачу паспорта громадянина України. Однак його повідомили про те, що йому потрібно для встановлення належності до громадянства України, надати судове рішення, що підтверджує факт постійного проживання на території України. За таких обставин для отримання паспорта громадянина України він змушений звернутись до суду для встановлення факту який має юридичне значення. \~\~\~ Заявник [PERSON], в судовому засідання свої заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, та прохав їх задовольнити. \~\~\~ Представник Управління ДМС України в Полтавській області [PERSON], в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, просила її не задовольняти. Представник Василівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, в судове засідання не зявився, однак від сільського голови надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради. Суд, вислухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить висновку, що заява задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], народився на території України в с. Грицаївка Кобеляцького району Полтавської області і з 1995 року проживає на території Василівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області (а.с. 6-22). Відповідно до довідки Василівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області №127/02-25 від 16.03.2018 р. [PERSON] прибув та зареєстрований разом з матірю [PERSON] в с. Лесинки, вул. Троїцька, 17 Кобеляцького району Полтавської області з 28.03.1995 року (а.с.9) Також судом встановлено, що [PERSON] є громадянином [PERSON] Федерації, що підтверджується паспортом від 22.10.2014 року (а.с. 26). Так, у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України від 18 січня 2001 р. «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п. 1,2,ч. 1 ст. 3 цього Закону. Тобто юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 р.) або набрання чинності Законом «Про громадянство України» (13 листопада 1991 р.). Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 р.;постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 р. або станом на 13 листопада 1991 р.; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня 1991 р. чи 13 листопада 1991 р.; постійного проживання особи на території України чи УРСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв'язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо. У зазначених справах як заінтересовані особи повинні брати участь відповідні органи служб громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб. При цьому питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім Закону України «Про громадянство України», також Указом Президента України від 27 березня 2001р. № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень». Відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» та Порядку заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду. Ст. 1 Закону України «Про громадянство України» дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах», а саме: «проживання на території України на законних підставах» - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні; «безперервне проживання на території України» - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27 березня 2001р. № 215/2001 в редакції Указом Президента України від 27 червня 2006р. № 588/2006\~\~\~\~\~\~\~ (далі - Порядок), передбачає, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до п.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» Особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу [INFO], Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), подає до відповідного органу заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням, зобов'язання припинити іноземне громадянство - для іноземців, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. При цьому при вирішенні питання про обґрунтованість заявленої вимоги суду, крім перевірки та встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року, необхідно встановити той факт, що заявник подав до компетентного органу зобов'язання припинити іноземне громадянство письмово оформлену заяву іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданств) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України ( абз. 12 ст.1 Закону України «Про громадянство України»). Як убачається з матеріалів справи заявник є громадянином [PERSON] Федерації. Заявником не надано доказів того чи подавав він до компетентного органу зобов'язання припинити іноземне громадянство. Для оформлення набуття громадянства України необхідне законне перебування на території України. Як пояснив представник заінтересованої особи, заявник [PERSON] в даний час незаконно перебуває на території України, за що його неодноразово притягували до відповідальності. Судом встановлено, що встановлення факту постійного проживання заявника на території України з 1995 р по теперішній час не породжує для нього юридичні наслідки, від встановлення даного факту не залежить виникнення права для оформлення набуття громадянства України. Відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Заявником подано ксерокопії документів, які ніяким чином не завірені, їх якість не дає можливості для належного їх оцінювання. Оригінали вказаних документів у заявника відсутні. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відмову у задоаоленні заяви.

Outcome: dismissed