Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

\~у жовтні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради, який у подальшому уточнив, про зобовязання вчинити підпис на проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки. В обґрунтування позову посилається на те, що 20 років користувався земельною ділянкою по вул. Олеся Гончара, 17 в м. Шепетівка, яка у 1997 році була виділена для городництва. 08.06.2016 року звернувся з заявою до [PERSON] міської ради про виділення йому у власність вказаної земельної ділянки для введення особистого селянського господарства. Рішенням ХІV сесії [PERSON] міської ради VІІ скликання від 21.11.2016 року №5 йому було дозволено виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для введення особистого селянського господарства по вул. Олеся Гончара, 17-А, орієнтовною площею земельної ділянки 1000 кв.м. із земель сільськогосподарського призначення за рахунок земель комунальної власності. Хто та чому вніс виправлення у нумерацію земельної ділянки, а саме: з «17» на «17-А» по вул. Олесі Гончара в м. Шепетівка йому невідомо. За власні кошти в ЗАЦ «Карат» замовив та виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який 21.03.2017 року погодив з Хмельницькобленерго. На час виготовлення проекту землеустрою ніяких застережень щодо його виготовлення до нього та ЗАЦ «Карат» від [PERSON] міської ради не надходило. Вказаний проект передбачає підпис завідуючої сектором з питань регулювання земельних відносин управління ЖКГ та з питань регулювання земельних відносин [PERSON] міської ради [PERSON] Однак остання безпідставно відмовилась його підписувати, посилаючись на вказівку завідуючого відділом архітектури та містобудування [PERSON] міської ради [PERSON] Така поведінка [PERSON] як державного службовця суперечать ст.ст. 19, 119 Земельного Кодексу України та вищевказаному рішенню сесії від 21.11.2016 року №5. Дії [PERSON] були ним оскаржені міському голові, однак це результатів не дало, у звязку з чим він вимушений звертатися з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, та суду пояснив, що за усною домовленістю із [PERSON] з 1997 року по даний час користується наданою їй земельною ділянкою під городництво, точної адреси місця розташування земельної ділянки не знає. В червні 2016 року вирішив отримати вказану земельну ділянку у власність для ведення особистого селянського господарства, так як під забудову вона не годиться, оскільки над нею проходить високоввльтна ЛЕП. Для цього, 08.06.2016 року звернувся із відповідною заявою до відповідача та вказав її місце розташування по вул.Метрополита Шептицького (мікрорайон Сонячний). Однак, відповіді на цю заяву не отримав. Звернувся у відділ архітектури та містубудування, де був ознайомлений зі схемою, складеною у 90 роках, з якої видно конфігурацію земельної ділянки, якою він користується, та те, що вона огороджена, також дізнався адресу розташування вказаної земельної ділянки. 21.09.2016 року повторно звернувся до відповідача із заявою про надання у власність земельної ділянки площею 0,10 га для ведення селянського господарства по вул.О.Гончара, 17. Рішенням сесії від 21.11.2016 року №5 йому було дозволено виготовити проект землеустрою на ділянку по вул.О.Гончара, 17-а, однак [PERSON] безпідставно відмовляється його підписати. Оскільки користується землею більше 20 років, жодних застережень від відповідача не отримував, просив позов задовольнити та зобов'язати завідуючу сектором з питань регулювання земельних відносин управління ЖКГ [PERSON] міської ради [PERSON] підписати виготовлений ЗАЦ «Карат» проект землеустрою та стягнути судові витрати. Представники відповідача [PERSON] міської ради у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на наступне. В 2014 році до [PERSON] міської ради надійшли заяви учасників АТО про виділення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків по вул. О.Гончара в м.Шепетівка, в тому числі і від третіх осіб: [PERSON] та [PERSON] Членами депутатської комісії з питань земельних відносин, архітектури та будівництва, охорони навколишнього середовища у 2014 році не було встановлено перешкод для їх виділення та було розробито вул.О.Гончара на окремі земельні ділянки у межах норм безоплатної приватизації для будівництва та обслуговування індивідуальних житлових будинків для учасників АТО. А тому, [PERSON] у грудні 2014 року подано заяву на земельну ділянку по вул.О.Гончара, 19, а [PERSON] - на земельну ділянку по вул.О.Гончара, 17. Після набрання чинності з 01.01.2015 року ч.3 ст. 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» у зв'язку з відсутністю плану зонування або детального плану території, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб була зупинена. [PERSON] звернувся до міської ради з заявою про надання йому у власність земельної ділянки розташованої по вул. Олеся Гончара, 17 в м. Шепетівка у вересні 2016 року. Рішенням сесії міської ради від 21.11.2016 року №5 позивачу надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно ст.ст. 118, 121 ЗК України для введення особистого селянського господарства по вул. Олеся Гончара, 17-А, орієнтовною площею земельної ділянки 1000 кв. із земель сільськогосподарського призначення за рахунок земель комунальної власності, оскільки вже існувала земельна ділянка із адресою вул. О.Гончара, 17 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку. Згідно плану зонування території міста Шепетівка, затвердженого рішенням ХХІІІ сесії [PERSON] міської ради VІІ скликання від 18.05.2017 року №46 вулиця [PERSON] за характеристикою територіальних зон міста розташована в зоні Ж-1 «Зона садибної житлової забудови». За замовленням позивача [PERSON] у березні 2017 року ЗАЦ «Карат» було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. О.Гончара, 17-А площею 1000 кв.м. І позивач, і ЗАЦ «Карат» попереджені про те, що у таких розмірах та такою конфігурацією земельна ділянка не може бути погоджена через те, що накладається на земельні ділянки по вул. О.Гончара, призначені для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку. Після виготовлення та затвердження нового генерального плану міста та плану зонування території, рішенням ХХIVсесії міської ради VІІ скликання від 18.07.2017 року № 34 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок [PERSON] по вул.О.Гончара, 17 та [PERSON] по вул.О.Гончара, 19. Рішенням ХХIХ сесії міської ради VІІ скликання від 28.11.2017 року № 28 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність [PERSON] земельну ділянку по вул.О.Гончара,19, в м.Шепетівка. Отже, оскільки згідно виготовленого проекту землеустрою на замовлення позивача земельна ділянка накладається на земельні ділянки третіх осіб [PERSON] та [PERSON], [PERSON] як представником суміжного землекористувача підписаний бути не може. Також, вказували, що від замовника ЗАЦ «Карат» в порядку, передабаченому ст.186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для погодження не надходив, спори з приводу межі не розглядались. А тому, у задоволенні позову просили відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що є учасником бойових дій, в грудні 2014 року звернувся до міської ради з заявою про виділення земельної ділянки для будівництва. У зв'язку із мараторієм розгляд вказаного питання було відкладено. Проте, на підставі рішення ХХІVсесії міської ради VІІ скликання від 18.07.2017 року №34 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно ст.ст.118, 121 ЗК України для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул. Олеся Гончара, 17, орієнтовною площею земельної ділянки 1000 кв.м. із земель житлової та громадської забудови за рахунок земель комунальної власності. Оскільки бажає реалізувати своє право на отримання у власність землі, в даний час здійснює його виготовлення. В подальшому в судове засідання не зявився, просив продовжувати розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову заперечив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов не визнав, вказав, що йому на праві власності належить земельна ділянка по вул. О.Гончара, 19 в м. Шепетівка, кадастровий номер 6810700000:01:018:0579, площею 0,0908 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ЗАЦ «Карат» у судове засідання не зявився. Проте, представник [PERSON] подала до суду заяву у якій просила розгляд справи здійснювати у відсутність представника ЗАЦ «Карат». Вказала, що проект землеустрою складався на підставі вихідних документів, які надавав замовник [PERSON] Обмір земельної ділянки здійснювався по межах користування земельною ділянкою (огороджена ділянка). Складений проект надалі був наданий позивачу на погодження меж з суміжними землекористувачами (відділ з питань регулювання земельних відносин управління ЖКГ та з питань регулювання земельних відносин виконавчого комітету [PERSON] міської ради). Після погодження меж проект мав подаватися на погодження відповідно до процедури: висновок погодження відділу містобудування та архітектури у м. Шепетівка, висновок погодження експерта Держгеокадастру. Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, третьої особи [PERSON]., зясувавши думку третьої особи [PERSON] та представника третьої особи ЗАЦ «Карат», викладені у письмових заявах, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ч. 6\~ст.118 ЗК України\~ громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. Судом встановлено, що на підставі заяви позивача [PERSON] рішенням ХІV сесії [PERSON] міської ради VІІ скликання від 21.11.2016 року №5 дозволено виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно із ст.ст. 118, 121 Земельного кодексу України для введення особистого селянського господарства по вул. Олеся Гончара, 17-А, орієнтовною площею земельної ділянки 1000 кв.м. із земель сільськогосподарського призначення за рахунок земель комунальної власності. За договором від 09 березня 2017 року №09-03/17-08, укладеним між позивачем [PERSON] та Земельно-аграрним центром «Карат», було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в м. Шепетівка по вул. О.Гончара, 17-А. Згідно письмових пояснень представника ЗАЦ «Карат», вказаний проект землеустрою надано [PERSON] для погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Дійсно, у виготовленому проекті землеустрою міститься акт встановлення та погодження меж земельної діялянки від 16 березня 2017 року. Згідно даного акту спірні питання відсутні, його погоджено представником [PERSON] РЕМ ПАТ «Хмельницькобленерго», проте, у ньому відсутній підпис представника органу місцевого самоврядування - завідуючої сектором з питань регулювання земельних відносин управління ЖКГ та з питань регулювання земельних відносин виконавчого комітету [PERSON] міської ради [PERSON] З показань свідка [PERSON], яка є завідуючою сектором з питань регулювання земельних відносин управління ЖКГ та з питань регулювання земельних відносин виконавчого комітету [PERSON] міської ради, слідує, що позивач [PERSON] у березні 2017 року усно звернувся до неї, як представника суміжного землевласника, для погодження меж земельної ділянки розташованої в м.Шепетівка по вул. О.Гончара 17-А. Однак, у погодженні меж земельної ділянки нею відмовлено, оскільки частина земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, відображена у виготовленому проекті, накладається на одну із земельних ділянок із цільовим призначенням для громадської та житлової забудови та рекомендовано оформити земельну ділянку у інших розмірах та конфігурації. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що [PERSON] обробляє земельну ділянку по вул.О.Гончара протягом 20 років, однак відомостями з приводу спору з непогодження меж не володіють. Як вбачається із схеми розташування спірної земельної ділянки на публічній кадастровій карті, земельна ділянка по вул.О.Гончара, 17-А, накладається на земельну ділянку по вул.О.Гончара,17. Частиною 3 ст. 158 Земельного Кодексу України передбачено, що лише органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. З показань свідка [PERSON], наданих у судовому засіданні, слідує, що він є головою постійної комісії з питань земельних відносин, архітектури та будівництва, охорони навколишнього середовища виконавчого комітету [PERSON] міської ради, якою вирішувались питання по земельним ділянкам і по заяві позивача [PERSON] і по заявах третіх осіб [PERSON] та [PERSON], які є учасниками бойових дій. На момент розгляду таких заяв жодних перешкод для їх задоволення не було, на підставі чого були прийняті сесією ради відповідні рішення. [PERSON] звертався до нього особисто та повідомляв, що виник спір, оскільки міська рада відмовляє погодити межі. Однак, очолюваною ним комісією вказане питання не розглядалось та жодного рішення по такому спору не приймалось. Вирішуючи позов в межах заявлених позовних вимог, суд зважає на наступне. Згідно ч.3 ст. 12, ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 1 Закону України «Про землеустрій»\~визначено, що межування земель - це комплекс робіт із встановлення чи відновлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок власників, землекористувачів із закріпленням їх межовими знаками встановленого зразка. Погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами передбачено\~ст. 198 Земельного кодексу України при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Згідно п. 1.2. "Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками", затвердженої\~наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010 року (далі Інструкція), встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками. Пунктом 2.8 Інструкції передбачено, що після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками складається акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який містить підписи суміжних землевласників (землекористувачів) у разі, якщо вони не заявляють претензій до існуючих меж. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Отже, погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками (землекористувачами) самостійного юридичного значення немає. Даний процес відбувається в рамках проведення кадастрових зйомок. Такі кадастрові роботи створюють лише інформаційну базу і не є юридичним фактом, на підставі якого виникають, змінюються чи припиняються земельні правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Тобто, процес погодження меж земельної ділянки із суміжним землевласником (землекористувачем) являється одним із етапів при розробленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а документ, яким оформляється погодження меж\~долучається до проекту землеустрою. Можна вважати, що погодження меж здійснюється з метою вірного визначення меж земельної ділянки і не є юридичним фактом, від якого залежить реалізація права особи на безоплатну приватизацію земельної ділянки. Згідно ст.186 Земельного Кодексу України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною [PERSON] Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідно до чч.1, 4-6\~ст.186-1 Земельного Кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Цей орган зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Згідно з вимогами ч.ч. 9, 10\~ст. 118 ЗК України, відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Як встановлено в суді, всупереч вищевказаним нормам розробник ЗАЦ «Карат» на погодження до органу влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не подавав. У погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вказаний орган не відмовляв. Жодним законом чи іншим нормативним актом не покладено цивільної відповідальності на суміжного землевласника за непогодження у добровільному порядку меж суміжного землекористування. Приймаючи до уваги все вищевикладене, оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази в сукупності, суд дійшов висновку в задоволенні позову відмовити. Крім того, суд звертає увагу на те, що не погодження меж суміжним землевласником (землекористувачем)\~не позбавляє позивача можливості захистити свої права на безоплатну приватизацію земельної ділянки в інший спосіб. На підставі ст.ст.118, 186, 186-1, 198 Земельного кодексу України,

Outcome: dismissed