Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворец-2009» про відшкодування шкоди, посилаючись на наступні обставини. Вона, [PERSON], зареєстрована і мешкає в квартирі [ADDRESS], що в м. Донецьку з 2008 року, що підтверджується відповідною довідкою. Вказана квартира належить її матері [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу. У неї у власності є автомобіль MAZDA 6 державний номерний знак [NUMBER], який вона паркує у дворі будинку [ADDRESS] як і інші мешканці будинку. Відповідач в свою чергу є балансоутримувачем зазначеного вище будинку. 02.02.2013 року приблизно о 1:00 глиба льоду впала з даху будинку, [ADDRESS] що в м. Донецьку (що перебуває у віданні відповідача) на належний їй автомобіль, пошкодивши його дах, чим завдавши їй майнової шкоди. Очевидцем вказаної події був гр. [PERSON], який на той час працював консьєржем у відповідача, вказаний факт підтверджується Висновком старшого дільничного інспектора Ворошиловського РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області від 21.09.2013 року. Крім того, зазначений факт можуть підтвердити: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до висновку експерта від 18.02.2013 року вартість відновлювального ремонту належного їй автомобіля складає 27952,46 грн. Вартість оцінки складає 400,00 гривень, та підтверджується відповідною квитанцією. Таким чином завдана їй майнова шкода складає 28 352,46 грн. Крім майнової шкоди з вини співробітників відповідача їй завдано й моральної шкоди, яка полягає в тому, що вона на тривалий час залишившись без автомобіля, вимушена була змінювати звичний для неї спосіб життя, у зв'язку із необхідністю організації навчання, лікування, та дозвілля двох своїх неповнолітніх дітей. У зв'язку із чим, вона переживала глибоке потрясіння та стрес, який вплинув на її самопочуття, і як слідство, вона була вимушена вживати заспокійливі лікарські препарати, що раніше не було для неї характерно. За весь час з моменту пошкодження належного їй майна і до часу звернення із цим позовом до суду вона перебуває у пригніченому стані, який негативно впливає на відносини у її родині. Завдану їй з вени відповідача моральну шкоду вона оцінює в 10 000, 00 грн. Так, відповідно до вимог ст. 16, 22 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Ст. 1166, 1167 ЦК України гарантують, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Просила суд стягнути з відповідача, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДВОРЕЦ-2009», на її, [PERSON], користь суму майнової шкоди, що складає 28352,46 грн., стягнути з відповідача, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДВОРЕЦ-2009», на її, [PERSON], користь суму моральної шкоди, що складає 10000 грн., стягнути з відповідача, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДВОРЕЦ-2009», на її, [PERSON], користь судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 10 вересня 2013 року в судове засідання не з»явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявна належним чином оформлена телефонограма, згідно якої [PERSON] був повідомлений про час та місце слухання справи. Відповідно до ч. 6 ст. 74 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв»язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Відповідно до ч. 5 ст. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі. 09.01.2014 року за вх. № 411 судом було отримано заяву від представника позивача [PERSON], в якій просив продовжити перерву по цивільній справі за позовом [PERSON] до ОСББ «Дворец-2009» призначеній на 11.01.2014 року на 10-30 у зв»язку із тим, що він зайнятий в судовому засіданні в Луганському окружному адміністративному суду по справі № 812/10766/13а, яке було призначено раніше, а позивачка зайнята доглядом за малолітніми дітьми. Відповідач ОСББ «Дворец-2009» в судове засідання не з»явився, представником відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності надано заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечувала проти позовних вимог та просила суд відмовити позивачці в задоволенні вимог враховуючи надані нею заперечення та пояснення на попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. Ухвалою суду від 08 жовтня 2013 року було відкрито та призначено до розгляду справа за позовною заявою [PERSON] до об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворец-2009» про відшкодування шкоди. Встановлено, що 19 грудня 2013 року по вказаній справі розгляд справи було розпочато та сторонами по справі надавалися пояснення, що підтверджується наявним в матеріалах справи журналом судового засідання та було оголошено перерву до 30 грудня 2013 року. Отже, сторонами по справі було надано пояснення, а також у відповідності до вимог ст. 133 ЦПК України докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення. Крім того, 30.12.2013 року позивач та її представник також не прибули до суду, надавши заяву, яка була підписана представником позивача [PERSON] та в якій просив продовжити перерву по вказаній справі з тієї причини, що ні позивачка ні він не можуть прибути, так як знаходяться за межами Донецької області, натомість не було надано жодного належного доказу. Але, не зважаючи на це, судом було оголошено перерву до 11.01.2014 року. Однак, позивач та її представник повторно не з»явилися в судове засіданні надавши повторну заяву про продовження перерви, при цьому не надавши жодного належного доказу того, що позивачка не має можливості прибути у судове засідання. Тому, суд приходить до висновку про можливість продовження розгляд справи за відсутності сторін та прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів та з урахуванням наданих сторонами під час слухання справи 19.12.2013 року пояснень. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлені наступні обставини. Встановлено, позивачка [PERSON], зареєстрована і мешкає в квартирі [ADDRESS], що в м. Донецьку з 2008 року, що підтверджується відповідною довідкою наявною в матеріалах справи, виданої ОСББ «Дворец-2009» 10.09.2013 року. Встановлено, що вищевказана квартира належить матері позивачки - [PERSON], що не спростовано сторонами у судовому засіданні. У власності позивачки [PERSON] є автомобіль MAZDA 6 державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про реєстрацію. Вказаний автомобіль позивачка [PERSON] паркує у дворі будинку [ADDRESS] що не спростовано у судовому засіданні. Відповідач ОСББ «Дворец-2009» є балансоутримувачем зазначеного вище будинку, що не спростовано сторонами в судовому засіданні. Встановлено, що 02.02.2013 року приблизно о 1:00 глиба льоду впала з даху будинку, [ADDRESS] що в м. Донецьку (що перебуває у віданні відповідача) на належний позивачці автомобіль, пошкодивши його дах. Відповідно до висновку експерта від 18.02.2013 року вартість відновлювального ремонту належного позивачці автомобіля складає 27952,46 грн. Позивач вважає, що відповідач ОСББ «Дворец-2009», як балансоутримувач будинку повинен відшкодувати їй майнову шкоду, завдано пошкодженням автомобіля, оскільки таке сталося з вини адміністрації відповідача, які повинні утримувати будинок в належному стані. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 статті 57 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставни, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях. Частиною 2 п.1 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З Акту від 03.02.2013 року, складеного в складі комісії інженера ОСББ «Дворец-2009» [PERSON], дворника [PERSON], консьєржа [PERSON], який підписаний також позивачкою [PERSON] вбачається, що 03.02.2013 року в нічний час приблизно в годину ночі з інформації консьєржа [PERSON] трапилося падіння глиби льоду з козирка кондиціонера на припаркований біля будинку [ADDRESS] автомобіль MAZDA 6 державний номерний знак [NUMBER]. В результаті падіння трапилося пошкодження криши автомобіля. Встановити з якого кондиціонера впав льод не виявилося можливим. При обстеженні криши будинку на льоду на крівлі не виявлено, падіння на льоду з крівлі виключено. Висновком від 02 лютого 2013 року УІМ Ворошиловського РВ ДГУ ГУМВС України в Донецькій області встановлено, що вході перевірки встановлено, що 02.02.2013 року приблизно 11 години [PERSON] вийдя на вулицю до свого автомобіля , який був припаркований біля будинку [ADDRESS] остання побачила, що з криши вказаного будинку впав кусок льоду на кришу її автомобіля. Прийнятими заходами встановити свідків і очевидців не представилося можливим. Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 04 вересня 2013 року у справі за позовом [PERSON] до об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворец-2009» про визнання факту спричинення майнової шкоди та її стягнення шляхом спонукання провести перерахунок комунальних платежів, відмовлено. Вказаним рішенням суду встановлено, що висновок експерта б/н від 18.02.2013 року взагалі не може бути прийнятий до уваги в якості доказу розміру матеріальної шкоди. Так, до висновку не додано акт огляду пошкодженого транспорту, а з самого висновку взагалі неможливо встановити, які саме і після яких подій пошкодження досліджувались, відсутні документи, які б посвідчували повноваженні [PERSON] на проведення таких досліджень, до того ж вказаний висновок взагалі не підписаний експертом. Таким чином, відсутні докази наявності причинного зв»язку між діями або бездіяльністю ОСББ «Дворец-2009» та шкодою, завданої автомобілю MAZDA 6 державний номерний знак [NUMBER], рівно як і докази вини відповідача у завданні шкоди. Суд не бере до уваги схему пошкодженого автомобіля, складену і підписану позивачем, [PERSON] ( батьком позивача ), [PERSON], [PERSON], оскільки всі ці особи не були свідками саме падіння льоду на автомобіль, а тому вказані креслення є лише припущеннями. Вказане рішення суду набуло чинності 17.09.2013 року. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При зверненні до суду з позовними вимогами позивачкою було надано висновок експерта б/н експертного автотоварознавчого дослідження від 18.02.2013 року та висновок від 21 вересня 2013 року, складеного Ст. дільничним інспектором Ворошиловського РВ Донецького ГУ ГУМВС України в Донецькій області, яким було встановлено, що 02.02.2013 року приблизно о 11 годині [PERSON] вийдя на вулицю до свого автомобіля, який був припаркований біля буд. [ADDRESS] побачила, що з криши будинку впали куски льоду на кришу її автомобіля та допитаний консьєрж [PERSON] пояснив, що 02.02.2013 року знаходився на робочому місці в під» їзді вказаного будинку і приблизно 1 години ночі почув грімкий хлопок і стук льоду по козирку, вийдя на вулицю побачив, що глиба льоду впала з парапету на криші будинку на кришу автомобіля MAZDA 6, який був припаркований біля стіни. Даний факт також підтверджують [PERSON], [PERSON], [PERSON], які бачили впавший кусок льоду на автомобіль, але таким доказам суд надає критичної оцінки, виходячи з наступного. Позивачкою не наведено таких обставин, яким чином на час розгляду Ворошиловським районним судом м. Донецька справи за позовом [PERSON] до об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворец-2009» про визнання факту спричинення майнової шкоди та її стягнення шляхом спонукання провести перерахунок комунальних платежів, а також при розгляді справи за позовом [PERSON] до об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворец-2009» про відшкодування шкоди, один і той же висновок експерта від 18.02.2013 року спочатку був наданий до суду не підписаний експертом, а в подальшому при розгляді даної справи вже було надано копію висновку експерта з підписом. Але, не зважаючи на вказані порушення, рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 04.09.2013 року було встановлено, що висновок експерта б/н від 18.02.2013 року взагалі не може бути прийнятий до уваги в якості доказу розміру матеріальної шкоди. Так, до висновку не додано акт огляду пошкодженого транспорту, а з самого висновку взагалі неможливо встановити, які саме і після яких подій пошкодження досліджувались, відсутні документи, які б посвідчували повноваженні [PERSON] на проведення таких досліджень, що у відповідності із ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Щодо висновку від 21 вересня 2013 року, складеного Ст. дільничним інспектором Ворошиловського РВ Донецького ГУ ГУМВС України в Донецькій області, то такий висновок не може бути прийнятий судом до уваги, так як був складений лише зі спливом семи місяців після пригоди, яке мале місце. До того ж, наявний в матеріалах справи попередній висновок від 02 лютого 2013 року, складений УІМ Ворошиловського РВ ДГУ ГУМВС України в Донецькій області безпосередньо на час події, та яким на час пригоди вході перевірки було встановлено, що 02.02.2013 року приблизно 11 години [PERSON] вийдя на вулицю до свого автомобіля , який був припаркований біля будинку [ADDRESS] остання побачила, що з криши вказаного будинку впав кусок льоду на кришу її автомобіля. Прийнятими заходами встановити свідків і очевидців не представилося можливим не був скасованим та є чинним. Отже, з боку позивачки не було доведено необхідності повторного звернення до Ворошиловського РВ ГУ ГУМВС України в Донецькій області з заявою про проведення перевірки обставин, які мали місце 02.02.2013 року зі спливом семи місяців. Отже, проаналізувавши наявні докази, з урахуванням пояснень сторін, вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворец-2009» в частині відшкодування шкоди є такими, що не підлягають задоволенню, так як є безпідставними, необґрунтованими та недоведеними. Стосовно позовних вимог позивачки [PERSON] в частині стягнення з відповідача ОСББ «Дворец-2009» моральної шкоди, то суд приходить до наступного. Згідно ст. 22 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Оскільки, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, що саме з вини відповідача позивачці було заподіяно майнову шкоду, що також було встановлено судовим рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 04.09.2013 року, яким встановлено, що відсутні докази наявності причинного зв»язку між діями або бездіяльністю ОСББ «Дворец-2009» та шкодою, завданої автомобілю MAZDA 6 державний номерний знак [NUMBER], рівно як і докази вини відповідача у завданні шкоди, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню обставини, які встановлені судовими рішенням, які набули чинності та у зв»язку із відмовою у вище задоволених вимог позивачки, вимоги позивачки в частині стягнення моральної шкоди є такими, що також не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесення судових витрат при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed