Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Вишняківський будинок - інтернат для громадян похилого віку та інвалідів в інтересах підопічного [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи Київського ДВС ГТУЮ в м. Полтава про збільшення розміру аліментів на утримання непрацездатної особи [PERSON] , мотивуючи його тим, що 10 вересня 2012 року рішенням Київського районного суду м. Полтава по справі №1609/7211/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] на утримання непрацездатного батька задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] - аліменти на користь Вишняківського будинку-інтернату на утримання непрацездатного батька [PERSON] , [INFO] в розмірі 300 (триста) гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 01 жовтня 2012 року по- життєво. 10 вересня 2012 року Київським районним судом м. Полтава видано виконавчий лист № 1609/7211/2012 про стягнення з [PERSON] на користь Вишняківського будинку-інтернату на утримання [PERSON] у розмірі 300 (триста) гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 01 жовтня 2012 року пожиттєво. 03.04.2013 року Київським РВ ДВС в м. Полтава ГТУЮ в Полтавській області було відкрито виконавче провадження ВП №37356730 про стягнення з [PERSON] на користь Вишняківського будинку-інтернату на утримання [PERSON] , [INFO] аліментів у розмірі 300 (триста) гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 01 жовтня 2012 року пожиттєво. Згідно путівки Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації № 276 від 14.12.2012 року та наказом № 355 від 21.12.2012 року по Вишняківському будинку-інтернату гр-на [PERSON] , [INFO] було зараховано на всі види постачання і матеріального забезпечення до Вишняківського будинку-інтернату. Враховуючи, що станом на 01.06.2019 року аліменти у розмірі 300 (триста) гривень щомісячно, що стягуються з [PERSON] на користь Вишняківського будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів на утримання батька [PERSON] , є недостатніми для забезпечення належного рівня життя, розмір аліментів необхідно переглянути та збільшити до 1/4 всіх видів доходів (заробітку) [PERSON] . В судове засідання представник позивача Вишняківського будинку - інтернат для громадян похилого віку та інвалідів не з"явився, але подали до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. 12.07.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки на даний час відсутні підстави для зміни розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання непрацездатного батька. Відповідач звертає увагу на те, що обов`язковою підставою зміни розміру аліментів передбачено зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Київський райсуд м. Полтави при вирішенні питання про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі врахував матеріальний та сімейний стан сторін. Дійсно батько позивача ніколи не цікавився ним, не займався його вихованням, моральним та фізичним розвитком, не допомагав матеріально. Від батька позивач зазнавав лише образ та принижень. Він проживав окремо від них з матір`ю з 2000 року. Фактично, батько ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків. Просив суд врахувати, що його матеріальний стан не покращився, він є єдиним працюючим членом родини, оскільки його дружина та малолітній син перебувають на його утриманні. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Остапенко І.О. не з"явилися, але подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що заперечують проти позову та прохають у його задоволенні відмовити за безпідставністю, з підстав наведених у відзиві. Третя особа у судове засідання не з`явилася, з невідомих суду причин. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача та його представника викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 10 вересня 2012 року рішенням Київського районного суду м. Полтава по справі №1609/7211/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] на утримання непрацездатного батька задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] - аліменти на користь Вишняківського будинку-інтернату на утримання непрацездатного батька [PERSON] , [INFO] в розмірі 300 (триста) гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 01 жовтня 2012 року по- життєво. 10 вересня 2012 року Київським районним судом м. Полтава видано виконавчий лист № 1609/7211/2012 про стягнення з [PERSON] на користь Вишняківського будинку-інтернату на утримання [PERSON] у розмірі 300 (триста) гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 01 жовтня 2012 року пожиттєво. 03.04.2013 року Київським РВ ДВС в м. Полтава ГТУЮ в Полтавській області було відкрито виконавче провадження ВП №37356730 про стягнення з [PERSON] на користь Вишняківського будинку-інтернату на утримання [PERSON] , [INFO] аліментів у розмірі 300 (триста) гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 01 жовтня 2012 року пожиттєво. Згідно путівки Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації № 276 від 14.12.2012 року та наказом № 355 від 21.12.2012 року по Вишняківському будинку-інтернату гр-на [PERSON] , [INFO] було зараховано на всі види постачання і матеріального забезпечення до Вишняківського будинку-інтернату. Як зазначено у описовій частині рішенні Київського районного суду м. Полтава вказано, що стягнення аліментів необхідно для оформлення позивача [PERSON] у будинок-інтернат для громадян похилого віку. Згідно виписки з наказу № 355 від 21.12.2012 року по Вишняківському будинку - інтернат для громадян похилого віку та інвалідів [PERSON] [INFO] , зарахований на всі види постачання і матеріального забезпечення на правах підопічного з 21.12.2012 року на підставі путівки Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації №276 від 30.12.2012 року (а.с. 10-12). Довідкою № 3994 3997 3998 7913 від 10.07.2019 року, виданою Хорольським відділом обслуговування громадян ( сервісним центром) Пенсійного фонду України Головного Управління у Полтавській області, підтверджується, що [PERSON] з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року отримує пенсію у розмірі 1542,01 грн. У своїй заяві у якості свідка підопічний Вишняківського будинку інтернат для громадян похилого віку та інвалідів [PERSON] зазначив, що він є батьком відповідача [PERSON] ужитті якого не брав участі у фінансуванні його догляду, навчання, як у школі так і університеті. В 2012 році підопічний отримував пенсію в розмірі близько 840 грн., на даний час вона складає 1542,01 грн, 75 % з яких з нього утримує Вишняківський будинок інтернат для громадян похилого віку та інвалідів. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Статтею 202 СК України визначено обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків. Таким чином, моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не є безумовною підставою для виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому при вирішенні спору необхідно враховувати розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, становить 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень. В 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року становить 1921 гривень, а для осіб, які втратили працездатність становить 1497 гривні, з 01.07.2019 року 1564 грн, а з 01 грудня 2019 року 1638 грн. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. Відповідно до положень ст. ст. 180-181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до імперативних положень ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. Судом встановлено, що відповідач погодився на сплату аліментів у розмірі триста гривень, оскільки тільки на цій підставі можна було влаштувати батька в будинок-інтернат. Позивач посилається як на правову підставу подання позовної заяви на положення статті 192 СК України, якою регламентовано зміну розміру аліментів: розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказана норма Закону має відношення та регламентує стягнення аліментів на користь дитини з батьків. Окрім того, до позовної заяви не додано належних та допустимих доказів того, що в [PERSON] погіршився стан здоров`я чи змінився матеріальний стан. Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими доказами. Згідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач зазначає, що аліменти у розмірі 300 (триста) гривень щомісячно, що стягуються з [PERSON] на користь Вишняківського будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів на утримання батька [PERSON] , є недостатніми для забезпечення належного рівня життя підопічного. Саме це нібито спонукало позивача із звернення до суду. Проте вказана норма, передбачена ст. ст. 88 Закону України «Про пенсійне забезпечення» чітко обумовлює виплату пенсії особисто особам, які проживають у будинках-інтернатах (пансіонатах). У зв`язку з цим, не можна стверджувати, що зарахування підопічного [PERSON] на державне утримання та отримання ним пенсії призвели до погіршення його матеріального стану. Тим більше, у своїй заяві [PERSON] особисто підтвердив покращення свого матеріального стану у зв`язку із збільшенням загального розміру йому пенсії. Натомість, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що у відповідача змінився матеріальний чи сімейний стан, погіршилося становище його підопічного. Позовна заява не містить жодних належних допустимих доказів, які підтверджують позовні вимоги. Отже, оскільки позивач не надав доказів, які підтверджують зміну матеріального чи сімейного стану, погіршення становища його підопічного, що свідчить про те, що позивач не виконав вимог ст. 81 ЦПК України щодо доведення обставин, які стали підставою його вимог, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed