Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач Публічне Акціонерне Товариство Комерційного Банку «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач Публічне Акціонерне Товариство Комерційного Банку «Приват Банк» зазначає, що відповідно до умов кредитного договору № DNQ1FB203020172 від 14.07.2008 року відповідачка - [PERSON] отримала кредит у розмірі 1347,50 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 відсотки на рік на суму залишку заборгованості за кредитом Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і Банком Договір, що підтверджується підписом відповідачки під заявою. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати позичальниця повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору Посилаючись на статті 526, 527, 530, 1054 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, позивач зазначає, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону і припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачка зобов'язання належним чином не виконала, тому на підставі ч.2 ст.1054 ЦК України позивач вважає, що у нього є право вимагати повернення всієї суми заборгованості. В позові вказано, що відповідно до умов кредитного договору відповідач станом на 30.10.2013 року має заборгованість-14493,19 грн.,яка складається з наступного : -843,81 грн. - заборгованість за кредитом; - 26,80 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 618, 09 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; -11838,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн. - штраф (фіксована частина) -666,34.- штраф (процентна складова), а також судові витрати 229,40 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та відповідача на підставі наданих суду доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоч належним чином була повідомлена про час та день слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу Судом встановлено, що умов кредитного договору № DNQ1FB203020172 від 14.07.2008 року відповідачка - [PERSON] отримала кредит у розмірі 1347,50 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 відсотки на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, останній платіж відповідачкою було зроблено 18.05.2009 року. Кредит виданий на умові повернення до 14.07.2010 року. В порушення умов Договору відповідачка кредит не повернула у повному обсязі та не проводить оплату за користування ним. Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 30.10.2013 року має заборгованість-14493,19 грн., яка складається з наступного: -843,81 грн. - заборгованість за кредитом; - 26,80 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 618, 09 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; -11838,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн. - штраф (фіксована частина) -666,34.- штраф (процентна складова) Розрахунок надано з 14.07.2008 року по 30.10.2013 рік. Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 5 статті 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Стаття 257 зазначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У п. 31 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5 зазначено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності ЗАЯВИ сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Із змісту договору, укладеного між сторонами (а.с.6) вбачається, що він є договором споживчого кредитування «Товари у розстрочку». Як було встановлено у судовому засіданні та підтверджується розрахунком суми боргу, наданої представником ПАТ Комерційний банк "ПриватБанк", заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить нарахована з 14.07.2008 по 30.10.2014 року Так згідно із ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з вказаним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання, а відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність,встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Зокрема п.5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту,відсотків за користування кредитом, винагороди неустойки - штрафів за договором № DNQ1FB203020172 від 14.07.2008 року укладений між позивачем та відповідачкою [PERSON] встановлений сторонами тривалістю 5 років. З матеріалів справи вбачається , що день надання кредиту, а саме 14.07.2008 року, є початком перебігу позовної давності, таким чином виходячи з умов договору вказаний строк позовної давності минув 14 .07. 2013 року, а з позовом Позивачі звернулися лише 20.11.2013, та при цьому не зазначили жодної поважної причини його пропуску та не просили поновити строк . Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки суми боргу по кредиту та нарахованим відсотках незаконними, так як позивачем пропущено строк позовної давності, у зв'язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed