Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

У липні 2020 року адвокат Новік В.І., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з указаним позовом, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 17 березня 2017\~року у розмірі 55\~320 грн., а також судові витрати у виді судового збору. Позов обґрунтовано тим, що 17 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно якого відповідачу надано в борг грошові кошти в розмірі 54\~000 гривень, що складає еквівалент 2\~000 доларів США з умовою повернення боргу до 31 грудня 2017 року. На підтвердження укладення вказаного договору позики відповідач написав розписку. У встановлений договором строк [PERSON] борг не повернув і до цього часу ухиляється від повернення коштів. Ухвалою Соснівського районного суду м.\~Черкас від 14 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Відзивів від відповідача на позов та інших заяв по суті спору до суду не\~надходило. У судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи.. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином за місце його реєстрації: [ADDRESS] та викликався шляхом розміщення повідомлення про судове засідання на інтернет-сайті суду, що відповідає положенням ч. 7 ст. 128 ЦПК України. За таких обставин судом постановлено ухвалу від 2 лютого 2021 року про розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей, того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно із ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року за наслідками розгляду цивільної справи № 6-63цс13. Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046,1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Для правильного застосування вищевказаних положень законодавства необхідно встановити реальну природу правовідносин між сторонами, факт укладення договору позики із зазначенням істотних умов для такого виду правовідносин, на виконання якого було видано борговий документ, що підтверджує фактичну передачу коштів, а також встановити інші обставини зокрема щодо виконання договору позики позичальником. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що за змістом розписки від 17 березня 2017 року, оригінал якої перебуває в матеріалах цивільної справи, [PERSON] отримав у борг безпосередньо від громадянина [PERSON] грошові кошти в розмірі 54000 грн, що еквівалентно 2000 доларів США, які зобов`язався повернути до 31 грудня 2017 року. За умови коливання курсу гривні відносно долара [PERSON] зобов`язався повернути позику в розмірі, що складає еквівалент 2000 доларів США на день повернення коштів.(а.с. 3). Станом на 2 лютого 2021 року [PERSON] не повернув грошові кошти відповідно до договору позики від 17 березня 2017 року, про що свідчить перебування оригіналу розписки у позивача. Відповідно до відомостей інтернет-ресурсу офіційний валютний курс НБУ станом на 22 липня 2020 року у відношенні гривня до долару США 27\~грн 66\~коп. Заборгованість [PERSON] за договором позики від 17 березня 2017\~року з урахуванням коливання курсу гривні відносно долара США станом на 22\~липня 2020 року становить 55\~320 (2000 доларів США*27 грн 66 коп) грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629\~ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Суд виходить із того, що наявність у позивача оригіналу боргової розписки свідчить про неповернення боргу відповідачем. Оскільки позивач виконав свої обов`язки за договором позики від 17\~березня 2017 року перед відповідачем, надав відповідачу в борг кошти відповідно до умов договору, а відповідач взяті за договором обов`язки не виконав, борг не повернув, то суд робить висновок про задоволення позову у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в сумі 840 грн 80\~коп.

Outcome: approved