Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

До Тульчинського районного суду 10.06.2015 звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є бабою малолітньої дитини [PERSON], [INFO], а матірю дитини є відповідач, батьком дитини [PERSON], який помер 23.06.2013 і був сином позивача. Після смерті [PERSON], позивач разом з іншою дитиною [PERSON], [INFO], переїхала жити до своїх батьків, а [PERSON], відмовився переїжджати разом з матірю і залишився жити з бабою та її чоловіком [PERSON] Дитина [PERSON] знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач отримує пенсію у звязку з втратою годувальника, а тому позивач вважає, що половину пенсії, [PERSON] зобовязана передати їй. Відповідач частково надала позивачеві грошові кошти, однак за період з серпня 2013 року березень 2014 року утворилася заборгованість по 560 грн. за кожен місяць на загальну суму 4480 грн. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою погасити заборгованість, однак відповідач їй відмовила, у звязку з цим [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача грошові кошти на загальну суму 4480 грн. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач позов не визнала і повідомила суду, що допомогу на утримання дитини виплачує і на підтвердження своїх свідчень надала суду копії сімнадцяти квитанцій з відділення поштового звязку про перерахунок коштів позивачеві. Нарахування заборгованості вважає безпідставним. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив, що: 23.06.2013 помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 268087 від 22.07.2013, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-АМ № 161629 від 22.06.2002, виданого виконавчим комітетом Журавлівської сільської ради Тульчинського району, позивач є матірю померлого [PERSON] (а.с. 5), а відповідно до копії свідоцтва про одруження серії 1-АМ № 056090 від 26.07.2001, виданого виконавчим комітетом Журавлівської сільської ради Тульчинського району, відповідач є дружиною померлого [PERSON] (а.с. 14). Також, згідно відповіді № 930/06-37/02 від 09.09.2015 і № 951/06-37/02 від 21.09.2015, Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі на запит суду, [PERSON], перебуває на обліку в УПФ у Тульчинському районі і отримує пенсію по втраті годувальника на синів [PERSON]В, [INFO], і [PERSON], [INFO], з 24.06.2013 по 31.05.2020, розмір пенсії станом на 01.09.2015 1138,80 грн. (а.с. 33, 38). Відповідно до довідок № 75 від 29.01.2015, № 92 від 04.02.2014, № 700 від 08.07.2014, виданих Журавлівською сільською радою, дитина [PERSON] проживає з [PERSON] (а.с. 8, 9, 11). Рішенням Опікунської ради Журавлівської сільської ради № 1 від 24.02.2014, відповідачеві рекомендовано виплачувати половину пенсії позивачеві, на утримання [PERSON] (а.с. 10). На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Як підтвердження виконання своїх батьківських обовязків по утриманню дитини, відповідач надала суду, копії сімнадцяти квитанцій про перерахунок позивачеві коштів (а.с. 40-42). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 258 СК України, баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. На підставі статей 10, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звернувшись до суду, позивач заявила вимоги про стягнення з відповідача заборгованості посилаючись на норми ст. 194 СК України, частинами 1, 2, 3, 4, 5, якої визначено, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Положення частин першої - третьої цієї статті, а також статей 195-197 цього Кодексу застосовуються і до стягнення аліментів іншим особам, які визначені цим Кодексом. Відповідно до пп. 5 п. 17 ПП ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Стягненню заборгованості по аліментах передує їх призначення за рішенням суду, але позивач на підтвердження своїх вимог не надала доказів, які свідчили б про наявність у неї права на отримання аліментів від відповідача на утримання онука, а відтак і стягнення заборгованості зі сплати аліментів. Відповідно до п. 1 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Крім того, на підставі ч. 3 - 5 цієї ж статті, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, актів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, рішення суду. Позивач не надала суду будь-яких доказів, які б підтверджували наявність у відповідача обовязку щодо сплати на її користь коштів, а також не надала доказів, щодо наявності правових підстав для нарахування суми заборгованості. За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позовних [PERSON] необхідно відмовити. Разом з тим, встановлено, що відповідач надає допомогу на утримання дитини [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed