Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, та уточнивши який просить: позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], уродженку м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], уродженки м.Дніпродзержинська, Дніпропетровської області; встановити опіку над малолітньою [PERSON], [INFO]; призначити позивача, [PERSON], [INFO], уродженки м.Верхівцево, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO], уродженки м.Дніпродзержинська, Дніпропетровської області; стягнути із відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] до її повноліття, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 730,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що [PERSON], [INFO], має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Реєстрація народження [PERSON] проведена відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у відповідності до ст.135 Сімейного кодексу України, про що у книзі записів актів громадянського стану про народження 10 червня 2004 р. зроблено відповідний запис № 401. Біологічним батьком [PERSON] являється її син [PERSON], який до народження дитини проживав з відповідачкою однією сім'єю без шлюбу. [PERSON] являється біологічною онукою позивача. З 2008 року відповідачка мешкає окремо від своєї малолітньої дитини [PERSON], жодного з покладених законом обов'язків матері не виконує, нехтує вихованням доньки [PERSON], взагалі не піклується про неї, зовсім не цікавиться її здоров'ям, не приймає участі у її духовному розвитку, всебічному вихованню, матеріальному утриманні, хоча має за станом здоров'я на це можливість. Всі зароблені кошти тратить на особисті потреби. На неодноразові її звернення до відповідачки про прийняття участі у виховані та утриманні дитини, вона не реагувала. Безпосереднім вихователем малолітньої [PERSON] являється вона, [PERSON]. Повністю забезпечує онуку, купує їй одяг та взуття, забезпечує продуктами харчування, матеріалами для її розвитку, іграшками, тощо. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Малолітня [PERSON] з 2008 року виховується у її сім'ї, де також проживає біологічний батько дитини [PERSON] Проживають вони у трьохкімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS], яка належить останньому на праві приватної власності. Зареєстрована малолітня [PERSON] за місцем реєстрації своєї матері за адресою: [ADDRESS]. Також зазначила, що нею створені для дитини всі необхідні умови для здорового та всебічного її розвитку, вона постійно цікавиться життям онуки, її успіхами, піклується про її виховання та навчання, підтримує постійний зв'язок із навчальним закладом, постійно відвідує батьківські збори, в зв'язку з чим проявляється особиста прихильність онуки до неї. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини - [PERSON], вважає за необхідне вирішити питання в судовому порядку про позбавлення відповідачки батьківських прав. Вона має бажання бути опікуном над своєю онукою, також має можливість матеріально утримувати її, так як отримує щомісячно пенсію за віком. Стан її здоров'я також надає можливим виконувати обов'язки опікуна над малолітньою онукою. Вона не перебуває на обліку та на лікуванні у психоневрологічному, наркологічному диспансері, не вживає спиртні напої, не притягувалась до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, її інтереси не суперечать інтересам її онуки [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні обґрунтуванню позову. Представник позивача - адвокат Буліч К.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення про те, що відповідачка має малолітню дитину [PERSON], 2004 року народження. Вона вважається по закону матір'ю, яка виховує дитину одна. Але це фактично не являється правдою, так як відповідач в 2008 році, коли дитинці було лише 4 роки, залишила її на біологічну бабусю [PERSON] та проживає окремо від неї. Бабуся, з повною відповідальністю піклується про розвиток внуки, спонукає до навчання, завжди відводила та забирала внуку із садочка, зі школи. За період з 2008 року по теперішній час вихователі садочка, вчителі школи не бачили матір дівчинки. Повністю дитина знаходиться на утриманні та піклуванні позивача. Позивач, знаходячись на пенсії за віком, вимушена, щоб забезпечити матеріально дитину, працювати. Також зазначила, що відповідачка вісім років з донькою не проживає, не відвідує її, не спілкується з нею в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не проявляє до неї батьківської турботи, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, вихованням та утриманням не займається, не цікавиться її життям та здоров'ям, не створює умов для отримання донькою освіти, не знає як вона навчається, яка її в цьому успішність і до чого має здібності, які гуртки, секції відвідує. Жодного разу не приймала участі в підготовці дитини до школи, в тому числі коли вона йшла до першого класу, а присутня лише бабуся і не рідна тітка. Вона навіть не може пояснити суду чим хворіла дитина, в тому числі дитячими хворобами. Матеріально не допомагає, а навпаки отримуючи матеріальну допомогу від держави, як матір-одиначка, ні однієї копієчки не потратила на доньку, а витрачує грошові кошти на свої особисті потреби. Відповідачка не зверталася ні разу до органів опіки і піклування та до суду про усунення перешкод у вихованні і утриманні дитини, що свідчить про те, що в неї була можливість виховувати дитину і проживати з нею разом. Навіть після пред'явлення позивачем позову до суду, відповідач не зробила належних висновків, не змінила ставлення до своєї дитини, а навпаки навіть не зустрілася в період новорічних та різдвяних свят, не привітала її, хоча дитина цього з нетерпінням чекала. Відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками. Поважних причин не брати участі у вихованні дитини, зокрема через хворобу, перебування в тривалому відрядженні, тощо у відповідача не має. Також зазначила, що позивач [PERSON] на сьогоднішній день не працює, а призначення її опікуном малолітньої [PERSON] надає їй право на отримання соціальної допомоги, яку вона має намір витрачати на дитину. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд не позбавляти її батьківських прав відносно її дочки [PERSON]. Також зазначила, що у неї з її цивільним чоловіком [PERSON], який є сином позивачки [PERSON], була домовленість про те, що їх старша донька - [PERSON], [INFO], батьківство по відношенню до якої [PERSON] визнав, буде проживати разом із позивачкою у квартирі її батька, аліменти на утримання якої [PERSON] не сплачує, а молодша донька [PERSON], [INFO], батьківство по відношенню до якої [PERSON] не визнав, буде проживати у його квартирі, разом із його матір'ю - [PERSON] Вважає, що спір виник з приводу матеріальної допомоги, яку позивач [PERSON] має намір отримувати від держави, у разі призначення її опікуном малолітньої [PERSON] Грошові кошти, які вона заробляє, а також соціальну допомогу, яку вона отримує на малолітню [PERSON], їй доводиться витрачати також на старшу доньку, яка має серцеву хворобу. Також зазначила, що за вказаних обставин вона не заперечує проти повернення їй дитини - [PERSON] Представник третьої особи - Адміністрації Дніпровського району м.Дніпродзержинська в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав позивача [PERSON] Також зазначила, що на засідання комісії щодо вирішення питання про надання висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON], викликалася тільки мати дитини, оскільки розгляд вказаного питання здійснюється за участю батьків дитини, і викликати інших осіб не вважалося необхідним. При цьому, відповідачка надала комісії усі документи, які мали бути нею надані. За весь період часу до органу опіки та піклування ніхто не звертався з приводу спору про місце проживання дитини. Представник третьої особи - Адміністрації Заводського району м.Дніпродзержинська, яка брала участь в судовому засіданні 26.01.2016 р., позовні вимоги підтримала, надала суду висновок про доцільність встановлення опіки над малолітньою [PERSON], [INFO] з боку [PERSON], у разі позитивного вирішення Дніпровським районним м.Дніпродзержинська питання позбавлення матері дитини батьківських прав. Прокурор Тургеля Н.Б. в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимоги та вважала недоцільним позбавлення батьківських прав позивача [PERSON] Також зазначила, що на сьогоднішній день направлено відповідний запит відносно цільового використання соціальної допомоги, яку отримує відповідач [PERSON] на малолітню [PERSON], однак це є безумовною підставою позбавлення батьківських прав. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснила, що вона є вчителькою початкових класів школи № 6, в якій навчається малолітня [PERSON], 2004 р.н., і до якої до першого класу на навчання привела бабуся [PERSON], яка вже декілька років поспіль ходить до школи, піклується про дитину, відвідує батьківські збори, створює умови для отримання дитиною освіти. Свідок [PERSON], яка є невісткою позивача [PERSON], в суді зазначила, що відповідач [PERSON] до 2008 року проживала однієї сім'єю з [PERSON], від якого відповідачка народила двох дітей, однак після розлучення вони поділили дітей, і молодшу дитину [PERSON], відповідачка залишила бабусі [PERSON] Також вказала, що відповідачка відвідувала дитину один раз на рік, матеріальної допомоги не надавала, не цікавилася здоров'ям дитини, усім необхідним одягом дитину забезпечує бабуся. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він з 1999 року на протязі дев'яти років проживав однією сім'єю із відповідачкою [PERSON], яка народила йому двох доньок, однак коли молодшій дитині виповнилося чотири роки, вони із відповідачкою розійшлися. Також вказував, що відповідачці [PERSON] окрім її батька не було куди йти, і вони із відповідачкою домовилися, що молодша донька буде проживати із ним. Він частково забезпечує дитину, надаючи зароблені гроші своїй матері. Здоров'ям молодшої дитини, а також її вихованням відповідачка не займається, не відвідує дитину на дитячі свята, тому він вважає, що відповідачку слід позбавити батьківських прав по відношенню до [PERSON] Крім того зазначив, що перешкод у спілкуванні відповідачці він не створював. Малолітня [PERSON] вважає бабусю своєю мамою, яка ходить із нею до школи, забезпечує її одягом та усім необхідним. Також зазначив, що він не визнає батьківство по відношенні до малолітньої [PERSON], а також не має наміру бути її опікуном, оскільки він бажає створити нову родину та укласти новий шлюб. Свідок [PERSON], який є колишнім чоловіком відповідачки [PERSON], в суді зазначив, що з першого класу малолітню дитину [PERSON] забезпечує її бабуся - [PERSON], якій він також надає грошову допомогу. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка є сусідкою позивачки [PERSON] пояснила, що малолітню [PERSON], на протязі десяти років годує та забезпечує одягом позивачка [PERSON], яка досі працює, та має порядну сім'ю. Дитина є добре вихованою, відноситься до бабусі як до матері. Свідок [PERSON], яка є матір'ю відповідачки [PERSON], пояснила, що відповідачка [PERSON] разом із двома своїми дочками зареєстрована на лівому березі у свого батька у двокімнатній квартирі, який дозволив їй проживати у квартирі тільки із однією дитиною. Також зазначила, що малолітня [PERSON], самостійно відвідує свою бабусю [PERSON], прибігає до неї до дому зі школи. Пояснила, що відповідачка рідко надає своїй молодшій доньці гроші, купує продукти харчування, оскільки їй не вистачає грошей. Зазначила, що коли вона зустріла свого колишнього зятя - [PERSON] та запропонувала йому гроші для дитини, він відмовився приймати він неї матеріальну допомогу. З ініціативи позивача та його представника, яка була підтримана всіма учасниками судового розгляду, судом було вислухано думку малолітньої [PERSON], [INFO], щодо спірного питання. Малолітня [PERSON] в присутності педагога пояснила, що на протязі 7 років вона проживає в квартирі з бабусею [PERSON], а також зі своїм батьком [PERSON], тіткою та дядьком. Також зазначила, що зі своєю матір'ю [PERSON] вона рідко зустрічається в парку, інколи телефонують одна одній, мати інколи інтересується її здоров'ям та життям. Пояснила, що бабуся відвідує батьківські збори, купує їй одяг, її вона більше любить та хоче з нею проживати, не заперечує проти призначення її бабусі опікуном, а також не заперечує проти позбавлення її матері батьківських прав відносно неї. Не заперечувала проти зустрічей зі своєю матір'ю [PERSON] Вислухавши позивача, її представника, відповідача, представників третіх осіб та прокурора, допитавши свідків, вислухавши думку малолітньої дитини [PERSON], вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], батьком дитини записаний [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм батьком [PERSON] (квартиронаймач), та своїми двома доньками: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Як вбачається з матеріалів справи, а також не заперечувалося позивачем та відповідачем, малолітня [PERSON] мешкає разом з позивачем [PERSON], що підтверджується актом про проживання № 100 від 23.04.2015 року, який складений сусідами позивача по місцю її реєстрації, а саме: : [ADDRESS] та засвідченого В.о.начальника дільниці № 3 КЖЕП «Оріон» [PERSON], і згідно якого [PERSON] проживає за вказаною адресою з онукою [PERSON] (а.с.11). Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.10.2004 р. (а.с.13). Згідно акту обстеження умов проживання від 18.06.2015 року, малолітня [PERSON] проживає в трикімнатній квартирі, в якій наявні меблі, газопостачання, електропостачання, водопостачання. В квартирі прибрано, але житло потребує косметичного ремонту, квартира обладнана меблями та побутовою технікою. У бабусі з дитиною окрема кімната з меблями та усім необхідним. В наявності одяг, шкільне приладдя, продукти харчування. Малолітня [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON], а також [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В сім'ї панує взаємодопомога та взаємопорозуміння. Умови для нормального зростання та виховання дівчинки створені (а.с.12). Згідно характеристики, виданої КЗ СЗШ № 6 м.Дніпродзержинська на ім'я [PERSON], [INFO] учениці 5 класу, учениця має хороший фізичний і розумовий розвиток. Зі слів бабусі [PERSON] учениця проживає з нею з 4 років за адресою [ADDRESS]. Бабуся постійно цікавиться шкільним життям дитини, виділяє кошти на харчування, слідкує за зовнішнім виглядом. Приходить до школи за вимогою класного керівника, постійно відвідує батьківські збори, телефонує. Мати до школи не з'являється, не цікавиться життям доньки, нехтує її вихованням, фінансової допомоги не надає (а.с.16). Згідно висновку від 08.05.2015 р., складеного старшим о/у СКМСД Дніпровського РВ майору міліції Євтушенко К.В. за матеріалами ЖЄОЗПВКП №3390 від 29.04.2015 р., встановлено, що за результатами розгляду заяви [PERSON], [INFO], поданої 29.04.2015 р. до канцелярії до чергової частини Дніпровського РВ, щодо вжиття відповідних заходів впливу до його колишньої невістки [PERSON], яка на протязі останнього часу не виконує свої батьківські обов'язки відносно неповнолітньої доньки - [PERSON], встановлено, що обставинами які об'єктивно підтверджують вищезазначений факт є залишення [PERSON] своєї доньки під нагляд та виховання її біологічному батьку - [PERSON], [INFO] 08.05.2015 р. співробітниками СКМСД Дніпровського РВ з [PERSON] було проведено профілактичну бесіду, про недопущення в подальшому подібного ставлення до доньки, а також з вищевказаного приводу відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення ДН № 133267 за ст.184 ч.2 КУпАП (а.с.19). Згідно висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Дніпродзержинську Ради № 6-11/534 від 19.10.2015 року, [PERSON] протягом 2000 - 2009 роки проживала однією сім'єю з [PERSON] без оформлення шлюбних відносин за адресою: м.Дніпродзержинськ, [ADDRESS], яка належить йому на праві приватної власності. [INFO] у них народилася дочка - [PERSON], по відношенню до якої [PERSON] встановив батьківство. [INFO] народилася друга дитина - [PERSON], по відношенню до якої відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. З пояснення [PERSON], [PERSON], не визнав батьківство, але продовжували спільно проживати до 2009 року та виховувати дітей, що підтверджується даний факт в уточненій позовній заяві [PERSON] що біологічним батьком малолітньої [PERSON], являється [PERSON]. [PERSON], позивач та біологічний батько дитини, мешкають спільно у трикімнатній квартирі, яка належить останньому на праві приватної власності. Як пояснила [PERSON], після припинення спільного проживання, була домовленість, що старша дочка залишається мешкати разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], без стягнення з нього аліментів, а молодша, мешкати разом з ним. Вона ніколи не відсторонювалася від виконання своїх батьківських обов'язків, має з донькою доброзичливі відносини, постійно спілкується, цікавиться її інтересами та потребами. [PERSON] працює з 2003 року на ПАТ «Дніпровагонмаш», отримує заробітну платню, на обліку у лікаря нарколога та психіатре перебуває, за місцем роботи та місцем проживання характеризує позитивно. Враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є надзвичайним заходом сімейно-правової відповідальності батьків, узявши до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Дніпровської районної ради вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.60). Згідно побутової характеристики на [PERSON], виданої 11.06.2015 р. В.о.начальника дільниці № 3 КЖЕП «Оріон» [PERSON], за час проживання за адресою: [ADDRESS] скарг від сусідів та мешканців будинку № 6 на [PERSON] на дільницю № 3 не надходило (а.с.17). З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська та отримує пенсію за віком, що підтверджується довідкою № 1871/10/43 від 10.06.2015 р. (а.с.18). Згідно висновку про стан здоров'я особи від 25.06.2015 р., виданої «Центром первинної медико-санітарної допомоги № 3» лікарської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини № 1, [PERSON] здорова, опікуном бути придатна (а.с.20). Відповідно довідки Тренінгового центру Дніпропетровського обласного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 163/2015 від 18.12.2015 р. про проходження курсу підготовки кандидатів в опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, виданої [PERSON], [INFO], вона пройшла курс підготовки кандидатів в опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі і рекомендована для включення до Єдиного банку даних потенційних опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів (а.с.114). Згідно висновку Адміністрації Заводського району м.Дніпродзержинська № 9-11/11 від 20.01.2016 року про можливість [PERSON] встановити опіку над дитиною встановлено, що син заявниці [PERSON] є біологічним батьком малолітньої [PERSON], 2004 р.н., з матір'ю якої вони мешкали цивільним шлюбом. З 2008 року батьки самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків, залишивши дитину на виховання біологічній бабусі - [PERSON] Орган опіки та піклування дійшов висновку: вважати доцільним встановлення опіки над малолітньою [PERSON], [INFO] з боку [PERSON], у разі позитивного вирішення Дніпровським районним м.Дніпродзержинська питання позбавлення матері дитини батьківських прав (а.с.115). Статтею 12 Закону України "Про охорону дитини" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини, перелік підстав для позбавлення батьківських прав є вичерпним. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Згідно ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. Згідно із ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15, 18 Постанови N 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських прав. Судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], не систематично, але спілкується із матір'ю, зустрічається з нею, що свідчить про підтримання ними особистих відносин і прямого контакту, характер цих відносин не ґрунтується на неприязні та зневазі, і ці обставини підтверджені матеріалами справи. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Дніпродзержинську Ради № 6-11/534 від 19.10.2015 року про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO]., у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки він є достатньо обґрунтованим, не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Ураховуючи вік [PERSON], [INFO], суд вважає, що дитина такого віку швидко прилаштовується і звикає до тих людей, які оточують її і найбільше проводять із нею часу, дитина в своєму віці не може висловити об'єктивну думку щодо стосунків і участі її батьків у її вихованні, тому суд не бере до уваги висловлену нею у судовому засіданні думку про можливість позбавлення батьківських прав її матері [PERSON] відносно неї, а також призначення позивача [PERSON] її опікуном. В судовому засіданні не встановлено та не надано сторонами судового засідання доказів винної поведінки [PERSON] та свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками відносно малолітньої доньки по її вихованню та утриманню. Доказів ведення аморального способу життя відповідачем [PERSON], як то негативна характеристика з місця проживання, перебування на обліку у відповідних установах, через зловживання спиртними напоями тощо, суду не надано. Суд не бере до уваги наданий позивачем висновок від 08.05.2015 р., складений за матеріалами ЖЄОЗПВКП №3390 від 29.04.2015 р., щодо розгляду заяви [PERSON], [INFO], поданої 29.04.2015 р. до канцелярії до чергової частини Дніпровського РВ, в якому зазначено, що у відношенні [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення ДН № 133267 за ст.184 ч.2 КУпАП (а.с.19), оскільки відповідної постанови суду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, яка набрала законної сили, суду не надано. Показання у судовому засіданні сторони позивача [PERSON] та пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] стосовно того, що відповідачка недостатньо приділяє уваги, не бере участь у вихованні та утриманні своєї дитини - [PERSON], не спростовують самі по собі встановлені судом обставини, а також дійсні стосунки між матір'ю та дитиною. При цьому судом встановлено, що відповідачка вживає можливі заходи по забезпеченню своєї дитини, побачення з нею, проте має певні труднощі в цьому у зв'язку матеріальним становищем, відсутністю власного житла, знаходження на її утриманні неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка хворіє та потребує відповідного лікування. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим, слід відмовити у задоволенні позову в цій частині. Оскільки позовні вимоги позивачки щодо встановлення опіки та призначення її опікуном над малолітньою [PERSON], стягнення із відповідача аліментів на утримання малолітньої [PERSON] є похідними від позбавлення батьківських прав, суд також відмовляє в їх задоволенні. Водночас у відповідності до пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 року за інших конкретних обставин справи суд може при відмові в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередити відповідача про зміну ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Таким чином, за обставин відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, а також враховуючи те, що факт недостатньої уваги відповідачки до інтересів доньки, участі у її вихованні, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, суд попереджає відповідача [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та покладає на орган опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району м.Дніпродзержинська здійснення контролю за виконанням [PERSON] своїх батьківських обов'язків. У зв'язку з відмовою у позові відповідно до положень статті 88 ЦПК України судові витрати, які понесла позивач [PERSON], стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed