Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання доньки - [PERSON], [INFO], з 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до повноліття доньки, тобто до [INFO], в зв"язку зі зміною його матеріального становища. Відповідач [PERSON] позов не визнала. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, суду пояснив, що згідно рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.09.2010 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до повноліття сина, тобто до [INFO], а після цієї дати стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання доньки, до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO]. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.11.2016 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до 07.07.2017 року, тобто на період навчання в Державному вищому навчальному закладі «Одеське морехідне училище рибної промисловості імені Олексія Соляника», але не пізніше чим до досягнення ним 23-х річного віку. Але останнім часом змінились обставини, які впливають на матеріальне становище [PERSON] Він на теперішній час від іншого шлюбу має дитину і рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 24.01.2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO]. Крім того, він має батьків похилого віку, які є пенсіонерами та потребують його матеріальної допомоги. Тому просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 14.02.2017 року до повноліття доньки, тобто до [INFO]. В судовому засіданні відповідач [PERSON], позов не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову. Свою позицію мотивувала тим, що позивач на теперішній час проживає однією сім'єю зі стягувачкою аліментів [PERSON] і вони спільно виховують дитину . Батьки позивача не перебувають на його утриманні, так як отримують пенсію і проживають від нього окремо. Через два місяці їх старший син закінчує навчання в мореходному училищі і закінчується термін сплати аліментів позивачем на користь сина на період навчання в розмірі 1/8 частини. Тому витрати позивача на дітей через два місяці значно зменшаться, що вплине на дохід її сім"ї. Вона працює продавцем в магазині, її заробітна плата складає щомісячно біля 2000 грн. Тому просить суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 26.01.2005 року Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №3. (а.с.3) У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.09.2010 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до повноліття сина, тобто до [INFO], а після цієї дати стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання доньки, до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO]. (а.с.5) Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.11.2016 року стягнено з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до 07.07.2017 року, тобто на період навчання в Державному вищому навчальному закладі «Одеське морехідне училище рибної промисловості імені Олексія Соляника», але не пізніше чим до досягнення ним 23-х річного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як роз'яснено у п.23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається зокрема на те, що рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 24.01.2017 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO]. (а.с.6) Із змісту рішення вбачається, що позивач при розгляді даної справи погодився з розміром аліментів, які стягнено на користь його другої неповнолітньої дитини, а саме на 1/4 частину його доходу щомісячно. Такі ж аліменти позивач сплачує на користь доньки [PERSON], яка народжена в шлюбі з відповідачкою. Позивач не довів в суді необхідність сплати аліментів в меншому розміру на одного із неповнолітніх дітей. Суд вважає, що в даному випадку відсутні підстави для зменшення розміру аліментів лише на одну дитину і не вбачає в цьому необхідності, так як старший син позивача та відповідачки - [PERSON], 1998 року народження, є повнолітнім та на його утримання аліменти стягуються на період його навчання - до 07.07.2017 року в розмірі 1/8 частини його заробітку щомісячно, що підтверджується довідкою наявною в матеріалах справи, тобто після цієї дати стягнення аліментів на його утримання припиниться, що вплине на розмір відрахувань із заробітної плати позивача і значно збільшить частку його доходу. Доказів перебування на утриманні позивача батьків суду не надано, лише встановлено із наданої суду довідки, що вони проживають від позивача окремо. Із матеріалів справи судом встановлено, що позивач працює в ДП «Контейнерному терміналі Одеса» компанії «Ейч Ейч Ел Ей Інтернешнл ГмбХ» докером - механізатором, має стабільний дохід, що підтверджується довідкою наявною в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Відтак з врахуванням наведених мотивів, суд приходить до висновку про те,що не представлено належних та допустимих доказів того, що у зв'язку з зміною матеріального, сімейного стану, позивач не має змоги сплачувати аліменти в розмірі визначеному рішенням суду від 13.09.2010 року, крім того наявність дитини від другого шлюбу, не звільняє позивача від обов'язку утримувати своїх дітей від попереднього шлюбу, тому суд в задоволенні позову відмовляє. Судовий збір по справі складає 640,00 грн, який повністю сплачені позивачем при зверненні до суду. На підставі ст..180, 182, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed