Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Виконавчий комітет Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Зміївської РДА Харківської області, Орган опіки та піклування Борівської сільської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] , [INFO] , з 06.09.2019 тимчасово влаштована до комунального закладу «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради. Протягом тривалого часу батько [PERSON] , згідно його письмового пояснення, не бажає приймати участі у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] . Тому не надає ніякої матеріальної допомоги, не цікавиться долею дитини, її станом здоров`я, рівнем розвитку, що свідчить про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків. Із вказаних підстав позивач звернувся до суду та просить ухвалити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO]. та стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] розмірі ј доходу відповідача, але не менше 50 % встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення нею повноліття. 17.02.2020 вказана цивільна справа надійшла до Зміївського районного суду Харківської області та розподілена в провадження судді Шахової В.В. Ухвалою від 28.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання. 15.04.2020 закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд справи по суті. 15.05.2020 [PERSON] надано відзив на позовну заяву. 15.05.2020 позивачем надано заперечення на відзив. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову в повному обсязі та вказав, що у 2014 році він уклав шлюб з [PERSON] , проте сімейне життя не склалося, тому фактично з 2015 року вони не проживали разом. З 2015 року він проживає однією сім`єю з іншою жінкою та виховує двох дітей. Про те, що в нього є донька він дізнався лише у серпні 2019 року, коли до нього звернулись представники позивача, проте через його необізнаність щодо наявності в нього доньки він відмовився приймати участь у вихованні [PERSON] . Такі неочікувані обставини його вразили, тому він вчинив необдуманий вчинок про який наразі дуже шкодує і бажає у подальшому приймати участь у вихованні доньки та сумлінно виконувати батьківські обов`язки. Представник Служби у справах дітей Зміївської РДА Харківської області Мартинова О.В. позов підтримала та просила його задовольнити. Представник органу опіки та піклування Борівської сільської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Суд, вислухавши пояснення відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встновлено, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини - [PERSON] [INFO] . Зазначені обставини підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 04.08.2016 (а. с. 13). 23.10.2020 року, відповідно до рішення Казанківського районного суду Миколаївської області укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано.(а.с.65) Відповідно до копії заочного рішення від 31.10.2019 року Казанківського районного суду Миколаївської області позовну заяву виконавчого комітету Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області, як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Казанківської РДА Миколаївської області про негайне відібрання малолітніх дітей та стягнення аліментів задоволено повністю. (а. с. 17-19). З 06.09.2019 [PERSON] знаходиться у КЗ «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей», що підтверджується листом від 06.09.2019. (а.с.16) Висновком Казанківської РДА Миколаївської області від 03.01.2020 № 01-18/22/03 визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , оскільки він протягом тривалого часу не приймає участі у вихованні доньки, не надає ніякої матеріальної допомоги, гне цікавиться долею дитини, її станом здоров`я, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків.(а.с.8-9) З акту обстеження житлових умов від 21.11.2019 року за адресою [ADDRESS] вбачається, що будинок належить [PERSON] та складається з трьох кімнат, комунальних зручностей не має, опалення пічне. У вказаному будинку зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У будинку є необхідні меблі для навчання дітей, спальні місця. В домогосподарстві мається велика рогата худоба, свині.(а.с.14) Відповідно довідки - інформації від 22.11.2019 року, наданою Борівською сільською радою Зміївського району Харківської області у відношенні [PERSON] сільська рада компрометуючими матеріалами не володіє. Скарг від сусідів та мешканців села не надходило. З довідки про склад сім`ї від 25.11.2019 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та має склад сім`ї: мати - [PERSON] , син - [PERSON] .(а.с.15) З пояснень [PERSON] , наданих на ім`я голови Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області вбачається, що дитина [PERSON] народилась після того, як він пішов від своєї дружини [PERSON] , тому він вважає, що це не його дитина, у зв`язку з чим, від участі у вихованні дитини та наданні матеріальної допомоги він відмовляється.(а.с.21) Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Згідно статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до статті 151 Сімейного кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно пункту 16 постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 5 ст. 19 СК України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з матеріалів справи, орган опіки та піклування у висновку від 03.01.2020 вважав за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] . [INFO] . Згідно ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Вивчивши вищенаведений висновок позивача та враховуючи надані відповідачем письмові докази, суд не погоджується з висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та ставиться до нього критично виходячи з наступного. Так, відповідачем надано докази якими встановлено, що він має зареєстроване місце проживання, фактично проживає однією сім`єю із [PERSON] , з якою вони виховують двох дітей, має малолітнього сина [PERSON] , [INFO]. Згідно характеристики Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] , на протязі усього часу проживання, скарг зі сторони сусідів та мешканців села не надходило. Компрометуючих матеріалів у відношенні [PERSON] не має (а. с. 15). З акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] вбачається, що будинок належить [PERSON] та складається з трьох кімнат, комунальних зручностей не має, опалення пічне. У вказаному будинку зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У будинку є необхідні меблі для навчання дітей, спальні місця. В домогосподарстві мається велика рогата худоба, свині (а. с. 14). Вказані обставини не спростовані в судовому засіданні представником позивача. У рішенні «Хант проти України» (Заява N 31111/04) від 7 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини зазначав, що сімейні відносини заявника та позбавлення його батьківських прав як за національним законодавством, так і у оскаржуваному провадженні мали ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Також судом враховується те, що до [PERSON] раніше не застосовувались попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а факт його заперечення позовних вимог про позбавлення батьківських прав свідчить про наявність у нього бажання піклуватись про свою дитину. Враховуючи зазначені обставини, а також зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не неналежно виконують батьківські обов`язки, суд дійшов висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав є передчасним. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги щодо [PERSON] про позбавлення батьківських прав не підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] обґрунтовані на підставі ст. 166 СК України доцільністю позбавлення його батьківських прав, то суд відмовляє в цій частині позовних вимог в задоволенні позову, у зв`язку з тим, що вони є похідними від первинної вимоги про позбавлення батьківських прав в задоволенні якої суд відмовив. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: dismissed