Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що [INFO] померла її мати, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, укладеного на Маріупольській універсальній товарній біржі (біржовий контракт №16213), зареєстрованого в БТІ м.Маріуполя 27.05.1998 року за реєстровим номером 36521. Позивачка у спірній квартирі проживала як на момент смерті матері, так і в теперішній час, що підтверджується довідкою ЖБК «Дунай». Позивачка звернулася після смерті матері до Третьої Маріупольської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі правовстановлюючого документу на вищевказану квартиру, в зв'зку з тим, що вона не надала правовстановлюючий документ. Просила визнати за нею право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи мається заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, у зв'язку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання представника відповідача та третьої особи, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно частини 1 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 25 жовтня 1962 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у Палаці одруження м.Жданова Донецької області, актовий запис №3474. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище «[PERSON]». 12 серпня 1997 року [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS], що підтверджується біржовим контрактом №16213 від 12 серпня 1997 року, укладеним на Маріупольській універсальній товарній біржі. Вказаний біржовий контракт був зареєстрований в БТІ м.Маріуполя за реєстровим №36521. Згідно свідоцтва про смерть, виданого [INFO] Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла - [INFO]. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] є дочкою [PERSON], а отже і спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Так, до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO], увійшла квартира [ADDRESS]. За довідкою, виданою 10 серпня 2015 року Житлово-будівельним кооперативом «Дунай» встановлено, що [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] з 01 березня 2010 року по теперішній час. Згідно із повідомленням Третьої маріупольської державної нотаріальної контори №2068/01-16 від 27 серпня 2015 року в справах держнотконтори мається спадкова справа №527/2011 до майна померлої [INFO] [PERSON], з завою про прийняття спадщини звернулась донька померлої [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS] Відповідно до постанови Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори від 05 листопада 2015 року № 2283/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, яка розташована по [ADDRESS], після померлої [INFO] матері, [PERSON], у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки в повному обсязі, оскільки вони знайшли своє підтвердження наданими до суду письмовими доказами.

Outcome: approved