Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

06 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її дід [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі на житловий будинок. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв його син [PERSON] , її дядько, але юридично не оформив. [PERSON] помер [INFO] , вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого дядька [PERSON] шляхом спільного проживання з ним на час відкриття спадщини. На даний час вона має намір оформити свої спадкові права на житловий будинок, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з тим, що правовстановлюючих документів на вказане майно за життя спадкодавець не отримав. Посилаючись на викладені обставини, позивачка звернулася з даним позовом до суду. Провадження у справі відкрито 09 липня 2020 року, призначено підготовче засідання. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача - Білопільської міської ради Нікітенко А. у судове засідання не з`явилася, направила суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають повністю. Представник третьої особи - Приватний нотаріус Білопільського нотаріального округу Бойко О.І. в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третьої особи за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який був батьком [PERSON] та дідом [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а. с. 6, 9, 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно. Як вбачається з матеріалів справи, за життя [PERSON] збудовано житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (колишні номери [ADDRESS] , що підтверджується дозволом на виконання будівельних робіт від 06 грудня 1960 року, актом від 03 грудня 1957 року про відведення земельної ділянки [PERSON] для будівництва будинку по [ADDRESS] , планом-проектом житлового будинку, актом про закінчення будівництва та введення у експлуатацію індивідуального домоволодіння від 19 листопада 1982 року, договором від 06 грудня 1957 року про надання у бестрокове користування земельної ділянки [ADDRESS] (а. с. 16-22, 27). Земельна ділянка площею 2038 кв.м. по [ADDRESS] , що була виділена [PERSON] для будівництва спірного будинку, відповідно до рішення виконавчого комітету Білопільської міської Ради народних депутатів від 27.10.1993 "Про приватизацію земельних ділянок" передана у приватну власність [PERSON] (а. с. 53). Відповідно до довідки №21 та висновку від 05 серпня 2020 року КП "Білопільське районне архітектурно-планувальне бюро" житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , зведений з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм та правил, знаходиться в межах земельної ділянки, не виходить за червону лінію вулиці, а також не знаходиться на суміжних земельних ділянках (а. с. 55-56). Згідно з довідкою філіалу «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» від 08 травня 2020 року №341 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ) на даний час ні за ким не зареєстровано. Згідно з Актом про закінчення будівництва і ввода в експлуатацію індивідуального будинковолодіння забудовник об`єкта - [PERSON] , архівна справа № 5338 (а. с. 15). Збудувавши зазначене домоволодіння, [PERSON] до дня своєї смерті право власності на нього у відповідних державних органах не зареєстрував. Як вбачається з довідки Білопільської міської ради від 14 травня 2020 року №14/05-06, [PERSON] постійно та на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON] (а. с. 28). Отже, домоволодіння [ADDRESS] після смерті [PERSON] фактично успадкував його син [PERSON] шляхом спільного проживання із спадкодавцем на день його смерті, але юридично свої спадкові права у нотаріальній конторі він не оформив. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 5). Згідно з довідками Білопільської міської ради від 26 вересня 2019 року та [INFO] [PERSON] постійно, до дня смерті [PERSON] та [PERSON] , проживала разом з ними за адресою: [ADDRESS] без реєстрації, здійснювала догляд за вказаними особами, поховала їх (а. с. 24, 28). [PERSON] є онукою [PERSON] та племінницею [PERSON] (а. с. 9-11). Як вбачається з матеріалів справи, спадкові справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , заведені не були (а. с. 39-41). Отже, [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті дядька [PERSON] шляхом проживання із спадкодавцем на день його смерті. На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на вказане вище домоволодінння, що залишилося після смерті [PERSON] , яке він успадкував після смерті свого батька [PERSON] , однак внаслідок того, що нерухоме майно не зареєстровано у відповідних державних органах, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та встановити факт проживання позивачки із [PERSON] на день його смерті, а також визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved