Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

\~Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради (далі - УПтаСЗН) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення надмірно перерахованої суми державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 2005,52 грн., мотивуючи тим, що на обліку в УПтаСЗН як одержувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі ДСД) перебуває [PERSON] . Відповідно до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі - Порядок), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. № 250 на підставі заяви та наданих документів [PERSON] було призначено ДСД малозабезпеченим сім`ям з 01.02.2017 по 31.07.2017. Розмір допомоги складав: з 01.05.2016 по 31.07.2016 - 2833,34 грн.; з 01.02.2017 по 30.04.2017 - 2670,86 грн. В серпні 2017 під час чергового звернення заявниці за соціальною допомогою було встановлено, що вона отримала пенсію у зв`язку з втратою годувальника, про що УПтаСЗН не повідомила. Відповідно до матеріалів особової справи відповідачка звертаючись за призначенням допомоги та при заповненні декларації про доходи та майно, затвердженою Міністерством праці та соціальної політики України, в розділі II (Доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) за попередні шість місяців перед місяцем звернення) вказувала, що дохід її сім`ї складається з допомоги на дітей одиноким матерям та допомоги при народженні дитини. Під час кожного звернення [PERSON] було проінформовано про те, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України, про що свідчить її підпис в заяві про призначення соціальної допомоги та в декларації про доходи та майно. Відповідальність за відомості, які заносяться до декларації про доходи та майно, несе сам заявник. Таким чином, соціальна допомога призначалась на підставі недостовірної інформації, яку відповідачка надала при зверненні за призначенням допомоги. Після проведення перерахунку було встановлено, що заявниця не мала право на державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям за період з 01.02.2017 по 31.07.2017 в тому розмірі, в якому їй було призначено (без урахуванням пенсії у зв`язку з втратою годувальника) та за вказаний період утворилась переплата в сумі 6597,96 грн. Заявниця добровільно сплатила частину боргу в розмірі 4592,44 грн. Залишок зайво виплачених коштів 2005,52 грн. до теперішнього часу не повернуті. На теперішній час [PERSON] не є отримувачем державної соціальної допомоги, відповідно і суму переплати стягувати не є можливим. [PERSON] було неодноразово направлено повідомлення про суму переплати та засоби її повернення та про те, що справа передається до суду у зв`язку з неповерненням боргу, але до теперішнього часу зайво виплачені кошти не повернуті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання викликалася належним чином, але не з`явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 23.07.2017р. [PERSON] звернулася до органу праці та соціального захисту населення із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, субсидії та пільг, а саме: допомоги при народженні дитини, допомоги на дітей одиноким матерям, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. На підставі вказаної заяви [PERSON] було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01.02.2017 по 31.07.2017р. Розмір допомоги складав: з 01.05.2016 по 31.07.2016 - 2 833,34 грн.; з 01.02.2017 по 30.04.2017 - 2 670,86 грн. В серпні 2017р., під час чергового звернення заявниці за соціальною допомогою, було встановлено, що вона отримала пенсію у зв`язку з втратою годувальника, про що УПтаСЗН не повідомила. Відповідно до матеріалів особової справи відповідачка звертаючись за призначенням допомоги та при заповненні декларації про доходи та майно, затвердженою Міністерством праці та соціальної політики України, в розділі II (Доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) за попередні шість місяців перед місяцем звернення) вказувала, що дохід її сім`ї складається з допомоги на дітей одиноким матерям та допомоги при народженні дитини. Під час кожного звернення [PERSON] було проінформовано про те, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України, про що свідчить її підпис в заяві про призначення соціальної допомоги та в декларації про доходи та майно. Соціальна допомога була призначена відповідачці на підставі недостовірної інформації, яку відповідачка надала при зверненні за призначенням допомоги. Після проведення перерахунку було встановлено, що заявниця не мала право на державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям за період з 01.02.2017 по 31.07.2017 в тому розмірі, в якому їй було призначено (без урахуванням пенсії у зв`язку з втратою годувальника) та за вказаний період утворилась переплата в сумі 6 597,96 грн. Заявниця добровільно сплатила частину боргу в розмірі 4 592,44 грн. Залишок зайво виплачених коштів 2005,52 грн. до теперішнього часу не повернутий. На теперішній час [PERSON] не є отримувачем державної соціальної допомоги. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. Згідно ст. 3 зазначеного Закону, яка визначає види державної допомоги сім`ям з дітьми, відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми як, зокрема, 2) допомога при народженні дитини, одноразова натуральна допомога "пакунок малюка"; 5) допомога на дітей одиноким матерям. Статтею 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», визначено відповідальність громадян за недостовірність документів, поданих для призначення державної допомоги - одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми. Також, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується відповідно до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі - Порядок), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. № 250 на підставі заяви та наданих документів. Згідно пункту 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. № 250, державна соціальна допомога призначається і виплачується малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України та з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї. Державна соціальна допомога призначається на шість місяців з місяця звернення за її призначенням. Згідно п. 16 вказаного Порядку, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється, зокрема, якщо малозабезпеченою сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги та на визначення її розміру, або встановлено фактичну зайнятість особи, що приносить дохід (винагороду), без оформлення, реєстрації в установленому законодавством порядку, - з місяця, що настає за місяцем, у якому виявлено порушення. В такому разі на наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця, в якому виявлено порушення. Судом встановлено, що соціальна допомога була призначена відповідачці на підставі недостовірної інформації, яку відповідачка надала при зверненні за призначенням допомоги, а залишок зайво виплачених коштів 2005,52 грн. до теперішнього часу не повернутий, а отже підлягає стягненню. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи викладене, з огляду на те, що доказів проти наданого позивачем розрахунку та надання послуг, суду відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved