Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Укрконверс», в якому просить стягнути заборгованість за прострочення строків виплати заробітної плати в сумі 222638,92 грн., що складається з: інфляційних втрат за несвоєчасну виплату заробітної плати у сумі 27893,10 грн.; 3% річних від заборгованості по заробітній платі у сумі 1061,29 грн.; пеню від заборгованості по заробітній платі у сумі 193684,53 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він з 24 жовтня 2013 року працює в ДП «Укрконверс» на посаді заступника директора на підставі наказу №17к від 24.10.1013 року. За період з 01.06.2014 р. по 31.12.2014 р. йому нараховувалась, але не була виплачена заробітна плата, загальний розмір якої складає 52 894,76 грн. З метою отримання належної йому заробітної плати він 05.03.2014 р. звернувся з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по заробітній платі. 06 березня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з ДП «Укрконверс» на його користь заборгованості по заробітній платі за період з червня 2014 р. по грудень 2014 р. в сумі 52 894,76 грн. 24 жовтня 2013 року між ним та відповідачем був укладений Контракт та 25 жовтня 2013 року доповнення до нього. Положеннями до Контракту передбачено, що роботодавець який прострочив виконання грошового та іншого зобов'язання, на вимогу працівника зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, та три проценти річних від суми простроченого боргу, а також пеню в розмірі 1,5% від суми несвоєчасно виконаного грошового та іншого зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином з відповідача на його користь підлягає до стягнення сума індексу інфляції за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з червня 2014 р. по грудень 2014 р. яка складає 27 893,10 грн.; 3% річних від суми простроченого боргу за період за період з червня 2014 р. по грудень 2014 р., який складає 1 061,29 грн.; пеня в розмірі 1,5% за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з червня 2014 р. по грудень 2014 р., яка складає 19 3684,53 грн. В судовому засідання позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу за відсутності представника ДП «Укрконверс», надав суду письмові заперечення, з яких вбачається, що відповідач проти задоволення позову заперечує, у зв'язку з тим, що ДП «Укрконверс» знаходиться у стані повного відновлення господарської діяльності, у зв'язку з чим у період з 2013 р. по 2015 р. господарська діяльність на підприємстві не проводилась і за вказаний період фінансові ресурси на підприємстві відсутні. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що Наказом Державного підприємства «УКРКОНВЕРС» від 24 жовтня 2013 року №17к від [PERSON] прийнято на роботу на посаду заступника директора. Відповідно до довідки ДП «Укрконверс» від 30.12.2014 року № 30/12/14, [PERSON] за період роботи з 01.06.2014 р. по 31.12.2014 р. нарахована заробітна плата в розмірі 52 894,76 грн. Заборгованість за вказаний період складає 52 894, 76 грн. Судовим наказом від 06 березня 2015 року виданого Шевченківським районним судом м. Києва з ДП «Укрконверс» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі в сумі 52 894,76 грн. 24 жовтня 2013 року та 25 жовтня 2013 року між сторонами у даній справі укладено контракт та доповнення до нього. Відповідно п. 1 Доповнень до контракту було доповнено Контракт від 24.10.2015 р. додатковим пунктом, а саме зазначено, що роботодавець який прострочив виконання грошового та іншого зобов'язання, на вимогу працівника зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, та три проценти річних від суми простроченого боргу, а також пеню в розмірі 1,5% від суми несвоєчасно виконаного грошового та іншого зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі статтею 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Разом з тим, КЗпП України не містить норм, які передбачають відповідальність підприємства за несвоєчасну виплату заробітної плати у вигляді 3% річних та пені. В той же час не може бути застосовано судом до спірних правовідносин ч.2 ст.625 ЦК України, якою передбачено відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, оскільки відповідно до постанови Верховного суду України від 21 травня 2014 року № 6-43цс14, яка є обов'язковою відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України для всіх судів України, визначено, що установлена ч. 2 ст. 625 відповідальність боржника за прострочення виконання грошового зобов'язання не застосовується до трудових відносин, які виникли, зокрема, у зв'язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати. Згідно ст. 115 КЗпП України визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У відповідності до ст.ст. 33, 34 ЗУ «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078. Відповідно до ст. 98 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. З заперечень відповідача, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що ДП «Укрконверс» у період з 2013 р. по 2015 р. знаходиться у стані повного відновлення господарської діяльності, у зв'язку з чим господарська діяльність на підприємстві не проводилась і за вказаний період фінансові ресурси на підприємстві були відсутні, дану обставину визнав та підтвердив в судовому засіданні позивач та додатково пояснив, що, дійсно, на рахунки відповідача у вказаний період було накладено арешт, у зв'язку з виконанням рішень судів, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, дані обставини не підлягають доказуванню. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що підприємство фінансується в межах бюджетних асигнувань, наявні грошові кошти на його рахунках були заарештовані, суд приходить до висновку про відсутність вини підприємства у несвоєчасній виплаті заробітної плати позивачу, а відтак до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed