overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

У справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за законом та в порядку спадкування за заповітом Томаківським районним судом Дніпропетровської області 25.07.2019 року було ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково та ухвалено: "Визнати за [PERSON] право власності на 5/12 частину житлового будинку [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за [PERSON] [INFO] , право власності на 7/12 частину житлового будинку [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В іншій частині позовних вимог відмовити." При подачі позову до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 705 грн. 00 коп., при цьому до сплати підлягало 704 грн. 80 коп. При ухваленні рішення не було вирішене питання про розподіл судових витрат. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та їх присутність не є обов`язковою при ухваленні додаткового рішення, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи. Судом встановлено, що у резолютивній частині рішення відсутні відомості про розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки вищевказані позовні вимоги задоволено частково, а в рішенні суду не вирішено питання про розподіл судових витрат, а також суд, виходячи з положень законодавства, щодо розміру ставок судового збору, який було сплачено позивачем при поданні позову до суду, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та стягнути пропорційно задоволених вимог з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір в сумі 289,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

У суд з заявою звернулась Любешівська центральна районна лікарня, просить ухвалити рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON]. Заяву вмотивовано тим, що хворий на заразну форму туберкульозу [PERSON] ухиляється від лікування, на даний час проживає у [INFO]. Оскільки [PERSON] виділяє збудник інфекційного захворювання, може інфікувати будь-кого з оточуючих і відмовляється від продовження лікування у протитуберкульозних закладах, ставиться питання про примусову госпіталізацію хворого. Представник заявника, лікар-фтизіатр Любешівської центральної районної лікарні, [PERSON] в судовому засідання заяву підтримала. Відповідно до висновку лікаря, виписки із індивідуальної картки [PERSON] хворий на туберкульоз з бактеріовиділенням збудника туберкульозу. Пацієнт повинен отримати лікування протитуберкульозними препаратами у стаціонарі протитуберкульозного закладу. [PERSON] відмовляється добровільно пройти лікування у стаціонарі протитуберкульозного закладу. Частиною 3 статті 20 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" встановлено, що хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зокрема зобов'язані дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування. Згідно з частинами 1, 3 статті 11 цього Закону у разі, якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Враховуючи наведене вище, суд дійшов до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення. Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

У суд з позовною заявою звернувся [PERSON]. Просить визнати за ним право власності в порядку успадкування на нерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] після смерті баби - [PERSON] -- залишилось нерухоме майно, спадкоємцем якого за заповітом є позивач. Через відсутність державної реєстрації успадкованого позивач не може оформити своїх прав. За таких обставин змушений звернутись до суду. Позивач до суду не з'явився. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала. Відповідач подав заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника Бірківської сільської ради. На підставі частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі частини 1 статті 61 ЦПК суд визнає їх доведеними. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що він у встановлені на момент відкриття спадщини спосіб та строк її прийняв, а тому при вирішенні цього спору слід застосовувати чинне на той час законодавство. У відповідності з частиною 2 статті 12 Закону України "Про власність" громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. У частині 1 статті 13 згаданого вище Закону зазначено, що об'єктами права власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Відповідно до частин 1, 2 статті 524 Цивільного кодексу Української РСР редакції 1963 року (далі -- ЦК УРСР) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Частиною 2 статті 548 ЦК УРСР визначено, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи викладене, подані позивачем докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а рішення суду слугуватиме підставою для державної реєстрації прав [PERSON] на нерухоме майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Уточнюючи позовні вимоги, позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що він є правонаступником ПАТ "Ерсте Банк", з яким 01.09.2008 року відповідач уклав договір за №014/28053/9/22273 про надання кредиту відповідачу в розмірі 93000 грн. зі сплатою 22,5% річних, строком до 31.08.2015 року. Відповідач зобов'язувався здійснювати щомісячну сплату мінімальних платежів по кредиту шляхом внесення грошових коштів. Умов договору відповідач не виконав. Станом на 23.09.2014 року загальна заборгованість відповідача складає 43997 грн. 31 коп.. Просить суд стягнути з відповідача 43997 грн. 31 коп., витрати пов'язані з розглядом справи та слухати справу у їх відсутність. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що у судове засідання сторони не з'явились, позивач надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі даних, доказів та відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що оскільки позивачем дійсно порушені зобов'язання щодо договору (а.с.4-17,37-39), тому згідно ст.ст. 623, 625 ЦК України він повинен виконати зобов'язання за договором, з нього має бути стягнута сума боргу, а позивач згідно ст. 611 ЦК України має право на відшкодування збитків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 31 грудня 2003 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, просив розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити. Відповідачка своє право на участь у судовому засіданні не використала, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином через оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" від 20.06.2014 року № 110. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 31 грудня 2003 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 31 грудня 2003 року актовий запис № 1374 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання [PERSON] відсутній. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

у травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, вказуючи, що дочка знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої допомоги на утримання дочки [PERSON] не надає. В судовому засіданні [PERSON] позовну заяву підтримала, суду пояснила, що неповнолітня дочка проживає з нею, [PERSON] матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому змушена звернутися до суду для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. [PERSON] проти задоволення позовної заяви не заперечував. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки Гадяцької міської ради [PERSON] проживає з матір'ю та батьком. Згідно довідки ТОВ "Техмолпром" [PERSON] отримує середньомісячну заробітну плату в сумі 3269,90 грн. [PERSON] перебуває на обліку в Гадяцькому УСЗН і отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як батько зобов'язаний утримувати неповнолітню дочку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання, у зв`язку з тим, що у них є дитина від спільного життя, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно, тому що вона позивачка знаходиться у відпуски по догляду за неповнолітньою дитиною. У судове засідання не з*явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та задоволення позову. В позові зазначала, що має сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає та, оскільки вона знаходиться у відпустки по догляду за неповнолітньою дитиною, ніде не працює, просила стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] року. Відповідач в письмовій заяві не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки згідно ч.2 ст.84 СК України - "дружина, з якої проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років". Згідно ст. 75, 80, 84 ч.2 СК України відповідач зобов'язаний утримувати непрацездатну дружину при потреби у догляді за дитиною до трьох років. Факт походження дитини підтверджений ксерокопіями документів про народження, а факт мешкання сина з матір'ю - довідкою житлового органу. З відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила надати їй право на шлюб з [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог заявник вказувала, що вона зустрічалася з [PERSON], [INFO], на теперішній час вони перебувають у цивільному шлюбі та бажають одружитись і офіційно зареєструвати свій шлюб. Зазначає, що вона вагітна від [PERSON], однак відповідно до чинного законодавства вона не досягла шлюбного віку, а тому органи РАЦСу відмовляють в реєстрації шлюбу. Посилаючись на те, що їхні батьки згодні на одруження та готуються до урочистого весілля, а також її бажання народити дитину в зареєстрованому шлюбі, просила заяву задовольнити. В судовому засіданні заявник підтримала свою заяву та просила надати їй право на шлюб. Заінтересована особа [PERSON] підтвердив намір зареєструвати шлюб із заявницею. Заінтересована особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви, просила надати дозвіл на шлюб її неповнолітньої доньки. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти надання права на шлюб не заперечував. Представники заінтересованих осіб- Корабельний відділ ДРАЦС РС ММУЮ та Служба у справах дітей проти надання права на шлюб не заперечували, оскільки це відповідає інтересам заявника. Суд, вислухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява про надання права на шлюб підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно зі ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], тобто не досягла шлюбного віку, однак має намір одружитись. З довідки комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 7" від 08.05.2014р. вбачається, що [PERSON], [INFO], перебуває в них на обліку з терміном вагітності 27 тижнів. Батьки заявниці погоджуються на шлюб її доньки з [PERSON], мають намір справити весілля. Таким чином, судом встановлено, що укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] відповідає інтересам заявниці, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, мотивуючи її тим, що [INFO] в смт. Довбиш Баранівського району Житомирської області, у помешкані своєї сестри [PERSON] помер її колишній чоловік [PERSON], [INFO]. На час смерті [PERSON] був зарестрований у с. Слобідка Червоноармійського району. [PERSON] поховали на кладовищі с. Курне Червоноармійського району Житомирської області. Тіло покійного не направлялося в медичну установу для офіційного встановлення причин його смерті, тому відсутні висновки медичного експерта, що унеможливлює одержати свідоцтво про його смерть. Встановлення факту смерті їй потрібно для призначення їх дітям: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], пенсії у зв"язку із втратою годувальника. Враховуючи наведене, просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в смт. Довбиш Баранівського району Житомирської області та похований в с. Курне Червоноармійського району Житомирської області. В судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримала з вищезазначених підстав і просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду України в Червоноармійському районі в судовому засіданні проти задоволення даної заяви не заперечував. Представник Стрибізької сільської ради Червоноармійського району в судове засідання не з'явився, але сільський голова надіслав до суду письмовий лист, в якому просить розглядати справу без участі їх представника. Вислухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що згідно копії паспорта серії [NUMBER] від 23.06.1997 року [PERSON] народився [INFO]. Відповідно до постанови від 13.03.2014 року, винесеної слідчим СВ Баранівського РВ УМВС України в Житомирській області, кримінальне провадлження по факту смерті [PERSON] було закрито у зв"язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення. Згідно довідки Курненської сільської ради Червоноармійського району № 1062 від 29.05.2014 року [PERSON] був похований на кладовищі в с. Курне Червоноармійського району. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що дійсно [INFO] [PERSON] помер в смт. Довбиш Баранівського району Житомирської області та був похований на кладовищі в с. Курне Червоноармійського району. Тіло покійного не направлялося в медичну установу для встановлення причин смерті, оскільки він тривалий час хворів та не було коштів на проведення медичної експертизи. Таким чином суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

У травні 2014 року до Березанського міського суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу звернулася [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що між нею та [PERSON] 18 листопада 2008 року був укладений шлюб. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Також зазначала, що сім'я існує лише формально, оскільки вони не ведуть спільного господарства та бюджету вже понад два роки. У зв'язку з цим просила позов задовольнити і розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 18 листопада 2008 року. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в позовній заяві. Відповідач до суду не з'явився, направивши заяву про розгляд справи за його відсутності. Також вказував, що позов визнає у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, оголосивши заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною першою статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами 18 листопада 2008 року був укладений шлюб (а.с. 3 на звороті, 4). Від шлюбу в них є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сторони проживають окремо. Ухвалою суду від 27 червня 2014 року провадження у справі було зупинено у зв'язку з наданням сторонам до 06 серпня 2014 року строку для примирення. Ухвалою судді від 07 серпня 2014 року провадження у справі було відновлено, однак на час винесення рішення по справі сторони не примирилися. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при подачі позову сплатила судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. (а.с. 1). Таким чином, [PERSON] належить сплатити [PERSON] 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат. На підставі ст. ст. 24, 105, 112, СК України,

Outcome: approved