Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернувся до Троїцького районного суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] , треті особи: Слов`янське об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області, Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію спадкодавця. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Всі вони проживали в місті Луганську Луганської області. Мати була зареєстрована та проживала в кв [ADDRESS] , а він разом з батьком в кв . [ADDRESS] році, оскільки частково були окуповані Луганська та Донецька області, [PERSON] був взятий на облік, як особа що переміщується з тимчасово окупованої території України, в [ADDRESS] . У зв`язку з чим він став, як пенсіонер, на облік до Слов`янського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької обл. Не зважаючи на це, батько позивача постійно приїжджав до місця своєї реєстрації в місто Луганськ та по приїзді в черговий раз до Луганську у останнього стався інсульт. По день смерті [PERSON] постійно мешкав з позивачем за місцем реєстрації в місті Луганську. [INFO] батько позивача помер. Після смерті батька позивач звернувся до Слов`янського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області з проханням видати йому недоотриману батьком пенсію, однак йому було відмовлено і рекомендовано отримати свідоцтво про смерть громадянина України. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2017 року був встановлений факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в місті Луганську Луганської області. За результатами рішення суду позивач отримав свідоцтво про смерть [PERSON] . Оскільки позивач, згідно з довідкою № 123 від 26 .07.2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, став проживати в місті Дніпро за адресою: [ADDRESS] , то за отриманням матеріальної допомоги та недоотриманої ним пенсії він звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській обл. Управління обслуговування громадян Лівобережний відділ обслуговування громадян. Поки велась переписка між пенсійними фондами, пересилалася, а потім поверталася пенсійна справа батька, минув шестимісячний строк, коли позивач міг отримати недоотриману батьком пенсію, як член його сім`ї. І в Слов`янському пенсійному фонді йому рекомендували її отримати вже як спадкоємцю через нотаріуса. 03.07.2019 року позивач звернувся до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію батька та 03.07.2019 року позивач отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Дружина померлого, мати позивача [PERSON] не зверталася з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. Просив суд: визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом на 25 527,61 грн. ( недоотриману пенсію) батька - [PERSON] , померлого [INFO] , яка знаходиться в Слов`янському об`єднаному управлінні пенсійного фонду України Донецької області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Троїцького районного суду Луганської області від 19 серпня 2019 року, головуючим у справі було визначено суддю Суського О.І., ухвалою якого від 01 жовтня 2019 року цивільну справу передано на розгляд до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року, головуючим у справі було визначено суддю Спай В.В. Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 27 листопада 2019 року виправлено описку по тексту в ухвали Троїцького районного суду Луганської області від 01 жовтня 2019 року у цивільній справі №433/1513/19 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Слов`янське об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області, Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію спадкодавця, та зазначено найменування суду, якому слід передати на розгляд вище вказану цивільну справу - «Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська» замість помилково вказаного «Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська». Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 січня 2020 року, головуючим суддею у справі було визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 22 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2020 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів по справі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2020 закрито підготовче провадження у справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в поданій позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач відповідно до заяви просила розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги визнала. Представник третьої особи Слов`янського об`єднання управління пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи Шостої дніпровської державної нотаріальної конторив судове засідання не з`явився. Відповідно до листа просив суд розглядати справу без участі третьої особи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання моральної шкоди іншій особі. За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Способи судового захисту цивільних прав та інтересів особи визначені у ч.2 ст.16 ЦК України, в якій крім іншого зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Ленінським Рай Бюро РАЦС 21 травня 1963 року, батьками [PERSON] є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис №564 від 21 травня 1963 року. Згідно з довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце переміщення з тимчасово окупованої території [ADDRESS] . Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2017 року справа №202/3983/17, провадження №2-о/202/108/2017 по цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Індустріальний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, встановлено факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Луганськ Луганської області. На підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2017 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 20 червня 2017 року видано свідоцтво про смерть [PERSON] , Серія [NUMBER] , актовий запис №712 від 20 червня 2017 року. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] - відповідач по справі та син [PERSON] - позивач по справі. Відповідно до довідки Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області недоотримана за життя пенсія [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , становить 29781 грн. 25 коп. Відповідно до листа Лівобережного відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, за результами звернення від 22.08.2018 року з питання отримання недоотриманої пенсії за померлого батька [PERSON] повідомлено, що 13.10.2017 року (вих.1810/03/21 від 10.10.2017 року) пенсійна справа [PERSON] повернена до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (де перебував на обліку на день смерті [PERSON] ) Відповідно до копії спадкової справи №438/2017, заведеної Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до майна померлого [PERSON] , померлого [INFO] з заявою про прийняття спадщини 04.07.2017 року звернувся [PERSON] . З огляду на вищевикладене, з питання виплати недоотриманої пенсії за дні життя, необхідно звернутися до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області. Постановою державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Карловою Т.Г. від 03 липня 2019 року відмовлено [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію. В заяві про прийняття спадщини від 04.07.2017 року [PERSON] зазначив останнє місце реєстрації спадкодавця за адресою: [ADDRESS] , однак [PERSON] не надав документи, що підтверджують коло спадкоємців, які прийняли спадщину шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця , у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України вони вважаються такими, які прийняли спадщину, якщо постійно проживали разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України такий строк встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини вважається день смерті особи ( ч.1 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно з ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верхового Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер надається свідоцтво про право на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що позивач в шестимісячний строк не звертався із заявою до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, про виплату пенсії за дні життя батька, а своєчасно звернувся до шостої Дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з тим, що він отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, має право звернутися до суду з позовними вимогами про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Порушене право власності підлягає судовому захисту. Виходячи із вищевикладеного, відповідачем у спірних правовідносинах, що перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця на отримання спадкового майна є Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, а не спадкоємець першої черги за законом - дружина померлого [PERSON] . За приписами ч.1 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто, ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згодний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому, слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача). Процесуальним законом закріплено право позивача обирати спосіб захисту свого порушеного права та визначати позовні вимоги в межах, яких суд розглядає справу. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Таким чином, враховуючи визначений позивачем склад учасників справи, та той факт, що суд позбавлений можливості вирішити спір по суті, оскільки нормами процесуального права не передбачено право суду самостійно здійснення заміни відповідача, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволені заявлених позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України оскільки позивачу відмовлено в позові, то судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed