Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій зазначає, що вироком Центрально-міського районного суду м. Горлівки від 26 грудня 2012 року [PERSON] визнаний винним і засуджений за ст.ст. ч.3 ст. 362, ч.1 ст. 366, ч.2, 366 ч.1, 364ч.2 ст. 191 ч.2,ч.3 КК України до шести років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади банківських службовців, пов'язані з обліком, зберіганням, управлінням і розпорядженням матеріальними цінностями, строком на три роки. Ухвалою судової палати по кримінальних справах Апеляційного та Донецької області від 09 липня 2013 року вирок залишено без змін. Позивач а визнано потерпілим за вищезазначеною кримінальною справою. В ході судового слідства було встановлено, що [PERSON], будучи посадовою особою ПАТ КБ «Надра», а саме: старшим менеджером по роботі з фізичними особами відділення № 20, а згодом - начальником відділення № 33 ПАТ КБ «Надра», зловживаючи своїм службовим становищем, здійснив несанкціоновану зміну інформації, яка оброблюється електронно-обчислювальними машинами, автоматизованими системами чи комп'ютерними мережами або зберігається на носіях такої інформації, вчинивши злочин, передбачений ч.3 ст. 362 КК України привласнив грошові кошти в сумі 11182,91 грн., крім того, вніс в офіційні документи завідомо неправдиві відомості та вчинив злочин, передбачений ст. 366 ч. 1 КК України, а також заволодів чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинив злочин, передбачених ч.3 ст. 191 КК України. Матеріальний збиток становить 11182,91 гривень. В результаті злочинних дій службовця ПАТ КБ «Надра», позивачу також спричинено і моральну шкоду, що полягає у моральних стражданнях позивача через погіршення стану здоров'я. Моральну шкоду позивач оцінює в 100 000,00 гривень. Позивач наголошує, що вчинення злочинів [PERSON] стало можливим тільки в зв'язку з виконанням ним своїх службових обов'язків: саме як менеджер банку він мав доступ до інформації про стан моїх вкладів і до грошових коштів. Крім того, всі договори банківських вкладів та договори на банківське обслуговування він укладав саме з Відповідачем - комерційним банком «Надра», а його співробітники діяли від імені та за дорученням Банку, тому взаємні права і обов'язки виникають між ним та ПАТ КБ «Надра». На підставі вищезазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача ПАТ «Надра» 11 182,91 гривень матеріальної шкоди та 100 000,00 гривень моральної шкоди. Позивач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву якою підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, зазначивши, що вони не засновані на законі, надавши письмові заперечення. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Вироком Центрально-міського районного суду м. Горлівки від 26 грудня 2012 року [PERSON] визнаний винним і засуджений за ст.ст. ч.3 ст. 362, ч.1 ст. 366, ч.2, 366 ч.1, 364ч.2 ст. 191 ч.2,ч.3 КК України до шести років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади банківських службовців, пов'язані з обліком, зберіганням, управлінням і розпорядженням матеріальними цінностями, строком на три роки. Ухвалою судової палати по кримінальних справах Апеляційного та Донецької області від 09 липня 2013 року вирок залишено без змін. 05.10.2009р. в результаті незаконних дій [PERSON], була здійснена операція щодо підключення позивача до Комплексної програми виплати депозитних коштів, яка передбачала отримання одноразово 20% від суми депозиту та переоформлення залишку грошових коштів на 4 місяці. Вироком Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області встановлена вина [PERSON] в привласненні 20% від депозиту позивача, що складає 11 182,91 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України,вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком від 26.12.2012р. суд встановив, що [PERSON] по епізоду відносно позивача [PERSON] діяв всупереч інтересам служби, зловживаючи службовим становищем, підробив підпис Позивача в заяві на видачу готівки, а отже визнаний винним за ч.2 ст. 191 КК України. Згідно із ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Як встановлено вироком, Банк не покладав на [PERSON] службові обов'язки щодо підробки підписів клієнтів та одержання від їх імені грошових коштів, а навпаки [PERSON] не виконував належним чином свої безпосередні трудові обов'язки , а отже до зазначених правовідносин не може бути застосована ч.1 ст. 1172 ЦК. Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пленум ВСУ від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» також роз'яснив судам про відшкодування шкоди саме винною особою за умови неправомірності дій останньої, наявності причинного зв'язку між шкодою та діями, а також вини особи. Тобто, шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. На підставі вищезазначеного суд прийшов до висновку, що всі зазначені умови мають місце в вироку суду від 26.12.2012р., а отже вимоги позивача мають бути заявлені до винної особи - [PERSON]. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином - слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed