Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

У позовній заяві позивач просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 усіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного, і до досягнення дитиною повноліття, а також на її утримання в розмірі 1/6 його доходів і до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбу, який розірвано рішенням суду від 05.07.2018 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею і перебуває на повному її утриманні. Відповідач від участі у вихованні і утриманні дитини самоусунувся. Сама ж вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і самостійно здійснює за нею догляд. В добровільному порядку надавати матеріальну допомогу відповідач не бажає, хоча має таку можливість, оскільки працює в Чеській Республіці і отримує дохід. Провадження в справі відкрито ухвалою від 30.01.2019 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав копію ухвали з примірником матеріалів позову особисто 08.02.2019 року. У строк, визначений судом та з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.06.2016 року, який розірваний рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 05.07.2018 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕГ №283386 сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Довідкою відділу ЦНАП виконкому Любомльської міської ради від 29.11.2018 року стверджено, що дитина сторін проживає з матірю, позивачем [PERSON], по вулиці Гетьмана Дорошенка 13 в місті Любомль. Відповідно до ч.2 ст.122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, та водночас визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на дату розгляду справи дочці сторін [PERSON] виповнилось 6 місяців. Згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2019 року становить 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Позивач визначила спосіб стягнення аліментів у частці від доходу відповідача, виходячи із наявності у нього регулярного доходу за кордоном. Відповідач відзиву чи інших письмових пояснень на позовну заяву не подав, тим самим не заперечив і не спростовував таких доводів позивача, відповідно не довів наявності у нього нерегулярного доходу. Тому, виходячи із вище наведених норм законодавства та принципу рівності батьківського обовязку по утриманню дитини, суд вважає визначений позивачем спосіб і розмір аліментів на утримання дитини відповідача таким, що відповідає потребам дитини у її матеріальному забезпеченні згідно її віку. Такий розмір аліментів узгоджується із положеннями ч.5 ст.183 СК України, п.4 ч.1, ч.2 ст.161 ЦПК України і, на переконання суду, на певному рівні забезпечить гармонійний розвиток дитини, забезпечить виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов'язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності. Як на підставу позовних вимог про стягнення аліментів на своє утримання позивач посилається на те, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і самостійно здійснює за нею догляд. Дана обставина підтверджується довідкою відділу ЦНАП виконкому Любомльської міської ради від 29.11.2018 року про склад сімї. Із наведеного слід дійти висновку, що позивач позбавлена можливості працювати і самостійно покривати витрати, необхідні для свого існування. Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно із ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частини 2, 4, 6 статті 84 СК України передбачають, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Аліменти на своє утримання позивач визначила у частці від доходу відповідача на рівні 1/6, покликаючись на аналогічні обставини, що й при визначенні способу стягнення аліментів на утримання дитини. Підстав неспроможності сплачувати відповідачем аліментів у такому розмірі у справі не встановлено і відповідачем жодних доказів неможливості надання матеріальної допомоги у такому розмірі не надано. Тому в цій частині суд вважає позовні вимоги також обґрунтованими і доведеними. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України аліменти на одного з подружжя і на дитину за рішенням суду присуджуються від дня подання позовної заяви. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача, виходячи із двох заявлених вимог майнового характеру.

Outcome: approved