Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства [PERSON] по відношенню до позивача - [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] є його біологічним батьком, ніколи не ставив під сумнів те, що позивач є його сином, проте за життя не було потреби у встановлені батьківства. В ході розгляду справи, позивач збільшив позовні вимоги та просив суд визнати [PERSON], [INFO] батьком [PERSON] Ярослава Вікторовича, [INFO], уроженця м. Одеси, та внести зміни в актовий запис за № 1789 про народження та свідоцтво про народження 11-ЖД № 475364, де в графі батько зазначити [PERSON], виключити відомості з актового запису за № 1789 про народження та свідоцтва про народження 11-ЖД № 475364 в графі батько [PERSON]. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, надала судові письмові заперечення, в яких просила в позові відмовити з тих підстав, що сторони по справі є братом та сестрою по матері, проте батьки в них різні. Від шлюбу її матері [PERSON] та її батька, [PERSON] народилася її сестра [PERSON], [INFO] та відповідачка по справі [PERSON], [INFO]. Інших сумісних дітей у її батьків не було. Позивач є сином від першого шлюбу її матері [PERSON] Також, просила відмовити у позові з тих підстав, що позивач за життя її батька з таким позовом не звертався, та лише після смерті [PERSON] звернувся до суду у 35 річному віці, пропустивши строк для захисту порушеного права без поважної причини. Позов заявлений до неї помилково, оскільки вона є неналежним відповідачем. У судове засідання позивач зявився вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проте під час судового розгляду справи, покинув залу судового засідання. Представник відповідача до судового засідання не зявилися, участь у справі приймали раніше. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вважає позов необґрунтованим, недоведеним та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 01.08.1979 народився позивач по справі, [PERSON], що підтверджуєтьсявитягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00014867808 від 23.12.2014, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області. У графі відомості про батька записано [PERSON], мати [PERSON]. У 1983 році народилася Серафіма Альбертівна [PERSON] (нині померла), батьками якої записані [PERSON] та [PERSON]. У 1987 році народилася відповідачка [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Г-ЖД № 406453, повторно виданим 11.12.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, запис № 303 в книзі записів громадянського стану про народження від 17.02.1988. 03.11.1988 році [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Отже, [PERSON] визнав своє батьківство відносно двох доньок Серафіми та Катерини, хоча у шлюбі не перебував з їх матірю [PERSON]. 16.09.2014 [PERSON] помер, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 17.09.2014 року було складено відповідний актовий запис № 9450 та видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 390748. На підтвердження обставин на які посилається позивач були допитані свідки. Інших доказів на підтвердження фактів батьківства суду не надано. Пояснити у судовому засіданні чому за життя [PERSON] не звертався із позовом та чому звернувся лише через 17 років з часу виповнення повноліття, позивач не зміг. Позивачем не надані належні та беззаперечні докази на підтвердження викладених у позові фактів. Судом не приймаються покази\~свідків щодо визнання\~батьківства,\~оскільки\~вони не підтверджують\~сам\~факт\~батьківства, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Суд також надає оцінку договору купівлі-продажу від 30.02.2007 року, укладений між [PERSON] та позивачем [PERSON] по якому позивач відчужив належну йому частку 1/8 квартири [ADDRESS], яку позивач отримав після смерті матері за 7\~000 дол. США., що підтверджує доводи відповідачки про відсутність родинних стосунків між позивачем та її батьком. Перевіряючи обґрунтованість заявлених вимог та роблячи висновки про безпідставність позовних вимог суд виходив з наступного. Відповідно до п.3\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми\~КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. З огляду на те, що [PERSON] народився 1 серпня 1979 року суд вважає, що при вирішенні спору необхідно виходити з норм\~ст.53 КпШС\~УРСР в редакції 1969р., оскільки дитина народилася до набрання чинності\~Сімейним кодексом України. З 01 жовтня 1968р. були введені у дію Основи законодавства Союзу РСР та союзних республік про шлюб та сім'ю. Статтями 6 та 7 Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 29 грудня 1969р., який втратив чинність з 01.01.2004р. на підставі Сімейного Кодексу від 10.02.2002р. "Про порядок введення в дію\~Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР" було передбачено, що правила частини другої та третьої статті 53 Кодексу про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала в шлюбі,\~застосовуються у відношенні дітей,\~що народилися після ведення в дію Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб і сім'ю. Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сімю України (в редакції 1969 року), в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матірю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) можуть\~бути\~фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Згідно ч. 2\~ст. 53 КпШС України\~у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлено у судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Згідно ст. 55 Кодексу про шлюб та сімю України (в редакції 1969 року), якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, імя, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Разом з тим,\~як вбачається\~з пояснень сторін, померлим [PERSON] не подавалася до органів реєстрації актів громадянського стану заява про визнання себе батьком позивача, факт батьківства за життя не оформив\~у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд\~приходить до висновку про те, що вимоги позивача\~не підлягають задоволенню, оскільки\~позивачем не надано\~достовірних доказів про спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства На підставі викладеного та

Outcome: dismissed