Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

03.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про повернення ним виплачених коштів по тимчасовій державній допомозі дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, вказуючи на те, що 14.08.2013 року гр. [PERSON], колишня дружина відповідача, звернулась до Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області із заявою про призначення тимчасової державної дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, зокрема на доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], надавши довідку з відділу ДВС, що аліменти не отримує. Відповідно до ст. 181 СК України гр. [PERSON] має право на такий вид допомоги на дітей, так як батько ухиляється від сплати аліментів. Через шість місяців (06.02.2014 р.) гр. [PERSON] надала позивачу аналогічну довідку з відділу ДВС та отримувала вищевказану допомогу. В ході призначення даного виду допомоги Управлінням було встановлено, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, оскільки перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області з 06.08.2013 року та отримує відповідну пенсію. На підтвердження виявленого факту, 03.03.2014 року від [PERSON] надійшла заява про те, що звернення від 06.02.2014 року про призначення тимчасової державної дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, вважати недійсною. Управління ПФУ в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області надало інформацію, що гр. [PERSON] дійсно перебуває на обліку і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання ІІІ групи з 06.08.2013 року по 30.09.2014 рік. Тобто на момент звернення із заявою про призначення вищевказаної допомоги, гр. [PERSON], не мала права на призначення даного виду допомоги. При виявленні цього факту відділом державних допомог [PERSON] запропоновано добровільно повернути надмірно виплачені кошти в сумі 4447,20 грн. з терміном погашення до 17.04.2014 року. Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.06.2014 року, позивачу було відмовлено в задоволені позову щодо стягнення коштів по тимчасовій державній допомозі дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, в зв'язку з тим, що [PERSON] не знала про перебування на обліку свого колишнього чоловіка в управлінні Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області та взагалі, що є обставини, як свідчать про можливість гр. [PERSON] утримувати свою дитину. Тому повідомити у 10-ти денний строк Управління про виниклу обставину [PERSON] не мала можливості відповідно до п.10 Порядку, а отже вини (прямого умислу) у гр. [PERSON] у виникненні заборгованості по тимчасовій допомозі в розмірі 4447,20 грн. за період з 01.08.2013 р. по 31.01.2014 р. немає. На думку позивача, така вина є у відповідача по справі, оскільки в зв'язку з його ухиленням від сплати аліментів - невиконанням рішення суду про стягнення аліментів, Держава гарантує відповідно до ст. 181 СК України виплату тимчасової допомоги за місцем проживання одного з батьків, який утримує дитину до виникнення обставин, зазначених в п. 10 Порядку, наприклад, таких як виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину та/або добровільного виконання рішення суду особою, зобов'язаною сплачувати аліменти. Тому, при настанні відповідної обставини, на підставі п.12 Порядку, управління звертається до суду про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги, якщо виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, в зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини. 07.08.2014 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області провадження по цій справі закрито, так як даний спір має цивільно-правовий характер, а не адміністративний, тому позивач звертається до суду з вищевказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав посилаючись на те, що він не був отримувачем вказаної в позові тимчасової державної допомоги, та взагалі не знав, що з нього повинні стягуватися аліменти на дітей, від їх сплати не ухилявся, а тому просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши доводи представника позивача по справі та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що дана позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 3 ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Відповідно до п. 10 "Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме", визначеного постановою Кабінету Міністрів України № 189 від 22.02.2006 р., тимчасова державна допомога призначається у разі, коли, зокрема, рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується. Виплата тимчасової допомоги припиняється у разі добровільного виконання рішення суду особою, зобов'язаною сплачувати аліменти, зокрема, з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла така обставина. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що на момент звернення гр. [PERSON] із заявою про призначення вищевказаної допомоги, вона не мала права на призначення даного виду допомоги, а тому їй було надмірно виплачені кошти в сумі 4447,20 грн., оскільки [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання ІІІ групи з 06.08.2013 року по 30.09.2014 рік та має можливість утримувати свою дитину. Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.06.2014 року, позивачу було відмовлено в задоволені позову щодо стягнення коштів по тимчасовій державній допомозі дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, в зв'язку з тим, що [PERSON] не знала про перебування на обліку свого колишнього чоловіка в управлінні ПФУ та взагалі, що є обставини, як свідчать про можливість гр. [PERSON] утримувати свою дитину. Суд вважає, що [PERSON] є неналежним відповідачем по даній справі, так як він не є стороною у спірних правовідносинах, щодо стягнення коштів по тимчасовій державній допомозі дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, так як дана допомога виплачувалась за заявою гр.[PERSON] та отримувачем була саме вона, а не відповідач. Належним відповідачем по справі є [PERSON], проте постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.06.2014 року спір по даному питанню вже було вирішено. За таких обставин, слід відмовити позивачу у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості.

Outcome: dismissed