Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

У червні 2106 \~року [PERSON] предявила \~в суді позов, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з нього аліменти утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 650 гривень щомісячно. Заявлені вимоги \~\~мотивує тим, що з 24 жовтня 2009 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, через протилежні погляди на шлюб, сім'ю та ведення спільного господарства. Між ними постійно виникають сварки, які негативно впливають на психічний стан її та малолітнього сина. Вони втратили взаємне почуття любові, поваги, взаємодопомоги, шлюб існує лише формально. Примирення між ними неможливе. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а їй відомо, що в доходи відповідача складають близько 3000-3500 гривень щомісячно, просить стягувати аліменти на сина у розмірі 650 гривень щомісячно. У судове засідання сторони не зявилися. Від позивачки надійшла заява з проханням справу слухати за її відсутності, позов підтримала, не заперечила проти заочного розгляду. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що 24 жовтня 2009 року Міським відділом реєстрації цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області \~зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 9). Сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матірю (а.с. 10, 11). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, вони спільно не проживають, не бажають примиритися, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами другою та третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дитини. А тому аліменти слід стягувати за рішенням суду. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України). Докази про регулярний заробіток відповідача у матеріалах справи відсутні. З цих підстав аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Доказі про вищевказані обставини сторонами не надано. Поряд з тим, зважаючи, що кожен з батьків зобовязаний утримувати дитину матеріально, суд стягує з відповідача аліменти у розмірі, який просить позивачка, оскільки такий розмір аліментів становить не більше половини прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, передбаченого ЗУ "Про державний бюджет на 2016 рік" та відповідатиме інтересам дитини. Доказів про неможливість сплати аліментів у такому розмірі позивач не надав. Відповідно до частини першою статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України витрати позивачки по сплаті судового збору у розмірі 551,2 грн. вслід стягнути з відповідачі. Судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, в сумі 551 гривні 20 копійок, слід стягнути з відповідача в дохід держави (частина третя статті 88 ЦПК України). Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті \~367 ЦПК України.

Outcome: approved