Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

У березні 2014 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до Територіального управління Держгірпромнагляду по Київській області та м. Києву (далі - відповідач), третя особа: Публічне акціонерне товариство "Київенерго" (далі - третя особа 1), [PERSON] (далі - третя особа 2) про скасування акту розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акту про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що, згідно до наказу від 28.11.2013 року № 245-Т, відповідачем було призначено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] Комісією було складено акти за формою Н-1 та Н-5, згідно останнього зазначений нещасний випадок, було визнано таким, що пов'язаний із виробництвом. Позивач вважає, що даний нещасний випадок не пов'язаний із виробництвом, оскільки, в матеріалах розслідування відсутній медичний висновок про одержанням потерпілим травм або ушкоджень, внаслідок погіршення стану його здоров'я, яке сталося під впливом небезпечного виробничого фактора чи середовища та/або факторів тяжкості чи напруженості трудового процесу у процесі виконання ним трудових обов'язків. Тому позивач просив суд, скасувати акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 31.12.2013 р., що стався з [PERSON] та акт про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 від 31.12.2013 р. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача та представник третьої особи 2 в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог та просили суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що нещасний випадок стався з потерпілим під час виконання ним трудових обов'язків, а основною причиною такого випадку були психофізіологічні причини - втрата свідомості під час керування автомобілем. Представник третьої особи 1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи - 2, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи із наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що відповідно до акту форми Н-1 від 31.12.2013 р., 28.11.2013 року, із третьою особою 2 стався нещасний випадок (а.с.11-14). Актом від 31.12.2013 року за формою Н-5, зазначений нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом (а.с.4-10). Причиною настання нещасного випадку із третьою особою 2 стали: психофізіологічні - інше (втрата свідомості під час керування автомобілем). Статтею 2 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що дія цього Закону поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та на всіх працюючих. Як вбачається з матеріалів справи, третя особа 2 перебував на посаді водія автотранспортних засобів у третьої особи 1. Згідно окремої думки члена комісії по розслідуванню зазначеного нещасного випадку [PERSON], нещасний випадок, що стався з третьою особою 2, не можна кваліфікувати як такий, що пов'язаний з виробництвом, оскільки, в матеріалах розслідування відсутній медичний висновок про одержанням потерпілим травм або ушкоджень, внаслідок погіршення стану його здоров'я, яке сталося під впливом небезпечного виробничого фактора чи середовища та/або факторів тяжкості чи напруженості трудового процесу у процесі виконання ним трудових обов'язків (а.с.15). Відповідно до актів форми Н-1 та Н-5, 28.11.2013 р. о 07 год.00 хв. третя особа 2 прибув на робоче місце, де отримав подорожній лист № 010945, о 07 год. 25 хв. пройшов перед рейсовий медичний огляд, про що зроблено відповідний запис в журналі щозмінного перед рейсового медичного огляду, провів щоденний технічний огляд автомобіля. О 07 год. 30 хв. на контрольно - технічному пункті механік відділу технічного контролю [PERSON] провів технічний огляд автомобіля МАЗ державний [NUMBER]. Ознак несправності автомобіля не виявлено. О 07 год. 40 хв. [PERSON] виїхав за територію парку та попрямував на робоче місце в РЕМ «Центральний». Близько о 08 год. 05 хв., прямуючи по вул. Набережне шосе у напрямку моста Патона, в районі естакади виїзду на Дніпровський Узвіз, третя особа 2 відчув погіршення стану самопочуття та вирішив з'їхати на узбіччя після чого втратив свідомість та втратив керування автомобілем, в результаті чого врізався в металеву опору рекламного щита та отримав травми ступінь тяжкості - тяжка. У стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння не перебував. Особи, які допустили порушення законодавства про охорону праці - відсутні. Згідно з відеозаписом реєстратора водія, який прямував по вул. Набережне шосе, ознак порушень правил дорожнього руху водієм [PERSON] та іншими водіями, що рухались поряд, немає. Згідно з постановою Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 12.12.2013 р. про закриття кримінального провадження, постановлено закрити кримінальне провадження у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Позивач вважає, що даний нещасний випадок необхідно кваліфікувати за підпунктами 17,18 п. 15 Порядку, а саме: одержання потерпілим травми або інших ушкоджень внаслідок погіршення стану його здоров'я, яке сталося під впливом небезпечного виробничого фактора чи середовища у процесі виконання ним трудових (посадових) обов'язків, що підтверджено медичним висновком; раптове погіршення стану здоров'я потерпілого або його смерті під час виконання трудових (посадових) обов'язків внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не пройшов обов'язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку. Однак, таке твердження позивача є помилковим, оскільки, відповідно до акту Н-5 технічні та організаційні причини настання вказаного нещасного випадку відсутні, а тому його не можна кваліфікувати як нещасний випадок який стався під впливом небезпечного виробничого фактора чи середовища, за підп. 17,18 п. 15 Порядку, і комісією вірно кваліфіковано: психофізіологічні причини - інше (втрата свідомості під час керування автомобілем). Обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є: перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу (підпункт 2 пункту 15 Порядку). Отже, даючи юридичну оцінку письмовим доказам по справі та наданим поясненням, беручи до уваги те, що даний нещасний випадок стався під час виконання трудових обов'язків з психофізіологічних причин - інше (втрата свідомості під час керування автомобілем), крім того, містить обставини, визначені підпунктом 2 пункту 15 Порядку та не містить обставин визначених п. 16, суд дійшов до висновку, що даний нещасний випадок можна кваліфікувати як такий що пов'язаний із виробництвом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed