Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON], який діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON], звернувся до суду позовом до [PERSON], яка діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON], у якому, враховуючи зменшення позовних вимог, просив встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділити йому та неповнолітньому синові [PERSON], 1999 року народження, у користування житлову кімнату площею 19,2 м2, а відповідачу [PERSON] і їхньому малолітньому синові [PERSON], 2009 року народження, дві житлові кімнати площею 13,8 м2 і 12,4 м2, інші приміщення квартири: хол площею 15,0 м2, ванну площею 4,5 м2, туалет площею 2,9 м2, кухню площею 12,8 м2 та балкон площею 2,9 м2 залишити в їхньому спільному користуванні (а. с. 2-6, 102-103). В обґрунтування позову зазначав, що рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 234 від 21 квітня 2015 року на їхню сім'ю складом чотири особи було надано трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Ордер на цю квартиру та ключі від квартири одержала відповідач [PERSON] 15 травня 2015 року їхня сім'я зареєструвалася у вказаній квартирі, проте не вселилася, оскільки дана квартира, що розташована у новозбудованому житловому будинку, потребувала ремонту та не була придатною для проживання. На даний час сторони проживають окремо, він зі старшим сином [PERSON], [INFO], проживає у своїх батьків, відповідач [PERSON] із молодшим сином [PERSON], [INFO], - у своїх родичів. [PERSON], вважаючи, що право на проживання у цій квартирі має лише вона з дітьми, повідомила його про те, що у квартиру його не впустить та має намір розірвати з ним шлюб, тому він змушений був звернутися до суду з позовом про вселення та встановлення порядку користування виділеною їм квартирою, оскільки домовленості щодо порядку користування цією квартирою між ними не досягнуто. Позивач [PERSON] у суді позов підтримав та пояснив, що [PERSON] добровільно надала йому ключі від квартири, тому вселяти його із сином у спірну квартиру необхідності немає. З метою уникнення в подальшому спорів між сторонами, просив встановити порядок користування наданою на їхню сім'ю квартирою. Відповідач [PERSON] у суді позов визнала, проти встановлення запропонованого позивачем порядку користування виділеною їм квартирою не заперечувала, про що надала суду відповідну письмову заяву. Третя особа: виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області у судове засідання не з'явився, подав до суду письмові пояснення на позов, у яких просив розглянути справу на розсуд суду за відсутності їхнього представника. Третя особа: Орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області до суду теж не з'явився, подав заяву, у якій зазначав, що позов підтримує, просить розглянути справу без участі їхнього представника. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони у справі: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у період з 21 листопада 1998 року по 21 січня 2002 року та повторно з 20 лютого 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], і малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2016 року шлюб між сторонами розірвано. 21 квітня 2015 року рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 234 відповідачу [PERSON] на сім'ю складом 4 особи (вона, чоловік [PERSON] та двоє їхніх синів: [PERSON] і [PERSON].) видано ордер на заселення окремої трикімнатної квартири [ADDRESS], житловою площею 45,4 м2. Відповідно до плану цієї неприватизованої квартири загальною площею 83,50 м2, житловою площею 45,40 м2 вона складається з наступних приміщень: трьох окремих житлових кімнат площею 19,2 м2, 13,8 м2 і 12,4 м2, кухні площею 12,8 м2 з прилеглим до неї балконом площею 2,9 м2, ванної площею 4,5 м2, туалету площею 2,9 м2 та холу площею 15,0 м2. У ст. 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року " Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз'яснив, що в силу ст. 104 ЖК України суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Виходячи з розміру житлової площі зазначеної квартири, кожна із чотирьох осіб, яким надано у користування вказану вище квартиру, має право на користування 11,35 м2 житлової площі квартири (45,40 м2 : 4). Вирішуючи питання щодо виділення позивачу [PERSON] із неповнолітнім сином [PERSON] у користування житлової кімнати площею 19,2 м2, а відповідачу [PERSON] із малолітнім сином [PERSON] двох житлових кімнат площею 13,8 м2 і 12,4 м2, суд вважає, що вставлення такого порядку користування наданою їм квартирою є можливим, оскільки прав сторін не порушує. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи погодження сторонами порядку користування виділеною їм квартирою, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved