Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

02.09.2015 року до Голосіївського районного суд надійшов позов представника позивача [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Національний банк України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 23 серпня 2007 року між позивачем та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариства "ОТП Банк" було укладено договір про надання споживчого кредиту № ML -303/082/2007, відповідно до якого позивачу надавався кредит в розмірі 79 000, 00 доларів. Позивач зазначає, що право власності зазначених коштів на нього не перейшло, валютний рахунок на який би поступали 79 000, 00 доларів на його ім'я не відкривався, заявка на конвертацію 79 000, 00 доларів в грошову одиницю України та про перерахування вказаних коштів позивачем не подавалися. Вказуючи на це, представник позивача [PERSON], діючи в інтересах довірителя [PERSON], звернувся до відповідача із запитом на інформацію від 06.08.2015 року, у відповідності до ст. 34 Конституції України, ст. 56 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», ЗУ «Про доступ до публічної інформації», ст.ст. 5, 9, 28, 29, 32, 33 ЗУ «Про інформацію», відповідно до якого просив надати інформацію, щодо зазначених у запиті питань, зокрема з приводу діяльності банку пов'язаної зі здійсненням валютних операцій. Водночас, станом на дату подання позову до суду відповідь на запит на інформацію представником позивача не отримано. Таким чином, посилаючись на положення Конституції України, ЗУ «Про банки та банківську діяльність», ЗУ «Про Національний банк України», ЗУ «Про доступ до публічної інформації», ЗУ «Про захист персональних даних» та ЗУ «Про звернення громадян», просив суд визнати бездіяльність ПАТ «ОТП Банк» протиправною та зобов'язати ПАТ «ОТП Банк» надати інформацію на запит від 06.08.2015 року, відповідно до запиту на інформацію. В судове засідання позивач та його представник не з'явився. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не надав, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився надав суду заяву відповідно до якої просив провести розгляд справи за відсутності представника Національного банку України, з урахуванням наданих суду письмових пояснень. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. В обґрунтування вимог за позовом представник позивача посилався на те, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту № ML-303/082/2007 від 23.08.2007 року. Доказів на спростування вказаного відповідачем суду не надано. Як вбачається копії фіскального чеку, 10.08.2015 року на адресу ПАТ «ОТП Банк» рекомендованим листом було направлено запит на інформацію від 06.08.2015 року. Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповіді на запит від 06.08.2015 року представником позивача отримано не було. Доказів на спростування вказаного відповідачем суду не надано. Згідно ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» , звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення. Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України «Про банки та банківську діяльність» клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов'язані на вимогу клієнта надати таку інформацію: 1) відомості, які підлягають обов'язковій публікації, про фінансові показники діяльності банку та його економічний стан; 2) перелік керівників банку та його відокремлених підрозділів, а також фізичних та юридичних осіб, які мають істотну участь у банку; 3) перелік послуг, що надаються банком; 4) ціну банківських послуг; 5) іншу інформацію та консультації з питань надання банківських послуг; 6) щодо кількості акцій (паїв) банку, які знаходяться у власності членів виконавчого органу банку, та інформацію в обсязі, визначеному Національним банком України, про осіб, частки яких у статутному капіталі банку перевищують 5 відсотків. Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку. Таким чином, суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідача, яка полягає у ненаданні відповіді на запит на інформацію [PERSON], від імені якого діє [PERSON], від 06.08.2015 року є протиправною. Разом з тим, представник позивача просить суд зобов'язати відповідача надати інформацію на запит від 06.08.2015 року. Суд приходить до висновку, що зазначена позовна вимога є передчасною, оскільки відповідачем допущено бездіяльність, яка полягає саме у нерозгляді та ненаданні відповіді щодо запиту на інформацію. Водночас між позивачем та відповідачем відсутній спір щодо безпосередньо надання інформації відповідно до запиту на інформацію [PERSON], від імені якого діє [PERSON], від 06.08.2015 року. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача надати інформацію на запит [PERSON], від імені якого діє [PERSON], від 06.08.2015 року, задоволенню не підлягають.

Outcome: partial