Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до\~Новоайдарського районного\~суду з\~даною заявою\~про встановлення\~факту що має юридичне значення, заінтересована особа Бахмутівська сільська рада Новоайдарського району Луганської області, посилаючись на те, що при зверненні до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області, з метою оформлення спадщини у зв`язку зі смертю рідного дядька [PERSON] , 01.08.2018 року було отримано відмову у оформленні спадщини дядька так як згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 20.03.2001 року МРЕВ м. Старобільськ, транспортний засіб ВАЗ 21063, 1983 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , кузов (коляска) № [NUMBER] , зареєстрований на праві власності за [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був його син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. У зв`язку з тим, що згідно свідоцтва про смерть від 16 вересня 2002 року [NUMBER] ім`я померлого [PERSON] , а у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 20.03.2001 року МРЕВ м. Старобільськ, зареєстрований на праві власності за [PERSON] , нотаріусом було рекомендовано звернутись до суду за встановленням факту належності документу. За цих обставин [PERSON] не може оформити право на спадкове майно, тому, вимушена звернутися до суду з цією заявою про встановлення факту що має юридичне значення. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги, викладені в заяві підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Бахмутівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі, заявлені вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що заявник [PERSON] при зверненні до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області, з метою оформлення спадщини у зв`язку зі смертю рідного дядька [PERSON] , [INFO] року, отримала відмову у оформленні спадщини дядька так як згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 20.03.2001 року МРЕВ м. Старобільськ, транспортний засіб ВАЗ 21063, 1983 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , кузов (коляска) № [NUMBER] , зареєстрований на праві власності за [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був його син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. У зв`язку з тим, що згідно свідоцтва про смерть від 16 вересня 2002 року [NUMBER] ім`я померлого [PERSON] , а у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 20.03.2001 року МРЕВ м. Старобільськ, зареєстрований на праві власності за [PERSON] , нотаріусом було рекомендовано звернутись до суду за встановленням факту належності документу (а.с. 18). Факт того, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 20.03.2001 року МРЕВ м. Старобільськ, транспортний засіб ВАЗ 21063, 1983 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , кузов (коляска) № [NUMBER] , зареєстрований на праві власності за [PERSON] належать [PERSON] , який помер [INFO] підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.17). Згідно п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України (зі змінами) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, при зверненні до суду, так і під час судового розгляду, заявник, не надала суду доказів, які б підтверджували факт її звернення до відповідних установ, організацій, які видали вказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , з приводу внесення виправлень та не надано суду належних доказів про не можливість внесення до них відповідні виправлення. Крім цього не було залучено відповідну заінтересовану особу, а саме установу, яка видавала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та не надано жодного доказу належності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу саме [PERSON] Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також, відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України передбачено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що заява [PERSON] не грунтується на чинному законодавстві, подана без належних доказів, а тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed