Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

[PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] звернулися до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, в якому просять: встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженець С.Липинці Миколаївського району Львівської області, відносно синів, [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Рогізно Жидачівського району Львівськоїобласті та [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Жидачів Львівської області; зобов`язати Жидачівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) внести зміни до актових записів про народження №12, складеного 21 травня 1998 року Жидачівським районним відділом державної реєстрації актів громадянського стану у Львівській області, та №16, складеного 21.02.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жидачівського РУЮ Львівської області де у графі «відомості про батька» виключити « [PERSON] » та зазначити « [PERSON] ». Позовні вимоги мотивують тим, що [PERSON] , працювала у Жидачівському районному суді, де головою суду працював [PERSON] . Зазначають, що оскільки у нього особисте життя з дружиною не склалось, [PERSON] та [PERSON] , з 1997 року почали проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, оскільки на той час шлюб з дружиною не було розірвано. 21.08.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Перебуваючи із [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, [INFO] народився син [PERSON] , якого зареєстровано в органах РАЦС згідно ч.1 ст.135 СК України, а через вісім років, продовжуючи перебувати у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] народився другий син - [PERSON] , який також зареєстрований в органах РАЦС відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Стверджує, що разом із [PERSON] виховували дітей, доглядали їх, піклувались про них, вели спільний бюджет, діти називали його татом. [PERSON] їздив разом із дітьми на відпочинок у Карпати, разом з дітьми їздив у своє рідне село Липинці Миколаївського району до своїх родичів, де дітей признавали та вважали їх своєю родиною, тобто він постійно, як тільки був вільний від роботи, час проводив разом із дітьми. Зазначає, що разом із ним та дітьми у сімейному колі та друзями, кумами святкували дні народження, державні та релігійні свята, що підтверджується фотосвітлинами. Дітей христили у церкві, хрещених батьків [PERSON] обрав своїх друзів. У 2016 році [PERSON] залишив роботу в суді та пішов у відставку, отримував непогане щомісячне довічне грошове утримання як суддя у відставці, а тому мав можливість матеріально утримувати їхніх дітей. [PERSON] періодично Їздила на роботу в Італію, а з дітьми залишався їх батько [PERSON] . У липні 2020 року в черговий раз поїхала на роботу в Італію, а [PERSON] залишився проживати разом із дітьми, а [INFO] [PERSON] помер, у зв`язку з чим була змушена повернутися на Україну. Після смерті [PERSON] позивачі звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення дітям пенсії у зв`язку зі смертю їх батька, тобто у зв`язку із втратою годувальника, однак отримали відмову, оскільки [PERSON] не вказаний у свідоцтві про народження дітей їх батьком. В подальшому звернулася із заявою у Жидачівський районний відділ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) із заявою про внесення змін в актовий запис про народження синів [PERSON] та [PERSON] , вказавши їх батьком [PERSON] , але їм було відмовлено в задоволенні заяви та рекомендовано звернутися з даного питання до суду, у зв`язку з чим змушені звертатися до суду для встановлення факту батьківства, а саме, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 19.05.2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 07.06.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. 18.06.2021 року представником Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, згідно якого третя особа просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення відсутні будь-які відомості про не можливість одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт, як цього вимагає ст.318 ЦПК України. Зазначає, що встановлення зазначеного юридичного факту, тягне за собою не тільки вирішення питання щодо встановлення факту батьківства померлої особи, а й поширюється на інші правовідносини, пов`язані з пенсійним забезпеченням, про що заперечує Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що свідчить про наявність спору про право у зазначеному питанні, у зв`язку з чим вирішення цього питання підлягає розгляду в порядку позовного провадження. 29.06.2021 року позивачами через канцелярію суду подано відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що посилання третьої особи про відсутність будь-яких відомостей про неможливість одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт не відповідає дійсності, оскільки в позовній заяві зазначено, що позивачі зверталися до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії у зв`язку зі смертю їх батька - [PERSON] , що свідчить про те, що позивачі намагалися вирішити дане питання у позасудовому порядку, однак отримали відмову у задоволенні їхньої заяви через те, що [PERSON] не вказаний батьком у свідоцтві про народження синів [PERSON] та [PERSON] . Крім того, зазначає, що позивачі зверталися в Жидачівський районний відділ ДРАЦС з проханням внести зміни в актові записи про народження синів [PERSON] та [PERSON] , вказавши їх батьком [PERSON] , однак також отримали відмову. Ухвалою від 21.07.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивачі та представник позивачів підтримали позов з мотивів наведених у позовній заяві. Просили позов задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги щодо факту батьківства визнала, однак заперечила підстави наведені у позовній заяві, а саме, що [PERSON] проживав разом із позивачами однією сім`єю та вели спільне господарство. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Представник третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в судове засідання не з`явився, клопотання про проведення судового засідання без його участі не надходило, та не повідомив суд про причину неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату та час розгляду справи. Представник третьої особи - Жидачівського районного відділу ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, не подав письмових пояснень, клопотання про проведення судового засідання без його участі не надходило, та не повідомив суд про причину неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату та час розгляду справи У зв`язку з цим суд визнає причини неявки представників третіх осіб неповажними та вважає, що справу можливо слухати у їх, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] у с.Рогізно Жидачівського району Львівської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №12. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Як вбачається із свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] у м.Жидачеві Львівської області, про що в книзі реєстрації народжень 24.02.2006 року зроблений відповідний актовий запис №16. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відомості про батька до вищезазначених актових записів про народження внесено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00024266068 від 17.10.2019 та №00030889470 від 25.05.2021 (а.с.44-45). Також в матеріалах справи наявне свідоцтво про зміну імені Серія [NUMBER] від 14.08.2020 року, з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] перемінив прізвище на " [PERSON] " (а.с.9). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданого 10.08.2020 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №1283 (а.с.6), після смерті якого відкрилась спадщина. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, Серія [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано про що 21.08.2018 року складено відповідний актовий запис №41 (а.с.11). Листом-відповіддю №74/04-12 від 29.03.2021 року приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу Подвадцятника І.М., який адресований [PERSON] , останньою відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька - [PERSON] , оскільки не підтверджений факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Листами № /21.18-06-148 від 16.01.2021 року Жидачівського районного відділу ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) повідомлено [PERSON] та [PERSON] про неможливість внесення змін до актових записів про народження: №12 про народження [PERSON] , складеного 21.05.1998 року Виконавчим комітетом Бережницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, та №16 про народження [PERSON] , складеного 21.02.2006 року відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері). Роз`яснено, що відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану, заяву про встановлення факту батьківства мають подавати обоє батьків, а оскільки вказаний у заяві батько [PERSON] помер ( [INFO] ), згідно ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду (а.с.13-14). Листом №8109-8513/М-52/8-1300/20 від 23.11.2020 року Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області повідомило [PERSON] про те, що для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на дітей необхідно подати документ, який підтверджує, що [PERSON] являється батьком [PERSON] та [PERSON] . Питання підтвердження батьківства [PERSON] рекомендовано вирішити в судовому порядку (а.с.15-16). Як вбачається із результатів досліджень №31053-1 та №31053-3 від 14.06.2021 року (а.с.79-80) проведеного Медико-генетичним центром м.Київ (Ліцезія МОЗ №1168 від 03.10.2016 року), генетичні аналізи були проведені з метою визначення, чи може передбачуваний брат [PERSON] (син [PERSON] ) та передбачувані брати [PERSON] , [PERSON] бути біологічними братами за батьківською лінією. Отримані дані вказують, що спостерігається збіг по всіх локуса, окрім одного, внаслідок можливої мутації, що свідчить про те, що передбачувані брати належать до однієї батьківської лінії спорідненості з ймовірністю 99,95%. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав покази про те, що є хрещеним батьком [PERSON] . [PERSON] проживав разом з [PERSON] , однак йому невідомо з якого часу. Він часто бував у них вдома. Діти ( [PERSON] та [PERSON] ) кликали [PERSON] татом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав покази про те, що [PERSON] признавав [PERSON] та [PERSON] як своїх дітей, всюди їх брав із собою в гості, на відпочинок, жили разом із [PERSON] та дітьми. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала покази про те, що була знайома із [PERSON] , оскільки разом працювали у суді. [PERSON] відводив дітей ( [PERSON] та [PERSON] ) в садочок, до школи, визнавав дітей своїми. Коли [PERSON] була в Італії, він проживав разом із дітьми та піклувався про них. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав покази про те, що був знайомий із [PERSON] та останній визнавав дітей своїми. Він був в гостях у нього коли [PERSON] була в Італії, діти були із ним. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показала про те, що є хрещеною матір`ю [PERSON] . [PERSON] багато часу проводив із дітьми, піклувався про них, був на хрещенні у церкві. Обставини, зазначені у позовній заяві підтверджуються також фотоматеріалами, долученими до справи, на яких зображено фрагменти спільного життя позивачів та [PERSON] в різні періоди часу (а.с.78). З вищеописаних доказів вбачається, що [PERSON] спільно проживав з [PERSON] та дітьми - [PERSON] та [PERSON] , займався їх вихованням, піклувався про них та визнавав своїми. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що оскільки підстави визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, суди повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до [INFO] , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Стаття 130 СК України, регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст.128 цього Кодексу (матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 зазначено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Згідно норм вказаної статті, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з приписами статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (частина 1 статті 135 СК України). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачі визнали позов, оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що матеріалами справи та показами свідків достатньо стверджується факт батьківства, а саме, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно п. 2.14 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання. підставою для внесення відповідних відміток в актові записи цивільного стану, у тому числі про анулювання та поновлення, зокрема є рішення суду про усиновлення (удочеріння), про позбавлення або поновлення батьківських прав, про розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним, поновлення шлюбу після його розірвання у випадку, передбаченому статтею 118 Сімейного кодексу України, анулювання актових записів цивільного стану, у яких зазначено про необхідність проставлення відмітки у відповідному актовому записі цивільного стану, визнання розірвання шлюбу фіктивним. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки на підставі, зокрема за рішенням суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження та видає нове Свідоцтво про народження, позовні вимоги про зобов`язання Жидачівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо внесення змін до актових записів про народження задоволенню не підлягають за безпідставністю.

Outcome: dismissed