Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , яка до дня смерті проживала в домоволодінні по [ADDRESS] , що належало їй на праві приватної власності. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке позивач має намір успадкувати. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців, включаючи тих, що мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає. Для оформлення спадщини він звернувся до нотаріальної контори, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг. Прохав визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що належить [PERSON] .. У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, прохав задовольнити. Представник відповідача у відкрите судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, прохав прийняти рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що мати позивача -[PERSON] , була зареєстрована та до дня смерті проживала з сином [PERSON] по [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 28 квітня 1965 року, виданого на підставі рішення виконкому Костянтинівської селищної ради депутатів трудящих за № б/н від 28 квітня 1965 року, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS] . Будинок збудований в 1973 році. Згідно довідки КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації» за №964 від 29.12.2020 року, вказаний житловий будинок з господарськими будівлями зареєстрований за [PERSON] . Про те, що житловий будинок по [ADDRESS] існує, також свідчить технічний паспорт від 06 січня 2021 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Костянтинівською селищною радою Краснокутського району Харківської області 10 березня 2009 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина , яка складається з вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями. Згідно ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини... У відповідності до вимог ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За життя заповіт [PERSON] не складався, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), видана Богодухівською державною нотаріальною конторою 24 вересня 2020 року. Чоловік спадкодавиці та батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 18 вересня 2020 року. Інших спадкоємців немає. Таким чином, спадкування майна [PERSON] здійснюється за законом. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України , спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є сином [PERSON] , а отже являється спадкоємцем першої черги, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Костянтинівським с. ЗАГСом 12 жовтня 1949 року. Вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями позивач фактично успадкував, оскільки на момент смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований з нею в одному будинку, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області за № 725 від 22 вересня 2020 року. З метою отримання спадщини позивач звернувся до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області , де відкрита спадкова справа №182/2020. Однак, постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 січня 2020 року, [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено , що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину , особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження . Крім цього , відповідно до ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку , коли це право оспорюється або не визнається іншою особою , а також у разі втрати документа. Виходячи з того , що нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину , інших спадкоємців після смерті [PERSON] не встановлено , а позивач спадщину прийняв , суд вважає , що вимоги [PERSON] щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями , що належав його померлій матері , обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved