Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив суд в рахунок погашення заборгованості за договом № 2007-141-М від 28.11.2007 року - в розмірі 403 429,55 грн. - звернути стягнення на предмет застави автомобілі Mercedes - Benz, модель: Sprinter, рік випуску: 2003, тип ТЗ: Автобус - D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] та автомобіль Mercedes - Benz, модель: 311CDL, рік випуску: 2003, тип ТЗ: Автобус - D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] які належить на праві власності [PERSON] та вилучити предмети застави, передавши його на відповідальне зберігання Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» та стягнути з відповідачів солідарно 200,00 грн.; з відповідачів [PERSON] та [PERSON] грошову суму в розмірі 1 950,00 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача з'явився, на задоволенні позову наполягав. Представник ПАТ «А-Банк» в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Представник відповідачка [PERSON] у судове засідання з'явився, суду надав заперечення проти позову, просив суд відмовити в його задоволенні. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 2007-141-М від 28.11.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 51 930,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.11.2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір застави автотранспорту № 2007-141-М від 28.11.2007 року, згідно, якого [PERSON] надав в заставу автомобілі Mercedes - Benz, модель: Sprinter, рік випуску: 2003, тип ТЗ: Автобус - D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] та автомобіль Mercedes - Benz, модель: 311CDL, рік випуску: 2003, тип ТЗ: Автобус - D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності останньому. Зобов'язання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з ПАТ "Акцент - Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Однак, позивачем не надано докази саме видачі кредиту, відсутня деталізація розрахунку заборгованості та докази належного повідомлення боржника щодо здійснення по примусовому стягненню боргу. Також в матеріалах справи є рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2014 року, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2007-141-М від 28.11.2007 року задоволено частково та постановлено стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2007-141-М від 28.11.2007 року. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed