Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначив, що 29.09.2007 року він та [PERSON] зареєстрували шлюб у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області / актовий запис № 674 від 29.09.2007 року/. Дошлюбне прізвище відповідачки Адельшина. Йому не відомий її намір відносно зміни шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. У них двоє неповнолітніх синів, а саме: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Діти проживають з матірю і після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Аліменти на утримання синів стягнуті з нього на користь [PERSON] за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська. З осені 2016 року вони з відповідачкою припинили подружні стосунки. Останнім часом їх сумісного подружнього життя вони не знаходили спільної мови у вирішенні багатьох сімейних питань. Між ними часто виникали суперечки, які відбувались у присутності синів, що негативно впливало не тільки на їх психологічний стан, а і емоційний стан їхніх дітей. Вважає, що їх сімя розпалась остаточно і відновити подружні стосунки не можливо, т.я. вони стали один для одного сторонніми людьми, які втратили почуття любові та взаєморозуміння. Не бачить сенсу у наданні їм часу на примирення, оскільки відновлення подружніх стосунків не можливо і не відповідає їх інтересам. Протягом півтора року вони з відповідачкою не намагались відновити подружні стосунки, проживаючи кожен своїм життям. На теперішній час він фактично створив нову сімю, де він чекає народження дитини, що підтверджується довідкою КЗ ОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» від 20.02.2018 року № 31. Вважає, що відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки на протязі всього часу їх сумісного непроживання, вона не пропонувала відновити подружні стосунки, а в своїй позовній заяві до нього про стягнення аліментів підтверджувала факт припинення їх подружніх стосунків та окремого проживання. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив: розірвати шлюб, зареєстрований 29.09.2007 року між ним та [PERSON] у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області /актовий запис № 674 від 29.09.2007 року/. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу та просила проводити судове засідання за її відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29.09.2007 року, зареєстрованому у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 674 від 29.09.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.10. 11). Зі змісту позову вбачається, що між сторонами припинені подружні стосунки, шлюбно-сімейні стосунки до цього часу між ними не поновлювались, зберігати сім`ю позивач не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та відносини між сторонами по справі не поновлювались, від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає, вважає, що це не можливо, відповідач не заперечує проти його розірвання, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті при поданні позову, а решту сплаченого судового збору, враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved