Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

05 жовтня 2018 року представник позивача звернувся до суду з позовом про припинення дії, яка порушує право на працю та відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 07.09.2016 [PERSON] переведена на посаду заступника директора з виховної роботи (0,5 ставки) Гриньківської загальноосвітньої школи 1-III ступенів імені Миколи Віталійовича Лисенка Глобинської районної ради Полтавської області згідно наказу №262-к від 07.09.2016. Додатково позивач мала години викладання з предметів зарубіжної літератури та художньої культури. 06.09.2018 позивача ознайомлено з наказом №7 по Гриньківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів імені Миколи Віталійовича Лисенка Глобинської районної ради Полтавської області від 03.09.2018 про звільнення з посади заступника директора з виховної роботи з підстав передбачених п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. Вважає звільнення позивача з посади таким, що порушує основоположні права на працю та проведене з грубим порушення норм чинного трудового законодавства, оскільки з дати призначення на посаду заступника директора з виховної роботи позивачем належним чином виконувалися посадові обов'язки визначені посадовою інструкцією, за час перебування на зазначеній посаді остання не притягувалася до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до письмового оголошення директора [PERSON], яке належним чином не датоване та з'явилось для ознайомлення на стенді оголошень кабінету для вчителів встановлено, що відповідно до розпорядження №261 від 03.09.2018 голови РДА «Про затвердження мережі типових штатних нормативів» та штатного розпису школи на 2018 рік погодженого відділом освіти, сім'ї та молоді Глобинської РДА з 03.09.2018 скорочується 0,5 ставки (0,5 штатної посади) заступника з навчальної роботи та 0,5 ставки (0,5 штатної посади) заступника з навчально-виховної роботи і вводиться 1 ставка (1 штатна одиниця) заступника з навчально-виховної роботи. Додатково даним оголошенням повідомлено, що вищенаведені факти були повідомлені на педагогічній раді школи від 21.06.2018 №6 і наказом №81 від 20.06.2018 «Про внесення змін до розподілу педагогічного навантаження на 2018-2019 н. р. та зміну істотних умов праці». При цьому, наказом №51 від 18.05.2018 по школі «Про розподіл педагогічного навантаження на 2018-2019 н. р.» передбачено педагогічне навантаження позивача в наступному порядку - зарубіжна література (12 год.), художня культура (0,5 год.), мистецтво (1,5 год.) та заступник з виховної роботи 0,5 ставки. Пізніше, наказом №81 від 20.06.2018 (п. 17) передбачена вакансія - 1 ст. заступник директора з НВР. Листом відділу освіти, сім'ї та молоді Глобинської РДА від 11.09.2018 за №01-35/1007 роз'яснено, що скорочення слів в пункті 17 наказу від 20.06.2018 №81, передбачено:«Ст» - ставка; «НВР» - навчально-виховна робота. Отримавши лист відділу освіти, сім'ї та молоді Глобинської РДА від 11.09.2018 за №01-35/1007 додатково стало відомо про наявність наказу №80 від 19.06.2018 «Про скасування окремих пунктів наказу №51 від 18.05.2018 та внесення змін про істотні умови праці з 01.09.2018». Даний наказ не доведено до відома позивача та не надано його копію і до цього часу. Норми ст. 49-2 КЗпП, встановлюють правило, згідно якого власник або уповноваженим ним орган у випадку змін в організації виробництва і праці для правомірного звільнення працівника з роботи, зобов'язаний вчинити низку дій, які є сукупністю юридичних фактів, серед яких: персональне повідомлення працівника про наступне вивільнення не менш ніж за два місяці до звільнення; одночасно з попередженням про наступне вивільнення, персональне повідомлення про відсутність роботи за його професією спеціальністю і пропозиція іншої роботи на цьому підприємстві, установі, організації; фіксація волевиявлення працівника про згоду чи відмову на переведення на іншу роботу на цьому підприємстві, установі, організації; в залежності від волевиявлення працівника - видача відповідного наказу про звільнення або переведення на іншу роботу на цьому ж підприємстві, установі, організації. Всупереч зазначеному, директор школи не повідомила позивача про наступне вивільнення та належним чином не повідомила про наявність всіх вакансій по школі, а також не здійснила дій направлених на отримання волевиявлення позивача про згоду чи відмову щодо переведення на іншу роботу, не було запропоновано зайняття утвореної посади заступника директора з навчально-виховної роботи за переведенням, як такої, що має переважне право в залишенні на роботі. Крім того, директором школи було порушено прядок заповнення трудової книжки позивача. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд, визнати незаконними дії директора Гриньківської ЗОШ І-ІІІ ступенів імені Миколи Віталійовича Лисенка Глобинської районної ради, [PERSON] по видачі наказу №7 від про звільнення [PERSON] з посади заступника директора з виховної роботи на підставі визначеної п. 1 ст. 40 КЗпП України; скасувати наказ №7 від 03.09.2018 по Гриньківській ЗОШ І-ІІІ ступенів імені Миколи Віталійовича Лисенка Глобинської районної ради про звільнення [PERSON] з підстав п. 1 ст. 40 КЗпП України та поновити [PERSON] на посаді заступника директора з виховної роботи (0,5 ставки) Гриньківської ЗОШ І-ІІІ ступенів імені Миколи Віталійовича Лисенка Глобинської районної ради з 04.09.2018; стягнути солідарно з Відділу освіти, сім'ї та молоді Глобинської районної державної адміністрації та Гриньківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені Миколи Віталійовича Лисенка Глобинської районної ради Полтавської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.09.2018 по день винесення рішення судом про поновлення на роботі; допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі [PERSON] та стягнення середнього заробітку за один місяць. 12.11.2018 року представник відповідача Відділу освіти, сім'ї та молоді Глобинської районної державної адміністраціїподав суду заперечення на позов в якому зазначив, що директор Гриньківської ЗОШ І-ІІІ ступенів імені Миколи Віталійовича Лисенка Глобинської районної ради Полтавської області [PERSON] при звільненні заступника директора з виховної роботи [PERSON] діяла в межах норм чинного законодавства України. Виконання посадових обов'язків належним чином та відсутність дисциплінарних стягнень не мають ніякого відношення до звільнення по пункту 1 статті 40 КЗпП. Відповідно до наказів директора Гриньківської ЗОШ І-ІІІступенів ім. М.В.Лисенка №78 від 18.06.2018р. «Про внесення змін до штатного розпису школи», №79 від 18.06.2018р. «Про затвердження штатного розпису школи», №80 від 19.06.2018р. «Про скасування окремих пунктів наказу №51 від 18.05.2018 року та внесення змін про істотні умови праці з 01.09.2018 року», №81 від 20.06.2018р. «Про внесення змін до розподілу педагогічного навантаження на 2018-2019р. та зміни істотних умов праці», протоколу №6 засідання педагогічної ради Гриньківської ЗОШ І-ІІІ ступенів імені М.В.Лисенка від 21.06.2018р., колектив школи було повідомлено про зміни в штатний розпис школи за 2 місяці до початку нового 2018-2019 навчального року. Після звільнення [PERSON] з посади заступника директора, за нею залишилась викладацька діяльність з тижневим навантаженням 14 годин (наказ №78 від 18.06.2018р. та наказ №100 від 04.09.2018р.), тобто позивач продовжує перебувати в трудових відносинах з адміністрацією Гриньківської ЗОШ І-ІІІ ступенів ім. М.В.Лисенка. Трудова книжка [PERSON] видавалась на підставі заяви (запис в журналі обліку трудових книжок від 06.09.2018р.), а не в порядку звільнення з роботи по п. 1 ст. 40 КЗпП. Отже, оскільки [PERSON] перебуває в трудових відносинах з навчальним закладом, запис в трудовій книжці «звільнити з посади заступника директора з виховної роботи (0,5 штатної посади) згідно ст.40 пункту 1 КЗпП України» - не засвідчений підписом керівника навчального закладу та печаткою, що не є порушенням вимог нормативних актів. На підставі викладеного просив суд, відмовити в позові в повному обсязі (а.с.87-89). 02.01.2019 року третя особа - директор Гриньківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені Миколи Віталійовича Лисенка Глобинської районної ради Полтавської області [PERSON] подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що 18.06.2018 року по завершенню навчального року, для покращення організації навчально-виховної роботи в школі, тощо, шляхом зміни істотних умов праці Наказом №79 затверджено новий штатний розпис із зазначенням 1 посади заступника директора з навчально-виховної роботи кількістю 1 штатної одиниці. При цьому, 20.06.2018 року наказом № 81 внесено зміни до розподілу педагогічного навантаження на 2018-2019 навчальні роки та зміни істотних умов праці. У п. 17 даного наказу вказано, що новостворена посада заступника директора з навчально-виховної роботи є вакантною. З вказаним наказом ознайомлена [PERSON], про що у Наказі № 81 від 20.06.2018 року є її підпис та напис: «з наказом не згодна 21.06.2018». Про те, що затверджено новий штатний розпис та змінено істотні умови праці було достеменно відомо [PERSON], оскільки ці питання у її присутності були предметом обговорення на засіданні педагогічної ради 21.06.2018 року, що зафіксовано у протоколі № 6. Також це питання обговорювалось і на засіданні профкому 21.06.2018 року, що засвідчено у протоколі. Під час обговорення змін істотних умов праці, [PERSON] засідання профкому залишила самовільно, спілкуватися з нею як директором школи з приводу новоствореної вакансії відмовилась. Таким чином, нею було здійснено усі заходи направлені на дотримання трудових прав [PERSON] з повідомлення про зміну істотних умов праці. Оскільки зміна істотних умов праці та зміна штатного розпису не передбачало звільнення [PERSON] з основного місця роботи - вчителя, остання мала право претендувати на новостворену вакантну посаду заступника директора з навчально-виховної роботи, однак таким правом не скористалася, оскільки відповідної заяви керівнику школи не писала та у продовж більш ніж 2,5 місяці не виявила бажання зайняти вказану посаду, виказуючи свою незгоду, в тому числі зазначену у Наказі № 81 від 20.06.2018 року. При цьому, "вивільнення" відповідно до ст. 49-2 КзПП України, не відбулося, оскільки [PERSON] залишилась працювати в школі за основним місцем роботи - вчителя, на яку її було призначено 01.08.1984 р. наказом №793. Таким чином, з урахуванням вжитих заходів, які свідчать про те, що [PERSON] була повідомлена про суттєві зміни в умовах праці, приймаючи до уваги позицію останньої щодо незгоди продовжувати роботу у зв'язку із змінами умови праці, що має своє відображення особистого підпису та напису про незгоду у наказі № 81 від 20.06.2018 року, нею було прийнято рішення про звільнення [PERSON] із залишенням її на посаді вчителя. З цих же підстав у [PERSON] було відсутнє переважне право залишення на новостворені посаді заступника директора з навчально-виховної роботи. На підставі викладеного просила суд, відмовити в задоволенні позову (а.с.169-174). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Гриньківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені Миколи Віталійовича Лисенка Глобинської районної ради Полтавської області Левицький В.І. заперечував проти позову, посилаючись на те, що директором школи було дотримано процедуру звільнення позивача із посади заступника начальника директора з виховної роботи, порушень прав позивача з приводу переважного права позивача на новостворену посаду не було, оскільки вона не зверталася із заявою про призначення її на новостворену посаду, крім того позивач продовжує працювати в Гриньківській загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів на посаді вчителя. Представник відповідача Відділу освіти, сім'ї та молоді Глобинської районної державної адміністрації Недосіка М.М. в судовому засіданні заперечував проти позову із наведених підстав зазначених в письмовому запереченні. Третя особа - директор Гриньківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені Миколи Віталійовича Лисенка Глобинської районної ради Полтавської області [PERSON]. та її представник Левицький В.І. в судовому засіданні заперечували проти позову із підстав зазначених в письмовому відзиві. Вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, третьої особи та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 01.09.1984 року наказом № 794-а [PERSON] було переведено на посаду учителя російської мови та літератури Гринківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. Запис у трудовій книжці № 3 (а.с. 15). Наказом від 12.09.1988 року № 604 [PERSON] було призначено з 01.09.1988 року на посаду заступника директора по виховній роботі (0,5 ставки) Гринківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів та вчителя російської мови з тижневим навантаженням 12 год. Запис у трудовій книжці № 4 (а.с.15-на звороті). Відповідно до ч. 1 ст. 105 КЗпП, працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов'язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника. Отже, [PERSON] у Гринківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів (на тому ж підприємстві) та в межах встановленої тривалості робочого дня працювала на посаді заступника директора (0,5 ставки) та вчителя російської мови, тому у даному випадку мало місце суміщення професій (посад). Як вбачається з наказу №51 від 18.05.2018 «Про розподіл педагогічного навантаження на 2018-2019 н. р.», п. 3 передбачено педагогічне навантаження зокрема [PERSON]: зарубіжна література - 12 год., художня культура - 0,5 год., мистецтво - 0,5 год., всього 14 годин, заступник з виховної роботи 0,5 ставки (а.с.21-23, 181-183). Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальну середню освіту» штатні розписи державних і комунальних закладів загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування і типів затверджуються керівником закладу загальної середньої освіти на підставі Типових штатних нормативів закладів загальної середньої освіти, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти. Наказом № 78 від 18.06.2018 року, з 01.09.2018 року скорочено посаду заступника директора з навчальної роботи 0,5 штатної посади з 01.09.2018 року, скорочено посаду заступника директора з виховної роботи 0,5 штатної посади з 01.09.2018 року, введено посаду заступника директора з навчально-виховної роботи 1 штатна одиниця з 01.09.2018 року, залишено на посаді вчителя зарубіжної літератури [PERSON] з 01.09.2018 року (а.с.184). Наказом № 79 від 18.06.2018 року, затверджено новий штатний розпис школи, відповідно до якого затверджено зокрема 1 штатну одиницю заступника директора з навчально-виховної роботи (а.с.185). Відповідно до Наказу № 80 від 19.06.2018 року «Про скасування окремих пунктів наказу № 51 від 18.05.2018 року та внесення змін про істотні умови праці з 01.09.2018 року», зокрема скасовано попереднє педагогічне навантаження [PERSON] (пункт 3) (а.с.186). Відповідно до наказу № 81 від 20.06.2018 «Про внесення змін до розподілу педагогічного навантаження на 2018-2019 н. р. та зміни істотних умов праці» п. 3 передбачено педагогічне навантаження зокрема [PERSON]: зарубіжна література - 12 год., художня культура - 0,5 год., мистецтво 0,5 год., економіка - 1 год., а всього 21 година. В пункті 17 передбачена вакансія - 1 ст. заступник директора з НВР (а.с.24-25, 187). Навпроти прізвища [PERSON] зазначено, що остання з наказом не згодна 21.06.2018 року. В Протоколі № 6 засідання педагогічної ради Гринківської ЗОШ І-ІІ ступенів імені М.В. Лисенка від 21.06.2018 року, в пункті 5 зокрема зазначено: слухали директора школи [PERSON], яка повідомила про те, що вносяться зміни в штатний розпис школи. Пропонується одна ставка заступника директора з навчально-виховної роботи, замість розділених ставок. [PERSON] до початку відпустки (термін до 2 місяців) попереджена про зміни істотних умов праці з 01.09.2018 року (а.с.190-191). Із протоколу засідання профспілкового комітету від 21 червня 2018 року вбачається, що на засідання профспілкового комітету запрошені [PERSON] та [PERSON], до порядку денного включено питання: Про погодження зміни істотних умов праці ЗВР школи [PERSON] і внесення змін до наказу № 51 від 18.05.2018 року про педагогічне навантаження на 2018-2019 роки, який [PERSON] залишила (а.с.192). Штатним розписом на 2018 рік Гринківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, затвердженого начальником відділу освіти, сім'ї та молоді Глобинської РДА 01.09.2018 року, передбачена 1 штатна посада заступника директора з навчально-виховної роботи (а.с.98). Відповідно до Наказу № 7 від 03.09.2018 року, в зв'язку зі зміною штатного розпису шкоди та затвердженням нового звільнено [PERSON] з посади директора з виховної роботи (0,5 штатної посади) згідно ст. 40 пункту 1 КЗпП з 03.09.2018 (а.с.18, 196). Відповідно до поданої заяви [PERSON] від 04.09.2018 року, останню згідно наказу № 10 від 04.09.2018 року призначено на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи з 04.09.2018 року (а.с.197-198). Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП, України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, між інших, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у п.п. 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Таким чином власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Крім того, як роз'яснено у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Законодавством не встановлено форму й порядок попередження працівників про наступне вивільнення. Попередження має бути зроблено в такий спосіб, щоб у разі виникнення конфліктної ситуації роботодавець міг документально підтвердити факт попередження працівника не пізніше ніж за два місяці до звільнення. Як встановлено судом, [PERSON] за два місяці було повідомлено про внесення змін до штатного розпису, що підтверджується її підписом в наказі № 81 від 20.06.2018 «Про внесення змін до розподілу педагогічного навантаження на 2018-2019 н. р. та зміни істотних умов праці», яким в п. 3 передбачено педагогічне навантаження [PERSON] без зазначення виконання нею обов'язків заступника директора з виховної роботи 0,5 ставки, а також протоколом № 6 засідання педагогічної ради Гринківської ЗОШ І-ІІІ ступенів імені М.В. Лисенка від 21.06.2018 року, протоколом засідання профспілкового комітету від 21 червня 2018 року. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що директором Гринківської ЗОШ І-ІІІ ступенів виконано вимоги закону в частині повідомлення позивача про майбутнє вивільнення за два місяці перед звільненням, оскільки, звільнення відбулось 03.09.2018 року. Крім того, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов'язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Також судом встановлено, що Наказом № 78 від 18.06.2018 року, [PERSON] залишено на посаді вчителя зарубіжної літературиз 01.09.2018 року. Як підтвердив в судовому засіданні представник позивача, [PERSON] продовжує працювати в Гринківській ЗОШ І-ІІІ ступенів. Також, не заслуговують посилання представника позивача на те, що позивач має переважне право на залишення на роботі, з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: сімейним - при наявності двох і більше утриманців; особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; учасникам бойових дій, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби; працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат. Згідно із ст.42 КЗпП України під час вирішення питання про працівника, який має більше переваг на залишення на роботі, спочатку вирішується питання про порівняльні характеристики кваліфікації і продуктивності праці працівників. Перевагу має той, працівник, показники якого більші. Якщо ж жоден із працівників не має більших показників за цими ознаками, тобто всі працівники рівні, то законом, як спосіб вирішення цього питання, установлено ряд додаткових ознак, які застосовуються у порядку черговості. Відповідно до наказу № 81 від 20.06.2018, зокрема в пункті 17 передбачена вакансія - 1 ст. заступник директора з НВР. Враховуючи те, що [PERSON] не звернулася із заявою про призначення її на посаду заступника директора із навчально-виховної роботи, у роботодавця були відсутні підстави для оцінки переважного права позивача. На спростування вказаного позивачем та її представником доказів суду не надано. Допущені порушення директором під час заповнення трудової книжки позивача не спростовують висновків суду щодо дотримання процедури звільнення. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, з урахуванням цих норм, суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Таким чином, приймаючи до уваги те, що відповідачем були дотримані вимоги чинного трудового законодавства і процедура звільнення позивача за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, а також порядок вивільнення працівників, передбачений статтею 49-2 цього Кодексу, право на працю позивача не порушено, оскільки вона продовжує працювати на посаді вчителя Гринківської ЗОШ І-ІІІ ступенів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, враховуючи, що суд відмовляє в задоволенні позову, а позивач звільнений від сплати судових витрат при поданні позову, судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів державного бюджету.

Outcome: dismissed