Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, покликаючись на те, що 14 грудня 2015 року він зайшов у приміщення ПАТ «Нова Лінія» та став роздивлятись вітрини з товаром і в цей момент зачепився головою за рекламний щит, який висить при вході в магазин, внаслідок чого отримав травму голови. Він звернувся до адміністрації гіпермаркету, однак йому було відмовлено в наданні медичної допомоги. 15 грудня 2015 року він звернувся за медичною допомогою в міський травматологічний пункт №2, де лікарі поставили діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана лобної ділянки голови. Внаслідок необхідності придбання препаратів медичних препаратів йому завдано шкоду у розмірі 171,00 грн. Також вважає, що йому завдано моральну шкоду, оскільки він зазнав душевні страждання при спілкуванні з представником гіпермаркету, крім того він не міг виконувати свої обовязки дяка. Просить стягнути з відповідача на його користь 171,00 грн. майнової шкоди, 5000,00 грн. витрат на правову допомогу, 50000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати у справі. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, давши аналогічні пояснення, просять позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечила, пояснила, що позивачем не надано жодних доказів, що він отримав травми саме у ПАТ «Нова лінія», вини відповідача у заподіянні такої травми, вважає позов необґрунтованим, просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судом встановлено, що 15 грудня 2015 року [PERSON] знаходився на лікуванні у Комунальній 8-ій міській клінічній лікарні м. Львова з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана лобної ділянки голови. /а.с. 23/ У відповідності до п.2 Постанови Пленуми Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", з наступними змінами, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. \~ Відповідно до ст. 1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому доведенню у спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Однак, позивачем та його представником не надано суду жодних доказів щодо перебування позивача [PERSON] у ПАТ «Нова лінія» саме 14 грудня 2015 року, щодо протиправності дій чи незаконної бездіяльності відповідача ПАТ «Нова лінія» та що саме з вини відповідача позивач отримав травму. Крім того, позивачем та його представником всупереч ч. 1 ст. 60 ЦПК України, згідно якої, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, не надано, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів щодо травмування саме позивача [PERSON] та саме 14 грудня 2015 року, оскільки згідно наданих суду документів, наявних в матеріалах справи, 15 грудня 2015 року з приводу травми звернулася інша особа, а саме [PERSON] /а.с. 23, 31/ Також, суд не бере до уваги наданий позивачем товарний чек щодо купівлі медичних препаратів, оскільки позивачем та його представником не надано жодних доказів, що такі були придбані у звязку із діями чи бездіяльністю ПАТ «Нова лінія». Окрім того, суду не надано жодних належних та допустимих доказів, що встановлений рекламний щит у приміщенні ПАТ «Нова лінія» порушує будь-які норми, стандарти чи права та інтереси інших осіб. Що стосується завдання позивачу моральної шкоди відповідачем, то в ході судового розгляду не встановлено наявність такої шкоди, наявність причинного звязку між нанесенням моральної шкоди та діями відповідача і вину останнього в її заподіянні. Крім того, позивачем не доведено фактів заподіяння йому моральних страждань та порушення нормальних життєвих звязків через будь-які дії чи бездіяльність ПАТ «Нова лінія» і за яких обставин чи якими саме діями вони заподіяні, оскільки в судовому засіданні не встановлено протиправність діянь відповідача, якими могла бути завдана позивачу моральна шкода, а відтак у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди слід відмовити за її безпідставністю. Також, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] витрат на правову допомогу слід також відмовити. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачами не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження.

Outcome: dismissed