Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до С( Ф )Г «Олександрівське» про визнання недійсним договору оренди землі, посилаючись на те, що йому, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №132857, належить на праві приватної власності, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,8771 га, кадастровий номер: 6323186000:05:003:0174, що розташована за межами населених пунктів Шляхівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6305815622018 від 03.04.2018. У березні 2018 року з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №116310301 від 06.03.2018 він дізнався, що вказану земельну ділянку обтяжено договором оренди землі від 15.11.2016 , який ніби то укладено з Селянським (фермерським) господарством «Олександрівське». Вказані відомості також підтвердились і витягом з Державного земельного кадастру НВ-6305815622018 від 03.04.2018. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №116310301 від 06.03.2010, державним реєстратором Кегичівської районної державної адміністрації Топовим Я.В. 21.11.2016 року здійснено державну реєстрацію договору оренди землі від 15.11.2016, який нібито укладено між [PERSON] та селянським (фермерським) господарством «Олександрівське» Вказаний договір оренди землі позивач не підписував, тобто з його сторони було відсутнє волевиявлення на укладання вказаного правочину. Він бажає обробляти земельну ділянку самостійно, наявність оспорюваного договору оренди порушує його майнові права. Та обставина, що спірний договір оренди землі [PERSON] не підписував, свідчить про відсутність наміру передавати свою земельну ділянку у користування СФГ «Олександрівське» СФГ «Олександрівське» Кегичівського району Харківської області використовує вищезазначену земельну ділянку, яка належить позивачеві. Оскільки, даний факт є суттєвим порушенням чинного законодавства та його прав, він змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. В судове засідання, позивач, представник позивача не з`явилися. Представник відповідача до суду не з`явився, надав відзив на позовну заяву про визнання недійсним договору оренди землі в якому пояснив, що 15.11.2016 року між відповідачем С( Ф )Г «Олександрівське» та позивачем [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером: 6323186000:05:003:0174 площею 5,8771 га, яка розташована на території Шляхівської сільської ради Кегичівського району Харківської області і є власністю позивача. Строк дії договору був погоджений між сторонами і складає 10 років Згідно вимог чинного законодавства вказаний вище договір був зареєстрований 21.11.2016 року державним реєстратором Кегичівської районної державної адміністрації . Оспорюваний договір оренди земельної ділянки її власник [PERSON] уклав відповідно до своєї внутрішньої волі, надав необхідні для укладення договору документи та власноруч підписав договір.. Вищевказаний договір оренди земельної ділянки відповідає вимогам чинного на той момент його укладення законодавства, був зареєстрований у встановленому законом порядку та спрямований на реальне настання правових наслідків. Умови договору виконувалися сторонами протягом 2016-2017 років. Позивач передав відповідачеві, а відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку. Позивач щорічно отримував орендну плату та не звертався до С(Ф)Г «Олександрівське» із зауваженнями та претензіямитому просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, відзив на позов, , надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи приходить до наступного. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одними із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права та визнання правочину недійсним. Матеріалами справи встановлено, що згідно Державного акту на право власності на землю серіяХР № 132857, [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,8771 га, виданого на підставі розпорядження Кегичівської райдержадміністрації від 06 червня 2003 року №227. Земельна ділянка розташована на території Шляхівської сільської ради Кегичівського району харківської області.кадастровий номер : 6323186000:05:003:0174 Відповідно до договору оренди земельної ділянки №б/н від 15.11.2016 між С(Ф)Г «Олександрівське» Кегичівського району та [PERSON] було укладено зазначений договір земельної ділянки строком на 10 років. Згідно ст.203 ч.3 ЦК України правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину, зокрема, волевиявлення учасника правочину, має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Між тим, як з`ясовано в судовому засіданні сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, волевиявлення між ними на укладення договору оренди земельної ділянки, що належить позивачу не було. Відносини пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» тощо. Відповідно до положень ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочини можуть вчинятися в усній або письмовій формі відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України. Згідно з положеннями ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підтверджує наміри учасників правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин. Частиною 1 ст.14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ч.1 ст.103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу. Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №9819 від 24.09.2019 року, вбачається, що підписи від імені [PERSON] : -у договорі оренди землі б/н від 15.11.2016, розташований на лицевій стороні четвертого аркуша документа, у графі «Орендодавець», у рядку перед рукописним записом « [PERSON] »; -в акті приймання-передачі земельної ділянки від 15.11.2016, розташований у графі «Передав: [PERSON] »; -в акті визначення меж земельної ділянки в натурі від 15.11.2016, розташований у рядку «ОРЕНДОДАВЕЦЬ», - виконано [PERSON] . -Рукописний запис « [PERSON] » у договорі оренди землі б/н від 15.11.2016, розташований на лицевій стороні четвертого аркуша документа, у графі «Орендодавець», - виконано [PERSON] . Частиною першою ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.3 ст.203 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ "Про оренду землі" №161-XIV від 6 жовтня 1998 року відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами також договором оренди землі. Згідно з ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обов`язки. Виходячи з вказаних норм законодавства, відповідач заявляючи позов про недійсність спірного договору оренди землі, який ним підписаний власноруч, завдає шкоди діловій репутації СФГ «Олександрівське». СФГ «Олександрівське» є товарним сільськогосподарським виробником, яке орендує товарну сільськогосподарську землю у землевласників - фізичних осіб Вказаний позов [PERSON] створює негативне відношення у землевласників, як ненадійного орендаря, що в свою чергу відлякує власників земельних ділянок здавати в оренду товарну сільськогосподарську землю. Таким чином, в суді достовірно встановлене волевиявлення [PERSON] на укладення договору оренди земельної ділянки, підпис в цьому договорі виконаний ним власноручно, тому, суд приходить до висновку, що вищезазначений правочин дійсний і позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed