Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 30 січня 2004 року він та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилися діти: - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів та погляди на сімейні відносини, між ними постійно виникають сварки та конфлікти. Сторони з 2018 року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Позивач вирішив розірвати шлюб, оскільки він носить лише формальний характер, подальше його збереження є недоцільним, так як це суперечить їхнім інтересам. Терміну на примирення просив не надавати. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 25 січня 2019 року провадження у вказаній справі відкрито за загальними правилами позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 20 березня 2019 року справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилась, до суду надала заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Суд, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 січня 2004 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київській області, актовий запис № 33, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.8). Від спільного подружнього життя у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 9,10). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження ш любу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства,продовжувати подальше спільне життя не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved