Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, уточнивши який, просив стягнути в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 9755,56 гривень та понесені судові витрати у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 18 січня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», та фізичною особою [PERSON] було укладено кредитний договір № 15, за умовами якого позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 20000,00 грн. зі сплатою за його користування 21 % річних строком на 36 місяців з терміном остаточного погашення, не пізніше 17.01.2011 року. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язався щомісячно до 25 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту, здійснювати погашення кредиту, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, комісійні винагороди та банківські послуги. Крім того, відповідно до умов укладеного кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню суми кредиту та своєчасній сплаті процентів позичальник зобов'язався сплатити пеню від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. В забезпечення належного виконання зобов'язань по кредитному договору між Банком та [PERSON] було укладено трьохсторонні договори поруки № 15 від 18.01.2008 року, за яким поручителем виступив [PERSON] та договір поруки № 15/1 від 18.01.2008 року, за яким виступила поручителем [PERSON] Відповідно до умов вищевказаних договорів поруки поручителі зобов'язалися перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором. Проте [PERSON] умов договору в частині своєчасного повернення кредиту, сплати процентів та внесення інших платежів за користування ним не виконував, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду та 08 грудня 2011 року Корабельним районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення про стягнення в солідарному порядку з позичальника [PERSON] та поручителів кредитної заборгованості у розмірі 32217,18 грн., що утворилася станом на 01.01.2011 року. Враховуючи наведене, та у зв'язку з тим, що [PERSON] після набрання законної сили рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2011 року заборгованість погашена не була, відповідно до умов кредитного договору Банком було нараховано відсотки за користування кредитом за період з 01.01.2011 р. до 17.01.2011 р. в розмірі 174,28 грн., а також пеня на прострочену заборгованість: за основним боргом за період з 11.04.2011 р. по 24.12.2013 р. в розмірі 7048,89; за процентами за період з 11.04.2011 р. до 24.12.2013 р. в розмірі 2532,39 грн., а разом 9581,28 грн. Станом на 24 грудня 2013 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 9755,56грн., яка складається з: прострочених відсотків - 174,28 грн.; пені - 9581,28 грн. Пославшись на викладене, просили позов задовольнити. Представник позивача у судовому засідання уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надав, із заявою про розгляд справи в його відсутність до суду не звертався. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя", через що вважається повідомленим належним чином у відповідності до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надала, із заявою про розгляд справи в її відсутність до суду не зверталася. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. 18 січня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», та фізичною особою [PERSON] було укладено кредитний договір № 15, за умовами якого позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 20000,00 грн. зі сплатою за його користування 21 % річних строком на 36 місяців з терміном остаточного погашення, не пізніше 17.01.2011 року. Наслідками порушення умов щодо своєчасного виконання зобов'язань позичальником є сплата ним пені в розмірі 0,04 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (пункт 5.2 Договору). В забезпечення належного виконання зобов'язань по кредитному договору між Банком та [PERSON] було укладено трьохсторонні договори поруки № 15 від 18.01.2008 року, за яким поручителем виступив [PERSON] та договір поруки № 15/1 від 18.01.2008 року, за яким виступив поручителем [PERSON] відповідно до умов вищевказаних договорів поруки поручителі зобов'язалися переди Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а відповідно до ч. 2 цієї статті поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст.599 Цивільного Кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок невиконання відповідачем своїх кредитних зобов'язань станом на 01.01.2011 року виникла заборгованість у розмірі 32217,18 гривень. Зазначена заборгованість була стягнута в судовому порядку заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2011 року. Відповідно до п.п.1.5.1.1 Договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит, тобто до 17.01.2011 року. Оскільки позичальник продовжував порушувати умови договору і не виконував зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та нарахованих відсотків, а кінцевий термін виконання зобов'язання визначено 17.01.2011 р., тому банком було донараховано відсотки за користування кредитом за період з 01.01.2011 р. по 17.01.2011 р. в розмірі 174,28 грн., а також пеня на прострочену заборгованість: по основному боргу за період з 11.04.2011 р. до 24.12.2013 р. в розмірі 7048,89; за процентами за період з 11.04.2011 р. до 24.12.2013 р. в розмірі 2532,39 грн., а разом 9581,28 грн. Крім того пунктом 5.2 Договору зазначено, що за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,04 % від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. Отже, нарахування пені було здійснено відповідно до п.5.2 договору в розмірі 0,04% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню на суму 9755,56 гривні. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивача пропорційно задоволеним вимогам, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved