Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна. В подальшому позов було уточнено. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказала, що з 27 вересня 2002 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. 05 березня 2014 року шлюб між ними був розірваний. За період шлюбних відносин ними було набуте спільне майно, а саме: автомобіль DADI Smoothing New, 2008 року випуску, кузов/шасі LDB12О3DХ8LJ80255, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю - 88310 грн.; грошові кошти в іноземній валюті у сумі 1111,42 доларів США; грошові кошти у національній валюті у сумі 6000 грн.; холодильник «Дніпро» вартістю 2000 грн.; кондиціонер LG вартістю 600 грн.; набір італійського посуду вартістю 1500 грн.; DVD плеєр BBK вартістю 600 грн.; телевізор PHILIPS діагональ 54 см. вартістю 2000 грн.; телевізор LIBERTON вартістю 500 грн.; магнітофон ЮПІТЕР вартістю 200 грн.; інструмент «болгарка» вартістю 100 грн.; цепка з золота 585 вагою 54 гр. вартістю 24300 грн.; каблучка і сережки з золота 585 вагою 9 гр. вартістю 4050 грн.. Також зазначила, що домовитись в добровільному порядку з [PERSON] за про порядок поділу та користування спільним майном неможливо, він в категоричній формі відмовляється від розподілу майна мирним шляхом. Спірний автомобіль DADI Smoothing New було придбано у кредит. Весь час гроші по кредиту за автомобіль сплачувала вона, що підтверджується відповідними квитанціями. [PERSON] не давав гроші на погашення кредиту та не цікавився сплачує його вона чи ні. Під час шлюбу [PERSON] особисто без погодження з нею поклав на своє імя на депозитні рахунки у ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти, які подружжя накопичувало спільно, а саме на рахунках 26355619034513 і 26351612427660 у період шлюбу були покладені грошові кошти, що є власністю подружжя, у валюті долару США і знято з них відповідачем за первісним позовом після припинення шлюбу відповідно 26 березня 2014 року 330,58 доларів США та 13 березня 2014 року 780,84 доларів США, всього - 1111,42 доларів США. Просить суд, визнати майно і грошові кошти обєктами спільної сумісної власності подружжя, виділити у власність [PERSON] грошові кошти, що знаходились під час їх шлюбу на депозитних рахунках, відкритих на імя [PERSON] в ПАТ КБ «ПриватБанк» та зняті ним з цих рахунків у сумі 1111,42 доларів США, холодильник «Дніпро» вартістю 2000 грн.; кондиціонер LG вартістю 600 грн.; набір італійського посуду вартістю 1500 грн.; DVD плеєр BBK вартістю 600 грн.; телевізор PHILIPS діагональ 54 см. вартістю 2000 грн.; телевізор LIBERTON діагональ 18 см. вартістю 500 грн.; магнітофон ЮПІТЕР вартістю 200 грн.; інструмент «болгарка» вартістю 100 грн.; грошові кошти у сумі 6000 грн.; цепка з золота 585 вагою 54 гр. вартістю 24300 грн.; каблучка і сережки з золота 585 вагою 9 гр. вартістю 4050 грн. Всього грошових коштів і майна на суму 90529,84 грн. Просила виділити їй у власність автомобіль DADI Smoothing New, 2008 року випуску, кузов/шасі LDB12О3DХ8LJ80255, реєстраційний номер [NUMBER] з належною йому складовою річчю - кришею вартістю 88310,00 грн. та стягнути зі [PERSON] на її користь з врахуванням пропорційності грошову компенсацію різниці вартості присудженого майна. У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про майна подружжя за період перебування у шлюбі. В обґрунтування зустрічних позовних вимог вказав, що він з 2002 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], проживали в одній квартирі з нею і її молодшими сином за адресою: [ADDRESS] та вели спільне домашнє господарство. У квітні 2014 року як подружжя припинили спільне проживання, шлюб розірваний у встановленому законом порядку. За час шлюбу з відповідачем за зустрічним позовом придбали спільне майно і витрачали грошові кошти на капітальний ремонт квартири, що належить [PERSON], а саме встановили міжкімнатні двері натурального дерева у кількості шести штук загальною вартістю 4700 грн.; дверний блок балконний у кількості одна штука вартістю 1773 грн.; віконний блок з підвіконням у кількості одна штука вартістю 1000 грн. та придбали комплект меблі, який складається зі меблевої стінки, дивану і крісел загальною вартістю 6000 грн.; шафу-купе вартістю 4000 грн.; пральну машину CANDY HOLIDAY 186 вартістю 2099,20 грн.; холодильник ARDO AYC 24/12 BA вартістю 2229,70 грн., автомобіль DADI Smoothing New, 2008 року випуску, вартістю 61000,00 грн., автомобіль марки ГАЗ М 1962 року випуску вартістю 17977,57 грн. Зазначає, що протягом шлюбу з [PERSON] з 2007 по 2013 роки з метою уникнення інфляції він придбав золоті вироби вагою 180,60 гр. вартістю 81270 грн. [PERSON] зазначив, що [PERSON] 15 квітня 2014 року власноруч склала розписку, в якій вона не претендує на гараж, автомобіль DADI Smoothing New, 2008 року випуску та на грошові кошти, власником яких є він, а він зобовязався передати у власність [PERSON] і передав їй автомобіль марки ГАЗ М 1962 року випуску з усіма документами, меблі, вікна, шпалери та ключі від квартири за адресою: [ADDRESS], погріб з консервацією, прикраси з золота та срібла, собаку. Однак, оскільки [PERSON] незважаючи на розписку подала позов до суду і вимагає від нього автомобіль DADI Smoothing New, 2008 року випуску, то він вважає розписку недійсною і такою, що не має юридичної сили. Зазначив, що на його імя в інтересах сімї був укладений кредитний договір для споживчих потреб за яким сума боргу за період з 01 січня 2009 по 01 березня 2014 року склала 14229,77 грн., цей борг є спільним боргом подружжя і тому вважає, що сума боргу має бути поділена порівну між ним і [PERSON] у сумі по 8197,00 грн. Також зазначив, що він сплатив за рахунок своїх особистих грошових коштів комунальні послуги, що були спожиті сімєю у квартирі за адресою: [ADDRESS] за період з січня 2005 року по листопад 2008 року у сумі 4638,28 грн. і тому вважає, що ці грошові кошти підлягають поверненню [PERSON] у повному обсязі. Просить суд, визнати зазначене у позовній заяві майно обєктами спільної сумісної власності подружжя, виділити у його власність автомобіль DADI Smoothing New, 2008 року випуску, виділити у власність [PERSON] меблеву стінку, диван і крісла загальною вартістю 6000 грн.; шафу-купе вартістю 4000 грн.; пральну машину та холодильник вартістю 4328,90 грн., золоті ювелірні вироби вартістю 81270 грн., автомобіль марки ГАЗ М 1962 року випуску вартістю 17977,57 грн. та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 300024,70 грн. різниці вартості присудженого майна, визнати кредитні зобовязання за договором № 5457092301360115 спільною сумісністю подружжя, розподілити борг у сумі 14229,77 грн. пропорційно і стягути з з [PERSON] на користь [PERSON] 7114,89 грн. та грошові кошти в сумі 4638,28 грн., списані з ощадної книжки [PERSON] № 915514096. 15 вересня 2015 року, ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, враховуючи, що позовні вимоги є однорідними, випливають з одних спірних правовідносин, повязані між собою, з метою єдності судових рішень, вищевказані позовні заяви обєднані в одне провадження. У судовому засіданні позивачка за первісним позовом- відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] первісні позовні підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові, просили їх задовільнити. Проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечували у повному обсязі. [PERSON] надала суду письмові заперечення та пояснення, відповідно до яких вважає, що правові підстави визнання спільним майном подружжя: дверей з натурального дерева, дверного блоку і віконний блок з підвіконням відсутні, оскільки при здійсненні ремонту квартири зазначені речі стали частиною квартири, як об'єкта нерухомості і в своєму первісному вигляді, як окрема річ перестали існувати. Також вважає, що [PERSON] не надано суду необхідних і допустимих доказів придбання за період шлюбних відносин: комплекту меблів, шафи-купе, пральної машини CANDI та холодильника ARDO. Щодо ювелірних прикрас зазначила, що [PERSON] не надав суду доказів де саме на сьогоднішній день вони знаходяться та з наданих ним документів не вбачається хто є покупцем цих речей. Проте з наданих [PERSON] документів вбачається, що атомобіль ГАЗ М 21, 1962 року випуску є власністю [PERSON] і не надано жодного доказу, що він придбаний за договором купівлі-продажу за спільні кошти подружжя. Вважає, що позивні вимоги щодо стягнення з неї грошових коштів начебто сплачених [PERSON] за комунальні послуги виникають з інших правовідносин і тому не можуть розглядатися у спорі щодо поділу майна подружжя. Також чинним законодавством України не передбачено такого способу захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, як визнання кредитних зобов'язань за договором спільною сумісністю подружжя з розподіленням боргу прапойційно. Враховуючи вищевикладене, просить відмовити в задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Представник [PERSON]-[PERSON] додатково звернувся до суду з заявою про залишення позову без розгляду в частині поділу паєнакопичення щодо гаражу в Обслуговуючому кооперативі гаражно-будівельного кооперативу «Гірник». [PERSON] заявлене клопотання у судовому засіданні підтримала. У судовому засіданні відповідач за первісним позовом-позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник підтримали вимоги зустрічної позовної заяви повністю, посилаючись на обставини викладені у позові, вимоги [PERSON] не визнали в повному обсязі. Представник [PERSON]-[PERSON] пояснила, що спільною сумісною власністю подружжя, зокрема можуть бути: квартири, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші папери, паєнакопичення в кооперативах та інше. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Тому, вимоги щодо визнання кредитних зобовязань за договором та розподілення боргу прапорційно є правомірними та обгрунтованими. Щодо визнання майна, яке придбане для поліпшення житлових умов у квартирі пояснила, що у сімейному праві існує презумпція спільності майна подружжя і вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. Щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів, списаних з ощадної книжки [PERSON] зазначила, що дана книжка є особистою власністю [PERSON], яка була у нього ще до одруження і визначається його приватною власністю, як таке, що придбане до шлюбу. Щодо поділу транспортних засобів DADI Smoothing New та ГАЗ М 21, пояснила, що з моменту придбання автомобілю DADI Smoothing New, [PERSON] постійно користується ним, підтримує його справний стан, витрачає кошти на його ремонт і тому правильним буде при поділі майна подружжя залишити автомобіль у його власності. А автомобіль ГАЗ М 21, факт наявності якого [PERSON] навмисно скриває, придбаний за період шлюбу, залишити у її користуванні. Вважає, що грошові кошти, які були на депозитах, накопичувалися та були зняті у період шлюбу, тому їх поділ є недоцільним та непоґрунтованим. А золоті вироби залишились у користуванні [PERSON]. Тому просить у первісному позові відмовити у повному обсязі, а вимоги зустрічного позову задовільнити. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] його вітчим. При спільному проживанні у них був холодильник «Дніпро» та кондиціонер «LG», але після розірвання шлюбу [PERSON] їх забрав. Також після того, як [PERSON] пішов від матері, зник посуд. Особисто свідок не бачив, як вітчив забирав речі, але знайомі бачили, як він їх виносив і усе розповіли йому. Усе майно, що мати перерахувала у позові, усе він забрав. Окрім того, при спільному проживанні з матір'ю, [PERSON] користувався належною свідку кредитною карткою, тому за все платив свідок. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що при спільному проживанні у [PERSON] та [PERSON] він був у них вдома. Бачив гарний ремонт, холодильник бачив, кондиционер не бачив, мобуть вони його придбали потім. Посуду не бачив, може він знаходився у серванті, тому не помітив. Також бачив DVD. Куди [PERSON] переїхав від [PERSON] він не знає, з ним давно не спілкується. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знайомий як зі [PERSON] так і зі [PERSON]. [PERSON] його сестра. Часто був у неї в гостях, бачив холодильник «Дніпро», знає, що хтось запропонував їм купити його б/у, також підвіконний невелий кондиціонер бачив, як його придбали не знає. Бачив пральну машину, два телевізори та бабінний магнітофон. Після того як вони розійшлись, теж приходив до [PERSON] в гості, деяких речей вже не було. У [PERSON] було дуже багато золота, їх матір їй подарувала. Холодильник «Ардо» залишився у сестри, на пральну машину не звертав уваги, а двох телевізорів не було. Разом вони робили ремонт у квартирі, дійсно поставили двері та вікна, які на сьогоднішній день там і стоять. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона мати [PERSON]. Розлучився її син приблизно три роки тому. Після розлучення син мешкав у гаражі. Декілька разів була у подружжя вдома, знає, що син купува м'які меблі та шафи у кімнату. Після розлучення нічого у [PERSON] не забирав, пішов без нічого. Знає, що автомобіль «ГАЗ» залишився у [PERSON], а інший автомобіль з кузовом залишилася у сина. Вони обидва працювали і купували усе разом. Знає, що кредит на машину брав син, він його і платив, а на кого вона оформлена не знає. Син розповідав, що ще вони разом купували золото. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знайомий як зі [PERSON] так і зі [PERSON]. Зі [PERSON] знайомий давно з 1986 року.До подружжя заходив у гості. Свідок гарний спеціаліст по ремонту сантехніки, тому допомагав їм робити ремонт. Він замінював їм труби, систему опалення, потім допомагав встановлювати вхідні двері, балкон ремонтували. Вікна не міняли, лише привели їх до ладу. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що у газеті «Звезда» прочитав об'яву про продаж автомобілю «Волга», зателефонував, зустрівся з чоловіком (це був [PERSON]М.) та купив машину за 12\~000,00 гривень. Оформили довіреність, гроші свідок сняв зі своєї картки, але [PERSON] запропонував з'їздити з ним до автосалону «Чері». В автосалоні [PERSON] оформив документи на купівлю серебристого автомобілю з кузовом, і свідок передав гроші у сумі 12\~000,00 гривень робітнику салона. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знайомий з [PERSON]. Вони сусіди по гаражам. Два рази він допомагав [PERSON] перевозити меблі до квартири, де він мешкав з жінкою. Допомогав перевозити диван і два кресла, але до квартири не заходив, допоміг донести лише до дверей. Гроші за меблі [PERSON] передавав особисто в присутності свідка. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він особисто подарував [PERSON] старий холодильник та віконний кондиционер. Холодильник «Норд», а кондиціонер «Лібертон», але в назвах він не впевнений. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, проаналізувавши обставини справи та давши оцінку доказам, наданих в їх обґрунтування, суд вважає, що вимоги первісного позову [PERSON] до [PERSON] [PERSON] про поділ майна при розірванні шлюбу та вимоги зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя за період перебування у шлюбі необхідно задоволенити частково. Суд приходить до даного висновку з огляду на наступне. Відповідно до ст. 8 ЦПК України в редакції 2005 року, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Відповідно до\~ст.31 ЦПК України\~крім прав та обов'язків, визначених у\~ст.27 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. Проаналізувавши зазначені норми ЦПК України, суд вважає, що первісна позовна правомірно уточнена, а зустрічний позов правомірно заявлений, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 31 ЦПК України. В судовому засіданні представник [PERSON]-[PERSON] звернувся до суду з заявою про залишення позову без розгляду в частині поділу поєнакопичення щодо гаражу в Обслуговуючому кооперативі гаражно-будівельного кооперативу «Гірник». На підставі п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд вважає можливим позовні вимоги в частині поділу паєнакопичення щодо гаражу в Обслуговуючому кооперативі гаражно-будівельного кооперативу «Гірник», залишити без розгляду. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 214 ЦПК України, п. 12 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 Про судове рішення у цивільній справі, під час ухвалення рішення суд вирішує ряд питань, в тому числі і питання: які правовідносини сторін випливають із встановлених судом обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 27 вересня 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис № 688, що підтверджується копією свідоцтва. 05 березня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, ро що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено актовий запис № 28, копія свідоцтва долучена до матеріалів справи. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі СК України), майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 3 ст. 61 СК України передбачено, що якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то майно, яке отримано за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За положеннями\~\~ч. 3\~ст.368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до\~ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.\~Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Правильність застосування норм законів при врегулюванні спору щодо поділу майна подружжя викладено у\~\~постанові Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі Постанова). П. 23 Постанови визначено, що вирішуючи\~\~спори\~\~між\~\~подружжям\~\~про\~\~майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час\~\~його придбання.\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнанню об"єктом спільної сумісної власності та розподілу підлягає лише автомобіль DADI SMOOTHING, державний номер [NUMBER], сірого кольору, 2008 року випуску, кузов/шасі LDB1203DX8LJ80255, двигун JM491QME08493A. Зазначений автомобіль був придбаний 18 березня 2008 року, тобто в період шлюбу, за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11311578000. Заборгованність погашена у повному обсязі. Сплата коштів чи [PERSON], чи [PERSON] в погашення боргу по договору не впливає на режим майна, придбаного в шлюбі, оскільки не доведено, хто саме сплачував заборгованість, тому, суд застосовує положення ст.65 СК України, згідно з якою договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї, таким чином, дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого в шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за кредитом. В даному випадку судом встановлено, що спірне майно придбане в шлюбі і кредитні кошти отримані в інтересах сім'ї. Ні [PERSON], ні [PERSON] не надали своєї згоди на отримання грошової компенсації за автомобіль DADI Smoothing New, 2008 року випуску, кузов/шасі LDB12О3DХ8LJ80255, реєстраційний номер [NUMBER] і кожен з них вимагає виділити цей автомобіль у свою власність. Ні [PERSON], ні [PERSON] не внесли попередньо відповідну грошову суму компенсації за автомобіль DADI Smoothing New, 2008 року випуску, кузов/шасі LDB12О3DХ8LJ80255, реєстраційний номер [NUMBER] на депозитний рахунок суду. Відповідно до п. 25 Постанови вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні і залишає майно у їх спільній частковій власності. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, оскільки ані [PERSON], ані [PERSON] не були внесені відповідні грошові суми на депозитний рахунок суду, в рахунок компенсації за частку автомобілю, необхідно визнати автомобіль DADI SMOOTHING, державний номер [NUMBER], сірого кольору, 2008 року випуску, кузов/шасі LDB1203DX8LJ80255, двигун JM491QME08493A об"єктом їх спільної сумісної власності та визнати за ними ідеальні частки по ? частині. Судом встановлено, що автомобіль ГАЗ М21 1962 року випуску, шасі № 201854, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер 82727АН зареєстрований Криворізьким МРЕВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області 22.02.2002 року, свідоцтво про реєстрацію ТЗ ЯАА № 637547, з 22.02.2002 року по 15.04.2014 року належав гр. [PERSON], тому розподілу не підлягає. Що стосується іншого майна і грошових коштів заявлених позивачами за первісним і зустрічним позовами, то відмовляючи у задоволенні позовів у цій частині, суд виходить з наступного. Сторони не довели суду за допомогою належних і допустимих доказів ті обставини, що пральна машина CANDY HOLIDAY 186 вартістю 2099,20 грн., холодильник ARDO AYC 24/12 BA вартістю 2229,70 грн., холодильник «Дніпро», кондиціонер LG, набір італійського посуду, DVD плеєр BBK, телевізор PHILIPS діагональ 54 см., телевізор LIBERTON діагональ 18 см., магнітофон ЮПІТЕР, інструмент «болгарка», грошові кошти у сумі 6000 грн., цепка з золота 585 вагою 54 гр., каблучка і сережки з золота 585 вагою 9 гр., були придбані за спільні кошти подружжя і тому належали до спільно нажитого майна подружжя, а також, що ці речі були наявні на час припинення спільного ведення подружжям господарства, не довели суду джерела і час\~\~придбання кожної з зазначених речей і грошових коштів. Міжкімнатні двері натурального дерева 6 шт., дверний блок балконний 1 шт., віконний блок з підвіконням - 1 шт. під час спільного ведення господарства подружжям були встановлені у конструкції квартири, що належить [PERSON] на праві приватної власності, що у будь якому випадку унеможливлює їх визнання відокремленим рухомим майном. Позивач за зустрічним позовом не довів суду за допомогою належних і допустимих доказів ті обставини, що за спільні кошти подружжя були придбані та були наявними на час припинення спільного ведення господарства подружжям рухомі речі, а саме комплект меблів, який складається зі стінки, дивану і крісел, золоті вироби вагою 180,6 гр., не довів суду джерела і час\~\~придбання кожної з зазначених речей Судом встановлено, що відповідно до розписки від 10.06.2013 [PERSON] зобовязався сплатити грошові кошти у сумі 4000 грн. [PERSON] за придбання ним шафи-купе. В цій розписці є відмітка про отримання [PERSON] грошей у повному обсязі. Розписка, як документ, що підтверджує укладення договору повинна містити в собі визначені законом і сторонами істотні умови правочину. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо визнання шафи-купе обєктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] вказав, що між ним та [PERSON] 10.06.2013 виникли правовідносини щодо купівлі-продажу шафи-купе, на підтвердження чого надана розписка від 10.06.2013 про зобовязався [PERSON] сплатити грошові кошти [PERSON] у сумі 4000 грн., проте всупереч вимогам ч.3 ст. 639, ст. 655 ЦК України зазначена розписка не підписана [PERSON]. Відмітка зроблена [PERSON] 10.07.2013 року про отримання грошей у повному обсязі не містить інформації яку суму грошових коштів отримала [PERSON] і за що. Таким чином, суд вважає, що нема правових підстав вважати, що 10.06.2013 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу шафи-купе вартістю 4000 грн. і що шафа-купе набула статусу обєкта спільної сумісної власності подружжя. Сторони не довели суду за допомогою належних і допустимих доказів ту обставину, що за спільні кошти подружжя були придбані та були наявними на час припинення спільного ведення господарства подружжям рухомі речі, а саме комплект меблів, який складається зі стінки, дивану і крісел та золоті вироби вагою 180,6 гр.. Відмовляючи у задоволені позовних вимог за зустрічним позовом щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 4638,28 грн. у якості компенсації за сплачені ним у 2005 році комунальні послуги виробникам комунальних послуг за рахунок його особистого майна суд виходить з того, що [PERSON] не довів суду за допомогою належних і допустимих доказів, що належні йому на праві власності грошові кошти у сумі 4638,28 грн. були передані безпосередньо [PERSON]. Судом встановлено, що ці грошові кошти за вільним волевиявленням [PERSON], який користувався послугами виробників комунальних послуг проживаючи з 2002 року у квартирі за адресою: [ADDRESS], перейшли у власність виробників комунальних послуг як плата за надані комунальні послуги і тому немає правових підстав стягувати зазначені грошові кошти з [PERSON]. Відмовляючи у задоволені позовних вимог щодо визнання кредитних зобовязань за договором спільною сумісністю подружжя, зокрема грошових коштів в іноземній валюті у сумі 1111,42 доларів США, та розподілення боргу за договором № 5457092301360115 пропорційно і стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] ? частини боргу за цим договором, суд виходить з того, що відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Чинне законодавство України не передбачає такого способу захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, як визнання кредитних зобовязань за договором спільною сумісністю подружжя та розподілення боргу [PERSON] перед відповідним банком між ним і [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги первісного позову [PERSON] до [PERSON] [PERSON] про поділ майна при розірванні шлюбу та вимоги зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя за період перебування у шлюбі необхідно задоволенити частково. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені сторонами судові витрати по справі, у зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог кожного, залишити за сторонами.

Outcome: dismissed