Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

у травні 2015 року публічне акціонерне товариство «[PERSON] Розвитку» (далі ПАТ «ВБР», банк, позивач) звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить постановити рішення про солідарне стягнення з відповідачів 158 660,29 грн. заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 02 вересня 2013 року між ПАТ «ВБР» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №IKAPNAIG.162292.001, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 174 741 грн. на термін до 01 вересня 2020 року, зі сплатою 15,5% річних, а також позичальник сплачує банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,20% від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. Період сплати з «01» по «10» число кожного місяця та погашення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту. Банк виконав свої зобовязання у повному обсязі, а відповідач [PERSON] свої зобовязання по своєчасному та повному погашенні кредиту не виконує. Відповідно до п.4.2.1 кредитного договору [PERSON] зобовязувалася здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та комісії, також виконувати всі свої зобовязання у повному обсязі та у строки, передбачені кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між ПАТ «ВБР» та [PERSON] 02 вересня 2013 року укладено договір поруки №РХ029031.162300.001, згідно якого [PERSON] поручився перед ПАТ «ВБР» за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Відповідно до п.2 Договору поруки [PERSON] відповідає перед позивачем за виконання зобовязань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і [PERSON], включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно з п.4 договору поруки у випадку невиконання [PERSON] будь якого зобовязання за кредитним договором, [PERSON] та [PERSON] відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Відповідачам направлялися повідомлення з вимогою достроково повернути суму заборгованості за кредитним договором у 30 денний строк. Вимоги, зазначені у повідомленнях відповідачі не виконали, хоча були проінформовані про прострочену заборгованість та подальші дії банку в разі непогашення заборгованості згідно кредитного договору. Оскільки відповідачі зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконали, допустили заборгованість, яка разом з відсотками, пенею складає 158 660,29 грн., а тому банк вимушений звернутись в суд. Представник позивача в судове засідання не зявився та подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги, просить суд розглядати справу у його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у їх відсутності, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 02 вересня 2013 року між ПАТ «ВБР» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №IKAPNAIG.162292.001, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 174 741 грн. на термін до 01 вересня 2020 року, зі сплатою 15,5% річних, а також позичальник сплачує банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,20% від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. Погашення заборгованості повинно було здійснюватись в порядку та в строки, визначені умовами договору. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 599 цього ж Кодексу передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала та допустила заборгованість, яка складає 158 660,29, з яких: 149 741,82 грн. заборгованість за кредитом, 3064,13 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 1104,62 грн. поточна заборгованість за процентами, 3,06 грн. прострочена заборгованість за процентами, 4746,66 грн. сума пені. Крім того, судом встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між ПАТ "ВБР" та відповідачем [PERSON] 02 вересня 2013 року укладено договір поруки №РХ029031.162300.001. Відповідно до п.2 Договору поруки поручитель [PERSON] відповідає перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором у тому розмірі, що і відповідач [PERSON], включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно п.6 Договору поруки у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід солідарно стягнути в доход держави судові витрати.

Outcome: approved