Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просила зняти арешт з квартири [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON], що накладений постановою ВДВС Васильківського МРУЮ Київської області № 570/3 від 26 травня 2009 року на підставі ухвали Замостянського районного суду м. Вінниці б/н від 01 березня 2004 року. Вказуючи на те, що вона будучи власником квартири [ADDRESS]не може реалізувати належне їй право власності, в зв'язку із накладенням на підставі ухвали Замостянського районного суду м. Вінниця від 01 березня 2004 року відділом ДВС Васильківського МРУЮ арешту на вказане майно. Оскільки відповідачем 30 грудня 2009 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в порядку п. 4 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», проте арешт з майна не знято, позивачка вимушена звернутися до суду із даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач 30 вересня 2015 року надіслав до суду заяву про можливість слухання справи за відсутності його представника, при вирішенні спору покладається на думку суду (а.с.26). Треті особи, будучи належно повідомленими про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилися (а.с.32, 33). Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення № 196 від 29 липня 1996 року на праві приватної власності належить трикімнатна квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] виданим 25 квітня 2007 року Васильківським міським головою, зареєстрованим в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 25 квітня 2007 року, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Васильківського МБТІ № 14360689 від 25 квітня 2007 року, реєстраційний номер 1864891, номер запису 3 в книзі 2-20 (а.с.8-9). Ухвалою судді Замостянського районного суду м. Вінниця від 01 березня 2004 року, б/н, за результатом розгляду заяви [PERSON], накладено арешт на квартиру [ADDRESS] та на інше майно [PERSON] (а.с.20). 22 вересня 2004 року 10:17:00 за № 1320606 на підставі ухвали, б/н, 01 березня 2004, Замостянського районного суду м. Вінниця, та 09 червня 2009 року 13:45:51 за № 8785540 на підставі постанови, 570/13, 26 травня 2008, ВДВС Васильківського МРУЮ, зареєстровано обтяження на все майно [PERSON], зокрема на квартиру, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на запиту органу державної влади № 34940976 від 17 лютого 2012 року (а.с.21). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 18 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції в Київській області, актовий запис № 387 (а.с. 10). Листом вих. № Н.03-11 від 15 жовтня 2015 року в.о. начальника ВДВС Васильківського МРУЮ повідомив про те, що 30.12.2009 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в порядку ст. 40 п.4 ЗУ "Про виконавче провадження" та про знищення виконавчих проваджень за якими було накладено арешт на майно позивачки (а.с.34). Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 серпня 1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» встановлено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами у справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про знаяття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі) якому була надіслана для виконання постанова про накладенння арешту на майно боржника. Згідно вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїммайном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положенням ст. 321 ЦК України, встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За вимогами ст. 608 ЦПК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони підтверджені належними доказами, що свідчать про належність на праві приватної власності нерухомого майна саме позивачці, а не боржникові [PERSON], зобов'язання якого в зв'язку із смертю припинені, а тому позовні вимоги підлягают до задоволення. Враховуючи викладене,

Outcome: approved