Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою, посилаючись на те, що в грудні 2003 року, батько заявника - [PERSON] , [INFO] , після сварки з мамою, забравши всі речі та документи виїхав у невідомому напрямку і до цього часу не повертався, місцезнаходження його також не відомо. Заявник навчається у ДНЗ «Херсонське вище професійне комерційне училище» на денному відділені в групі ККТ-33, згідно наказу про зарахування №02-3-УДЗ від 28.08.2017року, починаючи з 01.09.2017 року по 19.01.2021 рік. Тобто увесь тягар батьківства опинився на матері заявника. У зв`язку з втратою батька, заявник з 08.11.2005 року та по 30.06.2019 рік перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримував пенсію по втраті годувальника. Допомогу на проживання [PERSON] отримував від держави до 18 років. На сьогоднішній день Головним управлінням пенсійного фонду України виплати припинені у зв`язку з повноліттям. Для продовження отримання грошової допомоги по втраті годувальника з Пенсійного фонду України заявнику необхідно надати документи підтверджуючи факт оголошення батька померлим та отримання свідоцтва про смерть. Батько заявника після непорозумінь з матір`ю з грудня 2003 року пішов з дому у невідомому напрямку і не повернувся. З цього часу, більше 16 років, за місцем постійного проживання останній не з`являвся, відомості про місце його перебування відсутні. Розшук [PERSON] , СВ Дніпровським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області результатів не дало, останнього оголошено в розшук, проте місце його перебування працівникам міліції на заяву матері [PERSON] встановити не вдалося. Остання була вимушена звернутися до суду з вимогою визнати безвісно відсутнім. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 07.11.2005 року було встановлено відсутність відомостей про місце знаходження батька заявника - [PERSON] , [INFO] , протягом встановленого законом часу, що дає можливість визнати його безвісно відсутнім. Рішення набрало законної сили 17.11.2005 року. З 17.11.2005 року по день звернення до суду з позовом про оголошення фізичної особи померлою ніхто не звертався до суду для спростування обставин. У зв`язку з викладеним, заявник просив оголосити [PERSON] , [INFO] , померлим. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.11.2019 року відкрито провадження у справі. Заявник в судовому засідання заяву підтримав повністю, просив її задовольнити. В останнє судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не обґрунтована та не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №425, складеного 11.07.2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 07.11.2005 року визнано [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім. Згідно довідки №628 від 27.06.2019 року, виданої ДНЗ «Херсонське вище професійне комерційне училище», [PERSON] навчається у ДНЗ «Херсонське вище професійне комерційне училище» на денному відділенні в групі ККТ-33, наказ зарахування №02-3-УДЗ від 28.08.2017 року. Термін навчання 3 роки 5 місяців, з 01.09.2017 року по 19.01.2021 року. Курс ІІ, професія «Кухар - кондитер». Відповідно до довідки від 31.10.2019 року №3949, [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області і отримує пенсію по втраті годувальника на утримання [PERSON] з 08.11.2005 року по 30.06.2019 року за безвісті зниклого [PERSON] . Згідно інформації Управління державної міграційної служби України в Херсонській області, за наявними обліками відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Херсонській області [PERSON] , [INFO] , станом на 13.07.2020 року значиться зареєстрованим з 06.10.1998 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації, наданої ГУПФ України в Херсонській області, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування по особі [PERSON] страхові внески у 2007 році нараховувалися страхувальником «Укпостачбуд» за період з січня по березень. За період з квітня 2007 року по травень 2020 року інформація в реєстрі відсутня. Листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, повідомлено, що відомостей про перетинання державного кордону громадянином [PERSON] , [INFO] , у період з 22.10.2015 року по теперішній час (період, за який зберігається інформація) в базі даних не виявлено. Згідно повідомлення ГУНП в Херсонській області від 26.08.2020 року №2029/9/01/4-20, здійснено перевірку [PERSON] , [INFO] , щодо притягнення до кримінальної відповідальності за автоматизованими обліками УІАП ГУНП в Херсонській області та ДІ МВС України, станом на 26.08.2020 року наявності судимості відносно [PERSON] , [INFO] , відсутні. За даними інформаційними підсистеми «Адмінпрактика» інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» наявна інформація про накладення стягнення на [PERSON] , [INFO] , за ст.173 КУпАП 06.03.2015 року, у вигляді штрафу в сумі 51 грн. Постановою Дніпровського районного суду м.Херсона від 06.03.2015 року за скоєне правопорушення в межах санкції ст.173 КпАП України, накладено на правопорушника - [PERSON] , [INFO] , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51,00 грн. З зазначеної постанови вбачається, що правопорушника притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП за вчинення [PERSON] , [INFO] , хуліганських дій в кафе "Роза" по вул.13 Східна, 2 м.Херсона 21.01.2015 року близько 15-20 годині. Крім цього, [PERSON] був присутнім в судовому засіданні 06.03.2015 року під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та визнав себе винним, при встановленні судом особи, зазначив, що мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісті, або обставини, що дають підстави припускати її загибель від нещасного випадку. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз`яснено у 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну - правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, дає підстави дійти висновку про відсутність між заявником та особою, якою він просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме з метою реалізації права на отримання допомоги на навчання по втраті годувальника. Відповідно до ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд, даючи законну та правову оцінку доказам по справі, судом встановлено, що заявником не доведено обставин та не надано об`єктивних даних, які б давали суду беззаперечні підстави зробити вірогідне припущення про смерть громадянина [PERSON] . Крім того, вказані заявником обставини спростовуються матеріалами справи, оскільки судом встановлено, що [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності у 2015 році, має місце проживання у м.Херсоні та був присутнім при розгляду справи, тому підстав для оголошення цієї фізичної особи померлою відсутні. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , які зазначили про відсутність відомостей про місце перебування [PERSON] , не спростовують встановленя судом обставини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження обставин які б давали достатні підстави для задоволення вимог про визнання [PERSON] померлим, у зв`язку з чим подана заява задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed