Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01.10.08 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (Кредитор), [PERSON] (Поручитель) та ТзОВ «Інвестиції і консалтинг» (Боржник) укладено договір поруки за умовами якого Поручитель поручається перед Кредитором Боржника за виконання ним в повному обсязі зобов'язань, що випливають з Кредитного договору № 39/08 від 24.09.08. Стверджує, що Боржник в порушення умов п. 2.3. кредитного договору не виконав зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредиту. У зв'язку з цим, позивач звернувся з вимогою до відповідача, про погашення заборгованості, що виникла за кредитним договором в порядку поруки, в сумі 37937684,57 грн. На підтвердження такого звернення, надає копію вимоги від 21.01.13, адресованої відповідачу та копію вкладення в цінний лист. У зв'язку із наведеним, на підставі договору поруки від 01.10.08, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 37937684,57 грн., що виникла з кредитного договору від 24.09.08 № 39/08. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Стверджує, що не є поручителем за зобов'язаннями ТзОВ «Інвестиції і консалтинг» перед позивачем. Отже, у відповідача немає зобов'язань перед позивачем, в тому числі щодо погашення зобов'язання за ТзОВ «Інвестиції і консалтинг», яке виникло з кредитного договору № 39/08 від 24.09.08, укладеного ТзОВ «Інвестиції і консалтинг» з ПАТ «ВіЕйБі Банк». Порука за договором поруки укладеним з ПАТ «ВіЕйБі Банк» є припиненою. Третя особа - ТзОВ «Інвестиції і консалтинг» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, з мотивів, викладених у письмовому відзиві, який надано суду. Відповідно до ухвали Трускавецького міського суду від 15.07.2014 року розгляд справи зупинявся до вирішення справи № 457/800/14-ц за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиції і консалтинг» та Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання недійсним одностороннього правочину та визнання поруки припиненою. Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 03 березня 2016 року, зазначений позов задоволено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2016 рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 03 березня 2016 року в частині вимог про припинення договору поруки на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України залишено в силі. Ухвалою Трускавецького міського суду від 28 жовтня 2016 року провадження у справі поновлено. Розгляд справи неодноразово відкладався в зв'язку з неодноразовими неявками позивача та за його клопотаннями. У судові засідання в режимі відеоконференції 11.01.2017, 22.02.2017, 07.03.2017 позивач не з'явився про причини неявки суду не повідомив. При цьому, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку (судові повістки надсилалися за місцем реєстрації). Ухвалою Трускавецького міського суду від 13.04.2017 явка позивача в судове засідання була визнана обов'язковою. В судове засідання від 16.05.2017 року позивач не з'явився, причини неявки суду не повідомив, а тому відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК України, заслухавши думку представника відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 24.09.08 між ПАТ «ВіЕйБі Банк», ТзОВ «Інвестиції і консалтинг» та [PERSON] укладено договір поруки, за яким позивач виступив кредитором, а відповідач - поручителем. Вказаний договір поруки було переукладено 01.10.08 (зі змінами і доповненнями), та викладено в новій редакції договором про внесення змін до договору поруки № 4 від 17.08.12 (Договір поруки). Згідно договору поруки, відповідач поручився перед позивачем за виконання ТзОВ «Інвестиції і консалтинг» в повному обсязі зобов'язань, що випливають з Кредитного договору № 39/08 від 24.09.08, укладеного позивачем (кредитор за кредитним договором) з ТзОВ «Інвестиції і консалтинг» (позичальник за кредитним договором). Позивач виконував свої зобов'язання за Кредитним договором. Згідно п. п. 1.1.4., 1.1.5. кредитного договору, надання кредиту здійснювалось окремими частинами (траншами). На підтвердження факту надання кредитних коштів, до справи долучено виписку по особових рахунках боржника. Починаючи з листопада 2012 року мало місце порушення боржником кредитного договору, яке полягало у неповерненні належних до сплати частин кредиту. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається із позовної заяви, заборгованість ТзОВ «Інвестиції і консалтинг» перед позивачем за основним зобов'язанням склала 37937684,57 грн. Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи про банкрутство ТзОВ «Інвестиції і консалтинг», долучених відповідачем, в 2014 році Господарським судом Львівської області порушено провадження у справі № 914/2645/14 про банкрутство ТЗОВ «Інвестиції і консалтинг». Постановою від 09.12.14 товариство визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.09.15 у справі № 914/2645/14 затверджено звіт ліквідатора, а ТзОВ «Інвестиції і консалтинг» (бульвар Ю. Дрогобича, буд. 2, м. Трускавець, Львівська область, 82200; код ЄДРПОУ 32323202) ліквідовано. З ухвали також вбачається, що за результатами продажу майна боржника, ПАТ «ВіЕйБі Банк», який виступив кредитором у справі, відшкодовано 4930935,61 грн. заборгованості. Крім того, ухвалою вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ТзОВ «Інвестиції і консалтинг» на суму 48895114,65 грн., визнано погашеними. Також усі вимоги кредиторів ТзОВ «Інвестиції і консалтинг», які не були заявлені у встановлений Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» строк або відхилені господарським судом, визнано погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про не доведеність існування заборгованості ТзОВ «Інвестиції і консалтинг» перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» (основного зобов'язання), та необґрунтованість розміру такої заборгованості. Пунктом 2.1. договору поруки (в редакції договору про внесення змін № 4 до договору поруки від 17.08.2012 року) передбачено, що поручитель зобов'язується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед кредитором, погасити заборгованість протягом 10 днів з моменту отримання повідомлення кредитора про невиконання боржником своїх зобов'язань, заборгованість по кредитному договору, а саме: погасити основну суму кредиту, погасити суму процентів згідно з кредитним договором, погасити суми штрафних санкцій. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд приходить до висновку, що зобов'язання відповідача, як поручителя виконати зобов'язання за боржника, виникає за умови повідомлення поручителя кредитором про наявність такого порушення, в порядку визначеному договором поруки. Позивач зазначає, що ним було направлено цінним листом № 0315035464159 на адресу поручителя вимогу № б/н від 25.01.2013 року, якою повідомлено поручителя (відповідач) про невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором. Копію повідомлення від 25.01.2013, а також опис вкладення у цінний лист № 0315035464159 додано до позовної заяви. Однак, в матеріалах справи відсутні оригінали вказаних документів. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЦПК України, Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Судом за клопотанням відповідача було долучено матеріали справи № 457/800/14-ц за позовом [PERSON] до ТзОВ «Інвестиції і консалтинг» та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання недійсним одностороннього правочину та про визнання поруки припиненою. При цьому, в матеріалах справи № 457/800/14-ц (том 2, аркуш справи 5) знаходиться лист ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 28.09.15 вих. № 11/2-31767 адресований Трускавецькому міському суду, яким банк повідомляє суд про відсутність оригіналу опису вкладення у цінний лист № 0315035464159. Абз. 27 п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.09 N 270, визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). З аналізу зазначеної норми вбачається, що розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку, проте він не дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення і не містить повної адреси одержувача. Водночас п 61. Правил надання послуг поштового зв'язку, передбачає, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. З огляду на викладене, належним доказом надіслання відповідних документів є лише опис вкладення разом з розрахунковим документом. За таких обставин, суд вважає не доведеним факт повідомлення кредитором поручителя (відповідач) про порушення основного зобов'язання, яке договором поруки визначено умовою виникнення у поручителя обов'язку виконати зобов'язання за боржника. Окрім того, слід наголосити, що відповідно до ст. 553 ЦК України, порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Порука має акцесорний (додатковий) характер тобто вона не може існувати самостійно без основного зобов'язання. Згідно імперативних норм ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Як зазначалося вище, в 2014 році Господарським судом Львівської області порушено провадження у справі про банкрутство ТЗОВ «Інвестиції і консалтинг». Постановою від 09.12.14 товариство визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.09.15 у справі № 914/2645/14 ТзОВ «Інвестиції і консалтинг» (бульвар Ю. Дрогобича, буд. 2, м. Трускавець, Львівська область, 82200; код ЄДРПОУ 32323202) ліквідовано. Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 27.10.15 № 21355024, 20.10.15 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців було внесено запис за № 14181170028000174 про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиції і консалтинг». Відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється, зокрема, ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Отже, в силу норм ч. 1 ст. 609 ЦК України, припинились усі зобов'язання ТзОВ «Інвестиції і консалтинг», в тому числі і зобов'язання за кредитним договором №39/08 від 24.09.08 укладеним ТзОВ «Інвестиції і консалтинг» з ПАТ «ВіЕйБі Банк», виконання якого було забезпечено порукою. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Як вбачається із правового висновку щодо застосування норми права, який міститься у постанові Верховного Суду України від 07.11.12 у справі № 6-129 цс 12, за змістом ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, за якого в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язальних правовідносин поруки, з припиненням яких втрачає чинність договір поруки. Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що за відсутності основного зобов'язання, право вимоги кредитора (позивача) є припиненим. Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Згідно п. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 03.03.16 у справі № 457/800/14-ц за позовом [PERSON] до ТзОВ «Інвестиції і консалтинг», ПАТ «ВіЕйБі Банк» про визнання недійсним одностороннього правочину та визнання поруки припиненою, зокрема, визнано припиненим Договір поруки від 24.09.08 переукладений 01.10.08 із внесеними змінами та доповненнями, в редакції Договору про внесення змін № 4 до Договору поруки від 17.08.12, укладений між [PERSON], ТзОВ «Інвестиції і консалтинг» та ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно якого [PERSON] поручився за виконання ТзОВ «Інвестиції і консалтинг» зобов'язань за кредитним договором №39/08 від 24.09.08 року укладеним ТзОВ «Інвестиції і консалтинг» з ПАТ «ВіЕйБі Банк». Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.16, який переглядав справу № 457/800/14-ц в касаційному порядку, вказане рішення Трускавецького міського суду Львівської області залишено в силі в частині вимог про припинення договору поруки на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 349 ЦПК України, рішення і ухвала суду касаційної інстанції набирають законної сили з моменту їх оголошення. Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання. Таким чином, як встановлено в рішенні Трускавецького міського суду Львівської області від 03.03.16 у справі № 457/800/14-ц Договір поруки укладений Відповідачем з Позивачем та ТзОВ «Інвестиції і консалтинг», є припиненим з 07.12.16. Відтак, є припиненими взаємні зобов'язання сторін договору поруки, в тому числі, обов'язок поручителя (відповідач) виконати зобов'язання за боржника та кореспондуюче йому право кредитора (позивач), вимагати такого виконання. В силу приписів ст. 61 ЦПК України, вказані обставини, які встановлено судовим рішенням, не потребують повторного доказування та мають бути взяті судом до уваги при вирішенні спору. За таких умов, суд погоджується із твердженням відповідача про те, що станом на момент винесення рішення відповідач не є поручителем за зобов'язаннями ТзОВ «Інвестиції і консалтинг» перед позивачем. А отже, у відповідача немає зобов'язань перед позивачем, в тому числі про погашення зобов'язання за ТзОВ «Інвестиції і консалтинг», яке виникло з кредитного договору № 39/08 від 24.09.08, укладеного ТзОВ «Інвестиції і консалтинг» з ПАТ «ВіЕйБі Банк». Підсумовуючи викладене вище, суд звертає увагу на те, що позивачем належним чином не доведені обставини, які є визначальними для доказування предмету спору, зокрема не обґрунтовано момент виникнення зобов'язань Відповідача за договором поруки, враховуючи недоведеність факту повідомлення поручителя про порушення основного зобов'язання, а також не доведено наявність та реальний розмір грошових зобов'язань із врахуванням факту банкрутства Боржника. Порука є припиненою, з підстав припинення основного зобов'язання та порушення строку звернення з вимогою до поручителя. Факт припинення поруки встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Таким чином, під час судового розгляду судом встановлено декілька обставин, кожна із яких окремо є достатньою для відмови в позові в повному обсязі.

Outcome: dismissed