Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до державного підприємства спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство «Демидівський держспецлісгосп» (далі ДПСЛАП «Демидівський держспецлісгосп») про стягнення недорахованої суми одноразової винагороди. В обгрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказав, що 29.10.2014 року його було призначено на посаду директора ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» на період до 23.01.2015 року згідно штатного розпису за контрактом. 23.01.2015 року трудовий договір зі [PERSON]К було припинено за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію згідно статті 38 Кодексу Законів про працю. При виході на пенсію позивачу не було нараховано та невиплачено одноразову винагороду у розмірі двох посадових місячних окладів, що становить 8\~672 гривні, яка була передбачена умовами контракту. Позивач [PERSON]К вважає, що дані кошти необхідно стягнути з відповідача ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп». Позивач [PERSON] суду пояснив, що з 2004 року по січень 2015 року працював на посаді директора ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» в селі Вовковиї Демидівського району Рівненської області за контрактом. Відповідно до контракту, укладеного ним з Державним агентством лісових ресурсів України, колективного договору, укладеного між адміністрацією державного підприємства та профспілковою організацією працівників, йому необхідно було виплатити винагороду, у звязку з виходом на пенсію, в сумі 8\~762 гривні. Бухгалтерією підприємства дана сума коштів не була йому нарахована та, відповідно, невиплачена. Головний бухгалтер ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» [PERSON] повідомила йому, що виплату винагороди заборонили із управління в Рівному. Позивач звертався, щодо виплати йому одноразової винагороди, до голови комісії по реорганізації ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» [PERSON], але результатів це не дало. Виплата позивачу одноразової винагороди в сумі 8\~762 гривні, передбачена умовами колективного договору, укладеного між адміністрацією державного підприємства та профспілковою організацією працівників ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» і який, зі слів [PERSON], був розглянутий та затверджений на засіданні трудового колективу. А саме, відповідно до пункту 3.9 вищевказаного колективного договору, працівникам, які виходять на пенсію у звязку з досягненням пенсійного віку та безперервного стажу роботи від десяти років одного місяця до пятнадцяти років, передбачена одноразова винагорода в кількості двох посадових місячних оклади. При цьому, [PERSON] пояснив суду, що фактично пенсіонером він став у 2007 році, але продовжував працювати на підприємстві. При звільненні з підприємства в січні 2015 року, [PERSON] отримав грошові кошти в сумі біля 1\~400 гривень як розрахунок по заробітній платі, більш ніяких коштів не отримував. Його посадовий оклад, як директора підприємства, був встановлений контрактом. Безперервний стаж позивача [PERSON]К на даному підприємстві становить десять років два місяці двадцять пять днів. Також, [PERSON] вказав про те, що ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» в селі Вовковиї Демидівського району на даний момент в стадії реорганізації, але його діяльність не припинена, що підтверджується наданими ним письмовими витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. [PERSON]К просить суд стягнути з ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» належні йому кошти. Представник відповідача ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» [PERSON] позов не визнала, суду пояснила, що вважає колективний договір, на який покликається [PERSON] нечинним, так як він незареєстрований, у встановленому законом порядку у районній державній адміністрації та обласній профспілковій організації. Позивач [PERSON], зі слів представника відповідача, надав суду тільки витяги із колективного договору, а повний його текст відсутній. Представник відповідача [PERSON] вказала, що на підприємстві неможливо було сплачувати будь які одноразові винагороди, у звязку із неналежним фінансовим станом ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» та заборгованістю по зарплаті на даному підприємстві. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON]Є суду показав, що на даний момент він непрацюючий, стосунки з позивачем та представником відповідача у нього нормальні. На ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп», свідок працював головним лісничим, заступником директора підприємства. Після звільнення [PERSON], виконував обовязки директора ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп». Свідкові відомо, що у січні 2015 року, коли закінчився контракт, [PERSON] звільнився з посади директора підприємства. Пенсіонером [PERSON]К став у 2007 році, але продовжував працювати на підприємстві. [PERSON] підтвердив укладення на підприємстві колективного договору на 2014 рік, він на той час був головою профкому. Свідок підписував даний договір від імені профспілкової організації та реєстрував його в районному управління праці. З його слів, повний текст колективного договору може знаходитися в районному управлінні праці. [PERSON]Є вважає, що при звільненні з посади, позивач [PERSON] мав право отримати одноразову винагороду у сумі біля 8\~000 гривень, так як підприємство на той момент було фінансово спроможним зробити дану виплату. Головний бухгалтер ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» [PERSON] спілкувалася з бухгалтерією обласного управління, але їй сказали винагороду [PERSON] не виплачувати, так як підприємство збиткове. Дослідивши у судовому засіданні пояснення позивача, представника відповідача та свідка, оцінивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. У відповідності з нормами ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Так, у відповідності до письмових витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 10.07.2015 року, місцезнаходженням юридичної особи, а саме державного підприємства спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство «Демидівський держспецлісгосп» є село Вовковиї Демидівського району Рівненеської області. З 03.07.2014 року, вищевказане підприємство знаходиться в процесі припинення, але будь-які дані про державну реєстрацію припинення ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп», як юридичної особи відсутні (а.с.30-34). Представник відповідача ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» [PERSON] також підтвердила, що вищевказане підприємство знаходиться в процесі реорганізації щодо приєднання його до державного підприємства «Млинівське лісове господарство»(далі ДП «Млинівське лісове господарство»), але державна реєстрація ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп», як юридичної особи, не припинена. Згідно до копії наказу заступника голови Державного агентства лісових ресурсів України №207 від 10.06.2014 року та письмового додатку до нього, ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» знаходиться в стадії реорганізації щодо приєднання його до ДП «Млинівське лісове господарство», на підприємстві створена комісія по реорганізації (а.с.74,75). Вважаючи на дослідженні письмові витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 10.07.2015 року, суд робить висновок про те, що ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп», як юридична особа, має цивільну правоздатність. Висновок суду ґрунтується на нормах ч.4 ст.91 Цивільного кодексу України про те, що цивільна правоздатність юридичної особи (здатність набувати права та обовязки) припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Крім того, відповідно до норм ч.4 ст.105 Цивільного кодексу України, до комісії з реорганізації юридичної особи, з моменту її призначення, переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи, а її члени виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Відповідно до письмової довіреності від 25.11.2015 року, член комісії з реорганізації ДП СЛАП "Демидівський держспецлісгосп" [PERSON], уповноважив [PERSON] представляти інтереси відповідача у суді (а.с.75,115). Згідно до копії наказу №32-к від 23.01.2014 року голови Державного агентства лісових ресурсів України [PERSON] та копії контракту від 23.01.2014 року встановлено, що [PERSON] був найнятий на посаду директора ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства з 24.01.2014 року по 23.01.2015 рік з посадовим штатним окладом в розмірі 4\~336( чотири тисячі триста тридцять шість) гривень (а.с.8-13). Дії голови Державного агентства лісових ресурсів України [PERSON] та позивача [PERSON] щодо укладення контракту, обумовлені ч.3 ст.21 Кодексу законів про працю України (далі КзпПУ), яка встановлює контракт як особливу форму трудового договору, в якому строк його дії, умови матеріального забезпечення працівника, умови розірвання договору, можуть встановлюватися угодою сторін. Судом досліджено копію наказу №32-к від 31.01.2015 року заступника голови Державного агентства лісових ресурсів України. Встановлено, що трудовий договір зі [PERSON]К припинено, а його звільнено з посади директора ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» на підставі ст.38 КзпПУ за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію (а.с.3). При дослідженні копії трудової книжки ХА №232102 від 29.10.2004 року встановлено, що позивач [PERSON] працював в ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» з 29.10.2004 року по 23.01.2015 рік (а.с.4). У відповідності до письмового передавального акту балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» на баланс ДП «Млинівське лісове господарство» від 19.05.2015 року, з позивачем [PERSON]К проведено розрахунки з оплати праці в сумі 1\~375 гривень 1 копійка(а.с.116-120). Згідно до ст.ст.10-13 КзпПУ, на підприємствах укладаються колективні договори між його власником та первинною профспілковою організацією щодо регулювання виробничих, соціально-економічних та трудових правовідносин. У пункті 3.9 колективного договору між адміністрацією ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» і профспілковою організацією даного підприємства, укладеному на 2014 рік та зареєстрованого за №20 від 08.04.2014 року в управлінні соціального захисту населення Демидівської районної державної адміністрації Рівненської області, вказано про те, що працівникам, які виходять на пенсію у звязку із досягненням пенсійного віку, чи пільгової пенсії, за умови звільнення з держспецлісгоспу протягом місячного терміну, встановлено одноразову винагороду в залежності від безперевного стажу роботи в держспецлісгоспі. Так, при трудовому стажі від 10,1 до 15 років, одноразова винагорода складає два посадових місячних оклади (а.с.6,7,154). При цьому, пункт 3.9 колективного договору між адміністрацією ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» і профспілковою організацією даного підприємства, укладеному на 2014 рік містить умови про те, що у разі не звільнення з держспецлісгоспу протягом місяця працівника, який досяг пенсійного віку та продовження ним роботи на підприємстві, одноразова винагорода такому працівнику не надається (а.с.6,7,154). Згідно до письмової довідки №7330 від 30.11.2015 року управління Пенсійного фонду України у Дубенському районі Рівненської області, [PERSON]К отримує пенсію за віком з 02.05.2007 року (а.с.143). Таким чином, позивач [PERSON], досягнувши у травні 2007 року пенсійного віку, будучи отримувачем пенсії за віком, перебуваючи на обліку в управлінні Пенсійного фонду України, із держспецлісгоспу протягом місяця, з моменту набуття статусу пенсіонера за віком, не звільнився, а продовжив роботу на підприємстві до січня 2015 року. Суд вважає, що умови колективного договору між адміністрацією ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» і профспілковою організацією даного підприємства, укладеному на 2014 рік, поширюють свою дію на момент звільнення [PERSON] ( 23.01.2015 року) з підприємства за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію. Так, відповідно до ч.2 ст.17 КзпПУ, після закінчення строку чинності колективний договір продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний. Під час судового розгляду справи, суду не було надано доказів, які б підтверджували укладання на ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» нового колективного договору чи перегляду діючого. У відповідності до ч.1 ст.213 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Суд робить висновок про те, що досліджені судом докази є належними, достовірними та не підтверджують фактичних обставин, на які посилається позивач [PERSON], щодо стягнення з ДП СЛАП «Демидівський держспецлісгосп» на його користь недорахованої суми одноразової винагороди в кількості двох посадових місячних окладів в розмірі 8\~672 (вісім тисяч шістсот сімдесят дві) гривні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed