Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

06 травня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову вказав, що у вересні 2013 року його було звільнено з посади провідного юрисконсульта юридичного відділу Відділення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Дніпропетровського регіонального управління. В день звільнення відповідачем не було проведено розрахунок з позивачем по заробітній платі. Після звільнення з банку позивач з працівників перейшов в ряд клієнтів банку. Залишок розрахунку поступив на рахунок позивача лише в кінці 2013 року. Наприкінці 2013 року на початку грудня працівниками банку у позивача було вилучено заробітну пластикову карту по закінченню строку дії, а без неї він не міг зняти з карткового рахунку залишок коштів в сумі 216,71 грн. Через касу касири також не могли видати залишок коштів, так як рахунок рахувався за працівником банку, а касири не можуть продивлятися такі рахунки. В подальшому позивачу стало відомо, о восени 2014 року кошти в сумі 216,71 грн. взагалі були безпідставно списані банком, а рахунок обнулено, нібито за моніторинг неактивного рахунку. Хоча ніяких договорів з банком на обслуговування карткового (зарплатного) рахунку позивач не підписував. Після звільнення з банку позивач не міг знайти тривалий час роботу, несплачена банком сума залишку коштів значно покращила б фінансовий стан позивача, а після відмов банку у видачі коштів позивач зазнавав душевних страждань та переживань. Вважає, що неправомірними діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, яку оцінює в 500 грн. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача 216,71 грн., та 500 грн. моральної шкоди. Третя особа надала суду заперечення на позовну заяву, де зазначив, що позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «КБ «Надра» про стягнення 216,71 грн. та моральної шкоди вже розглядалися судами раніше. Так, рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 08.12.2015 року відмовлено у позові [PERSON] про стягнення заробітної плати на загальну суму 507,79 грн., в тому числі 216,71 грн. з карткового рахунку, моральної шкоди, штрафних санкцій. Суд апеляційної інстанції вказане рішення залишив без змін. Пояснив, що списання 216,71 грн. з поточного (карткового) рахунку позивача вчинене банком за згодою та дорученням клієнта, оскільки 14.11.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на обслуговування пакету послуг № 1935966. Договір визначає умови та порядок надання банком комплексного обслуговування клієнта по обраному ним пакету послуг на умовах, визначених Тарифами банку, Правилами та даним договором. Відповідно до договору, клієнт доручає, а банк приймає на себе зобовязання утримувати комісії, що передбачені умовами та Тарифами банку. Згідно п. 20.1 Тарифів, передбачена комісія за моніторинг неактивного рахунку в розмірі залишку коштів, але не більше 100 грн. Комісія нараховується та сплачується щомісячно. Якщо на рахунку клієнта є кошти у вигляді позитивного залишку у сумі менше 1000 грн., та протягом 6 місяців руху по рахунку не було. Комісія сплачується шляхом самостійного її утримання з рахунку клієнта. 29.00.2014 року з рахунку позивача у звязку з відсутністю понад 6 місяців будь-яких операцій по рахунку, відбулося списання комісії: 29.09.2014 100 грн., 30.10.2014 100 грн., 27.11.2014 16,71 грн. Зазначає також, що позивач мав можливість здійснити перевипуск нової платіжної картки, але з невідомих причин цього не здійснив. Обставини правомірності списання грошових коштів в сумі 216,71 грн. вже були доведені судовим рішенням. Враховуючи відсутність з боку відповідача порушень прав позивача, підстави для стягнення моральної шкоди відсутні. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши письмові докази, оглянувши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Згідно статті 11 ЦПК України суд розглядає \~цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 \~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено наступне. 14 листопада 2011 року між позивачем та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір на обслуговування пакету послуг № 1935966. Договір визначає умови та порядок надання банком комплексного обслуговування клієнта по обраному ним пакету послуг на умовах, визначених Тарифами банку, Правилами та даним договором. Відповідно до договору, клієнт доручає, а банк приймає на себе зобовязання утримувати комісії, що передбачені умовами та Тарифами банку. Згідно п. 20.1 Тарифів по пакету послуг «Сімейний», передбачена комісія за моніторинг неактивного рахунку в розмірі залишку коштів, але не більше 100 грн. Комісія нараховується та сплачується щомісячно. Якщо на рахунку клієнта є кошти у вигляді позитивного залишку у сумі менше 1000 грн., та протягом 6 місяців руху по рахунку не було. Комісія сплачується шляхом самостійного її утримання з рахунку клієнта. Згідно поточного звіту за операціями по поточному (картковому рахунку) клієнта [PERSON] з 01.09.2013 по 24.06.2015 року (пакет послуг 1935966 «Сімейний») вбачається, що\~\~з 29.09.2014 року з поточного ( карткового) рахунку позивача № 80597109, у звязку з відсутністю понад 6 місяців будь-яких операцій по рахунку (остання операція перед списанням відбулася 10.12.2013 року), у відповідності\~\~до умов укладеного позивачем договору та діючих тарифів, відбувалося списання комісії за моніторинг неактивного рахунку: - 29.09.2014 року - 100,00 грн., 30.10.2014 року - 100,00 грн., 27.11.2014 року\~\~- 16,71 грн., а всього списано комісії за моніторинг неактивного рахунку коштів в сумі 216, 71 грн. Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами представника ПАТ КБ «Надра», що списання\~\~грошових коштів є списанням комісії по договору\~\~з відкриття та ведення банківського рахунку, вчинене банком у відповідності з цивільним законодавством, за згодою та дорученням клієнта. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд звертає увагу, що правомірність списання коштів в сумі 216,71 грн. була встановлена рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 08.12.2015 року у справі № 547/609/15-ц, а отже, вказана обставина не повинна доводитися при розгляді зазначеної справи. Суд не може прийняти до уваги доводи позивача, що він не мав можливості отримати залишок коштів нібито через те, що касири не могли видати кошти, так як не могли продивлятися рахунки працівників, оскільки жодного доказу на підтвердження своїх доводів позивачем не надано, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог в частині відшкодування йому моральної шкоди, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до Постанови\~\~Пленуму Верховного суду\~\~України від 31 березня 1995 року № 4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи відсутність з боку відповідача порушень прав позивача, підстави для стягнення моральної шкоди відсутні.

Outcome: dismissed