Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

06 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Донецької міської ради, в якому ставить питання про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], на 1/2 частку домоволодіння (садиби) [ADDRESS], яке складається з житлового будинку Б-1 загальною площею 131,4 кв.м., житловою площею 65,3 кв.м., сараю В, вбиральні Г, душу Д, огородження №1-6, замощення І, водопроводу II, розташованих на земельній ділянці кадастровий номер [NUMBER]. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] у віці 54 років не залишивши заповіту помер його батько [PERSON], [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з 1/2 частки домоволодіння (садиби) [ADDRESS]. Власником іншої 1/2 частки цього домоволодіння (садиби) на даний час є позивач. 18.01.2014 року, в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини, позивач звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. На підставі цієї заяви державним нотаріусом Восьмої донецької державної нотаріальної контори Ленченко Т.О. була заведена спадкова справа №55613871. Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Указом Президента України №405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України". З цього часу на території міста Донецька, де знаходиться спадкове нерухоме майно, проводиться антитерористична операція (згідно Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. №254-УІІІ "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" місто Донецьк є тимчасово окупованою територією України. Зазначені обставини унеможливили оформлення спадщини у 2014 році. 22.06.2017 року позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою від 22.06.2017 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки архів Восьмої донецької державної нотаріальної контори, зокрема, спадкова справа №55613871, залишилися на непідконтрольній Україні території в м.Донецьку. Позивач, як син спадкодавця, відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Інші спадкоємці першої черги, у тому числі ті, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, відсутні. Мати спадкодавця - [PERSON], [INFO], померла [INFO]. Батько спадкодавця - [PERSON] також помер. Шлюб, укладений 08.06.1992 року з матір'ю позивача [PERSON], спадкодавець розірвав ще 01.12.2008 року. Повторний шлюб не укладав. Інших дітей окрім позивача у спадкодавця немає. 18.01.2014 року позивач прийняв спадщину після смерті батька шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Крім того, станом на час відкриття спадщини позивач проживав разом зі спадкодавцем у будинку [ADDRESS]. На підставі договору міни від 11.01.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Туркіною Т.О., домоволодіння (садиба) [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності в рівних частках по 1/4 кожному: [PERSON] (брат спадкодавця); [PERSON] (сестра спадкодавця); [PERSON] (мати спадкодавця); [PERSON] (спадкодавець). [INFO] не залишивши заповіту померла [PERSON]. Єдиним спадкоємцем за законом після її смерті була її мати [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті доньки, збільшивши тим самим свою частку у праві спільної часткової власності на домоволодіння з 1/4 до 1/2. [INFO] не залишивши заповіту [PERSON] померла. Після її смерті спадщину у вигляді 1/2 частки домоволодіння прийняли її діти [PERSON] та [PERSON]. Отже, станом на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] домоволодіння (садиба) [ADDRESS] належало: 1/2 частки [PERSON]; 1/2 частки [PERSON] 08.07.2014 року [PERSON] подарував свою 1/2 частку домоволодіння позивачу. Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син [PERSON], який прийняв спадщину, але не може оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в інший спосіб, окрім як за рішенням суду. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Справа розглядається на підставі ст.224 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.8). [INFO] помер батько позивача - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.11). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частки домоволодіння (садиби) [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.09.2013 року, виданого державним нотаріусом Восьмої донецької державної нотаріальної контори Ленченко Т.О., зареєстровано в Реєстрі за №1-622. Власником іншої 1/2 частки цього домоволодіння (садиби) на даний час є позивач на підставі договору дарування від 08.07.2014 року, посвідченого державним нотаріусом Восьмої донецької державної нотаріальної контори Ленченко Т.О. (а.с.22). 18.01.2014 року, тобто в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини, позивач звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. На підставі цієї заяви державним нотаріусом Восьмої донецької державної нотаріальної контори Ленченко Т.О. була заведена спадкова справа №55613871 (№ у нотаріуса 22/2014), що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №36361235 від 18.01.2014 року (а.с.35). 22.06.2017 року позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою від 22.06.2017 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки архів Восьмої донецької державної нотаріальної контори, зокрема, спадкова справа №55613871 (№ у нотаріуса 22/2014), залишилися на непідконтрольній уряду України території в м.Донецьку (а.с.36). Відповідно до ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ч. 2 ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК). Таким чином, позивач, як син спадкодавця, відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Інші спадкоємці першої черги (батьки спадкодавця, дружина, інші діти), у тому числі ті, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, відсутні. Судом встановлено, що мати спадкодавця - [PERSON], [INFO], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.12.2012 року (а.с.14), батько спадкодавця - [PERSON], також помер. Шлюб, укладений 08.06.1992 року з матір'ю позивача [PERSON], спадкодавець розірвав ще 01.12.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.12). Повторний шлюб не укладав. Інших дітей окрім позивача у спадкодавця немає. За приписами ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 18.01.2014 року позивач прийняв спадщину після смерті батька шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №36361235 від 18.01.2014 року (а.с.35). Крім того, станом на час відкриття спадщини позивач проживав разом зі спадкодавцем у будинку [ADDRESS], що підтверджується відмітками про реєстрацію місця проживання в паспорті та записами в домовій книзі (а.с.7,30). На підставі договору міни від 11.01.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Туркіною Т.О., домоволодіння (садиба) [ADDRESS] належало на праві спільної часткової власності в рівних частках по 1/4 кожному: [PERSON] (брат спадкодавця); [PERSON] (сестра спадкодавця); [PERSON] (мати спадкодавця); [PERSON] (спадкодавець). [INFO] померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.13). Єдиним спадкоємцем за законом після її смерті була її мати [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті доньки, збільшивши тим самим свою частку у праві спільної часткової власності на домоволодіння з 1/4 до 1/2. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.14). Після її смерті спадщину у вигляді 1/2 частки домоволодіння прийняли її діти [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.10.2013 року, виданим на ім'я [PERSON], та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.09.2013 року, виданим на ім'я [PERSON] (а.с.16). Отже, станом на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] домоволодіння (садиба) [ADDRESS] належало: 1/2 частки [PERSON]; 1/2 частки [PERSON] 08.07.2014року [PERSON] подарував свою 1/2 частку домоволодіння позивачу, що підтверджується відповідним договором дарування (а.с.22). Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син [PERSON], який прийняв спадщину, але внаслідок того, що відповідно до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Донецьк відноситься до міст у Донецькій області, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, позивач не має можливості оформити свої спадкові права інакше як за рішенням суду. Відповідно до вимог п.23, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді даних справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. В матеріалах справи міститься постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що спадкова справа знаходиться на території, що не контролюється органи державної влади (а.с.36). Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved