Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

19.09.2016 [PERSON] звернувся до суду з позовом до заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області [PERSON], начальника Голопристанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області [PERSON], про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідачі протягом тривалого часу не виконують судове рішення, яким зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Голопристанському районі Херсонської області сплатити позивачу нараховану та несплачену державну та додаткову пенсію у розмірі 39925,28 грн. За весь цей час позивач багато нервував, його стан здоров'я погіршився, йому встановлена друга група інвалідності. Позивач вказує в позові, що діями відповідачів йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, душевному переживанні, глузуванні працівників пенсійного фонду, приниженні честі та гідності його і його дружини, моральну шкоду він оцінює в 200000 грн., та просить стягнути з відповідачів: по 100000 грн. з кожного. Ухвалою суду до участі у справі залучено в якості співвідповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та Голопристанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області. У судовому засіданні позивач підтримав вимоги, зазначені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні, з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення на позов, які зводяться до наступного. [PERSON] не є належним відповідачем за даним позовом, оскільки діє як посадова особа Голопристанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області. Посилання позивача на те, що невиконання рішення суду від 01.04.2015 року потягло погіршення стану здоров'я позивача, чим йому спричинено моральну шкоду, є необґрунтованим, оскільки [PERSON] призначено на посаду 20.04.2016 року. Крім того, позивач перебуває на ІІІ групі інвалідності з 1993 року, тому його хвороби мають хронічний характер, а не спричинені діяннями відповідачів. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] у судове засідання 04.11.2016 року не з'явилася, просила суд розглянути справу за її відсутності. Раніше надала до суду письмові заперечення в яких пояснила, що вона не є належним відповідачем у справі, оскільки є посадовою особою управління Фонду. Роз'яснення на листи позивача щодо порядку погашення заборгованості за рішенням суду надавались відповідно до чинних нормативних актів. Позивачем не доведено факт протиправності дій з боку органів пенсійного фонду, не доведено причинний зв'язок між його душевними стражданнями та фактом невиконання судового рішення. Також постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 01.04.2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду, відмовлено позивачу у задоволенні позову до управління Пенсійного фонду України в Голопристанському районі Херсонської області про стягнення моральної шкоди через його безпідставність та необґрунтованість. Представники відповідачів - Голопристанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області та Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надали письмові заперечення. Відповідачі вважають, що позивачем не доведено факт протиправності дій з боку органів Пенсійного фонду, оскільки органи Пенсійного фонду виконують рішення судів, що набрали законної сили, тільки в частині нарахування пенсій, зазначені виплати можуть бути проведені за наявності відповідних бюджетних асигнувань бюджету, затвердженого Постановами Кабінету Міністрів України, про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на відповідні роки. Позивачем також не доведено причинний зв'язок між його душевними стражданнями та фактом невиконання рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 01.04.2015р., як того вимагає Постанова Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року, оскільки станом на 01.09.2016 позивачу встановлено II групу інвалідності безстроково. Відповідно до наданих медичних документів у позивача періодично погіршується стан здоров'я та він періодично проходить медичне лікування, усі захворювання мають хронічний характер. Позивачем також необґрунтовано розмір моральної шкоди, яку він просить стягнути. Оскільки вина в діях відповідачів відсутня, позивачем не обґрунтовано позовні вимоги, тому відсутні підстави для задоволення позову. Третя особа свого представника у судове засідання не направила, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 01.04.2015 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Голопристанському районі Херсонської області сплатити [PERSON] нараховану та несплачену державну та додаткову пенсію у розмірі 39925,28 грн. (а. с. 6-7). Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015 року постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 01.04.2015 року залишено без змін (а. с. 8-9). На момент розгляду справи в суді зазначене вище судове рішення не виконано. За статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. За ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Таким чином право на відшкодування шкоди має особа, чиї права було порушено незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, тобто позивачу повинно було довести наявність його порушених прав та незаконність дій посадових осіб органу державної влади. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов'язок по доказуванню обставин, викладених у позові лежить саме на позивачу. Юридичною підставою позадоговірної (деліктної) відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: а) протиправна поведінка особи; б) настання шкоди; в) причинний зв'язок між двома попередніми елементами; г) вина особи, яка завдала шкоди. Фактичною підставою є вчинення правопорушення. Відсутність хоча б одного із чотирьох елементів унеможливлює настання цивільної відповідальності за спричинення шкоди. Позивач не надав до суду доказів протиправної поведінки відповідачів, оскільки рішення суду не виконане у зв'язку з відсутністю асигнувань на ці цілі, не довів самого факту спричинення моральної шкоди, оскільки група інвалідності пов'язана із його захворюванням, отриманим внаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС, його розміру та наявності причинного зв'язку між спричиненою йому шкодою та протиправною поведінкою відповідачів. Крім того, незважаючи на роз'яснення судом норм закону про відповідальність юридичних осіб за дії (бездіяльність) своїх працівників під час виконання ними трудових (службових) обов'язків, позивач не пред'явив вимог до юридичних осіб, а суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed