Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

06.07.2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей з таким обгрунтуванням вимог. 05.08.2010 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області за актовим записом № 06. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу позивачка зазначила відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб існує формально. Відповідач припинив надавати кошти на утримання дітей, або надає їх у недостатній мірі. Дані обставини стали підставою для звернення позивачкою з цим позовом до суду. Позивачка просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , стягнути з останнього на її користь, аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частці заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання даної заяви і до досягнення кожною дитиною повноліття. Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 14.07.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику, від сторін до суду не надходили. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим про відкриття провадження у справі, та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за фактичним місцем проживання та реєстрації, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подав. Згідно поштового повідомлення "Укрпошти" відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву про розірвання шлюбу і стягнення аліментів отримав 21.07.2021 року, строк для подання відзиву сплив. Клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву відповідач не заявив. Позивачка [PERSON] , станом на 30.08.2021 року, заяву про залишення позову без руху, або закриття провадження у справі у зв`язку з примиренням з відповідачем суду не подала. Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити повністю виходячи з такого. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 05 серпня 2010 року у виконавчому комітеті Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, про що зроблений відповідний актовий запис за № 6 Позивачка суду повідомили, що фактично спільно у шлюбі з відповідачем [PERSON] не проживає, тобто сторони шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї не підтримують. Відповідач, або позивачка не подали суду клопотання про надання їм строку для примирення у шлюбі. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. За наведених обставин, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки жодна сторона не бажає примирення у шлюбі. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України. Позивачкою одночасно з позовною вимогою про розірвання шлюбу заявлено вимогу про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання двох неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частці від заробітку (доходу) відповідача , але не менше 50 % прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно. Ця вимога підлягає до задоволення виходячи з такого. З свідоцтв про народження дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] вбачається, що батьками цих малолітніх дітей є відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] . Відповідачем не заперечено факт неналежного ним утримання малолітніх дітей, також відповідачем не оспорено і розмір аліментів, які просить визначити позивачка. Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.181 ч.3 СК України при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька у твердій грошовій сумі з урахуванням, обставин, зазначених у ст.182 СК України. Згідно ст. 182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивачкою заявлено дві позовні вимоги: 1) немайнового характеру - про розірвання шлюбу, за яку позивачкою оплачено судовий збір в сумі 908 грн (квитанція № 40 від 06.07.2021); 2) майнового характеру - про стягнення аліментів, за яку позивачка не оплачувала судовий збір з підстав передбачених ч.1 п.3) ст.5 ЗУ "Про судовий збір". Понесені судові витрати у виді судового збору позивачка просить стягнути з відповідача. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн , згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України. Також з відповідача слід стягнути у користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 908 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів, згідно ч.2 п.1, ч.6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved