Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON]) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (далі по тексту - відповідач, ПАТ «Креді Агріколь Банк») про стягнення коштів та відшкодування матеріальних і моральних збитків. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що має картковий рахунок в ПАТ «Креді Агріколь Банк», який було відкрито для отримання заробітної плати. 27 серпня 2013 року він звільнився з роботи та отримав розрахунок на картковий рахунок, однак, 29 серпня 2013 року, знімаючи кошти, позивач виявив, що з розрахунку зникли 5000,00 грн. Коли він звернувся до центрального відділення банку для з'ясування обставин, йому було надано виписку по рахунку, з якої йому стало відомо, що 28.08.2013 року шляхом внутрішньобанківської операції з його рахунку було списано 5000,00 грн. згідно із службовою запискою №12200/5-192 від 28.08.2013 року, яка належить організації, де він працював. Коли позивач звернувся до відповідача з проханням пояснити, на якій підставі відбулося списання коштів у зазначеному розмірі, отримав відповідь, що вчинені дії банку передбачені п.2.5 договору про відкриття карткового рахунку. Однак, позивач вважає, що дії банку, кваліфіковані під виконання банком п. 2.5. договору, не відповідають положенням цього пункту та суті взаємовідносин, які склалися між ним та відповідачем, оскільки, вказаний пункт договору передбачає помилкове зарахування банком коштів, а тому, оскільки, дії банку не несуть помилкового підґрунтя, їх не можна кваліфікувати під дії, які передбачені п. 2.5. договору. У зв'язку з тим, що відповідач відмовив позивачу в урегулюванні даної ситуації в позасудовому порядку, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача на його користь кошти, списані з його рахунку у розмірі 5000,00 грн. Крім того, діями відповідача [PERSON] було завдано моральну шкоду, яка полягає у пошуках джерел запозичення, що принизило його гідність, а вільний час йому довелось витратити на листування з банком та вивчення законів та юридичних норм, тому, моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 5000,00 грн., яку він також просить стягнути з відповідача. Також, позивач просить стягнути з відповідача упущену вигоду у розмірі 386,40 грн., яку він міг отримати, розмістивши списані 5000,00 грн. на депозит у банку за ставкою 18,5%, та сплачений судовий збір. В процесі розгляду справи, позивачем було збільшено позовні вимоги, відповідно до яких він просить стягнути з відповідача 5000,00 списаних коштів, 5000,00 грн. моральної шкоди, 521,50 грн. упущеної вигоди, 487,20 грн. судового збору. Позивач в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі з підстав, викладених в ньому, просив його задовольнити. Представник відповідача Кондратюк О.А. в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення позову в повному обсязі, просив відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості, посилаючись на те, що відповідачем не було порушено прав позивача, всі дії, здійснені банком, були вчинені відповідно до договору, укладеного між позивачем та відповідачем, та відповідно до чинного законодавства, оскільки списання з рахунку неналежного отримувача суми коштів передбачено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Правилами користування картрахунком та платіжними картками ПАТ «Креді Агріколь Банк». Представник третьої особи ТОВ «Арсенал-Центр» - Солдаткін О.С., яку було залучено в процесі розгляду справи, заперечив з приводу задоволення позову в повному обсязі, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на законність дій відповідача, оскільки, грошові кошти у розмірі 5000,00 грн., які були списані з карткового рахунку позивача, були помилково перераховані на нього, а тому, ТОВ «Арсенал-Центр» звернулося до ПАТ «Креді Агріколь Банк» з листом, в якому просило здійснити перерахування вказаних коштів, що і було зроблено в подальшому. Суд, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Креді Агріколь Банк» було укладено договір, відповідно до якого позивачу було відкрито картковий рахунок. В судових засіданнях сторонами не було надано оригіналу даного договору або належним чином завіреної копії, суд витребовував його шляхом направлення запиту до ПАТ «Креді Агріколь Банк», однак представник банку повідомив, що у банку він відсутній, однак факт відкриття рахунку позивачу сторони не заперечують. Відповідно до наказу №125-к, [PERSON] 27.08.2013 року звільнений з ТОВ «Арсенал-центр» за власним бажанням (а.с.54). Відповідно до розрахункової відомості та платіжного доручення №009130 від 27.08.2013 року, [PERSON] була нарахована заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку, що становить 2209,34 грн., яка була виплачена шляхом перерахування грошової суми на картковий рахунок [NUMBER] у ПАТ «Креді Агріколь банк» (а.с. 55-56). Відповідно до розрахункової відомості та платіжного доручення №009132 від 27.08.2013 року, [PERSON] на його картковий рахунок [NUMBER] у ПАТ «Креді Агріколь банк» була помилково зарахована сума 7100,84 грн., яка була нарахована для розрахунку з [PERSON], яка також звільнилася в цей день, однак, бухгалтер ТОВ «Арсенал-Центр» помилково у призначенні платежу зазначила картковий рахунок позивача (а.с. 57-58). Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «Креді Агріколь банк» та третьою особою «ТОВ «Арсенал центр», 02.08.2011 року було укладено договір про реалізацію зарплатного проекту №12200/054-ЗК, відповідно до п. 1.1. якого банк надає роботодавцю послуги щодо безготівкового зарахування сум заробітної плати, премій, компенсацій, інших подібних виплат, а також будь-яких інших коштів, які роботодавець перераховує на користь найманих ним фізичних осіб на карткові рахунки працівників банку. Враховуючи умови даного договору, третя особа - ТОВ «Арсенал-Центр» має безпосереднє відношення до зарахування коштів на користь найманих ним фізичних осіб. Листом від 28.08.2013 року ТОВ «Арсенал-Центр» звернувся до Начальника Управління обслуговування клієнтів ПАТ «Креді Агріколь банк» Гаєвої І.Ю. з проханням перерахувати частину помилково перерахованих коштів в сумі 5000,00 грн. з карткового рахунку [PERSON] на картковий рахунок [PERSON] (а.с. 59). Відповідно до виписки по рахунку приватного клієнта №804280-2013/0830, з рахунку [PERSON] 28.08.2013 року було здійснено списання коштів у розмірі 5000,00 грн. (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ст. 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банки мають право відкривати рахунки резидентам України. Відповідно до п. 1.27 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу грошових коштів з рахунку платника або з відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також інших операцій, передбачених відповідним договором. Відповідно до 4.2.4. Правил користування картками та платіжними картками ПАТ «Креді Агріколь банк» (далі по тексту - Правила), у разі помилкового зарахування банком коштів на картрахунок, банк здійснює самостійне списання помилково зарахованих коштів з картрахунку. При цьому, держатель картки несе відповідальність за погашення несанкціонованого овердрафту та нарахованих процентів за його використання, що може виникнути в разі використання держателем помилково зарахованих коштів. Відповідно до 4.3. Правил, списання коштів з картрахунку здійснюється внаслідок списання помилково зарахованих коштів. Відповідно до даних правил, позивач уповноважив відповідача самостійно проводити списання коштів, що знаходяться на його картрахунку на суму коштів помилково зарахованих на картковий рахунок клієнта банком. Дані правила є невід'ємною частиною договору. Згідно п. 1.4 Національного банку України № 22 від 21.01.2004 року «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Так як, на картрахунок [PERSON] сума у розмірі 5000,00 грн. зарахована без законних підстав, то позивач є неналежним отримувачем. З приводу посилання позивача на те, що в п.2.5. договору передбачено, що «при помилковому зарахуванні Банком коштів» дозволяється їх списання у разі вини банку і ні в якому іншому випадку, слід зазначити наступне. Відповідно до 1.24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Дана норма закону передбачає, що зарахування на рахунок отримувача не обмежується лише виною банку, вина банку може бути однією з причин помилкового переказу. В даному випадку, помилковий переказ коштів на картковий рахунок [PERSON] відбувався внаслідок іншого суб'єкта, а саме вини працівника третьої особи - бухгалтера ТОВ «Арсенал-Центр». Відповідно до п. 2.35 постанови Національного банку України № 22 від 21.01.2004 року «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку. За таких обставин, враховуючи, що кошти в розмірі 5000,00 грн., що були помилково нараховані на картковий рахунок [PERSON], законно списані відповідачем на підставі листа ТОВ «Арсенал-Центр» №507 від 28.08.2013 року, дані кошти не належать позивачу, а тому суд не вбачає в діях відповідача незаконності, яка б порушила права позивача. Стосовно позовної вимоги про відшкодування збитків, то слід зазначити наступне. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Враховуючи те, що збитками в розмінні положень ст. 22 ЦК України є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), то позовні вимоги в цій частині також не підлягають до задоволення, оскільки право позивача не було порушене, а тому, дохід у розмірі 487,20 грн. упущеної вигоди, розрахованої від суми 5000,00 грн. він не міг би реально одержати за звичайних обстав, оскільки сума 5000,00 грн. не належить йому. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" за № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до ПАТ «Креді Агріколь банк» в частині стягнення моральної шкоди є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню в цій частині також. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed