Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що у них з відповідачем народилося двоє спільних дітей, які наразі перебувають на її утриманні, та вказала, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. У зв`язку з наведеним, позивачка просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 2318 грн на кожну дитину щомісячно. У засідання учасники справи або їхні представники не з`явились, у зв`язку з чим розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Позивачка причини повторної неявки в судове засідання не повідомила, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с. 24-25, 32-33). Відповідач також причини своєї неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 22-23, 26-27, 30-31, 34-35, 40-41, 43-44). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 10 вересня 2018 року було розірвано шлюб сторін, зареєстрований 19 липня 1996 року (а.с. 11-12). Сторони є батьками двох дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] (а.с. 9), та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Частиною 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України, реч. 1 ч. 2 ст. 51 Конституції України). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. (ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України). Отже, предметом дослідження у справі є, зокрема, той факт, чи проживають разом з позивачем діти, на утримання яких вона просить стягувати аліменти. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, позивачка не надала жодних доказів на підтвердження факту проживання з нею дітей, хоча такі неодноразово витребовувалися у останньої (а.с. 20, 28). Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, суд вважає за потрібне відмовити в задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю проживання разом з позивачкою дітей, на утримання яких вона просить стягувати аліменти.

Outcome: dismissed