Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], стверджуючи, що їй на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] є невісткою позивачки, а [PERSON], [PERSON] є онуками позивачки. Відповідачі з 2007 року не проживають у квартирі позивачки, проте добровільно знятися з реєстрації відмовляються. Позивачка просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], Одеська. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заперечення до позову, у яких вказувала, що її син [PERSON] є інвалідом дитинства 3 групи, у звязку з вадами слуху. У 2007 році у її сина почалося сильне погіршення стану здоровя, необхідна була реабілітація, у звязку з чим вона була вимушена переїхати до міста Києва, де перебувала з сином, який лікувався та продовжував навчання. [PERSON] також продовжував навчання та працював у м. Києві з метою матеріальної допомоги братові на лікування. Також відповідачка вказувала, що [PERSON] не є власницею спірної квартири, а тому не може звертатися до суду з вказаним позовом. Крім того, відповідачка робила ремонт у квартирі та сплачувала комунальні послуги. У звязку з вищенаведеним, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та розглянути справу у її відсутність. [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заперечення до позову, у яких вказував, що є інвалідом дитинства 3 групи, у звязку з вадами слуху. Після закінчення школи він разом з матірю та братом переїхали до м. Києва для пошуку лікарів для його лікування. Мати та брат також перебували у м. Києві, де працювали та збирали гроші на лікування. Також відповідач вказував, що [PERSON] не є власницею спірної квартири, оскільки ордер на квартиру отримали: його батько, брат батька та позивачка. Батько відповідача має намір приватизувати квартиру, але позивачка чинить йому перешкоди. У спірній квартирі батьки відповідача зробили ремонт, сплачують комунальні послуги, у квартирі знаходяться їх речі. У звязку з вищенаведеним, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та розглянути справу у його відсутність. [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заперечення до позову, у яких вказував, що його брат [PERSON] є інвалідом дитинства 3 групи, у звязку з вадами слуху. Він разом з матірю та братом змушені були переїхати до м. Києва для пошуку лікарів для лікування брата. Також відповідач вказував, що [PERSON] не є власницею спірної квартири, оскільки ордер на квартиру отримали: його батько, брат батька та позивачка. Батько відповідача має намір приватизувати квартиру, але позивачка чинить йому перешкоди. У спірній квартирі батьки відповідача зробили ремонт, сплачують комунальні послуги, у квартирі знаходяться їх речі. У звязку з вищенаведеним, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та розглянути справу у його відсутність. Представники Котовського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та Котовської міської ради Одеської області у судове засідання не зявились, про причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 13 липня 1981 року [PERSON] та члени її сім'ї чоловік [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON] отримали ордер на право зняття квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані: позивачка, її син [PERSON], невістка [PERSON], внуки [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки ПП «Гродок-КВП» від 01 жовтня 2015 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], проте не проживає за вказаною адресою з 2007 році, а проживають у м. Києві. У наданих суду запереченнях відповідачі не заперечують, що з 2007 році проживають у м. Києві, проте вказують, що були вимушені переїхати до іншого міста з поважних причин. Згідно довідки міського медичного центру проблем слуху та мовлення «Суваг» від 01 жовтня 2015 року [PERSON] має діагноз: двобічне зниження слухової функції сенсоневрального характеру, глухота ІV ступеня, проходив діагностику і реабілітацію з 03 квітня 2006 року до червня 2014 року. Позивачка у судовому засіданні не заперечувала, що відповідачі перебувають у м. Києві, у звязку з хворобою [PERSON] [PERSON] є студентом Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури, денної форми навчання, термін навчання з 01 серпня 2013 року по 30 червня 2017 року. [PERSON] закінчив у 2010 році Коледж інформаційних технологій та землевпорядкування Національного авіаційного університету. [PERSON] у письмових запереченнях вказувала, що разом з чоловіком робили ремонт у квартирі та сплачували комунальні послуги. Позивачка у судовому засіданні не заперечувала, що відповідачка з чоловіком, тобто її сином, робили ремонт у квартирі, проте вказувала, що комунальні послуги сплачує сама. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи та поясненнями сторін. Ст. 47 Конституції України гарантує кожному громадянину право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04. 1985 року з наступними змінами та доповненнями "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача. Статтями 10, 60 ЦПК України на сторони покладено обов'язок доведення тих обставин, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд вважає, що позивачкою не надано доказів того, що відповідачі втратили право користування спірною квартирою. Разом з тим, враховуючи встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що матеріали справи містять докази поважності непроживання відповідачів у спірній квартирі, а саме: інвалідність та хвороба [PERSON], його лікування у м. Києві, догляд за хворою особою та навчання у начальному закладі. При таких обставинах, позовні вимоги щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, задоволенню не підлягають. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, тому з відповідачів не підлягають стягненню судові витрати на користь позивачки.

Outcome: dismissed