Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду, який мотивує тим, що 23 березня 2015 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду залишився на її утриманні. На підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 29 квітня 2015 року відповідач - [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 600 гривень щомісячно. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Батько не цікавиться ні умовами проживання своєї дитини, ні здоров'ям чина з часу його народження. Крім того ухиляється від виплати аліментів на дитину. Заборгованість відповідно до розрахунку по сплаті аліментів станом на 01.11.2015 року становила 4 842 грн. 85 коп. Відповідач не бажає будь-яким чином фактично утримувати, доглядати та виховувати сина, а тому вважає, що розмір аліментів слід збільшити до 700 гривень. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] відносно сина [PERSON], [INFO] та збільшити розмір аліментів, присуджених рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29 квітня 2015 року до 700 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, але подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Від представника органу опіки і піклування надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду справи, про причини неявки не повідомив, поважних причин його неявки не встановлено, а тому суд вважає, що справу слід розглядати заочно у відсутності відповідача. Від представника органу опіки і піклування надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та дослідивши зібрані докази, а саме: висновок органу опіки і піклування від 05 лютого 2016 року № 61/01-055/153, з якого видно, що відповідач залишив свою сім'ю ще до моменту народження малолітнього сина [PERSON], [INFO] та протягом останніх двох років про фізичний, духовний та моральний розвиток сина не піклується, вихованням не займається, матеріально не забезпечує, злісно ухиляється від обов'язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, а тому доцільно позбавити його батьківських прав; витяг із Протоколу №1 засідання Комісії з питань захисту прав дитини Коломийської районної державної адміністрації від 27.01.2016 року про надання висновку органу опіки і піклування; свідоцтво про народження дитини [PERSON], [INFO], згідно якого батьком дитини записано [PERSON]; копію акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] від 25.11.2015 року ;копії заочних рішень Коломийського міськрайонного суду від 23.03.2015 року про розірвання шлюбу, згідно якого дитину залишено проживати з матір'ю та 29.04.2015 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON]. [INFO] у твердій грошовій сумі по 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; копії виконавчих листів від 18.05.2015 року про стягнення аліментів з відповідача по даній справі; розрахунок по сплаті аліментів станом на 01.11.2015 року , за яким загальна сума заборгованості станом на 01.11.2015 року становить 4 842, 85 грн. ; копії паспортів та карток фізичної особи-платника податків позивача та відповідача суд, - дійшов до висновку, що вищевказаними доказами доведено ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дитини, що у відповідності до ст. 164 ч.1 п.2 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. У відповідності до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно абз. 2 п. 16 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути менш ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Беручи до уваги, що позивач не надала суду і судом не здобуто доказів зміни матеріального, сімейного стану сторін чи стану їх здоров»я з часу присудження аліментів, то підстав для збільшення розміру аліментів суд не знаходить, а тому в цій частині в позові слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed