Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати визнану ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 06 квітня 2015 року по справі № 613/1892/14-ц мирову угоду укладену 06 квітня 2015 року між [PERSON], позивач ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» та [PERSON]. Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до мирової угоди, укладеної 06 квітня 2015 року, між [PERSON], ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» та [PERSON], яка визнана ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 06 квітня 2015 року у справі за позовом [PERSON] до ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» та [PERSON] про визнання договору вчиненим, позивач відмовляється від стягування судових витрат, а відповідачі визнають дійсним договір купівлі-продажу, укладений 10 квітня 2012 року між ТОВ «Богодухівський хлібзавод» в особі голови правління [PERSON] та [PERSON], за яким [PERSON] передається у власність торгівельний павільйон, який знаходиться на території ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» за адресою вул. Шевченко, 1 м. Богодухів Харківської області. Позивач зазначає, що укладаючи вказану мирову угоду ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» та відповідач виходили з того, що по договору купівлі-продажу від 10 квітня 2012 року [PERSON] прийняв у власність торгівельний павільйон, який розташований на земельній ділянці ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» за адресою вул. Шевченко, 1 м. Богодухів Харківської області, і не є капітальною спорудою, а відноситься до малих архітектурних форм, тобто є тимчасовою спорудою торгівельного призначення для здійснення підприємницької діяльності. Відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання, оскільки 18 червня 2015 року [PERSON] звернувся до Богодухівського районного суду з позовною заявою про визнання будівлі капітальною. В позовній заяві [PERSON] просить суд визнати зазначений торгівельний павільйон капітальною спорудою і однією з підстав, як указано ним у заяві, задоволення позову є укладена мирова угода. ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» вважає, що подана [PERSON] позовна заява про визнання будівлі капітальною, істотно порушує передбачені мировою угодою умови у зв'язку з чим єдиним способом захисту прав та інтересів ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» є розірвання укладеної мирової угоди. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з вищевикладених підстав. Відповідач [PERSON] та його представники в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Пояснили, що підстав для задоволення вказаного позову немає, так як умови мирової угоди сторонами виконані. Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи у їх сукупності приходить до наступного. Судом встановлено, що 06 квітня 2015 року між сторонами була укладена мирова угода у цивільній справі № 613/1892/14-ц за позовом [PERSON] до ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС», [PERSON] про визнання договору вчиненим, та визнана ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 06 квітня 2015 року. Відповідно до вказаної вище угоди, позивач відмовляється від стягування судових витрат, а відповідачі визнають дійсним договір купівлі-продажу, укладений 10 квітня 2012 року між ТОВ «Богодухівський хлібзавод» в особі голови правління [PERSON] та [PERSON], за яким [PERSON] передається у власність торгівельний павільйон, який знаходиться на території ПрАТ «Богодухівський хлібзавод «АПІ-ПЛЮС» за адресою вул. Шевченко, 1 м. Богодухів Харківської області. Умови мирової угоди сторонами виконано. Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до п. 3 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 грудня 2011 року мирова угода, затверджена судом, може вважатися зобов'язанням у цивільно-правовому розумінні, оскільки її укладення, затвердження і виконання регламентовано положеннями процесуального законодавства та Закону України "Про виконавче провадження". З наведеного можна зробити висновок, що мирова угода є цивільно-правовим зобов'язанням. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно cт. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 cт. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Як пояснив представник позивача у судовому засіданні умови мирової угоди сторонами виконані, що не заперечується відповідачем та його представником. Посилання представника позивача на те, що [PERSON] звернувся до Богодухівського районного суду з позовною заявою про визнання будівлі капітальною що порушує передбачені мировою угодою умови та є підставою розірвання укладеної мирової угоди, не є істотними порушеннями умов мирової угоди. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Представник позивача інших доказів істотних порушень умов мирової угоди суду не надав. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у зв'язку з чим позовна заява задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed