Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: зменшити розмір аліментів, які утримуються з нього на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на користь відповідача, які стягуються за судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 04 грудня 2017 року, з 1/3 частини до 1/6 частини щомісяця, але не менш як 50% від прожи\-ткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досятнення старшої дитини повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві зазначив, що 25 вересня 1999 року він та відповідачка зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 листопада 2017 року їх шлюб було розірвано. Судовим наказом від 04 грудня 2017 року з нього на користь відповідачки щомісяця стягуються аліменти на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 02 листопада 2017 року до досягнення старшою дитиною віку повноліття. 27.07.2018 року він зареєстрував шлюб зі [PERSON] , [INFO] . Від шлюбних відносин у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Наразі він ніде не працює, тому не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, встановленому судом. Прожитковий мінімум на дитину з 01 січня 2019 року становить на дитину до 6 років - 2027 гривень, для працездатних осіб - 1921 гривень. Вважає, що з урахуванням розміру аліментів, які стягуються, він не може забезпечити прожитковий мінімум дитини, яка проживає разом з ним та своїй дружині. 02 вересня 2019 року було відкрито провадження у справі і призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. 09 грудня 2019 року відповідачем було подано відзив на позов, у якому вона зазначила, що позовна заява не підлягає задоволенню, а викладені позивачем факти не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства. Той факт, що позивач одружився та в його родині з`явилась дитина, що він офіційно не працює, не є підставою для зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Вважає, що позов [PERSON] до неї про зменшення розміру аліментів з 1/3 частини до 1/6 частини щомісяця до повноліття найстаршої дитини, не може бути задоволеним за відсутності його законного обґрунтування та доказів на підтвердження викладених вимог. 09 січня 2020 року позивачем було надано відповідь на відзив, у якому останній підтвердив вказані в позові обставини, та просив врахувати, що з 10.08.2017 року самостійно сплачує за старшу дитину навчання в ТОВ «Комп`ютерної Академії ШАГ Кам`янське», вартість якого в місяць становить 1325,00 гривень. Крім того, прохає врахувати, що він має на утриманні матір пенсійного віку. Ухвалою від 10 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримав поданий позов, та просив його задовільнити. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити у їх задоволенні. З`ясувавши позицію сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 25 вересня 1999 року по 22 листопада 2017 року знаходились у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 70 (а.с. 12), свідоцтвами про народження, актові записи № 198, № 59 (а.с. 13, 14), рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року (а.с. 15-16). З позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 02 листопада 2017 року до досягнення старшою дитиною віку повноліття, що підтверджується судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 грудня 2017 року (а.с. 17-18). Відповідно до свідоцтва про шлюб від 27 липня 2018 року позивач уклав шлюб з [PERSON] . Від шлюбних відносин у них народилась дитина: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 274 (а.с. 19), свідоцтвом про народження, актовий запис № 276 (а.с.22). У позивача є мати [PERSON] , [INFO] , що підтверджується паспортом, пенсійним посвідченням останьої та свідоцтвом про народження позивача (а.с. 84-89). Позивач 12.05.2016 року за власним бажанням звільнився з ПП "Матеріал Сервіс", на даний час ніде не працює, та немає джерела доходу, про що стверджує позивач в позовній заяві, підтвердив в судовому засіденні його представник, та підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с. 23). Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року, яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Отже, згідно норм Сімейного законодавства України, обов`язковими умовами для зменшення розміру аліментів є зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів чи погіршення його здоров`я. Судом не встановлено факту того, що позивач хворіє і погіршився його стан здоров`я. Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що у нього змінився матеріальний стан у зв`язку з тим, що на його утриманні знаходиться дитина від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] , та його мати, яка залишилась сама після смерті батька за наступних підстав. Позивачем та його представником не надано суду доказів, що мати позивача потребує стороньої допомоги та їй необхідне утримання. Крім того позивач сам зазначив, що він не працює, та у нього відсутнє джерело доходу, що унеможлювлює факт утримання ним матері та дитини від другого шлюбу. Відповідно до наданої позивачем копії його трудової книжки позивач 12.05.2016 року за власним бажанням звільнився з роботи, а аліменти на дітей на користь відповідача були стягнуті 04.12.2017 року. тобто після звільнення позивача з роботи. Таким чином суд приходить до висновку, що факт зміни матеріального стану позивача останнім не доведений. Судом встановлено, факт зміни сімейного стану позивача, оскільки останній 27 липня 2018 року уклав шлюб з [PERSON] , та у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Але на думку суду, сам по собі лише факт зміни сімейного стану позивача, з урахуванням викладених вище обставин та інтересів дітей, на користь, яких стягнуті аліменти, не може бути підставою для зміни розміру стягуваних з позивача аліментів, оскільки сама зміна сімейного стану ніяким чином не впливає на матеріальне становище позивача, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed