Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

19.04.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський коксохімпром» про стягнення заборгованості зі заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в період з 09.06.1993 року по 16.03.2017 року він перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Єнакієвський коксохімпром», працював апаратником перегонки 6 розряду. 16.03.2017 року він написав заяву про звільнення за згодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України). Тією ж датою від був звільнений з підприємства, що підтверджується записом в трудовій книжці. При цьому в порушення вимог ст. 47 КЗпП України видати за його вимогою копію наказі про звільнення роботодавець відмовився. Також у порушення ст. ст. 47, 116 КЗпП України з ним не був проведений розрахунок при звільненні в день звільнення. При його зверненні до відповідача з вимогою провести з ним розрахунок при звільненні йому було відмовлено в цьому без наведення будь яких причин. Крім того, в порушення вимог ст. 116 КЗпП відповідач письмово не повідомив його про нараховані суми, належні йому при звільненні. Відповідачем також було відмовлено в видачі довідки про заборгованість перед ним із заробітної плати та довідки про середній заробіток. Тому розмір свого середнього заробітку він обчислював самостійно, виходячи з нори Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», виходячи з наявних у нього даних про посадовий оклад та інших складових заробітної плати апаратника перегонки 6 розряду. Останній раз він отримав заробітну плату за лютий 2017 року, що підтверджується розрахунковим листом № 397688. Тому відповідачем не виплачена йому заробітна плата за період з 01.03.2017 року по 16.03.2017 року та компенсація за невикористану відпустку. Крім того, згідно вимогам ст. 117 КЗпП України, відповідач має сплатити на його користь також і середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Заборгованість по заробітній платі за березень склала 5\~414,38 грн. за його розрахунком. За період 09.06.2016 року 08.06.2017 року (з 42 календарних днів згідно колективного договору) сума компенсації за цей період повинна скласти 5\~699,37 грн. за його розрахунком. Таким чином, заборгованість із заробітної плати, яка мала біти йому виплачена при звільненні, складає 11\~113,75 грн. Згідно ст. 117 КЗпП України відповідач також має сплатити йому в день фактичного розрахунку суму у розмірі 317,06 грн. за кожний день затримки виплати (39,70 грн. (середнього динна зарплата) * 8 годин. За таких обставин він вимушений звернутися до суду за захистом його трудових прав, що були порушені відповідачем. Ухвалою суду від 15 червня 2018 року було клопотання позивача та представника відповідача задоволено, провадження у цивільній справі № 219/3940/17 за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський коксохімпром» про стягнення заборгованості зі заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні зупинено до закінчення перегляду у касаційному порядку Верховним Судом судового рішення у подібних правовідносинах у справах № 218/4005/17 та № 219/3670/17. Відповідно до вимог ч. 11 ст. 33 ЦПК України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 жовтня 2018 року у зв`язку з закінченням повноважень у судді Давидовської Т.В. на підставі розпорядження в. о. керівника апарата Артемівського міськрайонного суду Донецької області Таранової Н.Ю. справу розподілено у провадження судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Медінцевої Н.М. Ухвалою суду від 28 березня 2019 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський коксохімпром» про стягнення заборгованості зі заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні прийнято в провадження та відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі, поновлено провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 10 годину 00 хвилин 24 квітня 2019 року. В судове засідання, призначене на 10 годину 00 хвилин 24 квітня 2019 року, представник відповідача не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. 23 квітня 2019 року за № 12397 від нього надійшло клопотання з проханням відкласти слухання справи у зв`язку із неможливістю прибути у судове засідання. Позивач проти відкладення слухання справи не заперечував. Ухвалою суду від 24 квітня 2019 року судове засідання у справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський\~коксохімпром» про\~стягнення заборгованості\~зі заробітної\~плати,\~компенсації за\~невикористану відпустку\~та середнього\~заробітку за\~час затримки\~розрахунку при\~звільненні відкладено\~на 02\~травня 2019\~року на\~11\~годину 00\~хвилин.\~ В судове засідання, призначене на 11 годину 00 хвилин 02 травня 2019 року, представник відповідача не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. 02 травня 2019 року за № ЕП-1366 від нього надійшло клопотання з проханням відкласти слухання справи у зв`язку із неможливістю прибути у судове засідання. Позивач проти відкладення слухання справи не заперечував. Ухвалою суду від 02 травня 2019 року судове засідання у справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський коксохімпром» про стягнення заборгованості зі заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відкладено на 11 травня 2019 року на 10 годину 00 хвилин. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на задоволенні вимог, викладених на підставі позовної заяви, та просив задовольнити позов у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський\~коксохімпром»Гінінгер А.А., діючий на підставі довіреності від 07.12.2018 року, заперечував проти задоволення позову [PERSON] щодо стягнення заборгованості зі заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зазначивши, що трудові відносини між позивачем та відповідачем були припинені на підставі п. 1 36 КЗпП України, про що було зазначено у наказі № 1616 від 16.03.2017 року. Позивача було звільнено за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. Відсутність первинної документації для розрахунку позбавляє відповідача можливості відповідно до вимог чинного законодавства України нарахувати, розрахувати та виплатити всі суми, що належать позивачу при звільненні. Згідно порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 для розрахунку середньої заробітної плати за останні два місяці роботи має бути відома інформація щодо заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні щодо відпрацьованих робочих днів (годин). 15.03.2017 року до адміністративної будівлі відповідача, яка розміщена за адресою: [ADDRESS] , увійшли групи невідомих людей, назвалися представниками влади так званої «Донецької народної республіки». Вказані особи вимагали сплачувати податки в бюджет так званої «Донецької народної республіки» (передавати частину доходу в «бюджет» так званої «Донецької народної республіки» та здійснювати діяльність у відповідності до «законодавства ДНР») або передавати у їх розпорядження майно підприємства. Вказані особи проінформували, що в разі невиконання їх вимог до керівництва та працівників підприємства будуть застосовані заходи юридичного та фізичного впливу за «законодавством ДНР». Через неможливість виконати злочинні вимоги зазначених раніше невстановлених осіб, та у зв`язку з тим, що відповідач не бажав піддавати небезпеці життя та здоров`я співробітників, останнім було прийнято рішення щодо залишення майна підприємства в розпорядженні представників так званої «ДНР» та під їх контролем, наслідком чого стало фактичне припинення подальшої господарської діяльності підприємства у місті Єнакієве. З метою недопущення виникнення ризику загрози життю та здоров`ю співробітників Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський коксохімпром», було прийнято рішення штучно обмежити доступ робітників до виробничих потужностей, контроль над якими було втрачено, шляхом переведення таких робітників до інших структурних підрозділів відповідача, розміщених на підконтрольній Україні території, або, у випадку не згоди останніх із переведенням шляхом застосування крайнього заходу у вигляді звільнення. За фактом захоплення виробничих потужностей, майна та первинної документації, у тому числі, але не виключно: трудові книжки працівників підприємства, оригінали наказів, у тому числі наказу про затвердження та введення у дію штатного розкладу по підприємству; особових справ робітників, у тому числі заяв робітників про прийняття на роботу, анкет; особових карток та інше); посадових інструкцій робітників; табелів обліку робочого часу; поданих до державних та контролюючих органів звітів та інше, останнім було підготовлено та надіслано на адресу Головного управління Національної поліції в Донецькій області заяви про вчинення кримінального правопорушення. За даним фактом слідчим відділом Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області внесені відомості до ЄРДР за № 12017050390000913. Враховуючи відсутність первинної документації відповідач не мав можливості у відповідності до вимог чинного законодавства України нарахувати, розрахувати та виплатити заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Дані факти викладені в письмовому запереченні проти позову від 15.05.2017 року, які надійшли на адресу суду 15.05.2017 року за № 12797 (а. с. 24-26). Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Відповідно до частини 1\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимогст.232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи. Судом встановлено, що позивач дійсно перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Єнакієвський коксохімпром» з 09.06.1993 року по 16.03.2017 року, працював апаратником\~перегонки 6\~розряду.\~ та 16.03.2017 року за згодою сторін згідно п 1 ст. 36 КЗпП України на підставі наказу №1616 від 16.03.2017 року ПАТ «Єнакіївський коксохімпром» (а. с. 4-5, 6, 7, 99-102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118,119, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137). Частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-ХІV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пунктів 2.1. та 2.2. «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Підставою для\~бухгалтерського обліку\~господарських операцій\~є первинні\~документи. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи. Наказом Державного комітету статистики від 05 грудня 2008 року № 489 були затверджені типові форми первинної облікової документації підприємств, установ, організацій, зокрема: № П-1 «Наказ (розпорядження) про прийняття на роботу»; № П-3 «Наказ (розпорядження) про надання відпустки»; № \~П-4 «Наказ (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту)»; № П-5 «Табель обліку використання робочого часу»; № П-6 «Розрахунково-платіжна відомість працівника»; [NUMBER] -7 «Розрахунково-платіжна відомість (зведена)». У табелі обліку використання робочого часу робляться відмітки про фактично відпрацьований працівником час. Отже, табель обліку робочого часу є первинним документом, відповідно до даних якого здійснюється нарахування заробітної плати та інших виплат. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 15 березня 2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України» було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року, п. 1 якого визначено, що тимчасово, до реалізації пунктів 1 і 2 Мінського «Комплексу заходів» від 12 лютого 2015 року, а також до повернення захоплених підприємств до функціонування згідно із законодавством України, припинити переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей. Окрім того, по факту захоплення 15.03.2017 року адміністративної будівлі Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський коксохімпром», яка знаходиться за адресою: 86429, Донецька область, м. Єнакієве, вул. Марата, 1, було відкрито\~кримінальне провадження\~№12017050390000913. Враховуючи наведене, на теперішній час підтвердити інформацію щодо фактичного виконання позивачем [PERSON] робіт, визначених трудовим договором, а також здійснити нарахування та сплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідач не має можливості. На території окремих районів Донецької та Луганської областей відсутній доступ до підприємств галузі, які насильницько захоплені, що сприяє загрозі життя уповноважених осіб при знаходженні на території виробничих підрозділів, які мають здійснювати організацію та контроль ведення господарської діяльності. Згідно із положеннями ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Стаття 116 КЗпП України встановлює, що при звільненні працівника виплата всіх сум, їло належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно зі статтею 17 Закону України від 20.03.203 року №638-ІУ «Про боротьбу з тероризмом»(зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05 червня 2014року) передбачено, що у районі проведення АТО можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян. Розпорядженням КМ України від 02.12.2015 року № 1275-р. затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, серед яких м. Єнакієве. Крім того, прийнятті інші нормативні акти, що визначають райони проведення АТО. Так, наказом Служби безпеки України від 07.10.2014року № 33/6/а «Про \~ \~ \~ \~визначення \~ \~ \~ \~районів \~ \~ \~ \~проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», визначені такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення, як Донецька і Луганська області з 07.04.2014 року. Позивач зазначив про те, що у день його звільнення (16.03.2017року) відповідач не здійснив розрахунок із ним. Згідно постанови КМУ від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Відповідно до ст. 14-1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 р. N 1669, торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс- мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення субєкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що обєктивно унеможливлюють виконання зобовязань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обовязків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення тощо. Відповідач у якості підстав для невиплати на користь позивача коштів та невидання заповнених трудових книжок зазначає про захоплення виробничих потужностей та розміщених у них первинних документів, штампів та печаток підприємства. За відповідними фактами за повідомленням Краматорського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Донецькій області було розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню № 12017050390000913. Задля надання відповідної оцінки ситуації, що склалася у діяльності ПАТ «Єнакіївський коксохімпром», останній звернувся із відповідним запитом до Торгово-промислової палати України. Висновком ТПП України від 15.05.2017 року було підтверджено існування форс-мажорних обставин, які роблять неможливим виконання ПАТ «Єнакіївський коксохімпром» передбачених ст. 47 та ст. 116 КЗпП України зобов`язань щодо здійснення розрахунку у день звільнення та видачі робітникові заповненої трудової книжки у день звільнення. Даний висновок Торгово-промислової палати України ґрунтуються на тому, що після 15.03.2017 року (дати фактичного захоплення невстановленими особами виробничих потужностей) відповідач фактично втратив доступ до первинних документів, на підставі яких має здійснюватися розрахунок сум заробітної плати, відпускних, та інше, що підлягають до виплати на користь робітників у день звільнення. Одночасно, відповідачем втрачено доступ до трудових книжок робітників, з огляду на що відповідач не має можливості здійснити записи відносно звільнення таких робітників. З урахуванням вищевикладеного, суд враховуючи висновок Торгово-промислової палати України від 15.05.2017 року, яким встановлено, що відсутність фактичного доступу до трудових книжок працівників відповідача вказує на відсутність вини Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський коксохімпром» та позбавляє його можливості внесення відповідних записів про розірвання трудових договорів, а також видачі їх працівникам у випадку прийняття сторонами трудового договору рішення про їх розірвання з підстав, передбачених трудовим законодавством і як наслідок неможливості проведення повного розрахунку при звільнені, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Стаття 4 КЗпП України передбачає, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Частиною 3 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (ст. 4 ЦК України). Відповідно до статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі\~невиплати з\~вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про її розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст. 117 КЗпП України). Згідно ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або обережності), якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 263 ЦК України та ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02 грудня 1997 року № 671/97-ВР наведено ознаки форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), як надзвичайних та/або невідворотних за даних умов обставин/подій, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, дії іноземного ворога, військові дії, оголошена та неоголошена війна, акти тероризму, вторгнення, блокада, захоплення підприємств, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади тощо. Стаття 617 ЦК України закріплює, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Так, під час судового розгляду позивачем [PERSON] не доведені ті обставини, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог. Проте, відповідачем суду було повідомлено про неможливість надання вказаних доказів, зважаючи на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях. Суд приймає\~як доказ\~наданий представником\~відповідача Науково-правовий\~висновокТоргово-промислової палати України від 15 травня 2017 року № 1567/2/21-10.2, оскільки ним підтверджено, що починаючи з 16 березня 2017 року вини Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський коксохімпром» у несвоєчасному розрахунку з робітниками немає. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позовної заяви [PERSON] слід відмовити у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Згідно ч. 7\~ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, якщо позивача звільнено від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ України. Позивача було звільнено від сплати судового збору відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», однак, відповідачем не було заявлено вимог щодо компенсації судових витрат і не надано доказів їх існування.

Outcome: dismissed