Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Айті Бізнес» про стягнення з відповідача на її користь грошових коштів, сплачених за ненадані інформаційні послуги в сумі 363681,50 грн. та 5968013,66 грн. пені, посилаючись на те, що у 2013 році між сторонами було укладено договір публічної оферти про надання інформаційних послуг з доступу до фінансово-інформаційної системи, на виконання умов договору були виставлені рахунки на загальну суму 363681,50 грн. за послуги доступу до ФІС, які було нею оплачено, при цьому відповідачем не було надано можливості зареєструвати персональну сторінку користування, замовлені та оплачені послуги надані не були. В судове засідання позивач не з'явилася, про день, час і місце судового розгляду повідомлялась у встановленому порядку, через свого представника до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність та в заочному порядку. В судове засідання відповідач ТОВ "Айті Бізнес" не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що у 2013 р. між сторонами було укладено договір публічної оферти про надання інформаційних послуг з доступу до фінансово-інформаційної системи, за умовами якого відповідач надав позивачеві інформаційні послуги з доступу до фінансово-інформаційної системи - системи індивідуального або колективного прийому фінансової, комерційної, біржової інформації, аналітичних матеріалів, актуальних новин фінансового сектора, валютних котирувань та іншої інформації, а також набір інструментів, що надає доступ до юридичних, консалтингових, інформаційних і рекламних послуг згідно з обраними параметрами і тарифному плану, встановленим на сайті http:inbusiness.su через засоби мережі Інтернет. На виконання умов договору відповідачем були виставлені такі рахунки: - № 1650487 від 20.11.2013 на суму 41563,60 грн.; - № 1650492 від 20.11.2013 на суму 40764,30 грн.; - № 1650494 від 20.11.2013 на суму 40764,30 грн.; - № 1650498 від 20.11.2013 на суму 40764,30 грн.; - № 1675469 від 27.11.2013 на суму 49956,25 грн.; - № 1675475 від 27.11.2013 на суму 49956,25 грн.; - № 1675480 від 27.11.2013 на суму 49956,25 грн.; - № 1675489 від 27.11.2013 на суму 49956,25 грн. Вказані рахунки були оплачені позивачем за квитанціями № k13/K/156 від 20.11.2013 на суму 41563,60 грн., № k13/K/159 від 20.11.2013 на суму 40764,30 грн., № k13/K/158 від 20.11.2013 на суму 40764,30 грн., № k13/K/157 від 20.11.2013 на суму 40764,30 грн., № k13/K/128 від 27.11.2013 на суму 49956,25 грн., № k13/K/129 від 27.11.2013 на суму 49956,25 грн., № k13/K/130 від 27.11.2013 на суму 49956,25 грн., № k13/K/131 від 27.11.2013 на суму 49956,25 грн. За умовами укладено угоди відповідач прийняв на себе зобов'язання протягом 24 годин з моменту надходження коштів позивача на його рахунок надати йому можливість зареєструвати персональну сторінку користувача або реєстраційні дані для її користування, а також розпочати надання обраних позивачем послуг. Твердження позивача в позовній заяві, надані ним докази в обґрунтування позовних вимог свідчать про те, що станом на день звернення до суду з позовом відповідачем не було надано позивачу можливості зареєструвати персональну сторінку користувача, замовлені та оплачені послуги надані не були, сайт відповідача http:inbusiness.su не працює. Згідно ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1050 року Першого протоколу та протоколів №№1,2,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно до ч. 1,5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пені у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі, коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Суд, враховуючи викладене, знаходить позовні вимоги [PERSON], обґрунтованими, із наданим позивачем розрахунком пені суд погодився.

Outcome: approved