overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 23 вересня 1995року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON],2002року народження. В сім"ї з початку червня 2014року між ними виникали сварки, які привели до втрати почуття взаєморозуміння, любові та поваги один до одного. Відповідач зловживає спиртними напоями. Фактично вони припинили шлюбні відносини наприкінці серпня 2014року і з 01 вересня 2014року відповідач мешкає окремо. Вважає, що поновити шлюб та зберегти родину неможливо. Просить шлюб з відповідачем розірвати, доньку залишити проживати з нею. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги. Пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовую сварки, це і є причиною розірвання шлюбу. Така поведінка відповідача триває протягом багатьох років, ніяких змін не відбувається. З серпня 2014року вони проживають окремо, і вона не має бажання повертатися до відповідача та поновлювати сімейні стосунки. Просить позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяву про розгляд справи без його участі суду не надав. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони тривалий час не проживають однією сім'єю, позивач категорично не бажає примирятися, і суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб. Неповнолітню дитину суд вважає необхідним залишити проживати з матір"ю

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 23 жовтня 2010року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], 2011року народження. У серпні 2013року взаємовідносини з жінкою ускладнилися і вона пішла з дому, залишила у нього малолітнього сина, їм зовсім не опікується, вихованням не займається. Вважає, що збереження сім"ї з відповідачем є неможливим. Просить шлюб з відповідачкою розірвати, дитину залишити проживати з ним. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, просить їх задовольнити з підстав викладених в позові. Пояснив, що у вересні 2013року відповідачка взагалі покинула країну, малолітній син проживає разом з ним по [ADDRESS], на сьогодні дитина ніде не зареєстрована. Бажає, щоб суд визначив місце проживання дитини разом з ним. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині . Сторони не проживають однією сім'єю, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає не можливим примусити його зберегти шлюб. Суд вважає, що неповнолітню дитину необхідно залишити проживати з батьком.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

\~ позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 28 квітня 2007року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON] ,18 вересня 2007року народження. Одруження з [PERSON] виявилося невдалим. З часом перестали піклуватись про створення нормальних сімейних стосунків. При цьому відповідач постійно принижував її, бив, ображав. Регулярно зловживав спиртними напоями. Все це відбувалося на очах доньки. З 2013року вони з донькою проживають окремо, жодних стосунків з [PERSON] не підтримують. При таких обставинах збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], дитину залишити проживати з нею. В судове засідання позивач не з"явилася. про час та місце розгляду справи повідомена належним чином. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у її відсутність. На позові наполягає. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони тривалий час не проживають однією сім'єю, не бажають примирятися, і суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб. Неповнолітню дитину суд вважає необхідним залишити проживати з матір"ю

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі від якого у них є син [PERSON], 2009року народження. У зв"язку з припиненням сімейних стосунків і розірванням шлюбу, по судовому наказу від 22.09.2010року з нього стягнуті аліменти на утримання сина на користь [PERSON] в розмірі 1/4 заробітку. Одночасно на утримання сина [PERSON] ,2005року народження, з його заробітної плати утримуються аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку на користь [PERSON]. На даний час його заробіток зменшився з 2600грн до 2400грн на місяць. З нього утримуються аліменти в розмірі 50% на утримання дітей. До виплати він отримує 1000грн. В судовому засіданні при стягненні аліментів він не повідомив, що він вже виплачує аліменти на утримання сина [PERSON], тому суд стягнув 1/4 частку його заробітку. Вважає можливим зменшення стягнутих з нього аліментів на утримання сина [PERSON] до 16,5% щомісячно. Просить зменшити розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 2009року народження , до 16,5% , стягнутих по судовому наказу від 22.09.2010року. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги і просить їх задовольнити, оскільки вважає, що має право на зменшення розміру аліментів. Пояснив, що до квітня 2014року з нього помилково на підприємстві вираховували аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частки від його заробітку. Також за його власною заявою з нього вираховуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 2005року народження, в розмірі 1/4 частки від його заробітку. Відповідач в судове засідання не з"явилася.Про час та місце розгляду справи повідомлена. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, прийняв рішення про розгляд справи у відсутність відповідача. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30відсотків, прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що на підставі судового наказу № 2н-328 від 22.09.2010року, виданого Костянтинівським міськсудом, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] народження, в розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.09.2010року (а.с. 24). Таким чином, з позивача стягнуто аліменти в мінімальному розмірі, встановленому законодавством, і який не може бути зменшений судом за жодних обставин, тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Той факт, що з позивача підприємством, на якому він працює, помилково вираховували аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходу, замість 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2009року. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], 2009року народження. З початку березня 2013року сімейні стосунки з чоловіком припинилися, не зважаючи на те, що мешкали в одній квартирі. Причиною припинення сімейних стосунків є різні погляди на сімейні відносини, втрата довіри, кохання і поваги. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити їй дівоче прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач не з"явилася. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у її відсутність і у відсутність її представника. Не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони тривалий час не проживають однією сім'єю, не бажають примирятися, і суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб. Неповнолітню дитину суд вважає необхідним залишити проживати з матір"ю

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO]. На даний момент вони не проживають разом. Шлюбні стосунки припинили, тому , що мають різні погляди на сімейне життя. З цього приводу виникали сварки, які призвели до почуття відчуження. Вважає, що сім"я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов. Пояснила, що відповідач покинув родину в листопаді 2014року. Виїхав до Росії, змінив номер свого телефону, і ніяким чином н спілкується ні з нею, ні з сином. Матеріальної допомоги не надає. Через мережу інтернет він посилає їй лише ображення. Вона категорично не бажає перебувати з ним в шлюбі, тому просить її позов задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Не заперечує щодо заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду надана судова повістка з позначкою про неможливість вручити повістку відповідачу за місцем його проживання -[ADDRESS], через його відсутність за місцем проживання. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони тривалий час не проживають однією сім'єю, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, і суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб. Неповнолітню дитину суд вважає необхідним залишити проживати з матір"ю

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що відповідно до поданої заяви № б/н від 23.12.2016 року відповідач отримав кредит у розмірі 50000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач своїх обов`язків не виконує, станом на 17.07.2019 року має заборгованість в сумі 177213,26 грн., яка складається з: 94552,24 грн. - заборгованість за тілом кредита; 82661,02 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 6932,67 грн. -заборгованість за нарахованими відсотками. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (ухвалу про відкриття провадження отримав 18.01.2020 року), відзив на позов та інших заяв не подав. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з наступних підстав: На обгрунтування позовних вимог позивачем подано розрахунок заборгованості, згідно якого відповідач станом на 17.07.2019 року з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості має заборгованість в сумі 177213,26 грн.; анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» без дати та дати її підписання, яка не містить даних про наміри відповідача отримати кредитні кошти, розмір та умови такого отримання (а.с.9), витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (а.с.10-27), який не містить жодних підписів відповідача, копію його паспорту (а.с.28-29), документи щодо діяльності позивача (а.с.30-35) Жодний з поданих доказів не містить даних про те, що 23.12.2016 року відповідач підписав договір і отримав кредит у розмірі 50000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи, що позивачем не надано доказів того, що між ним та відповідачем існують договірні правовідносини щодо отримання кредиту, умови яких відповідачем не виконуються, позовні вимоги є безпідставними, тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що згідно наказу № 259 від 22 червня 2012 року Виконавчого комітету Черкаської міської ради, було призначено виконуючого обов'язки директора КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради [PERSON]. 16 травня 2013 року позивачем було направлено відповідачу вимогу про звільнення [PERSON] з посади виконуючого обов'язки директора КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради, але в дану вимогу відповідач не виконав, у зв'язку з цим позивач був змушений звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги збільшили та просили визнати незаконною бездіяльність Виконавчого комітету Черкаської міської ради, зобов'язати відповідачів протягом 5 днів з дати набрання чинності рішення суду звільнити [PERSON] з посади виконуючого обов'язки директора КП «Черкасиелектротранс» Представник Виконавчого комітету Черкаської міської ради та секретаря Черкаської міської ради Білоусова Віктора Федоровича в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Представник виконуючого обов'язки директора Комунального підприємства «Черкасиелектротранс» [PERSON] в судовому засідання заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та трудового законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 11 червня 2012 року наказом № 245-к [PERSON] був прийнятий на посаду заступника директора з експлуатації та безпеки руху. 22 червня 2012 року на підставі розпорядження Першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради м. Черкаси від 22 червня 2012 року № 237-р/р/ «Про тимчасове виконання обов'язків» виконання обов'язків директора комунального підприємства «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради з 22 червня 2012 року тимчасово покладено на заступника директора з експлуатації та безпеки руху цього ж підприємства [PERSON] 16 травня 2013 року позивачем було направлено відповідачу вимогу відповідно до ст. 45 КЗпП України, про розірвання трудового договору з керівником підприємства - виконуючого обов'язки директора [PERSON] у зв'язку з порушенням ним вимог чинного законодавства. Статтею 45 КЗпП України передбачено, що на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності". В даному випадку позовні вимоги не підлягають до задоволення, так як дана норма стосується тільки посадової особи а не особи яка тимчасово виконує обов'язки.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розподіл майна подружжя. Одночасно з поданням позовної заяви, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій зазначив, що позивачу стало відомо, що відповідач без його дозволу та згоди як співвласника сумісного майна готує до продажу земельну ділянку та будинок [ADDRESS], що значно завадить розгляду справи про розподіл сумісного майна подружжя. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд накласти арешт на садовий будинок [ADDRESS] Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Частиною 3 ст. 152 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз.1 ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на садовий будинок [NUMBER] та земельну ділянку, що знаходяться в садовому товаристві «Гідромеханізатор» за адресою: [ADDRESS] задоволенню не підлягає у зв'язку із тим, що обставини, на які посилається позивач як на підстави для забезпечення позову ніяким чином не підтверджені, крім того, позивачем не надано жодного доказу того, який би свідчив про дійсні наміри відповідача відчужити зазначене вище майно та відсутні відомості про те, що вказане майно належить відповідачу. Крім цього позивачем взагалі не надано доказів того, що між ним та відповідачем дійсно існує спір з приводу вказаного майна. З огляду на положення п.1 ч. 2 ст. 151 ЦПК України дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що заява про вжиття заходів про забезпечення позову не обґрунтована. Таким чином, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів. Разом з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачу. Вивчивши матеріали справи, вважаю, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити виходячи з наступного. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду. Частиною 2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Однак заявником не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності обставин, що утруднюють чи можуть зробити неможливим в майбутньому виконання рішення суду. Позивачем не зазначено, на яке саме майно він просить накласти арешт та не надано доказів на підтвердження належності такого майна відповідачу. З наведених підстав суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначив, що ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" 11 березня 2008 року уклав з [PERSON] кредитний договір на суму 2100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 28 лютого 2011 року утворилася заборгованість у сумі 8315,68 (вісім тисяч триста п'ятнадцять) грн. 68 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. В судове засідання представник позивача не з'явився, згідно поданої заяви позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, згідно поданої заяви просила розглянути справу за її відсутності, позов не визнала. Пояснила, що дійсно отримувала вказаний кредит, але термін дії картки не закінчився та заборгованості за даним кредитом немає. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 березня 2008 року між ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір на суму 2100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, (а.с.7-8). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 28 лютого 2011 року утворилася заборгованість у сумі 8315,68 (вісім тисяч триста п'ятнадцять) грн. 68 коп., яка складається з наступного: 4936,43 (чотири тисячі дев'ятсот тридцять шість) грн. 43 коп. - заборгованість за кредитом; 1964,11 (одна тисяча дев'ятсот шістдесят чотири) грн. 11 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 542,96 (п'ятсот сорок дві) грн. 96 коп,- заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 (п'ятсот) грн. - штраф (фіксована частина); 372,18 (триста сімдесят дві) грн. 18 коп. - штраф (відсоткова складова) (а.с.4-5). Але станом на 09 серпня 2011 року строк дії картки не закінчився, а заборгованості немає, (а.с.18). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи те, що строк дії картки не закінчився, а заборгованості немає - суд не знаходить підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed