Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №270 - розірвати. Свій позов позивач обґрунтувала тим, що 25 жовтня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На протязі спільного життя виявилось, що вони мають різні погляди на життя та сімю. Втратили почуття любові та поваги один до одного. Разом не проживають, та подальше спільне життя і збереження шлюбу стало не можливим. Їх шлюб носить лише формальний характер, а тому на примирення вона не згодна. Майнових спорів щодо спільної сумісної власності між ними не має. Позивач в судове засідання не з'явилась, до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що 25 жовтня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №270, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що вбачається з копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Плесецької сільської ради Васильківського району Київської області (а.с. 10). Відповідно до Довідки вих. № 593 від 05.05.2017 року видана виконавчим комітетом Плесецької сільської ради [PERSON], про те що її син [PERSON] проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved