Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

06 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати за нею як спадкоємцем за заповітом після померлого [PERSON] право на земельну частку (пай) земель колективної власності сільськогосподарського підприємства СЗАТ "Агрокомсинтез" у розмірі 5,86 умовних кадастрових гектарів, затверджених розпорядженням Чернігівської районної державної адміністрації № 118 від 02 березня 2000 року, що належало померлій [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті спадкодавця відкрилась спадщина за заповітом, зокрема, на право на земельну частку (пай). За життя [PERSON], як бувший член колгоспу ім. Куйбишева, який було реорганізовано шляхом об'єднання з СЗАТ «Агрокомсинтез», набула право на земельну частку (пай). Однак, ні сертифікату на право на земельну частку (пай), ні Державного акту на право власності на земельну ділянку померла за життя не отримувала, батько позивача, який фактично прийняв спадщину після дружини також у встановленому порядку не оформив право на земельну частку (пай), у зв'язку з чим позивач позбавлена можливості успадкувати належну їй спадщину у нотаріуса. В позові посилались на Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», та ст.152 Земельного кодексу України. Ухвалою від 30 липня 2018 року після самовідводу судді Хоменко Л.В. позовна заява прийнята до провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 06 вересня 2018 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Іванівська сільська рада Чернігівського району та області надали відзив на позов в якому позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні позову, оскільки спадкодавці за життя права на земельну частку (пай) не набули, ні сертифіката, ні державного акта на право власності на земельну частку (пай) не отримували, а тому таке право до складу спадщини не входить. Окрім того, оскільки спадкодавці померли відповідно в 1999 році та 2003 році, а з позовом до суду спадкоємець звернулась у 2017 році, а повторно у 2018 році, то просили застосувати до позовної вимоги про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування строк позовної давності. Також, право розпоряджатись резервним фондом належить виключно місцевій раді, а вона не зобов'язана за рахунок цього фонду надавати особам, які набули право в КСП на рівні з іншими членами, земельну частку (пай), оскільки землі з резервного фонду передаються громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник позивача зазначила, що пенсіонери колгоспу мають право на отримання земельної частки (паю), оскільки відбулось приєднання до СЗАТ «Агрокомсинтез», а [PERSON] повинна була включена до списків, які до того ж відсутні. Відповідачі - Олишівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області та Серединська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку своїх представників в судове засідання, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник Чернігівської районної державної адміністрації при вирішенні питання поклалась на розсуд суду. Представник відповідача - Іванівської сільської ради Чернігівського району та області просила відмовити в задоволені позову, оскільки спадщина відкрилась за положеннями Цивільного кодексу в редакції 1963 року, яким не передбачена можливість спадкування права на право. За життя [PERSON] не порушувала питання про набуття права на земельну частку (пай), не вступила до акціонерів СЗАТ «Агрокомсинтез», а отже право на земельну частку (пай) не набула і воно не може бути успадковане. Просила застосувати строк позовної давності. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області при вирішенні питання поклався на розсуд суду, пояснивши, що залишилось невідомим чи була включена [PERSON] до списків, сертифікат остання не отримала, невідомо чи була акціонером СЗАТ «Агрокомсинтез». Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, матеріали цивільної справи № 728/2303/17, судом встановлено наступне. Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] року, про що Ладинською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області зроблено актовий запис № 17 (а.с.18). За повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області, що міститься в матеріалах цивільної справи № 728/2303/17 ( а.с.69) спадкова справа після померлої [INFO] року [PERSON] не заводилась. Іванівською сільською радою Чернігівського району та області надана довідка про те, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала разом з чоловіком [PERSON]. ( а.с.19) Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29.11.2017 року, яке в частині залишено без змін постановою апеляційного суду Чернігівської області від 03.05.2018 року встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] року є матір'ю [PERSON] та дружиною [PERSON], померлого [INFO] року. (а.с. 23-28) [INFO] року помер [PERSON], про що Виконавчим комітетом Ладинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 15. (а.с.13) [PERSON] склав заповіт, посвідчений 15 липня 2003 року секретарем виконавчого комітету Ладинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, який не змінено і не скасовано, яким все своє майно заповідав [PERSON]. (а.с. 16) [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями. (а.с.17) З довідки виконавчого комітету Ладинської сільської ради Чернігівського району та області від 23 травня 2016 року № 342 та Архівної довідки Чернігівської районної державної адміністрації від 19 жовтня 2017 року [PERSON] працювала в колгоспі ім. Куйбишева з 1947 по 1979 роки та була членом цього колгоспу.(а.с.32) З протоколу засідання правління колгоспу ім. Куйбишева від 15 листопада 1979 року слідує, що вирішувалось питання щодо проводів [PERSON]. на пенсію. ( а.с.34-36) За рішенням загальних зборів уповноважених членів колгоспу ім. Куйбишева с. Ладинка № 6 від 06 жовтня 1995 року приймалось рішення про припинення діяльності КСГП ім. Куйбишева у зв'язку з приєднанням до СЗАТ «Агрокомсинтез» та щодо переведення всіх керівників, спеціалістів, інших працівників на роботу до СЗАТ «Агрокомсинтез» (а.с.42-43). Розпорядженням голови Чернігівської районної ради та державної адміністрації № 334 від 06 жовтня 1995 року скасовано державну реєстрацію КСП ім. Куйбишева, вилучено печатку та штамп підприємства (а.с.46). Рішенням зборів уповноважених членів колективного сільськогосподарського підприємства ім.Куйбишева № 2 від 07 лютого 1995 року вирішено припинити діяльність КСГП ім.Куйбишева, реорганізував його шляхом приєднання до СЗАТ «Агрокомсинтез», прийняти до уваги, що внаслідок приєднання КСГП ім.Куйбишева до СЗАТ «Агрокомсинтез» до останнього переходять всі його майнові права та обов'язки, доручити голові підприємства дотримання принципу добровільності при зміні стутусу членів колективного сільськогосподарського підприємства у зв'язку з їх включенням до складу акціонерів СЗАТ «Агрокомсинтез». ( а.с.48) У відповідності до статуту СЗАТ «Агрокомсинтез» акціонерне товариство «Агрокомсинтез» є самотійним господарюючим статутним суб'єктом, заснованим на колективній власності добровільно об'єднавшихся громадян. Засновниками товариства є акціонери. ( а.с.107-126) З зазначеного слідує, що кожен член КСГП ім Куйбишева мав право на добровільних засадах увійти до складу акціонерів СЗАТ «Агрокомсинтез». Автоматичного зарахування в даному випадку не передбачено. Розпорядженням Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області №65 від 22 листопада 1995 року, передано в у колективну власність для сільськогосподарських потреб акціонерно-пайовому товариству «Агрокомсинтез» землі загальною площею 9463,6 га, згідно додатку №2. (а.с.38, 39) та видано Державний акт на право колективної власності на землю серії «ЧН»-022 від 22.11.1995 року. (а.с.30). У відповідності до розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 118 від 02 березня 2000 року затверджено розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розмір в умовних кадастрових гектарах земель колективної власності сільськогосподарського підприємства СЗАТ «Агрокомсинтез», згідно додатку та зазначено, що районному відділу земельних ресурсів забезпечити виготовлення та видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай). ( а.с.40) За повідомленням Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області від 07 лютого 2017 року, [PERSON] не виготовлявся та не видавався сертифікат на право на земельну частку пай по колишньому СЗАТ «Агрокомсинтез» на території Ладинської сільської ради, про що свідчить відсутність записів в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Ладинській сільській раді. Державний акт на право колективної власності на землю виданий СЗАТ «Агрокомсинтез» на території Олишівської селищної, Серединської, Ладинської сільських рад загальною площею 9463,6 га для сільськогосподарського виробництва відповідно до розпорядження Чернігівської районної Державної адміністрації від 22.11.1995 року № 65, та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю № 39 та виданий 22 листопада 1995 року серії [NUMBER]. Списки колгоспників даного господарства та пенсіонерів з їх числа складала комісія з урегулювання земельних відносин на території Ладинської сільської ради. Сертифікати на право на земельну частку (пай) видавались на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 02 березня 2000 року № 118. ( а.с.31) Питання про право особи на земельну частку (пай) вирішується в судовому порядку, оцінюючи в сукупності всі надані докази. У зв'язу з чим суд не приймає до уваги зазначену інформацію в листі Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області від 07 лютого 2017 року про те, що [PERSON] мала право на земельну частку пай в колишньому СЗАТ «Агрокомсинтез». Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідчить, що сільськогосподарське закрите акціонерне товариство фірма «Агрокомсинтез» з 4 лютого 2011 року припинило свою діяльність. (а.с.50-51) Відповідно до пунктів 4, 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України положення зазначеного Кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила ЦК Українипро позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. За приписами ст.525, ч.2 ст. 548 ЦК Української РСР 1963 року часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. Частинами дев'ятою, десятою статті 5 ЗК України (в редакції від 22 червня 1993 року), кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств. Згідно з вимогами частини першої статті 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право. Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Водночас відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). В даному випадку виходячи з повідомлень архівного сектору Чернігівської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області список громадян-членів КСГП СЗАТ «Агрокомсинтез», який є додатком до державного акту на право колективної власності на землю СЗАТ «Агрокомсинтез» серії ЧН-022 від 22 листопада 1995 року відсутній. ( а.с.67,68,147) Разом з тим, сертифікати на право на земельну частку (пай) видавались на підставі розпорядження Чернігівської районної держдавної адміністрації від 02 березня 2000 року за № 118. У суду відсутні дані, що [PERSON] за життя зверталась до СЗАТ «Агрокомсинтез» щодо включення її до спиків акціонерів цього підприємства, ставила питання щодо набуття нею права на земельну частку (пай) СЗАТ «Агрокомсинтез» та на момент видачі Державного акту на права колективної власності на землю була включена до списків громадян - членів акціонерного товариства, що додається до Державного акту. Видача сертифікатів членам СЗАТ «Агрокомсинтез» відбувалась 02 березня 2000 року. [PERSON] померла [INFO] року. [PERSON] в свою чергу за життя не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] та не ставив питання про право останньої на земельну частку (пай). Згідно статті 9 ЦК Української РСР 1963 року, здатність мати цивільні права і обов'язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами Української РСР та інших союзних республік. Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю. Успадковане може бути лише право, яке за життя у встановленому законом порядку набув спадкодавець. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, а оцінивши на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв'язку надані докази, суд приходить до висновку про те, що матерали справи не містять належних та допустимих доказів набуття спадкодавцем [PERSON] права на земельну частку (пай) у виділеній СЗАТ «Агрокомсинтез» у колективну власність землю у розмірі 5,86 умовних кадастрових гектарів, затверджених розпорядженням Чернігівської районної державної адміністрації № 118 від 02 березня 2000 року, що належало померлій [PERSON]. За життя [PERSON] не реалізувала свого права на звернення за захистом порушеного права. Оскільки право, яке просить визнати за нею позивачка у порядку спадкування, [PERSON] не набуте за життя, спадкування права на право за нормами законодавства, яке діяло на момент прийняття спадщини не передбачалось, то в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідачем Іванівською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області подано заяву про застосування строків позовної давності. Пропуск строку позовної давності є самостійною підставою відмови у задоволенні позову за його обґрунтованості, необґрунтованість вимог є підставою для відмови у позові саме з цих підстав. Оскільки суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог позивача, то застосування строків позовної давності судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed