Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, в якому вона просить суд визначити місце проживання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову, який було подано 22.08.2018р., зазначила, що з 08.10.2011р. вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення суду в 2016р., та від якого у них народилися доньки - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також зазначила, що хоч вони з відповідачем і розірвали шлюб в 2016 році, проте до початку 2018 року вони проживали разом. Після того, як вони стали проживати окремо, діти почергово проживали то з батьком то із нею. Останні півтора місяці вона перебувала в м. Дніпрі, де вирішувала питання забезпечення себе та дітей житлом, влаштування дітей до дитячого садка. В цей період діти проживали з матір`ю відповідача за адресою: [ADDRESS] . Відповідач постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . З початку вересня 2018 року відповідач планує забрати дітей та хоче, щоб вони проживали з ним на [ADDRESS] . У середині серпня 2018р. вона звернулася до відповідача та його матері з проханням повернути їй дітей, однак вони відповіли відмовою. Вона хоче, щоб її діти проживали із нею в м. Дніпрі, де має власне житло, та їх буде влаштовано до дитячого садочку. Переконана, що зможе створити всі необхідні умови для нормального виховання та догляду за дітьми та виходячи з інтересів доньок буде краще, щоб вони проживали разом із матір`ю. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Позивач в останнє судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в останнє судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином, раніше висловлював думку про необхідність залишення відповідного позову без задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до висновку про залишення позовних вимог без задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. У відповідності до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.10.2011 р., рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 25.11.2016р. шлюб між ними розірвано. (а.с. 164) Від шлюбу сторони мають доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачем. (а.с. 6,7) Діти проживають разом з батьком, відповідачем по справі, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем. Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем існує спір щодо місця проживання їхніх доньок та позивач бажає, щоб діти проживали разом із нею. В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України" вказано, що при розгляді вимог про місце проживання дітей та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини і розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Пунктами 1,2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. У відповідності до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Як встановлено судом, доньки - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з початку 2018 року проживають разом із батьком, що не спростовується сторонами у справі. Відповідно до характеристики Одеської загальноосвітньої школи № 8 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області [PERSON] , 2012 р.н., учениця 3-Г класу, протягом 1-3 класів виявляє інтерес до навчання. Дівчинка завжди чисто й охайно вдягнута. Батько [PERSON] багато часу приділяє вихованню дитини, з дівчинкою підтримує доброзичливі стосунки, цікавиться навчанням та вихованням своєї дитини. Приводить в школу і забирає дитину зі школи. Вирішує шкільні питання дитини. Класні збори відвідує систематично. Мати [PERSON] школу відвідувала та цікавилася навчанням доньки декілька разів. (а.с. 167) Відповідно до характеристики Одеської загальноосвітньої школи № 8 1-Ш ступенів Одеської міської ради Одеської області [PERSON] , 2014 р.н., учениця 1-А класу, зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Дівчинка завжди чисто й охайно вдягнута. Батько [PERSON] багато часу приділяє вихованню дитини, з дівчинкою підтримує доброзичливі стосунки, цікавиться навчанням та вихованням своєї дитини. Приводить в школу і забирає дитину зі школи. Вирішує шкільні питання дитини. Класні збори відвідує систематично. Мати [PERSON] школу не відвідує та не цікавиться навчанням доньки. (а.с. 168) Відповідно до довідки КНП «Дитяча міська поліклініка № 5» Одеської міської ради від 08.12.2020 року № 749/вих, встановлено, що діти [PERSON] . [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , спостерігаються в КПП «ДМП №5» ОМР з вересня 2016 року. Згідно рапорту лікаря педіатра в дитячу поліклініку разом з дітьми за медичною, консультативно - діагностичною та профілактичною допомогою звергаються мати та батько. (а.с. 170) Згідно акту бесіди від 16.02.2021 ріку з малолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у присутності батька, встановлено, що дівчинки з мамою бачаться та розмовляють по телефону дуже рідко. [PERSON] повідомила, що не знає з ким хоче жити, молодша [PERSON] бажає, щоб батьки проживали разом. Діти розповіли, що коли вони їздили до матері у гості в м. Дніпро, то чоловік, який проживав разом з матір`ю, поставив їх до кутка та кричав. Також влітку, коли вони з матір`ю пішли до моря в м. Одеса, новий друг матері бив їх на пляжі. (а.с. 171) У відповідності до листа центру соціальних служб Одеської міської ради від 18.12.2020 року № 04/01-3695 фахівцями центру 14.12.2020 року здійснено вихід за місцем проживання родини за адресою: [ADDRESS] . Під час бесіди з батьком дітей, [PERSON] , з`ясовано, що він проживає разом з дітьми за вищевказаною адресою, у приватному будинку, умови проживання та розвитку задовільні. Діти мають окрему кімнату. Батько дітей працездатний, має достатній дохід для проживання та виховання дітей. Батьківські обов`язки виконує в повному обсязі. (а.с. 169,172) [PERSON] з 30.10.2020р. являється фізичною-особою підприємцем, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (а.с. 173) Однак матеріали справи не містять відомості, щодо її прибутку (доходу). Відповідно до листа центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Чечелівської районної у місті ради від 28.12.2020 року № 612, фахівцями центру будо здійснено соціальне інспектування за місцем проживання матері: [ADDRESS] , в ході якого було з`ясовано, що мати проживає у приватному будинку з дотриманням санітарно - гігієнічних норм, в будинку є три житлові кімнати, передпокій, кухня, санвузол, коридор та тамбур. В будинку є окремі спальні місця та місце для розвитку та навчання дітей. Мати показала довідки про влаштування дітей до навчальних закладів в м. Дніпра. (а.с. 175,176) [PERSON] , працює в ТОВ «ЗВ`ЯЗОКСЕРВІС» з 01.11.2019р., та на даний момент займає посаду електромонтер охоронно-пожежної сигналізації, що підтверджується довідкою за вих. № 934 від 10.12.2020р. (а.с. 186) При цьому його посадовий оклад становить 5100 грн., що підтверджується Наказом № 19-к про прийняття на роботу від 31.10.2019р. (а.с. 199) Таким чином судом встановлено, що відповідач має постійне місце роботи, отримує стабільний дохід та має постійне місце проживання, а позивач є самозайнятою особою, відомостей про її доходи не має та стабільність отримання доходу (прибутку), та наявне постійне місце проживання. Крім того, відповідачем до суду надано копії договорів купівлі-продажу від 30.11.2017р., згідно яких він є власником житлового будинку [ADDRESS] . (а.с.194-197) Як пояснила в судовому засіданні позивач, вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , тобто за місцем проживання матері відповідача,однак фактично проживає в [ADDRESS] , тобто в будинку, на який разом з братом має заповіт, однак документи на цей будинок знаходяться у брата, який їх їй не дає, у зв`язку з чим вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері, яка померла [INFO] (а.с.165) Окрім того, в судовому засіданні суд заслухав думку дітей з приводу їхнього бажання з ким із батьків вони хочуть проживати. Так [PERSON] повідомила, що проживає разом з татом та дідусем в [ADDRESS] . Мама постійно не живе з ними, один раз на день або один раз на місяць дзвонить, дитина сумує за мамою. Ходить в школу та перейшла в 2 клас, є друзі, в школі не подобається, її там ображають, з батьком живе давно. З мамою хотілося б жити, була у мами їй там подобається. Один раз у мами вдома один дядько поставив в куток, на морі бив її інший дядько, та це було давно. Так [PERSON] повідомила, що живе з батьком його подругою та дідусем. Ходить в школу та закінчила 3 клас. З батьком їй добре жити. У них є своя кімната та іграшки. Також була у мами вдома, там їй сподобалося. В школі не дуже подобається. Живе з батьком з першого класу. Батьки посварилися і мами поїхала. У мами вдома її не ображали. У мами в квартирі 4 кімнати, вони з сестрою та мамою жили в одній кімнаті. Більше там ніхто не проживає. Хоче проживати з батьком. Мама не ображала, вона не часто їх навідує, один - два рази на місяць телефонує. В судовому засіданні 23.06.2021р. позивач пояснила, що забирає дітей з собою на все літо і відповідач не заперечував проти цього та пояснив, що перешкод у спілкуванні позивача з дітьми, які ходять у школу та відвідують гуртки, він не чинить, позивач може у будь-який час навідати дітей. Стаття 19 Сімейного кодексу України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Згідно з Висновком органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , № 0617/01-20 від 18.03.2021р., орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, виходячи з інтересів дітей, вважає доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання батька - [PERSON] , за умови безперешкодного спілкування матері. [PERSON] з дітьми. (а.с. 130-132) Оцінюючи вищезазначений висновок, суд вважає, що даний висновок відповідає інтересам дітей. З матеріалів справи вбачається про існування між колишнім подружжям особистого конфлікту, проте не вбачається конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків обох батьків по відношенню до їх доньок. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У пункті 1 статті 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Таким чином, враховуючи перш за все інтереси дітей, їх прихильність до батька, з яким вони проживають досить тривалий час, наявність у батька постійної роботи та доходу, наявність у нього всіх умов для виховання доньок, суд приходить до висновку, що вимоги про визначення місця проживання доньок з матір`ю не є повністю обґрунтованими та доведеними, при цьому суд приймає до уваги відповідний висновок органу опіки та піклування, який діє в інтересах дітей. Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Outcome: dismissed