Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідачів в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], та виселити його з вказаної квартити, а також стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди по 5000 грн. з кожного. В обгрунтування позовних вимог зазанчено про те, що позивач є власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстровані та проживають позивач, відповідач [PERSON] та їх син [PERSON] Наприкінці 2013 року відповідач [PERSON] ініціював самовільне заселення в одну із кімнат квартири свого знайомого - [PERSON] В інших двох кімнатах постійно проживають [PERSON] та [PERSON], таким чином діями відповідачів створено перешкоди у її вільному проживанні в одній із кімнат квартири. У зв"язку з наведеним позивач звернулася із заявою до Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві щодо виселення [PERSON] з вищевказаної квартири, на що їй було рекомендовано в приватному порядку звернутися до суду для подальшого вирішення питання. 01.09.2014 року позивач звернулася до відповідача [PERSON] з письмовою заявою про звільнення помешкання, однак станом на час звернення з позовом до суду відповідач [PERSON] без належних підстав продовжує проживати у зазначеній квартирі та добровільно не звільняє житло, у зв"язку з чим і було подано даний позов. Крім того, протиправними діями відповідачів, позивачу було завдано моральної шкоди, а саме: відповідачі неодноразово, незважаючи на присутність неповнолітнього сина позивача, надавали негативні характеристики та вільні вислови щодо неї, голосно обговорювали подальші ймовірні напрямки розвитку подій у справі щодо розірвання шлюбу. Вищезазначену завдану моральну шкоду позивачка оцінює як таку, що повинна бути відшкодована їй кожним з відповідачів у розмірі 5000 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити заявлений позов з підстав, зазначених у заяві. Представник відповідачів у судовому засіданні щодо задоволенні позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] у квартирі позивача вже тривалий час не проживає, орендує собі інше житло, а тому позовні вимоги щодо визнання його втратившим право кристування жилим приміщенням та виселення не підлягають задоволенню. Також не підлягаю задоволенню вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження цього. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договора купівлі-продажу квартири від 29.03.2006 року (а. с. 8 - 9). В зазначеній квартирі зареєстровані та проживають: позивач [PERSON], відповідач [PERSON] та їхній син [PERSON], що підтверджується довідкою форми № 3 ЖЕД № 209 від 27.08.2014 року за № 1273 (а. с. 11). Як встановлено в судовому засіданні, та не заперечувалося представником відповідачів, відповідач [PERSON] дійсно проживав у вищевказаній квартирі на запрошення свого знайомого [PERSON] Згідно наданого договору оренди житла від 24 липня 2014 року вбачається, що відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS] (а. с. 36). Враховуючи зазначене, суд вважає у задоволенні позовних вимог щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням та виселення відмовити, оскільки як вбачається з наданих представником відповідача документів, відповідач [PERSON] добровільно звільнив квартиру. Щодо позовних вимог про стягнення заподіяної моральної шкоди, то вони також не підлягають задоволенню, оскільки представником позивача не надано жодних доказів заподіяння моральної шкоди позивачеві.

Outcome: dismissed