Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що з 18 квітня 2005 року працював у Комунальному підприємстві Київської обласної ради «Бородянкатепловодопостачання» на посаді майстра по ремонту та експлуатації котельного обладнання, а з 20 травня 2009 року відповідно до наказу №62 на посаді виконавець робіт. У зв'язку зі зміною керівництва підприємства почали порушуватися права працівників, яким вибірково, зокрема і йому було запропоновано написати заяви на звільнення за власним бажанням. Однак він, пропрацювавши на підприємстві більш ніж десяток років відмовився звільнятися, продовжував працювати та сумлінно виконувати свої обов'язки. Однак наказом №4-к від 13 січня 2017 року йому оголошена догана за порушення трудової дисципліни, що проявилось в неналежному виконанні покладених на нього обов'язків, а саме неналежному контролі за оформленням та веденням журналів чергового персоналу сезонних працівників на котельні, а наказом №12-к від 26 січня 2017 року він був звільнений з роботи на підставі п.2 ст.40 КЗпП України, у зв'язку з відсутністю у нього теплотехнічної освіти. Оскільки він не допускав порушення трудової дисципліни, його посада не передбачає обов'язкової наявності теплотехнічної освіти, він звільнений без погодження із діючою на той час первинною професійною спілкою працівників КП КОР «Бородянкатепловодопостачання», розрахунок при звільнення з ним не проведений, він має вищу освіту та кваліфікацію інженера-механіка вважає, що відповідач порушив його трудові права та чинне законодавство, тому просив скасувати наказ в.о. генерального директора КП КОР «Бородянкатепловодопостачання» №4-к від 13 січня 2017 року "Про накладення дисциплінарного стягнення на виконавця робіт (теплопостачання) [PERSON]В."; визнати незаконним та скасувати наказ №12-к від 26 січня 2017 року про звільнення його з роботи, поновити його на роботі, на посаді виконавець робіт КП КОР «Бородянкатепловодопостачання» з 26 січня 2017 року, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26 січня 2017 року до моменту поновлення на роботі та стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. Відповідач - комунальне підприємство Київської обласної ради "Бородянкатепловодопостачання" звернувся до суду із зустрічним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 січня 2017 року видав наказ №1 про проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей на складах та у підзвітних матеріально-відповідальних осіб. 26 січня 2017 року інвентаризаційна комісія провела інвентаризаційний опис запасів залишків, що знаходилися на відповідальному зберіганні у виконавця робіт [PERSON] та встановила, що на його матеріальному зберіганні фактично знаходиться цінностей на загальну суму 126\~848,70 грн. хоча за даними бухгалтерського обліку повинно було знаходитися - на загальну суму 341 140,15 грн. Відповідно до звіряльної відомості результатів інвентаризації запасів від 26 січня 2017 року недостача товарно-матеріальних цінностей становить 214 291,24 грн. Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них обов'язків. Тому просив стягнути з [PERSON] вартість недостачі товарно-матеріальних цінностей в сумі 214291,24 грн. та понесені судові витрати в сумі 3215,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON] свій позов підтримали, викладене підтвердили, проти зустрічного позову заперечували, оскільки посада [PERSON] не віднесена до переліку посад, щодо яких передбачено можливість укладення договорів про повну матеріальну відповідальність, також позивач за зустрічним позовом не надав належних та допустимих доказів передачі [PERSON] товарно-матеріальних цінностей на відповідне зберігання та не забезпечив умови необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого йому майна. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, зустрічний позов підтримав. Вислухавши пояснення позивача та його представників, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] працював в КП КОР «Бородянкатепловодопостачання» з 20 травня 2009 року на посаді виконавець робіт, що підтверджується копією його трудової книжки (т.1 а.с. 16-22). 13 січня 2017 року оголошена догана виконавцю робіт (теплопостачання) [PERSON] за порушення трудової дисципліни, що проявилось в неналежному виконанні покладених на нього обов'язків, а саме неналежний контроль за оформленням та веденням журналу чергового персоналу сезонних працівників на котельні, що підтверджується копією наказу №4-к від 13 січня 2017 року (т.1 а.с.25). Зазначене правопорушення в січні 2017 року допущене повторно, що підтверджується копіями службових записок, пояснення [PERSON], акту про виявлене порушення (т.1 а.с.154-157). Ведення змінних журналів передбачено п.15.14 Правил будови та безпечної експлуатації парових котлів, що працюють під тиском не більше 0,07 МПа (0,7 кгс/см кв.), водогрійних котлів та водонагрівачів з температурою води не вище 115 градусів С, затверджених наказом Державного комітету по нагляду за охороною праці від 23 липня 1996, №125 (далі - Правил). Відповідно до посадової інструкції (т.1 а.с.33-35) на [PERSON] покладені в тому числі обов'язок забезпечення безперервного теплопостачання споживачів, згідно із затвердженими графіками, безпечної роботи устаткування в котельні, додержання правил технічної експлуатації та пожежної безпеки, здійснення керівництва виробничо-господарською діяльністю котельні. Враховуючи викладене, підстав для визнання наказу про дисциплінарне стягнення незаконним не вбачається, оскільки факт дисциплінарного проступку знайшов підтвердження в судовому засіданні. При цьому, пояснення представника позивача про те, що зазначений обов'язок не був покладений на [PERSON], судом до уваги не приймається, оскільки це твердження спростовується, крім зазначених положень Правил та посадової інструкції, також поясненнями самого [PERSON], який ще в грудні 2016 року визнав, що зазначений обов'язок ним не виконаний, і недоліки будуть виправлені та усунуті. Наказом 12-к від 26 січня 2017 року [PERSON], виконавець робіт (теплопостачання) з 26 січня 2017 року звільнений, згідно п.2 ст.40 КЗпП України, у зв'язку з відсутністю у нього теплотехнічної освіти, що підтверджується копією вказаного наказу (т.1 а.с. 23). З пояснень представника відповідача вбачається, що для працівника, який займає посаду "виконавець робіт", [INFO], оскільки він є особою, яка відповідальна за справний стан і безпечну експлуатацію котлів. Однак твердження, що наявність теплотехнічної освіти є обов'язковою для працівника, який займає посаду "виконавець робіт" спростовується встановленими в судовому засіданні обставинами. Зокрема посадовою інструкцією [PERSON], передбачено вичерпний перелік обов'язків, що покладені на виконавця робіт, і зазначений перелік не передбачає виконання обов'язків, що покладаються на особу відповідальну за справний стан і безпечну експлуатацію котлів та яка повинна мати теплотехнічну освіту. Так, п. 15.5 Правил, передбачає вичерпний перелік обов'язків, що покладені на особу відповідальну за справний стан і безпечну експлуатацію котлів відповідно до якого відповідальний зобов'язаний: регулярно оглядати котли в робочому стані; щоденно в робочі дні перевіряти записи в змінному журналі і розписуватися в ньому; проводити роботу із персоналом по підвищенню його кваліфікації; проводити технічне опосвідчення котлів; зберігати паспорти котлів та інструкції заводів-виготовлювачів по їх монтажу та експлуатації; проводити протиаварійне тренування з персоналом котельні; перевіряти правильність ведення технічної документації при експлуатації та ремонті котлів; брати участь у комісії з атестації та періодичній перевірці знань ІТП і обслуговуючого персоналу; брати участь в обстеженнях, які проводять органи Держнаглядохоронпраці, і своєчасно виконувати їх приписи. Посадова інструкція виконавця робіт (т.1 а.с.33-35) не передбачає зазначених специфічних обов'язків. Таким чином наявність теплотехнічної освіти, яку повинна мати особа відповідальна за справний стан і безпечну експлуатацію котлів не є обов'язковою для працівника, який займає посаду виконавець робіт. При цьому посилання представника відповідача на те, що виконавець робіт являється в тому числі і особою відповідальною за справний стан і безпечну експлуатацію котлів судом до уваги не приймаються також і у зв'язку з наступним. Відповідальною особою по підприємству за справний стан і безпечну експлуатацію теплового господарства наказом від 01 вересня 2016 року (т.1 а.с.113) призначено головного інженера, і тільки в разі його відсутності виконання його обов'язків покладено на виконавця робіт [PERSON], що також підтверджує, що сама по собі посада виконавця робіт (яку [PERSON] займав з 20 травня 2009 року) не передбачає необхідність виконання обов'язків притаманних особі відповідальній за справний стан і безпечну експлуатацію котлів. Тому звільнення [PERSON] не відповідає вимогам ст.40 КЗпП України, в зв'язку з чим його необхідно визнати незаконним та скасувати, а позивача поновити на посаді. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Враховуючи незаконне звільнення, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі ? частини, що заявлена позивачем. Відповідно до ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Враховуючи, що з дня звільнення по день поновлення минуло 169 робочих днів, а середньоденна заробітна плата позивача складає 269,77 грн. (відповідно до довідки про заробітну плату (т.1 а.с.32) сума заробітної плати за листопад - грудень 2016 року становить 11869,66 грн, а кількість робочих днів за вказаний період становить 44 дні), то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 45591,13 грн. за час вимушеного прогулу. Відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність матеріально- відповідальний [PERSON], який працює виконавцем робіт приймає на себе повну матеріальну відповідальність та забезпечує зберігання довірених йому підприємством матеріальних цінностей та основних засобів виробництва (т.1 а.с.130). Зустрічний позов не підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Відповідно до акту інвентаризації встановлено недостачу товарно-матеріальних цінностей на суму 214291,24 грн. (т.1 а.с.121-128). Однак зазначений доказ суд сприймає критично, оскільки при проведенні інвентаризації [PERSON], як особа на яку покладена матеріальна відповідальність був відсутній, не був про неї повідомлений, а тому був позбавлений можливості надавати пояснення та вказувати на місцезнаходження товарно-матеріальних цінностей, що були йому передані. Крім того, частина доказів, що була надана позивачем за зустрічним позовом, на підтвердження передачі товарно-матеріальних цінностей [PERSON] (т.2 а.с.59-75) не містить його підпису, що також підтверджує неналежність та недопустимість акту інвентаризації, як доказу, що підтверджує наявність недостачі товарно-матеріальних цінностей, що були передані [PERSON] Відповідно до ч.3, 4 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що належних і допустимих доказів, що підтверджують невиконання умов договору про повну матеріальну відповідальність [PERSON] суду не надані, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні зустрічного позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в сумі 1920 гривень. Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

Outcome: partial