Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про надання додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON], який доводиться позивачам та відповідачам [PERSON] та [PERSON] батьком, а відповідачу [PERSON] чоловіком і всі вони є спадкоємцями померлого. Після смерті батька ніхто спадщину не прийняв, мати з батьком проживали окремо і таким чином строк для прийняття спадщини був пропущений. Мати виявила бажання прийняти спадщину й оформити її належним чином на себе, тому вони не стали заперечувати, що спадкове майно залишиться в сім'ї, а в подальшому всі вони будуть спадкоємцями першої черги після матері. За життя покійний батько мав у власності Державний акт на земельну ділянку, який залишився у розпорядженні матері, яка в серпні 2012 року повідомила, що не одержує ніякої оплати за землю і потім з'ясувалось, що спадщина матір'ю не прийнята, а Державний акт знаходиться у [PERSON], яка на прохання [PERSON] передала їй. Всі ці обставини позивачі вважають поважними і просили суд надати їм додатковий строк для подачі заяви для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримала в повному обсязі і суду пояснила, що вона була юридично необізнана з нормами права, мала на утриманні малолітню дитину, з будинку не могла ніде відлучитись, консультацій ніде не могла отримати і крім того, вся рідня домовилась, що спадщину прийме матір, так як остання є дружиною по закону, а всі діти потім після неї будуть приймати спадщину. На час смерті батька всі діти були повнолітніми. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримала в повному обсязі і суду пояснила, що вона також була юридично необізнана з нормами права, їй було всього 19 років, у неї також на вихованні була мала дитина і вона нічого не усвідомлювала, що потрібно робити для того, щоб прийняти спадщину. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності із зазначенням, що позовні вимоги не визнає, оскільки на момент смерті батька матір була в шлюбі із батьком та була зареєстрована в будинку разом із ним. Оформити спадщину матір не може, оскільки Державний акт перебуває у позивача [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності із зазначенням, що позовні вимоги не визнає, оскільки на момент смерті чоловіка вона перебувала із ним у шлюбі, була разом із ним зареєстрована у будинку, однак тимчасово проживала біля матері, яка хворіла.Оформити спадщину не може, оскільки Державний акт перебуває у позивача [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності із зазначенням, що позовні вимоги не визнає з причин, зазначених у позовній заяві і бажає, щоб матір користувалась Державним актом. Представник відповідача- Тернівської сільської ради Новоархангельського району в судове засідання не з'явився, відповідач надав заяву про розгляд справи за відсутності представника із зазначенням, що позовні вимоги визнає і не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачів, оголосивши заяви відповідачів та дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Правовідносини сторін регулюються ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] помер [INFO] у с.Тернівці Новоархангельського району Кіровоградської області. У приватній власності [PERSON] мав земельну ділянку розміром 6,13га , яка розташована на території Тернівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР № 003990. Довідкою від 06.01.2014 року, виданою Тернівською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області засвідчується, що [PERSON] проживав та був зареєстрований до дня смерті [INFO] в [ADDRESS]. На час його смерті за даною адресою була зареєстрована дружина [PERSON]. За інформацією Новоархангельської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], померлого [INFO] спадкова справа не відкривалася, Свідоцтво про право на спадщину не видавалось і згідно Єдиного Реєстру спадкових справ від імені [PERSON] заповіти не посвідчувались. За таких обставин, у відповідності до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, згідно якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину. Згідно ст.ст. 1268,1269 та 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її і протягом шести місяців з часу відкриття спадщини спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до п.207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка була чинною на час відкриття спадщини вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз'яснень зазначених у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як доказ поважності причин позивачами зазначена домовленість про прийняття спадщини матір'ю, юридична необізнаність, догляд за малолітніми дітьми та неможливість особисто відлучатись із домоволодіння, інших доказів поважності причин пропуску суду не надано. Однак, як зазначено вище, відповідно до вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, позивачі мали повне право заяву про прийняття спадщини написати власноручно та надіслати поштою до нотаріуса. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК кожна зі сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Оскільки в судовому засіданні позивачі не довели та не підтвердили належними доказами наявність об'єктивних та непереборних поважних причин, які б перешкоджали їм вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому з врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено позивачами без поважної причини і тому підстави для задоволення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed