Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим будинком. Як підставу зазначила, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. На початку 2016 року в її будинку зареєструвалася [PERSON]. 14 травня 2016 року [PERSON] виїхала з будинку, сказавши, що додому вона більше не повернеться і влаштує своє життя краще. З тих пір вона та її односельці не мають ніяких відомостей про відповідача та її родичів. Проживаючи в її будинку, [PERSON] ніде не працювала. З часу вибуття [PERSON] місце її перебування невідоме. На даний час реєстрація [PERSON] в її будинку не дає можливості розпоряджатися нерухомим майном. Позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим будинком [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та наполягали на його задоволенні. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи згідно оголошенню в газеті "Слобідський край" № 9 від 02.02.2017 року. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та її представника, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. У відповідності до вимог ст.ст. 316, 328 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому 19.10.2011 року приватним нотаріусом Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області Томчуком С.М. за реєстраційним № 1997 (а.с. 5). Згідно довідкам виконавчого комітету Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району Харківської області № 217 від 17.11.2016 року № 95 від 03.05.2017 року [PERSON], 1967 року народження, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але за місцем реєстрації не проживає (а.с. 6, 46). За інформацією АДП ГУДМС України в Харківській області [PERSON], [INFO], уродженка с. Газалкент Ташкентської області, з 22.12.2015 року значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до акту обстеження, складеному 22.11.2016 року комісією в складі депутата Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району Харківської області та сусідів, при обстеженні домоволодіння, розташованого по [ADDRESS], встановлено, що [PERSON] з 14 травня 2016 року за місцем реєстрації не проживає, її особистих речей в будинку не виявлено, спальне місце відсутнє (а.с. 7). Згідно відомостям щодо реєстрації відповідача та адресної картки, наданим Нижньобурлуцькою сільською радою Шевченківського району Харківської області, [PERSON], [INFO], уродженка с. Газалкент Бостанмекського району Ташкентської області, громадянка України, паспорт серії [NUMBER], виданий 16.10.2015 року Ленінським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області, 17.12.2015 року прибула з [ADDRESS], 22.12.2015 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26, 27). Відповідно до ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням провадиться у судовому порядку. На даний час реєстрація відповідача у домоволодінні позивача фактично позбавляє можливості власника розпоряджатися нерухомим майном. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком. На підставі викладеного,

Outcome: approved