Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

07 вересня 2017 року до суду звернулись з позовом [PERSON] та [PERSON] до Територіальної громади с. Богданівка в особі Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в якому просять визнати право власності, в порядку спадкування за законом, на 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями за [PERSON], що розташовано за адресою: вул. Лугова, буд. 65, село Богданівка, Павлоградського району Дніпропетровської області, визнати право власності, в порядку спадкування за законом, на 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями за [PERSON], що розташовано за адресою: вул. Лугова, буд. 65, село Богданівка, Павлоградського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що батьки позивачів отримали дозвіл на будівництво приватного будинку, в подальшому, 29.11.1972 року було затверджено проект будинку згідно схематичного плану земельної ділянки розташованої за адресою: вул. Щорса (Лугова) с. Богданівка Павлоградського району, та видано на ім'я [PERSON] дозвіл на виконання робіт та свідоцтво на забудову садиби №167. В листопаді 1973 року будинок було побудовано та введено в експлуатацію. 09 листопада 2008 року батько позивачів - [PERSON] помер, після його смерті мати позивачів прийняла спадщину належним чином у встановлений законом строк але не до оформила своїх спадкових прав нотаріально. 6 січня 2017 року, мати позивачів - [PERSON], померла, 23 серпня 2017 року. Позивачі звернулися до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори із проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після, померлої 06.01.2017 року, матері - [PERSON], на житловий будинок разом з господарськими спорудами, що розташовано за адресою: вул. Лугова (Щорса), буд. 65, с. Богданівка, Павлоградського району Дніпропетровської області, однак нотаріусом було відмовлено у наданні свідоцтва про право на спадщину за законом, з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на вищезгадане нерухоме майно. Позивачі у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити. Представник відповідача виконавчий комітет Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно свідоцтва про народження, серії I-КИ №377555 виданого відділом (бюро) записів актів громадянського стану Богданівською сільською радою, 01 грудня 1972 року, [PERSON], народилась, 10 листопада 1972 року, батьками є [PERSON], [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про укладання шлюбу, серії IV-КИ № 280463 виданого Богданівською сільською радою народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області 23 червня 1990 року, актовий запис № 118 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після укладання шлюбу присвоїти прізвища: чоловіку - [PERSON], дружині [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження, серії II-КИ № 346016, виданого 16 червня 1976 року відділом (бюро) записів актів громадянського стану Богданівською сільською радою, актовий запис № 49, [PERSON] народився, 09 травня 1976 року, батьками є [PERSON], [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про одруження, серії II-ЯК № 0077316, виданого Тернівським селищним ЗАГС м. Павлограда, актовий запис № 87, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], 07 листопада 1970 року. Після укладання шлюбу присвоїти прізвища: чоловіку - [PERSON], дружині [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть, серії I КИ № 245823, виданого виконкомом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 105, [PERSON] помер 09.11.2008 року. Згідно копії свідоцтва про смерть, серії I КИ № 737657, виданого виконкомом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 03, [PERSON] померла 06 січня 2017 року. Згідно копії виписки з протоколу № 19 засідання виконкому Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 12.10.1971 року, вирішили надати дозвіл на будівництво житлового будинку [PERSON]. Згідно свідоцтва № 167 на забудову садиби, схематичного плану, проектного плану та рішення на виконання робіт від 29.11.1972 року було надано на імя [PERSON]. Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.08.2017 [PERSON], [PERSON] відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо права власності на будинок по вул. Лугова, б. 65, с. Богданівка, Павлоградський район, Дніпропетровської області. Згідно копії технічного паспорту, схематичного плану земельної ділянки, експлікації приміщень до житлового будинку, зазначені документи видані на імя [PERSON]. Згідно звіту про незалежну оцінку вартості майна № 2243835-29092017-1 оціночна вартість житлового будинку по вул. Лугова, 65, с. Богданівка, Павлоградський район, Дніпропетровської області станом на 29.09.2017 року становить 100000 грн. Згідно листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно регулюється Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що набрав чинності з 27.01.2005. \~ \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинним нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. Отже, виникнення права власності у спадкодавця на житловий будинок не залежало від державної реєстрації цього права. Оскільки, житлове\~ домоволодіння, що є предметом даного позову, було побудовано\~ у продовж\~ 1961 - 1991 років, тобто\~ до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то порядок державної реєстрації зазначеного житлового будинку, повинен був проводитися відповідно до Інструкції \~про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56 (далі Інструкція). Відповідно до Інструкції, об'єктами реєстрації є будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під будинком, як об'єктом правової реєстрації, розуміється один будинок з приналежними до нього службовими будівлями та спорудами (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці, під самостійним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під домоволодінням розуміється два і більш будинків з приналежними до них надвірними будівлями (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці під одним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. У період чинності вказаної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися у тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Отже, записи у погосподарських книгах можуть визнаватися в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.\~ Згідно довідки від 13.12.2017 року за № 5735, виданої виконкомом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, домоволодіння за № 65 по вул. Лугова, с. Богданівка, Павлоградський район, Дніпропетровської області належить [PERSON], який помер, 09.11.2008 року, який був зареєстрований в цьому домоволодінні згідно запису господарської книги № 2 Богданівської сільської ради. Проте, у встановленому порядку [PERSON] своє право власності на нерухоме майно не зареєстрував, оскільки за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та довідки\~ КП Павлоградське БТІ право власності на домоволодіння за № 65 по вул. Лугова, с. Богданівка, Павлоградський район, Дніпропетровської області, не зареєстровано. За таких обставин, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що підтверджено право власності померлого [PERSON] на домоволодіння за № 65 по вул. Лугова, с. Богданівка, Павлоградський район, Дніпропетровської області. [PERSON]\~ помер 09.11.2008, на момент його смерті з разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина - мати позивачів [PERSON], яка була спадкоємцем за законом першої черги, та належним чином\~ прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується копією спадкової справи № 427, наданої на запит суду. Інші спадкоємці за законом першої черги після смерті [PERSON] - позивачі по справі, спадщину не приймали, так як у встановлений законом строк з відповідними заявами нотарільної контори не звертались, зі спадкодавцем на момент його смерті не проживали, що підтверджується що підтверджується копією спадкової справи № 427, наданої на запит суду. \~ \~ \~ \~Мати позивачів - [PERSON] померла 06.01.2017 року (а.с.78). \~ \~ \~ \~Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] належним чином в установлений законом строк прийняла спадщину після померлого [PERSON], але до моменту смерті 06.01.2017 року, своє право власності на спадкове майно не оформила. Відповідно до п.1 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, право на спадщину [PERSON] щодо майна її померлого чоловіка [PERSON], зокрема домоволодіння за № 65 по вул. Лугова, с. Богданівка, Павлоградський район, Дніпропетровської області,\~ входить до складу спадщини після її смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті їх матері [PERSON], що підтверджується що підтверджується, свідоцтвом про смерть та свідоцтвами про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу в частині зміни прізвища позивача [PERSON] (а.с.19,16,17). Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, спадщину, яка відкрилася після смерті їх матері [PERSON] прийняли, оскільки в установлений законом строк звернулись з відповідними заявами до нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи № 47/2017, наданої на запит суду. Постановою нотаріуса Другої Павлоградської державної нотаріальної контори від 23.08.2017 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві (а.с.23). Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. \~ \~ \~ \~ \~Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Статтею\~ 1267 ЦК України встановлено, що\~ частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивачів\~ такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

Outcome: approved