Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

02.06.2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила стягувати з [PERSON] , [INFO] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 14.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, на даний час шлюб не розірвано, але фактично сторони проживають окремо один від одного. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріально не допомагає, інших аліментних зобов`язань не має. Домовленості щодо утримання дитини між сторонами досягнуто не було. Відповідач [PERSON] має мінливий та нерегулярний дохід, а тому він може сплачувати аліменти в розмірі 2500 грн., які були б достатніми для забезпечення належного рівня життя дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Також, згідно наданої позивачем відповіді на відзив від 12.10.2021 року, зазначила, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не включений до переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірі аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку утримувати дитину. Відповідач [PERSON] у жодний спосіб не спростував те, що він є фізично здоровим працездатним, має можливість працювати та сплачувати аліменти на утримання доньки у достатньому розмірі. Більш того відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що його батьки потребують сторонньої матеріальної допомоги та, що саме він таку матеріальну допомогу їм надає. При цьому, згідно наданих відповідачем доказів його батьки отримують пенсію та вони не визнанні у встановленому законом порядку особами, які позивач повинен утримувати, тоді, як обов`язок утримувати дитину чітко визначений для нього законом. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає частково та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 2000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що за можливості та на вимогу позивача [PERSON] відповідач надає грошові кошти, купує дитині одяг, продукти харчування та допомагає оплачувати навчання. Також, відповідач має мінливий дохід та наразі він не працездатний, тому його матеріальне забезпечення не дозволяє сплачувати аліменти в розмір, про який просить позивач. Більш того, як зазначено відповідачем в запереченнях на позовну заяву, на його частковому утриманні знаходяться непрацездатні батьки. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2021 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст.183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Судом встановлено, сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2013 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.09.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 524. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.01.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №50. Суд визнає загальновідомими обставини потреби дітей у придбанні речей першої необхідності, продуктів харчування, про що зазначає позивач у позовній заяві, як на підстави своїх вимог, а тому в силу ч. 3 ст. 82 ЦПК України ці обставини визнаються судом такими, що не потребують доказування. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин першої-третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановленопрожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 р. - 2395 гривень, з 1 липня 2021р. - 2510 гривень, з 1 грудня 2021 р. - 2618 гривень. При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Оскільки на теперішній час неповнолітня дочка постійно проживає разом з позивачем, суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів від батька дитини, який повинен виконувати свій обов`язок щодо її утримання належним чином. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд констатує, що відповідач [PERSON] визнав, що в змозі сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн., а позивач [PERSON] просить стягнути аліменти в розмірі 2500 грн. Разом з тим, з врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 2000 грн. відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та стягувати з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто з 02 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття тобто до [INFO] . Відповідно до ст. ст. 79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 980 грн. із зарахування його до спеціального фонду Державного бюджету України, оскільки позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial