Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

03 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів на період навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17.04.2015 року було розірвано. За час спільного проживання у них народились діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на повному матеріальному забезпеченні позивача. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07.08.2014 року було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], в розмірі 300 грн. щомісячно на період навчання у Хмельницькій гуманітарно-педагогічній академії, та на утримання малолітньої дочки [PERSON] в сумі 300 грн. щомісячно до повноліття дитини. А рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17.12.2015 року було збільшено розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дочки [PERSON] в сумі 600 грн. щомісячно до повноліття дитини, а в стягненні аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання, - відмовлено. 25.01.2016 року рішенням Апеляційного суду Хмельницької області рішення суду від 17.12.2015 року в частині щодо відмови у стягненні аліментів на утримання повнолітньої дитини скасовано і ухвалено нове, яким стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дочки [PERSON] аліменти в розмірі 1/10 його заробітку щомісячно на період її навчання на курсах польської мови, починаючи з 01.10.2015 року, але не більше як до досягнення 23 річного віку 04.09.2018 року, право на утримання припиняється у разі закінчення навчання. Зазначає, що розмір аліментів, які стягуються на користь позивача на утримання [PERSON] є обєктивно недостатнім для забезпечення її належними умовами для її фізичного та духовного розвитку. Окрім того, вказує, що [PERSON] після закінчення навчання на підготовчих курсах в навчальному закладі [PERSON] 30.06.2016 року, наразі навчається в Ягеллонському університеті в м. Кракові, а термін навчання закінчується 31.10.2019 року. У звязку із вищевикладеним, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], 1/3 частину його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON] на період її навчання у Ягеллонському університеті в м. Кракові в розмірі 1/3 частину його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подання позовної заяви, але не більше як до досягнення дочкою 23 років 04.09.2018 року. Позивач уточнила позовні вимоги та просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], в розмірі 900 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також на стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON] на період її навчання у Ягеллонському університеті в м. Кракові в розмірі 600 грн. починаючи з дня подання позовної заяви, але не більше як до досягнення дочкою 23 років 04.09.2018 року. В судове засідання позивач не зявилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Вказала, що уточнені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у даній справі на підставі наявних доказів не заперечила. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що уточнені позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, згідно наступних підстав. Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом обєктивно встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.04.2015 року (28.04.2015 року рішення набрало законної сили). Від шлюбу у сторін є спільні діти повнолітня дочка [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серія 1-БВ № 020976) та малолітня дочка [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серія 1-БВ № 063321). Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07.08.2014 року позов задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] аліменти в сумі 300 грн. від його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання у Хмельницькій гуманітарно-педагогічної академії, та на утримання малолітньої доньки [PERSON] в сумі 300 грн. частини заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 04.07.2014 року. А згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 17.12.2015 року змінено розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], згідно рішення суду від 07.08.2014 року, з 300 грн. щомісячно на 600 грн. щомісячно, починаючи з 24.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 25.01.2016 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 17.12.2015 року в частині відмови у стягненні аліментів на утримання повнолітньої дитини скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким ухвалено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/10 його заробітку (доходу) щомісячно на період її навчання на курсах польської мови в Центрі польської культури та мови для поляків, які проживають за кордоном та іноземців «Polonus» Жешувського університету, починаючи з 01.10.2015 року, але не більше як до досягнення 23 річного віку 04.09.2018 року. Право на утримання припиняється у разі закінчення навчання. В решті рішення Хмельницького міськрайонного суду від 17.12.2015 року залишено без змін. Стягнення по виконавчому листу в частині стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] аліментів в розмірі 1/10 його заробітку (доходу) щомісячно на період її навчання, закінчено 16.03.16 р., що вбачається із копії постанови державного виконавця. Як вбачається із копії довідки від 27.10.2016 року, [PERSON], [INFO], є студенткою першого ступеню за спеціальністю «Тексти на тематику культури» на факультеті «Полоністики» в Ягеллонському університеті в Кракові. Дата початку навчання 01.10.2016 року, запланований термін закінчення навчання 31.10.2019 року. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до\~ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік"\~прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. А розмір стягуваних аліментів в сумі 600 грн., які стягуються з відповідача за рішенням суду не є достатніми в розумінні \~ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" для задоволення потреб дитини, так як вказаний розмір є меншим прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років. Таким чином, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку, що є підстави для застосування\~ст. 192 СК України, задовольнивши уточнені позовні вимоги про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання [PERSON] в сумі 900 грн., в звязку з чим необхідно змінити розмір аліментів, визначений рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2015 року по цивільній справ № 686/19650/15-ц та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, щодо заявленої позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки на період навчання, слід вказати наступне. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зокрема, відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року справа № 6-1296цс15. Крім того, згідно із роз'ясненнями п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягуючи аліменти на повнолітню дитину, слід також мати на увазі, що з часу повноліття дитина стає працездатною та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання за рахунок інших доходів, а тому слід з'ясовувати факт отримання повнолітньою дитиною іншого доходу ніж аліменти, зокрема доходу від орендної плати за земельний пай, стипендії тощо. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд має виходити з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Також, суд враховує те, що відповідно до\~ст.3 ЦПК України\~та\~ст. 199 СК України\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину має той з батьків з ким вона проживає, а за змістом зазначених статей [PERSON] має право звернутися з даним позовом до суду. Однак, такий позов подається в інтересах повнолітньої дочки, яка повинна бути позивачем у зазначеній справі, а з огляду на те, що [PERSON] є дієздатною, аліменти повинні бути стягнуті на її, а не матері [PERSON] користь. У зв'язку із вищевикладеним, з врахуванням обставин справи та визнання уточнених позовних вимог відповідачем, положенням чинного законодавства, що регулюють правовідносини повязані зі сплатою аліментів, з урахуванням обставин, передбачених\~ст.182 СК України, того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, досягла віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років та потребує матеріальну допомогу, так як навчається, також потребує коштів на оплату додаткових освітніх послуг під час навчання, на придбання необхідних канцелярських товарів, продуктів харчування, предметів першого вжитку, одягу та взуття, також з врахуванням принципу законності, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 03.10.2017 року до закінчення нею терміну навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного,

Outcome: partial