Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

24 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до «Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» про стягнення щомісячної доплати за вислугу років за період часу з 10 вересня 2019 року по 1 липня 2020 року, посилаючись на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 04 жовтня 2018 року його було поновлено на посаді заступника завідуючого відділом радіо FM творчо-виробничого об`єднання радіопрограм філії акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія Україна» «Хмельницька регіональна дирекція «Поділля-центр». 10 вересня 2019 року було видано наказ №54 - к про поновлення позивача на роботі та допущено до роботи з посадовим окладом 5 900 грн. До свого звільнення позивач отримував надбавку за вислугу років, яка становила 2 655 грн на місяць. Позивач вважає, що допустивши його до роботи, відповідач в односторонньому порядку змінив розмір його заробітної плати в сторону зменшення, що суперечить ст.ст.32, 97, 103, 252 КЗпП України, п.3.2 розділу III, п.7.7 розділу VI Колективного договору ПАТ «НСТУ» на 2018-2023 роки, ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». При цьому, позивач звернув увагу також і на те, що він обраний до комітету первинної профспілкової організації філії, є членом профкому. Також необґрунтованим зниженням заробітної плати відповідачем було порушено «Конвенцію про захист прав представників працівників на підприємстві і можливостей, що їм надаються». В добровільному порядку відповідач сплатити надбавку за вислугу років відмовився, а тому позивач просить його вимоги задовольнити. 5 квітня 2021 року представником відповідача до суду було направлено відзив на позов, в якому він зазначив, що умовами колективного договору ПАТ «НСТУ» на 2018-2023 роки підписаного адміністрацією та представником профспілки, з якими знайомий позивач, зокрема п.3.1, визначено, що заробітна плата працівників ПАТ «НСТУ» встановлюється у вигляді посадових окладів, що закріплені у штатному розписі, а також відповідних виплат та надбавок, передбачених законодавством та цим Договором. Згідно п.3.5 Колективного договору конкретні розміри посадових окладів працівників встановлюється відповідно до посади, кваліфікації, складності та умов виконуваної роботи і доводяться до відома працівника під час ознайомлення із наказом про прийняття на роботу під розпис. П.156 статуту АТ «НСТУ» затвердженого постановою КМ України від 28 грудня 2016 року №1039 визначено, що норми та системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (міжгалузевими) угодами. Нормативних актів, які б передбачали обов`язок товариства здійснювати доплати за вислугу років не існує, а тому вимоги позивача є необґрунтованими. Крім цього не призначення доплат, які не передбачені колективним договором не можна кваліфікувати як погіршення умов праці. Щодо позивача жодних рішень, які б потягли за собою зміни істотних умов оплати праці не приймалось. Позивача було поновлено на роботі після прийняття колективного договору на 2018-2023 роки, а тому зміни істотних умов оплати праці не настали. 30 березня 2021 року до суду представником третьої особи було направлено пояснення, згідно яких виплата доплати за вислугу років колективним договором на 2018-2023 роки, який набрав чинності, коли [PERSON] було звільнено не передбачена, позивач був ознайомлений із змістом колективного договору, звертався із заявами про надання оплачувальних днів відпустки, позивач отримував заробітну плату, при цьому її розмір не оспорював, достеменно знаючи, що доплата за вислугу років умовами колективного договору не передбачена, а тому будь-яких порушень при виплаті заробітної плита не допущено, з огляду на що підстави для задоволення позову відсутні. 13 квітня 2021 року позивачем до суду було подано заяву про зменшення позовних вимог, в який він остаточно просив стягнути недоплачені кошти в сумі 25 765 грн. В судовому засіданні позивач вимоги викладені у позовній заяві підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав наведених у відзиві. Представники третьої особи також просили у задоволенні позову відмовити у зв`язку із недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні у ній докази, вважає, що підстави для задоволення позову відсутні з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні наказом філії Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Хмельницька регіональна дирекція «Поділля-центр» від 28 березня 2018 року №53-к [PERSON] було звільнено з посади заступника завідувача відділу радіо FM творчо-виробничого об`єднання радіопрограм з 30 березня 2018 року на підставі ст.40 ч.1 п.1 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 4 жовтня 2018 року вищезазначений наказ було визнано незаконним та скасовано, а [PERSON] поновлено на посаді заступника завідувача відділу радіо FM творчо-виробничого об`єднання радіопрограм, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17 лютого 2020 року з Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» на користь [PERSON] було стягнуто середній заробіток за час затримки виконання рішення суду від 04 жовтня 2018 року та моральну шкоду. Цим же рішення встановлено, що [PERSON] було поновлено на роботі тільки з 10 вересня 2019 року на підставі наказу №54-кр від 10 вересня 2019 року. Наказом ПАТ «НСТУ» №54-кр про поновлення на роботі [PERSON] , було визначено його посадовий оклад в сумі 5 900 грн на місяць. Відповідним наказом було дано вказівку менеджеру філії ПАТ «НСТУ» «Хмельницька регіональна дирекція «Поділля-Центр» [PERSON] у зв`язку із відсутністю посади, на яку поновлено [PERSON] запропонувати йому вакантні посади. 25 січня 2017 року [PERSON] було обрано членом профкому первинної профспілкової організації філії ПАТ`НСТУ» «Хмельницька регіональна дирекція «Поділля-Центр». 2 липня 2020 року [PERSON] за його згодою було переведено на посаду продюсера (лінійного) ТО «Телерадіопрограм ТВО «Бюро телерадіоновини» за строковим трудовим договором з посадовим окладом 12 600 грн на місяць. 8 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до філії ПАТ «НСТУ» «Хмельницька регіональна дирекція «Поділля-Центр» із заявою, в якій просив виплатити йому різницю заробітної плати за період з 10 вересня 2019 року по 1 липня 2020 року, а саме з урахуванням невиплаченої щомісячної надбавки за вислугу років в розмірі 2 655 грн, виплата якої була відмінена в односторонньому порядку без згоди профкому та без письмового попередження працівника. 10 лютого 2021 року [PERSON] було звільнено з філії ПАТ`НСТУ» «Хмельницька регіональна дирекція «Поділля-Центр» на підставі наказу №10к від 1 лютого 2021 року у зв`язку із закінченням строку трудового договору п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України. 10 лютого 2021 року [PERSON] було надано відповідь про те, що представники адміністрації філії не зверталися до профкому з поданням про надання згоди на зміну умов оплати праці члена профокму [PERSON] в період з 28.03.2018 року по 1 липня 2020 року. З листа філії ПАТ «НСТУ» «Хмельницька регіональна дирекція «Поділля-Центр» від 28 березня 2018 року вбачається, що на момент звільнення [PERSON] отримував заробітну плату, яка складалася із посадового окладу 5 900 грн, надбавки за вислугу років 2 655 грн, індексацію в сумі 246 грн 68 коп. Щомісячний розмір його доходу відповідно довідки про доходи від 18 квітня 2018 року становить 8 734 грн 72 коп. З довідки про доходи від 4 лютого 2021 року №3 філії ПАТ «НСТУ» «Хмельницька регіональна дирекція «Поділля-Центр» за період з листопада 2019 року по червень 2020 року вбачається, що [PERSON] надбавка за вислугу років не виплачувалася. Як встановлено в судовому засіданні, та що учасниками справи не заперечувалося надбавка за вислугу років була визначена умовами попереднього Колективного договору Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», який діяв до моменту підписання нового колективного договору на 2013-2018 роки, який був схвалений конференцією трудового колективу ПАТ «НСТУ» (протокол №1 від 31 липня 2018 року, підписаний від роботодавця [PERSON] та головою спільного представницького органу ПАТ «НСТУ» [PERSON] , а в подальшому зареєстрований 06 серпня 2018 року в УПСЗН Шевченківської РДА за №278. Умовами Колективного договору ПАТ «НСТУ» на 2018-2023 роки, виплата надбавки за вислугу років передбачена не була, натомість нею було визначено, зокрема п.3.1, що заробітна плата працівників встановлюється у вигляді посадових окладів, що закріплені в штатному розписі, а також відповідних надбавок та виплат, передбачених законодавством та цим Договором. Відповідно до п.3.2 Договору про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніше як за два місяці до їх запровадження або зміни. П.3.3 Договору визначено, що і розміри оплати праці працівників ПАТ «НСТУ» встановлює Наглядова рада ПАТ «НСТУ». П.3.4 цього Договору передбачено, що порядок встановлення конкретного розміру посадового окладу при прийнятті працівників на роботу та його зміни затверджується правлінням ПАТ «НСТУ». У п.3.5 Договору зазначено, що конкретні розміри посадових окладів працівників ПАТ «НСТУ» встановлюються відповідно до посади, кваліфікації, складності та умов виконуваної роботи і доводяться до відома працівника підчас ознайомлення з наказом про прийняття на роботу під розпис. П.3.6 Колективного договору визначено, що порядок преміювання працівників ПАТ «НСТУ» затверджується правлінням ПАТ «НСТУ» за погодженням із профспілкою. Порядком преміювання працівників ПАТ «НСТУ» визначено, що він поширюється на усіх працівників товариства яким преміювання за результатами роботи за місяць встановлюється правлінням ПАТ «НСТУ». П.2.1 Порядку визначено, що преміювання для працівників відокремлених структурних підрозділів преміювання здійснюється наказом менеджера філії ПАТ «НСТУ». Згідно п.7.7 Колективного договору передбачено, що зміну умов трудового договору, оплати праці, притягненням до дисциплінарної відповідальності працівників ПАТ «НСТУ», які є членами виборних профспілкових органів допускається лише за попередньою згодою виборного профспіл Інших видів доплат і надбавок працівникам ПАТ «НСТУ» Колективний договір на 2018-2023 роки не передбачає. Відповідно до ст.1 Закону України «Про колективні договори і угоди» колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців. Згідно ст.9 цього Закону положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угод діють безпосередньо і є обов`язковими для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. Колективний договір, угода набирають чинності з дня їх підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у колективному договорі, угоді. Після закінчення строку дії колективний договір, угода продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний, якщо інше не передбачено договором, угодою. Згідно ч.10 ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди» сторони, що уклали угоду, повинні інформувати громадян через засоби масової інформації про зміни та доповнення до угоди та хід її реалізації і забезпечити розміщення тексту угоди у засобах масової інформації. На виконання зазначеної вимоги на офіційному сайті ПАТ «НСТУ» розміщено у вільному доступі текст Колективного договору ПАТ «НСТУ» на 2018-2023 роки, що було підтверджено як сторонами, в цьому також пересвідчився і суд, заявник звертався із заявами про надання йому оплачуваної відпустки із посиланням на положення Колективного договору. Згідно ст.2 Закону України «Про оплату парці» основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Відповідно до ст.5 цього Закону організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів; грантів. Ст.14 Закону України «Про оплату праці» визначено, що договірне регулювання оплати праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на національному (генеральна угода), галузевому (галузева (міжгалузева) угода), територіальному (територіальна угода) та локальному (колективний договір) рівнях відповідно до законів. Згідно ст.15 цього Закону форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. Відповідно до ст.22 Закону України «Про оплату праці» суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Згідно ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст.97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. П.156 Статуту АТ «НСТУ» затвердженого постановою КМ України від 28 грудня 2016 року №1039 передбачено, що норми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюється в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (міжгалузевими) угодами. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом у справі №357/9161/17 від 16 березня 2020 року Верховний Суд виходить з того, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування. Згідно ст.103 КЗпП України про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Укладеним Колективним договором ПАТ «НСТУ» на 2018-2023 роки, виплата доплати за вислугу років не передбачена, оскільки підстави її виплати були передбачені попереднім колективним договором, який припинив чинність з моменту підписання нового колективного договору. Рішення щодо виплати премій, компенсаційних, заохочувальних виплат передбачені додатками до Колективного договору, зокрема Порядком про преміювання, Порядком про надання матеріальної допомоги. Позивача на роботі було фактично поновлено 10 вересня 2019 року, до цього часу йому було виплачено середній заробіток із урахуванням доплати за вислугу років, відповідно до Постанови КМ України №100 від 08 лютого 1995 року, оскільки для обрахунку бралися останні два повних відпрацьованих місяці перед звільненням з роботи. Відповідно до ст.41 Закону України від 15.09.1999, № 1045-XIV «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного органу, членами якого вони є. На час поновлення [PERSON] на роботі діяли положення Колективного договору «НСТУ» на 2018-2023 роки, які не були прийняті роботодавцем в односторонньому порядку, враховуючи в їх погодженні прийняли участь і працівники товариства, делегувавши повноваження для цього своєму представнику, який підписав відповідний договір. З огляду на це, підстави стверджувати, що ПАТ «НСТУ» в односторонньому порядку змінив умови оплати праці, позбавивши позивача на отримання доплати за вислугу років у суду відсутні, оскільки зміни в цій частині не є порушенням вимог Колективного договору укладеного між роботодавцем та працівниками, при цьому замість доплати за вислугу років було введено преміювання, на отримання якого за умови дотримання необхідних вимог, що визначені відповідним Порядком позивач мав право, зважаючи на те, що умови колективного договору поширюються на всіх працівників товариства, та додаткового погодження профспілки щодо визначення умов оплати праці позивача, як члена профспілки не потребує. Відповідно до ст.32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу. Однак, позивач отримував нараховану заробітну плату яка складалася із посадового окладу та індексації, був ознайомлений із умовами колективного договору та заперечень з першого місяця отримання заробітної плати без доплати за вислугу років не висловлював, трудовий договір не припинив, чим фактично погодився із існуючою системою оплати праці. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання(статті 76, 80 ЦПК України). В судовому засіданні протиправність дій ПАТ «НСТУ» щодо односторонньої зміни умов оплати праці [PERSON] , порушення його прав як члена профспілки, недотримання відповідачем вимог Закону України «Про оплату праці», КЗпП України та умов Колективного договору ПАТ «НСТУ» на 2018-2023 року не встановлено, відповідно підстави для стягнення доплати за вислугу років в період з 10 вересня 2019року по 1 липня 2020 року відсутні.

Outcome: dismissed