Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач 30.08.2019 року звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА», за участі третьої особи - Головне управлення Держспоживслужба в Одеській області та просив стягнути з ТОВ «ДІЄСА» на його користь 40 999 грн. та судові витрати, також моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.11.2018 року [PERSON] придбав в магазині ЕЛЬДОРАДО ноутбук Predator Helios 300. Вартість товару склала 40999 грн. Після придбання товару позивач виявив недолік - панель ноутбука перегрівається, не заряджається. Позивач тричі звертався до сервісного центру, однак навіть після заміни системи охолодження, панель перегрівається. 10.07.2019 року позивач звернувся до директора магазину з проханням замінити товар на товар з аналогічними характеристиками. Станом на 29.08.2019 року відповідач на заяву не відповів, товар не змінив, гроші не повернув. Позивач вказує, що вимагає розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів за товар у відповідності до ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів». Моральну шкоду позивач мотивує тим, що комп`ютер був придбаний для дітей на різдвяні свята, втім використання такого ноутбуку не є безпечним. Крім того, донька позивача [PERSON] є інвалідом з дитинства, тому проводить весь час вдома, тому ноутбук мав прикрасити життя доньки. Ухвалою суду від 04.09.2019 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 29.10.2019 року. До суду 26.09.2019 року надійшли письмові пояснення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, які містять посилання на Закон України «Про захист прав споживачів» та ЦК України. До суду 27.09.2019 року надійшов відзив на позовну заяву від ТОВ «ДІЄСА», згідно якого просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відзив мотивований тим, що з чотирьох звернень позивача недолік було виявлено лише 1 раз та проведено заміну системи охолодження. У подальшому під час діагностики товару жодного відхилення у роботі не виявлено. Позивач з вимогою до ТОВ «ДІЄСА» про проведення експертизи не звертався, а його звернення від 10.07.2019 року не може слугувати підставою для проведення розірвання договору купівлі-продажу, оскільки відповідно до актів сервісного центру товар не містить недоліків. Також відповідач вказує, що придбання товару здійснювалося у кредит, позивач сплатив до каси лише 6000 грн., а частину суми у розмірі 66197 грн. була сплачена банком-кредитором. Такі обставини також виключають поверненню позивачу коштів у розмірі вартості ноутбука. Підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні, адже шкоди, істотними недоліками товару, завдано не було. У судовому засіданні 29.10.2019 року позивач вказав на необхідність призначення експертизи та просив надати час для підготовки клопотання, суд задовольнив заяву позивача та відклав розгляд справи на 06.11.2019 року. Ухвалою суду від 06.11.2019 року по справі було призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Згідно повідомлення №19-8342 від 3101.2020 року Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, надати висновок неможливо, оскільки не було виконано клопотання експерта про надання висновку комп`ютерно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 10.03.2020 року провадження у справі поновлено, справу призначено до розгляду в судовому засіданні 06.04.2020 року. У судове засідання 06.04.2020 року учасники справи не з`явилися, розгляд справи було відкладено на 27.04.2020 року. У судове засідання 27.04.2020 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що 25.11.2018 року у ТОВ «Дієса» в м. Одесі, вул. Новощепний ряд, буд. 2 було придбано ноутбук Acer Predator Helі в цілому за 40 999, 00 грн., що вбачається з фіскального чека № ПН364834728503 . Як вірно відзначає відповідач, товар було придбано в кредит, про що також свідчить фіскальний чек, згідно якого, кредит: 34999 грн., гроші: 6000 грн. 01.12.2019 року [PERSON] звернувся до ПП «Інтех» з приводу того, що ноутбук Acer Predator Helіos 300 не заряджається. Згідно акту виконаних робіт №138606 від 02.02.2019 року (дата видачі пристрою 04.02.2019 року) ноутбук перезібрали. 18.05.2019 року [PERSON] звернувся до ПП «Інтех» з приводу того, що ноутбук Acer Predator Helіos 300 сильно перегрівається. Згідно акту виконаних робіт №143034 від 25.05.2019 року (дата видачі пристрою 27.05.2019 року) ноутбук справний. 21.06.2019 року [PERSON] звернувся до ПП «Інтех» з приводу того, що ноутбук Acer Predator Helіos 300 не заряджається. Згідно акту виконаних робіт №145092 від 24.06.2019 року (дата видачі пристрою 05.07.2019 року) ноутбук справний. 10.07.2019 року [PERSON] звернувся до ПП «Інтех» з приводу того, що ноутбук Acer Predator Helіos 300 гріється при роботі. Згідно акту виконаних робіт №145671 від 13.07.2019 року (дата видачі пристрою 15.07.2019 року) замінено систему охолодження. [PERSON] 10.07.2019 року звернувся до директору магазину СООЗ Варчука В.В. з заявою №2/46, згідно якої просив замінити ноутбук на товар належної якості, виклавши в заяві всі звернення до сервісного центру. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг. Частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, споживач має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Відповідно до пункту 12 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник із вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Тільки сукупність чотирьох обов`язкових ознак недоліку надає підстави вважати його істотним недоліком із усіма правовими наслідками щодо задоволення вимог споживачів, та повернення грошових коштів, сплачених за товар. Отже, підставою для задоволення вимоги про заміну товару, є недолік цього товару, який робить неможливим його використання в цілому. При цьому на споживача покладається обов`язок лише довести наявність дефекту продукції. Тягар доказування причин виникнення недоліку товару, покладений на продавця. Статтею 17 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, покупець) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Отже, доведення факту наявності або відсутності недоліків у товарі можливо за допомогою експертизи, проведення якої за свій рахунок повинен організувати саме продавець, а не споживач продукції. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] до відповідача з заявою про проведення експертизи з метою встановлення істотного недоліку товару не звертався. Призначена судом експертизи не була проведена з незалежних від суду причин. Вимоги експерта про надання висновку комп`ютерно-технічної експертизи, не були виконані сторонами. Експертиза не була проведена та за час розгляду справи позивач не виявив бажання її проводити. Таким чином, позивач не доказав наявність дефекту товару, що не був усунений після звернення до сервісного центру, в межах гарантійного строку. Крім того, суд враховує те, що позивач не вказав на придбання товару в кредит та кредитор не був залучений до участі у справі. У зв`язку з вищевикладеними, вимоги [PERSON] про стягнення вартості ноутбуку задоволення не підлягають. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо її заподіяння було небезпечне для життя і здоров`я людини. Таким чином, підстав для задоволення вимог в частині стягнення моральної шкоди також немає. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року). Згідно ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідачів судових витрат.

Outcome: dismissed