Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач - КП трест «Кременчукнафтохімбуд» звернулося до суду із позовною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення яким, визнати недійсним запис № 11 від 01.01.1998 року в трудовій книжці серії [NUMBER] виданій на ім'я [PERSON], [INFO], про переведення виконробом з окладом згідно штатного розкладу на підставі наказу № 31к від 28.12.1997 року; зобов'язати [PERSON], [INFO], надати оригінал трудової книжки серії [NUMBER] Колективному підприємству трест «Кременчукнафтохімбуд», для виконання виправлення запису № 11 від 01.01.1998 року; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1600 гривень. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.12.2017 відкрито провадження у справі та призначено до розгляд у відкрите судове засідання. 10.01.2018 від [PERSON] до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшла апеляційна скарга, в якій скаржник просить ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.12.2017 скасувати та направити справу на розгляд за встановленою підсудністю до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області. Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 05.02.2018 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.12.2017 скасовано та направлено справу для розгляду до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області. 15.02.2018 справа № 524/8811/17 надійшла до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.02.2018 позовну заяву Колективного підприємства трест «Кременчукнафтохімбуд» до [PERSON] про визнання недійсним запису в трудовій книжці та зобов'язання вчинити дії прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено у судове засідання. На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що в липні 2017 року йому стало відомо, що в трудовій книжці відповідача № [NUMBER] на 6 та 7 сторінках міститься запис, що не відповідає дійсності, а саме, що з 01.01.1998 по 31.12.2000 року відповідач був переведений та працював на посаді виконавця робіт/прораба Будівельно-монтажного управління «Енергобуд» КП Трест «Кременчукхімбуд» з окладом згідно штатного розкладу. Позивач є правонаступником даного підприємства. В архівних документам позивача не існує наказу № 31 від 28.12.1997 на підставі якого невідомо ким зроблено запис 01.01.1998 року у трудовій книжці [PERSON] На підтвердження цього надає ряд інших документів за період з 02.06.1995 по 31.12.200о р., що підтверджують безперервну роботу [PERSON] як головного інженера БМУ «Енергобуд» КП трест «Кременчуцнафтохімбуд». 12.03.2018 року до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову та просить в задоволенні позову відмовити. Обґрунтовуючи тим, що по-перше, документи, надані позивачем на підтвердження позовних вимог не містять належних та достовірних даних щодо призначення на роботу, переведення і звільнення відповідача, а тому не можуть прийматися як належний і достовірний доказ щодо періодів трудової діяльності [PERSON] на підприємстві БМУ «Енергобуд». Так, особова карта [PERSON] оформлена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. А саме, в графі № 6 розділу ІІІ «Призначення та переміщення», де власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника під розпис з кожним записом, що має повторювати відповідний запис з трудової книжки, відсутній підпис [PERSON] Окрім того, що в особовій картці [PERSON] не міститься запису про переведення його на посаду виконавця робіт від 01.01.1998, там також відсутній запис про переведення його на посаду виконавця робіт від 04.07.1991 року на підставі наказу № 33-к від 08.07.1991 року. По-друге, позивач не є власником або уповноваженим органом з яким [PERSON] перебував у трудових відносинах та відповідно до норм Кодексу законів про працю України позивач не може бути суб'єктом ініціювання даного спору, оскільки він не наділений суб'єктивним правом пред'явлення до працівника такої вимоги, як визнання недійсним запису в трудовій книжці працівника. По-третє, відповідно до ст. 233 КЗпПУ, позивач звернувся до суду поза межами строків із вирішення трудових спорів. На думку відповідача, позивач ініціює даний спір, бо не бажає брати на себе обов'язки, як правонаступник БМУ «Енергобуд» у разі отримання відповідачем права на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». 07.05.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив від позивача, відповідно до якої останній стверджує, що доводи відповідача по справі які містяться у відзиві є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу суду. В судовому засіданні представники позивача за угодою - адвокат Веснянко О. М., представник за довіреністю - Березняк Л. І., голова правління - [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав вказаних у позові, наголосили, що в матеріалах справи маються достатньо доказів на обґрунтування позовних вимог та їх задоволення. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив. В судовому засіданні представник відповідача за угодою - адвокат [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, з підстав викладених у відзиві, просила в задоволенні позову відмовити. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з'ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. Судом встановлено та підтверджується копією трудової книжки серія [NUMBER], [PERSON] перебував в трудових відносинах з будівельно-монтажним управлінням «Енергобуд» КП Трест «Кременчукнафтохімбуд» на посадах майстра, виконроба та головного інженера, в наступні періоди часу: з 01.08.1985 року по 19.12.1986 року на посаді майстра, з 31.01.1989 року по 03.07.1991 року на посаді майстра, з 04.07.1991 року по 01.06.1995 року виконавцем робіт (виконробом), з 02.06.1995 року по 31.12.1997 року на посаді головного інженера, з 01.01.1998 року до 31.12.200 року на посаді виконроба. 31.12.200 року звільнений в зв'язку з переводом до ТОВ «Енергобуд-інвест» відповідно п. 5 ст. 36 КЗпП. 05.07.2002 року БМУ «Енергобуд» було ліквідовано, а його правонаступником стало КП Трест «Кременчукнафтохімбуд», що підтверджується протоколом конференції КП Трест «Кременчукнафтохімбуд» від 05.07.2002 року. Як правонаступником БМУ «Енергобуд» позивачем заперечується факт трудових відносин [PERSON] на посаді виконроба в період часу з 01.01.1998 року по 31.12.2000 року, оскільки в архівах підприємства відсутні відомості про наказ № 31-к від 28.12.1997 року як і сам наказ щодо переведення у вказаний період на таку посаду. Натомість останній зазначає, що в період часу з 02.06.1995 року по 31.12.2000 року [PERSON] безперервно працював на посаді головного інженера БМУ «Енергобуд», після чого його було звільнено. Також позивачем зазначається, що останньому стало відомо про наказ 31-к від 28.12.1997 року лише після звернення 27.07.2017 року [PERSON] до Крюківського районного суду м. Кременчука з позовною заявою до Колективного підприємства Трест «Кременчукнафтохімбуд» про зобов'язання вчинити певні дії, а саме: надати [PERSON] уточнюючу довідку щодо його трудової діяльності на посаді: - майстра, головного інженера управління, виконроба (виконавця робіт) будівельних робіт на будівництві будівель і споруд на умовах повного робочого дня з 01.08.1985 року по 19.12.1986 року та з 31.01.1989 року по 31.12.2000 року в Будівельно-монтажному управлінні «Енергобуд» Трест «Кременчукнафтохімбуд», яка за змістом і формою відповідатиме вимогам п. 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 та Додатку № 5 до вказаного Порядку. За змістом статті 48 КЗпП України - трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 17 серпня 1993 року за № 110 (далі Інструкція), - трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Зі змісту п. 2.4., 2.6. цієї ж Інструкції - 2.4. - усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); 2.6. - у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вище стоячою організацією, якій було надано підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севостополя і дер архівом при Раді Міністрів Криму (п.2.8 Інструкції). Відповідно до п. 2.9 Інструкції виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів. Так, на обґрунтування своїх вимог позивачем було надано слідуючи документи в копіях, а саме: особову картку на ім'я [PERSON], яка містить відомості про те, що [PERSON] з 02.06.1995 року по 31.12.2000 року включно працював на посаді головного інженера БМУ «Енергобуд» і не містить відомостей про те, що з 01.01.1998 року по 31.12.2000 року [PERSON] працював на посаді виконроба; наказ 41к від 05.06.1995 року про призначення [PERSON] на посаду головного інженера БМУ «Енергобуд»; наказ № 19-к від 07.09.1998 року, згідно з яким на час відпустки начальника БМУ «Енергобуд» [PERSON], виконання обов'язків начальника БМУ «Енергобуд» в період часу з 07.09.1998 року по 10.10.1998 року покладено на головного інженера [PERSON]; наказ № 9 від 21.01.199 року, де в пунктах 1,6,7 міститься інформація, про те, що [PERSON] є головним інженером БМУ «Енергобуд» та очолює комісію по атестації робочих місць; наказ № 7 від 01.06.1999 року, згідно з яким головному інженеру [PERSON] надано чергову відпустку з 01.06 по 05.07.1999 року; наказ № 8-к від 04.06.1999 року про відкликання головного інженера [PERSON] з чергової відпустки; наказ 15-к від 01.09.199 року про надання чергової відпустки головному інженеру [PERSON] на 34 календарні дні з 01.09.1999 року; наказ 17-к від 10.09.1999 року про відкликання головного інженера [PERSON] з чергової відпустки; наказ № 11 від 01.04.2000 року «Про заміщення штатних посад згідно штатного розкладу по БМУ «Енергобуд»; наказ № 17 від 07.07.2000 року де [PERSON], як головний інженер БМУ «Енергобуд» призначений в комісію про ліквідацію основних засобів БМУ «Енергобуд»; наказ 21-к від 06.09.2000 року про надання чергової відпустки головному інженеру [PERSON] О,О. на 34 календарні дні з 01.09.2000 року; наказ № 2к від 02.01.2001 року згідно з яким [PERSON] на підставі його власної заяви, звільнено з посади головного інженера БМУ «Енергобуд» з 01.01.2001 року по переводу в ТОВ «Енергобуд-інвест»; акт оцінки вартості автомобіля ГАЗ-51р державний номер 85-97 ПОУ, 1963 року випуску, затверджений керуючим КП трест «Кременчукнафтохімбуд» 15 вересня 1998 року, в якому [PERSON] власноручно розписався як член комісії займаючи посаду головного інженера. Суд звертає увагу, що копія наказу № 2-к також не відповідає запису в трудовій книжці, так к згідно наказу [PERSON] переведений на інше підприємство з 01.01.2001 року. А в трудовій книжці зазначено що з 31.12.2000 року. При цьому, до матеріалів справи було долучено представником відповідача адвокатом [PERSON] отриману з Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області копію наказу № 4/1 БМУ «Єнергобуд» від 11.02.1994 року зі змісту якого [PERSON] записаний як головний інженер, хоча згідно відомостей трудової книжки останній займав посаду виконроба. Суд не приймає до уваги посилання представника позивача щодо такого наказу, як неналежний доказ, оскільки його було надано на адвокатський запит Департаментом соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області. Супроводжувальний лист Департаменту щодо надання такого наказу, було досліджено судом на стадії дослідження доказів та за заявою представника відповідача повернутий оскільки він перебуває в одному примірнику-оригіналі. Даний наказ засвідчений печаткою відділу кадрів БМУ «Енергобуд» й наданий саме цією установою до Департаменту в 1994 році. На заперечення проти наказу № 4/1 БМУ «Єнергобуд» від 11.02.1994 року стороною позивача було надано слідуючи накази в копіях: № 1 від 04.01.1995 року , № 6 від 18.01.1995 року, № 32 від 20.03.1995 року, № 67 від 22.06.1995 року, № 80 від 17.07.1995 року, № 13-к від 01.01.200 року, відповідно до яких посаду головного інженера БМУ «Енергобуд» в першій половині 1995 року [PERSON], а в подальшому став займати [PERSON] При цьому, суд не може прийняти в спростування доводів трудової діяльності [PERSON] в період часу з 01.01.1998 року по 31.12.2000 року на посаді виконроба, надані відповідачем накази, в яких містяться інформативні записи посади [PERSON] як головного інженера, оскільки вони відносяться до наказів з особового складу і повинні мати обов'язкову відмітку "з наказом ознайомлений(і)". Працівники кадрової служби зобов'язані ознайомити з наказом усіх пойменованих у ньому осіб, які розписуються на першому примірнику наказу чи спеціальному бланку із зазначенням дати ознайомлення, однак вище вказані накази не містять цього обов'язкового реквізиту. Слід звернути увагу і на наказ № 4/1 від 02.1994 року в якому вказано про покладення контролю за виконання цього наказу на головного інженера [PERSON] Однак, у вказаний період часу, 1994 рік, останній займає посаду виконроба, при цьому відповідач не заперечує та визнає перебування його на посаді виконроба в період 1994 року Як вже зазначалося вище, основним документом про трудову діяльність законодавець закріпив трудову книжку (ст. 48 КЗпП; п.1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній). Згідно п.2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 - усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Зі змісту п. 2.5 цієї Інструкції - з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці ( типова відомча форма № П-2, затверджена наказом Мінстану України від 27 жовтня 1995 року № 277), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша). Зі змістом дослідженої в суді особистої картки - остання в місці (в графі № 6 розділу ІІІ «Призначення та переміщення») де власник або уповноважений ним орган зобов'язаний був (з урахуванням вимог п.2.5. приведеної вище Інструкції) ознайомлювати працівника під розписку з кожним записом, занесеним до трудової книжки про призначення на роботу, переведення і звільнення - не містить підписів [PERSON] Крім того дана особиста картка, не містить не лише запису про переведення його на посаду виконроба від 01.01.1998 року згідно наказу № 31к від 28.12.1997 року, а й запису про переведення його на посаду виконроба 04.07.1991 року на підставі наказу № 33-к від 08.07.1991 року, яку він виконував до 01.06.1995 року включно. При цьому, факт переведення [PERSON] виконробом 04.07.1991 року на підставі наказу № 33-к від 08.07.1991 року позивач не оспорює. Позивачем взагалі не було надано копію оскаржуваного наказу 31К від 28.12.1997 року з посиланням, що такого наказу не існує, не навівши жодних доказів цього. Таким чином, особиста картка, на яку позивач посилається як на підтвердження своїх позовних вимог не містить належних і достовірних даних щодо призначення на роботу, переведення і звільнення [PERSON], оскільки заповнена (оформлена) з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, без ознайомлення працівника під розписку в особистій картці з жодним записом, що були занесені до трудової книжки на підставі наказів (розпоряджень) про призначення на роботу, переведення і звільнення. Також, щодо посилання представника позивача на ненадання [PERSON] й не дослідження судом оригіналу трудової книжки, про що представник позивача заявляв клопотання мотивуючи тим, що він не впевнений щодо такого запису. То, по-перше, ініціатором позову є саме позивач із вимогою визнання запису в трудовій книжці недійсним; в межах змагальності саме позивач має доводити ту чи іншу обставину своїх позовних вимог; по-третє в судовому засіданні для огляду, для зрівняння й засвідчення було надано належним чином завірену копію трудової книжки. Суд зазначає, що під час звільнення, роботодавець, який ставив підпис в трудовій книжці в відповідній графі та печатку підприємства при звільненні відповідача не міг не бачити запис № 11, однак, ні у роботодавця ні у правонаступника таких питань не виникало, а виникло лише тоді, коли [PERSON] звернувся до правонаступника за уточнюючою довідкою про його трудову діяльність в БМУ «Енергобуд», правонаступником якого став КП Трест «Кременчукнафтохімбуд», яка відповідатиме вимогам п. 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, трудова книжка відповідача в відповідних записах не містить виправлень щодо неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення. З урахуванням положень статті 48 КЗпП України, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 17 серпня 1993 року за № 110, посилання відповідача про відсутність у нього, як правонаступника, наказу № 31-к від 28.12.1997 року, щодо переведення [PERSON] у вказаний період часу на посаду виконроба, а також надані до суду докази не є достатніми щодо спростовують його трудової діяльності на посаді виконроба в період часу з 01.01.1998 року по 31.12.2000 року. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що в задоволені позову Колективного підприємства трест «Кременчукнафтохімбуд» до [PERSON] про визнання недійсним запису в трудовій книжці та зобов'язання вчинити дій слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат відсутній, оскільки сторонами відповідні клопотання не заявлялися.

Outcome: dismissed