Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

В серпні 2015 року ПрАТ Європейський Страховий Союз звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що 24 жовтня 2014 року о 08 годині 18 хвилин на 291 км. + 550 м. автодороги Стрий-Знам'янка [PERSON], керуючи належним [PERSON] автомобілем Хонда Кростур, реєстр. номер [NUMBER], в порушення п. 12.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожніх умов, втратив контроль над транспортним засобом, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем Мерседес Бенц, реєстр. номер [NUMBER] з напівпричепом Шмітц, реєстр. номер [NUMBER], що належать ТОВ Васт-Транс. Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 грудня 2014 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ Європейський Страховий Союз, а тому страховик в межах ліміту відповідальності виплатив потерпілому 51\~771,71 грн. страхового відшкодування. Також позивач вказував на те, що оскільки відповідачем в порушення вимог підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі Закон) протягом трьох робочих днів з дня настання пригоди не було повідомлено страховика про настання страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди), а тому ПрАТ Європейський Страховий Союз на підставі положень підпункту 38.1.1-Ґ пункту 38.1 статті 38 Закону просив стягнути з [PERSON] на свою користь в порядку регресу 51 771,71 грн. сплаченого потерпілому страхового відшкодування, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 28 серпня 2015 року до участі в розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог залучено ТОВ Васт-Транс. В судове засідання представник позивача не з'явилася, проте надіслала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - ТОВ Васт-Транс в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, оглянувши матеріали цивільної справи №473/798/15-ц за позовом ТОВ Васт-Транс до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 24 жовтня 2014 року о 08 годині 18 хвилин на 291 км. + 550 м. автодороги Стрий-Знам'янка [PERSON], керуючи належним [PERSON] автомобілем Хонда Кростур, реєстр. номер [NUMBER], в порушення п. 12.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожніх умов, втратив контроль над транспортним засобом, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем Мерседес Бенц, реєстр. номер [NUMBER] з напівпричепом Шмітц, реєстр. номер [NUMBER], що належать ТОВ Васт-Транс. Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 грудня 2014 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ТОВ Васт-Транс було завдано матеріальну шкоду у вигляді витрат на ремонт пошкоджених транспортних засобів та витрат на проведення дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди. Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] був володільцем автомобіля Хонда Кростур, реєстр. номер [NUMBER]. Разом з тим його цивільно-правова відповідальність, як володільця вказаного транспортного засобу, була застрахована в ПрАТ Європейський Страховий Союз за полісом серії АІ №3311250. Двома платежами 27 лютого 2015 року та 03 березня 2015 року страховик в межах ліміту відповідальності виплатив потерпілому 51\~771,71 грн. страхового відшкодування. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 березня 2015 року з [PERSON] на користь ТОВ Васт-Транс стягнуто залишок невідшкодованої шкоди в розмірі 47 865,63 грн. Підставою для пред'явлення позову ПрАТ Європейський Страховий Союз зазначає те, що відповідач не виконав вимогу закону, який покладав на нього зобов'язання протягом трьох робочих днів з дня настання пригоди повідомити страховика про настання страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди), наслідком чого є стягнення з [PERSON] сплаченого страховиком потерпілому страхового відшкодування в порядку регресу. Згідно Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. При цьому, відповідно до вимог підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно підпункту 38.1.1-Ґ пункту 38.1 статті 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Неузгодженість нумерації\~\~підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення\~\~ змін\~\~ до\~\~деяких\~\~законодавчих\~\~актів\~України\~щодо\~дорожньо-транспортних\~\~\~\~пригод\~\~ та\~\~ виплати\~\~ страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду (постанова Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року по справі №6-1цс14). Проте 16 вересня 2015 року Верховним Судом України винесено постанову по справі №6-284цс15. В своїй постанові суд прийшов до правового висновку, що підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів установлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Оскільки судами у справі, яка переглядається, встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків, а тому в задоволенні позову страховика слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Судом під час дослідження позову та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, а також матеріалів цивільної справи №473/798/15-ц за позовом ТОВ Васт-Транс до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди встановлено, що: -факт настання страхового випадку сторонами чи іншими зацікавленими особами не оспорюється; -зазначений факт зафіксований правоохоронними органами; -відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; -позивач в передбачений законом строк, а саме протягом трьох робочих днів з дня настання пригоди був належним чином повідомлений про ДТП та його обставини представником потерпілого, а саме ТОВ Васт-Транс (а.с. 8), а тому мав можливість перевірити та встановити інформацію, необхідну для здійснення регламентної виплати; -ПрАТ Європейський Страховий Союз визнав факт настання страхового випадку, добровільно сплативши страхове відшкодування; -позивачем не надано жодних доказів, що б свідчили про спричинення йому збитків внаслідок невиконання відповідачем передбаченого підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону обов'язку. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку за встановлених обставин не може бути підставою для стягнення з нього на користь позивача страхового відшкодування в порядку регресу. За такого в задоволенні позову слід відмовити. В силу вимог ст. 88 ЦПК України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Outcome: dismissed