Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є донькою [PERSON], яка померла 07.08.2016 року. Після смерті її матері відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку № 68 по вул. Гурамішвілі в м. Маріуполі. 20.10.2016 року на підставі її заяви про прийняття спадщини, третьою маріупольською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 619/2016, при цьому інший спадкоємець першої черги за законом рідна сестра позивачки [PERSON], відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачки. 30.06.2017 року [PERSON] звернулася до вищевказаної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою від 30.06.2017 року № 1624/02-31 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки вона не надала правовстановлюючих документів, які б підтверджували, що цей будинок належав на праві власності її матері. Вказувала, що правовстановлюючі документи на будинок, а саме свідоцтво про право на спадщину, згідно з яким її матір успадкувала 13/100 часток цього будинку у 1987 році від своєї матері, а також свідоцтво про право власності № 267 від 07.09.1971 року про отримання у власність 87/100 часток були втрачені [PERSON] при житті. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 68, який розташований по вул. Гурамішвілі в м. Маріуполі в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON]. Позивачка до судового засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється іншою особою або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до роз'яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму листі від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (пункт 3.1.) право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с. 3, 7). 07.08.2016 року [PERSON] померла (а.с. 8). Згідно реєстраційного посвідчення, виданого Жданівським бюро технічної інвентаризації 13/100 домоволодіння № 68 по вул. Гурамішвілі в м. Жданові, зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.06.1987 року (а.с. 4). З матеріалів інвентаризаційної справи № 7886 вбачається, що [PERSON] на підставі свідоцтва № 267 про право особистої власності на будівлю від 07.09.1971 року належить 87/100 частки домоволодіння № 68 по вул. Гурамішвілі в м. Жданові (наразі м. Маріуполь). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.06.1987 року [PERSON] належить 13/100 частки домоволодіння № 68 по вул. Гурамішвілі в м. Жданові (наразі м. Маріуполь). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.06.2017р. № 1624/02-31 згідно матеріалів спадкової справи, спадкодавцями за законом після смерті [PERSON] є [PERSON], яка прийняла спадщину та [PERSON], яка від частки спадкового майна померлої [PERSON] відмовилась на користь [PERSON]. Однак [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із відсутністю у спадкоємця документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с. 5-6). За таких обставин суд вважає можливим визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом право власності на домоволодіння № 68 по вул. Гурамішвілі в м. Маріуполі після померлої 07.08.2016 року [PERSON].

Outcome: approved