Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

03 липня 2017 року заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою в якій просить встановити факт, що він вступив у володіння спадковим майном після смерті батька [PERSON], який помер 10 грудня 2002 року. В обґрунтування заяви про встановлення факту прийняття спадщини заявник зазначає, що після смерті батька, він як і належить здійснив його поховання та почав фактично користуватися належним батькові за життя домоволодінням по вул. Перемоги, 58 у сел. Коломак, обробляти прилеглу до нього земельну ділянку, робити поточні ремонти по господарству. Також заявник вказує, що коли в березні 2017 року звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що спадкова справа після смерті батька не заводилася, із заявою про прийняття спадщини він до нотаріуса не звертався, та відсутність доказів того що заявник фактично прийняв спадщину. Вказує, що встановлення вказаного факту необхідне йому для реалізації спадкових прав, а тому заявник вимушений звернутися до суду. В судове засідання заявник не з`явився надав до суду заяву в якій заявлені вимоги підтримує та просить розглядати справу за його відсутності (а.с.20). Представник заінтересованої особи - Коломацької селищної ради Харківської області в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечує, просить розглядати справу за його відсутності (а.с. 21). Суд, врахувавши думку заявника та представника заінтересованої особи, викладені у їх відповідних заявах, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 06 грудня 1982 року виконкомом Коломацької селищної Ради народних депутатів, жилий будинок вул. Перемоги, 54 у смт. Коломак в цілому зареєстрований на праві особистої власності за гр. [PERSON] (а.с.09). Відповідно до технічного паспорта на жилий будинок, виготовленого Валківським міжміським бюро технічної інвентаризації, станом на 08 січня 1992 року, власником житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область , Коломацький район, сел. Коломак, вул. Перемоги, 58, квартал 156, зазначений [PERSON] (а.с. 10-11). Відповідно до повторного свідоцтва про народження ГД № 828099, виданого Коломацьким рай/Загс Коломацького району Харківської області 27 червня 1956 року, актовий запис № 162 від 16 вересня 1939 року, батьком [PERSON], який народився 05 вересня 1939 року є [PERSON] (а.с. 07). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 374399, виданого 10 грудня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Коломацького районного управління юстиції Харківської області, [PERSON] помер 10 грудня 2002 року, актовий запис № 96 (а.с. 08). Як вбачається з акта депутата Коломацької селищної ради Коломацького району, Харківської області [PERSON] від 23 травня 2017 року, [PERSON] фактично користувався земельною ділянкою свого батька [PERSON] по вул. Перемоги, 58 сел. Коломак (а.с. 12). В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила що давно, з 1976 року проживає за адресою: [INFO], по сусідству з [PERSON], добре його знає і знала його батька [PERSON] Знає, що після смерті батька, позивач здійснив його поховання і почав користуватися земельною ділянкою та іншим майном, що знаходилося у домоволодіння померлого [PERSON] Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 (п. 3.1.) зазначається, що при вирішенні спорів про спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Згідно з п. 1 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК УРСР. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається такою, що належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення також інших фактів, від яких залежить, виникнення, зміна або припинення особистих, чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Враховуючи вищевикладене та той факт, що за життя [PERSON] володів на праві власності жилим будинком по вул. Перемоги, 58 у сел. Коломак, а [PERSON], будучи спадкоємцем після його смерті вступив у володіння спадковим майном, суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] і що встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для реалізації спадкових прав. \~

Outcome: approved