Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про зарахування пільгового стажу. Свій позов обґрунтовує тим, що 04.07.2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, згідно ч.2 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Для такого призначення ним було подано ряд необхідних документів та він просив період проходження виробничої практики за професією електрослюсар з 05.09.1977 року по 28.02.1978 року, зарахувати як підземний стаж і включити його до пільгового стажу. Відповідачем, за результатами розгляду заяви, рішенням від 11.08.2017 року №33 у задоволенні його заяви було відмовлено, у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. При цьому, в ході розгляду заяви за доданими документами відповідачем було встановлено, що його загальний страховий стаж становить 40 років 05 місяців 27 днів, в тому числі стаж на підземних роботах з повним робочим днем під землею - 7 місяців 23 дні. Підставою у відмові у праві на зарахування даного періоду стажу відповідачем є те, що ним не надано уточнюючої довідки про підтвердження наявного трудового стажу за період проходження виробничої практики з 05.09.1977 року по 28.02.1978 року, як це передбачено п.20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, згідно із якою у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Крім того, позивач вказує, що період проходження виробничої практики за професією електрослюсар з 05.09.1977 року по 28.02.1978 року, підземний стаж не зараховано до пільгового стажу, оскільки ДП «Шахта №1 Нововолинська» не надано уточнюючої довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, відповідно до порядку встановленого п.20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637. Покликаючись на викладені обставини, просить суд зарахувати до пільгового страхового стажу проходження ним виробничої практики за професією електрослюсар на підземних роботах в шахтоуправлінні «Жовтневе», правонаступником якого є ДП «Шахта №1 Нововолинська», в період з 05.09.1977 року по 28.02.1978 року включно. Позивач та його представник заявлені вимоги підтримали із вказаних підстав, просили суд позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні та у поданому суду відзиві на позов вважає його безпідставним, виходячи із наступного. При визначенні права на пенсійне забезпечення шахтарів застосовується ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов'язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників, - за Списком робіт і професій, затверджених Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники відповідних професій на цих роботах - якщо вони були зайняті на цих роботах менше 10 років у чоловіків і 7 років і 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зменшується на один рік. Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за кожний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Заслухавши пояснення учасників справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 04.07.2017 року [PERSON] звернувся до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, згідно ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської областівід 11.08.2017 року №33 у задоволенні заяви [PERSON] було відмовлено, у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. При цьому, в ході розгляду заяви відповідачем було встановлено, що загальний страховий стаж [PERSON] становить 40 років 05 місяців 27 днів, в тому числі стаж на підземних роботах з повним робочим днем під землею - 7 місяців 23 дні. Фактично, звертаючись до суду позивач просить суд встановити факт наявності у нього вказаного пільгового стажу та зарахувати до пільгового страхового стажу проходження ним виробничої практики за професією електрослюсар на підземних роботах в шахтоуправлінні «Жовтневе», правонаступником якого є ДП «Шахта №1 Нововолинська», в період з 05.09.1977 року по 28.02.1978 року включно. Однак, на переконання суду, зарахування пільгового стажу не входить до повноважень суду. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» надано роз'яснення, що при вирішенні питання про підвідомчість таких справ суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться районними (міськими) відділами соціального захисту населення на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов'язана необхідність встановлення цього стажу. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлено, що у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном. Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року (далі - Порядок підтвердження періодів роботи). Пунктом 3 Порядку підтвердження періодів роботи передбачено, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії). За змістом пунктів 5, 6 вказаного Порядку комісія є спеціально створеним колегіальним органом, основним завданням якої є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку. Пунктом 10 Порядку підтвердження періодів роботи передбачено, що рішення про результати розгляду заяви приймаються більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою або його заступником. Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку (пункт 16 Порядку підтвердження періодів роботи). Таким чином, для встановлення факту на підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника законом встановлено окремий порядок, з урахуванням якого позивач для розгляду питання про підтвердження факту виконання норм обслуговування мав звернутися до спеціально створеної пенсійним фондом комісії та за результатами прийняття цією комісією відповідного рішення не позбавлений можливості його оскаржити в Пенсійному фонді України або до суду. Така сама правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 жовтня 2018 року у справі №706/1637/16-ц. Отже, суд в порядку цивільного судочинства не наділений повноваженнями підміняти собою спеціальну комісію Пенсійного фонду України, яка і приймає рішення щодо зарахування чи не зарахування пільгового стажу позивача. Вказане є безумовною підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки позивач обрав неправильний спосіб захисту порушеного права. При цьому суд не вважає за можливе закрити провадження у справі у зв'язку з непідсудністю цього спору суду в порядку цивільного судочинства, оскільки спірні правовідносини, з врахуванням змісту позовних вимог, не пов'язані безпосередньо з виконанням відповідачем владних управлінських функцій, оскільки позивач звернувся до суду, помилково вважаючи, що саме суд наділений правом встановити факт та провести зарахування його пільгового трудового стажу, а не з позовом про оскарження рішень, дій чи бездіяльності відповідача як суб'єкта владних повноважень. Суд в порядку цивільного судочинства в даному випадку має загальну судову юрисдикцію, яка поширюється на всі юридичні спори, які не підсудні іншим судам. В даному випадку позивач обрав саме помилковий спосіб захисту, оскільки встановлення факту та зарахування стажу, про що просить позивач, відноситься до компетенції іншого органу державної влади, до якого і має звернутися позивач. Отже, слід зазначити, що позивач не позбавлений права звернутися до спеціальної комісії ПФУ, а також за результатом розгляду питання, оскаржити рішення комісії в порядку адміністративного судочинства. На підставі Конституції України, Кодексу законів про працю України, Закону України "Про пенсійне забезпечення", Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року №637, ст.ст. 1, 2, 11, 15, 16, ЦК України,

Outcome: dismissed