Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду вказаним позовом в якому зазначили, що вони, [PERSON] та [PERSON], є членами громадської організації "Рибалки-любителі" причалу №121 «Сухий лиман» що підтверджується реєстром обліку чисельності організації та наказами директора причалу 121. Відповідно до протоколу № 2 загальних зборів Громадської організації від 12 серпня 2001 року був затверджений статут Громадської організації, а відповідно до протоколу № 13 загальних зборів від 09 грудня 2012 року, на посаду голови правління Громадської організації обраний [PERSON]. 15 грудня 2013 року відбулися загальні збори Громадської Організації «Рибалки-любителі» причалу № 121 «Сухий-лиман». Після закінчення реєстрації членів організації головою правління [PERSON], який був обраний головуючим Загальних зборів, було оголошено про кількість зареєстрованих членів організації - 126 осіб. Тобто, для початку проведення правомочних Загальних зборів був відсутній необхідних кворум голосів. Незважаючи на це, проведення Загальних зборів було продовжено та розглянуті питання, зазначені у порядку денному, які, на думку Позивачів, впливають на захист та реалізацію її членами своїх законних прав і свобод, на задоволення та захист своїх законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних та інших спільних інтересів і не можуть вирішуватися лише незначною частиною Громадської організації. На підставі викладеного позивачі просять визнати незаконними загальні збори Громадської організації «Рибалки-любителі» причалу № 121 «Сухий лиман» від 15.12.2013 року та визнати недійсними рішення Загальних зборів учасників Громадської організації «Рибалки-любителі» причалу № 121 «Сухий лиман» від 15.12.2013 року, оформлені протоколом від 15.12.2013 р. Позивач [PERSON], який також представляє інтереси [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, надали свої заперечення. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, допитавши свідків, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1,2 Закону України «Про об'єднання громадян» визначено, що об'єднанням громадян є добровільне громадське формування, створене на основі єдності інтересів для спільної реалізації громадянами своїх прав і свобод. Громадською організацією є об'єднання громадян для задоволення та захисту своїх законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних та інших спільних інтересів. У відповідності зі ст. 6 Закону України «Про об'єднання громадян» об'єднання громадян створюються і діють на основі добровільності, рівноправності їх членів (учасників), самоврядування, законності та гласності. Вони вільні у виборі напрямів своєї діяльності. Згідно до статті 1 Закону України «Про громадські об'єднання», громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про об'єднання громадян» об'єднання громадян діє на основі Статуту або Положення. Громадська Організація самостійно, згідно Статуту, визначає умови членства, структуру, порядок управління, створює власну матеріальну та соціально-культурну базу для здійснення своєї статутної мети. Відповідно до розділу 7 Статуту вищестоящим органом управління є загальні збори (конференція) членів Громадської організації. В період між загальними зборами (конференцією) управляючим органом є правління, яке діє у відповідності з наданими йому повноваженнями, за виключенням тих, які відносяться до виключної компетенції загальних зборів (конференції). Згідно з п. 7.3. Статуту загальні збори (конференція) членів організації скликаються не менше одного разу на рік. Позачергові збори можуть бути проведені за пропозицією правління Громадської організації, ревізійної комісії або на вимогу членів Громадської організації. Пунктом 7.4. Статуту передбачено, що загальні збори є правомочними, якщо для участі у її роботі зареєструвалося не менше ніж 51% членів Громадської організації. Дозволяється делегування прав членів їх представникам з правом голосу із розрахунку 1 голос не більш ніж від 20 членів організації. Відповідач в своїх запереченнях зазначає, що обставини, які викладені у позовній заяві не відповідають дійсності. Загальні збори, які відбулися 15 грудня 2013 року проходили у приміщенні, яке було орендовано на ухвалений час. З цього приводу збори необхідно було почати своєчасно - у 10 годин, але на цю мить було зареєстровано лише 126 членів організації. Було прийнято рішення почати збори з інформаційної частини, тобто з тих питань, які не витребують обговорення та голосування. З 10.00 до 10.30 до наявних учасників зборів була доведена інформація з питань навігації 2013-2014 років, з питань життєдіяльності, охорони та інших питань, які не вимагали обговорення та голосування. У 10 годин 30 хвилин остаточно було підраховано кількість зареєстрованих членів організації та після цього приймалося рішення щодо проведення або не проведення зборів залежно від наявності або відсутності кворуму. Така практика проведення зборів мала місце і раніше так як члени організації мешкають у різних районах міста, тому можливі запізнення. В відповідності до списку членами ГО є 399 осіб. За станом на 10.30 було зареєстровано 207 членів організації, підсумки реєстрації були доведені до всіх присутніх, після чого було прийнято рішення щодо можливості відкриття зборів та початку розгляду питань порядку денного. Зазначені обставини підтверджується протоколом загальних зборів від 15.12.2013 року. Не відповідають дійсності також твердження позивачів щодо порушення їх особистих прав на виступ на зборах, так як виступи членів були внесені у порядок денний (п.4 протоколу). Із протоколу зборів видно, що до виступів записалися 9 членів, усім була надана можливість виступу. Свідки, які були допитані в судовому засіданні, пояснили наступне. Свідок, [PERSON], заявила, що була на зборах в якості реєстратора. Реєструвала прихід членів ГО, в 10 ранку вона закінчила реєстрацію, особисто вона зареєструвала 78 чоловік без підписів, але [PERSON] та касир [PERSON], яка їй допомагала, ще реєстрували людей, які підходили. На 10 годину було 126 членів. Головуючий сказав що розпочнемо збори, але голосувати будемо пізніше, бо ще йде реєстрація. Далі люди приходили. Потім вона вела протокол зборів. Коли було голосування лічильна комісія працювала, голоси рахували три людини, фіксуючи хто за, а хто проти. Коли проходило голосування по питанням порядку денного, кворум на загальних зборах був. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] дали суду пояснення з яких слідує, що на загальних зборах кворуму не було, самі вони на зборах були присутні, взагалі ними нараховувалось від 30-40 до 120 чоловік. Жоден з зазначених свідків свої розрахунки з реєстраторами загальних зборів не порівнювали. Рахункова комісія була обрана, була біля трибуни, але не ходила і не рахувала. Крім того, свідок [PERSON] заявила, що коли реєструвалась на загальних зборах розписувалася в журналі, журнал звичайний, сірий чи жовтий, але тепер цей список надрукований, а тоді він був написаний від руки, і напроти її прізвища має бути підпис. На загальних зборах були відсутні [PERSON] та [PERSON], які зазначені в реєстрі. Суд критично ставиться до пояснень зазначених свідків, так як, вважає ці свідчення суб'єктивними, та такими, що не підтверджуються іншими, об'єктивними доказами по справі. Вказані особи не вповноважувались загальними зборами вести підрахунки осіб, які приймають участь в зборах, свої підрахунки ніяким чином не фіксували, з результатами підрахунків реєстраторів, вповноважених на це загальними зборами, їх не звіряли. Розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1-3 ст.10 ЦПК України). У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає, що позивачами не надано належних та відповідних доказів відсутності на загальних зборах кворуму для прийняття законних рішень, при цьому суд зазначає, що можлива відсутність на загальних зборах трьох осіб: [PERSON] та [PERSON] (відсутність яких позивачі в судовому засіданні належним чином не довели), та позивача [PERSON], з урахуванням загальної кількості членів ГО (399 осіб), та кількості осіб, які були присутні на загальних зборах ГО (207 осіб), не дають суду підстав визнавати відсутність на загальних зборах кворуму, необхідного для прийняття рішень. Виходячи з вищенаведених підстав, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed