Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернулась до суд із позовною заявою до відповідачів, якою просили суд визнати припиненими договори поруки від 13 грудня 2011 року № 12/42-0-1/699, № 12/432-0-1/700, № 12/42-0-1/701 та № 12/42-0-1/702. Позовні вимоги мотивували тим, що13.12.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено спірні договори поруки, в яких не було встановлено строку, після якого поруки припиняється, а умова договорів про те, що вони діють до повного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором на думку позивачів не є таким строком припинення договору, оскільки такі норми суперечать вимогам ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України. Таким чином вважають, що право відповідачів предявити вимогу до позивача як поручителя за спірними договорами починається з моменту виникнення заборгованості у позичальника. Однак протягом строку, коли у відповідачів виникло право вимоги до позивача, останнього не було повідомлено щодо неналежного виконання боржником своїх зобовязань та до нього не було предявлено жодних вимог за спірними договорами. Зазначають, що позивач як поручитель дізнався про виникнення заборгованості у боржника лише наприкінці 2013 року, коли було видано виконавчі листи про стягнення заборгованості із боржника за такими зобовязаннями. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги повністю підтримав із викладених у позові підстав та просив їх задовольнити. Також вказував про свою незгоду із наданими відповідачами доказами з приводу отримання позивачем від відповідачів повідомлень за розглядуваними спірними правовідносинами, заявивши клопотання про проведення з цього приводу відповідної почеркознавчої експертизи, проте із урахуванням особливостей призначення такої експертизи судом було клопотання відхилено як передчасне та зобовязано явкою у судове засідання позивача по справі. Разом із тим у наступне судове засіданні позивач а також його представник так і не зявились, через що, враховуючи стадію судового розгляду, а саме дослідження доказів по справі, судом прийнято рішення по суті справи. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] щодо задоволення позовних вимог повністю заперечувала вказуючи на відсутність до того передбачених законом підстав, з приводу чого також надала заперечення у письмовому вигляді. Представники третьої особи без самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення представників стороні, дослідивши доводи позовної заяви та перевіривши їх поданими сторонами доказами приходжу до наступних висновків та відповідних ним правовідносин. Так судом встановлено, що 13.12.2011 року між [PERSON] та ПАТ «[PERSON] банк аваль» були кладені спірні договору поруки № 12/42-0-1/699, № 12/432-0-1/700, № 12/42-0-1/701 та № 12/42-0-1/702. Відповідно до п. 2.2. спірних Договорів поруки позивач зобовязалась здійснити виконання порушених забезпечених зобовязань протягом десяти банківських днів з дати отримання Вимог від Кредитора та в обсязі, зазначеному у вимозі. За приписами ч. ч. 1, 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно розяснень п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Як встановлено судом, відповідачами предявлялась вимога зокрема і до позивача по справі як поручителя про дострокове стягнення кредитної заборгованості, яка була забезпечена спірною порукою, що вбачається із досліджених судом рішень Комсомольського районного суду м. Херсона від 23.10.2013 року, 28.10.2013 року, 05.02.2014 року, 05.03.2015 року. Обставини повідомлення позивача про час та місце розгляду вищевказаних цивільних справ вбачаються із ухвал Комсомольського районного суду м. Херсона від 30.01.2014 року та 17.02.2014 року, якими у задоволенні заяви позивача про перегляд вказаних заочних рішень було відмовлено, зокрема із підстав належного повідомлення позивача про час та місце слухання справи. Окрім того як вбачається з дослідженої судом вимоги-претензії від 01.04.2013 року за вих. № 140-7-0-73 та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вимога про дострокову сплату кредитної заборгованості за договорами забезпеченими спірною порукою направлялась позивачу по справі та, згідно наданих суду документів, була вручена позивачу особисто 04.04.2013 року. Таким чином, дослідивши надані суду докази, приходжу до переконання про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог і урахуванням зазначених у позові підстав та беручи до уваги досліджені судом надані сторонами докази. \~\~На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed