Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Хмельницький обласний психоневрологічний диспансер звернувся до суду із заявою про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, без її згоди чи згоди законного представника, посилаючись на те, що [PERSON] [INFO], підопічна Хмельницького геріатричного пансіонату для ветеранів війни і праці уже близько половини року поводить себе неадекватно, порушує правила внутрішнього розпорядку пансіонату, відмовляється від проходження ФОГК в рамках поглибленого медичного огляду, тощо. У звязку із надходженням до Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру заяви від працівників Хмельницького геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці, лікарем-психіатром було здійснено виїзд до [PERSON], за результатами якого виявлено, що остання категорично відмовляється від проходження огляду та слухати рекомендації лікаря-психіатра. 01.12.2015 р. [PERSON] була оглянута в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері, їй встановлено діагноз психастенічний синдром у акцентуйованої особистості шизоїдного типу. Заявник просить дозвіл на проведення огляду [PERSON] [INFO], підопічну Хмельницького геріатричного пансіонату для ветеранів війни і праці без її згоди. У судовому засіданні заявник з підстав викладених у заяві просила заяву задовольнити. Представники заінтересованої особи не заперечили проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявника, представників заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити. Відповідно до ст. 279 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу" амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи; щодо особи віком до 14 років (малолітньої особи) - на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника; щодо особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, - на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків чи відсутності батьків або іншого законного представника психіатричний огляд неповнолітнього здійснюється за рішенням (згодою) органів опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи. Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення. У невідкладних випадках, коли за одержаними відомостями, що дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, заява про психіатричний огляд особи може бути усною. У цих випадках рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром самостійно і психіатричний огляд проводиться ним негайно. Враховуючи, що лікарем-психіатром Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру було припущено що у [PERSON] [INFO] наявний психічний розлад, внаслідок чого вона може вчинити (виявляє) реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, може завдати значної шкоди своєму здоровю у звязку із погіршенням психічного стану, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку

Outcome: approved