Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач 26.11.2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом (а.с. 1-4), який в подальшому неодноразово уточнював (а.с. 68, 69) та остаточно 30.01.2014 року сформулював позовні вимоги про стягнення з відповідачів [PERSON] та НАСК «Оранта» в солідарному порядку завдані в ДТП збитки в сумі 42116.93 грн.( а.с. 131) Вимоги обґрунтовував тим, що 29.11.2010 року в м. Суми на вул. Калінінградській сталась ДТП з автомобілем Міцубіші Аутлендер належного відповідачу та з автомобілем Хонда належного позивачу в результаті, якого автомобілі отримали механічні ушкодження. При цьому, автомобіль відповідача був застрахований на підставі договору добровільного страхування у ПАТ «Страхова група ТАС»( а.с. 83) , а автомобіль позивача був застрахований в НАСК «Оранта» та був забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та полісом добровільного страхування цивільної відповідальності ( а.с.72-73). ПАТ «Страхова група ТАС» оглянула пошкоджений автомобіль відповідача, склала страховий акт, розрахунок страхового відшкодування, провела авто товарознавче дослідження, склало ремонтну калькуляцію. У лютому 2011 року ПАТ «Страхова група ТАС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 58427 грн. На підставі вимог цивільного законодавства, в тому числі того, що регулює правовідносини в сфері страхування, просив стягнути з обох відповідачів в солідарному порядку різницю між вартістю відновлювального ремонту встановленого в результаті товарознавчого дослідження виконаного Національним центром незалежних експертиз відповідно до зави СГ «ТАС» в сумі 100543, 93 грн. та фактично виплаченим страховим відшкодуванням СГ «ТАС» в сумі 58427 грн., тобто 100543, 93-58427= 42116.93 грн.. В судовому засіданні представник позивача своєї заяви про уточнення позовних вимог від 30.01.2014 року підтримав у повному обсязі з вищенаведених підстав. Представник відповідача [PERSON] з позовними вимогами не погодився. Суду пояснив, що відповідач мав поліс обов'язкового страхування та добровільного страхування цивільної відповідальності з НАСК «Оранта» ( а.с. 72, 72), які повністю покривали завдані збитки. Звернув увагу суду, що сума завданих збитків в розмірі 100543.93 грн. визначена для нового автомобіля відповідача, а з урахуванням зносу автомобіля 2006 року випуску на момент ДТП в 2010 році, його вартість була меншою, розмір завданих збитків, що підлягають потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, позивачу страховиками відшкодовані збитки з урахуванням зносу ушкоджених деталей автомобіля, в сумі 54688.16 грн. Письмові заперечення до позовних вимог приєднані до матеріалів справи ( а.с. 70-71, 117). Представник НАСК «Оранта» з позовними вимогами не погодився. Суду пояснив, що позивачу було відомо про наявність у відповідача [PERSON] полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності, ще в квітні 2011 року йому письмово повідомлялось про вирішення питання про виплату страхового відшкодування ( а.с. 32). Позивачу СГ» ТАС» виплачено страхове відшкодування у розмірі заподіяних збитків визначених при товарознавчому дослідженні (а.с. 96-98), Відповідно до рішення господарського суду м. Київ від 04.04.2011 року з їх страхової компанії на користь СГ «ТАС» стягнута сума відшкодування - 54 668.16 грн. ( а.с. 121-123), вказане рішення суду виконане ( а.с. 67). Також представник вважав, що відшкодуванню підлягають збитки з урахуванням зносу автомобіля на момент ДТП, які враховані у відповідних розрахунках, зроблених при товарознавчому дослідження пошкодженого автомобіля і підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Судом встановлено, що винуватцем ДТП в якому автомобіль відповідача зазнав механічних ушкоджень є позивач, який на момент ДТП 29.11.2010 року мав поліси НАСК «Оранта» як обов'язкового та добровільного страхування своєї цивільної відповідальності. Крім того, позивач мав договір добровільного страхування автотранспортного засобу та супутніх ризиків в СГ «ТАС». Вказані обставини підтверджуються копіями постанови Зарічного райсуду м. Суми (а.с. 8), копіями відповідних полісів та договору, залучених до матеріалів справи і не ставились під сумнів учасниками судового засідання. Страховою групою ТАС відповідачу виплачено страхове відшкодування в сумі 54688, 16 грн., яке в подальшому стягнуто на корить цієї страхової групи з НАСК «Оранта» на підставі судового рішення ( а.с. 119-123). Ці обставини підтверджуються поясненнями сторін під час судового засідання і не ставились під сумнів жодною зі сторін судового розгляду. Відповідно до звіту про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, складеного Національним центром незалежних експертиз ( а.с. 96-98) при визначенні матеріального збитку враховувалась, серед іншого, фізичний знос деталей, що підлягають заміні, вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу деталей. При цьому як [PERSON] так і [PERSON] були присутні під час огляду пошкодженого автомобіля відповідача (а.с. 30), ні позивач не відповідач не оспорювали в подальшому висновки вказаного дослідження, при розгляді цієї цивільної справи стороною позивача не надано безсумнівних доказів неправильності зроблених розрахунків, клопотання про виклик в судове засідання оцінювача для надання пояснень не надходили. Відповідно до вище зазначеного висновку вартість відновлювального ремонту складає 100543, 93 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складає 54688, 16 грн., втрата ринкової вартості автомобіля складає 0 грн. Оцінщик прийшов до висновку, що розмір матеріального збитку завданого відповідачу приймається рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин в сумі 54688, 16 грн. При цьому, оцінщик, відповідно до розрахунків наведених у звіті, прийшов до висновку, що дійсна ринкова вартість автомобіля відповідача перед ДТП складала 129453.64 грн., в той час як ринкова нового аналогічного автомобіля складала 260990 грн.(а.с. 97). Вказані висновки оцінщик обґрунтовував тим, що автомобіль на момент ДТП експлуатувався 4.88 років, мав пробіг 103 092 км, вказані розрахунки проведені на підставі загально прийнятої методики оцінки, затвердженої відповідними постановами КМУ та наказами Мінюсту України та ФДМ України. При цьому, суд не вважає обґрунтованими доводи представника позивача, що коефіцієнт зносу автомобіля повинен дорівнювати 0, як автомобіля іноземного виробництва відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Наказ Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092, оскільки нульовий коефіцієнт не застосовується до автомобілів, які мали пошкодження кузову, а за поясненнями представника позивача під час судового засідання автомобіль відповідача до моменту ДТП з автомобілем позивача потрапляв в інші ДТП в ході якого отримав пошкодження даху та СГ «ТАС» були виплачені відповідні страхові відшкодування в сумі 2300 грн. (а.с. 10, 93-95). Крім того, суд вважає очевидним та таким що є загально відомими в силу вимог ч.2 ст. 61 ЦПК України ті обставини, що ринкова вартість автомобіля зі строком експлуатації в 4.88 років та пробігом перевищуючим 100 тис км є меншою чим вартість аналогічного нового автомобіля. Суд також констатує, що вартість робіт оцінювачем враховувалась з урахуванням сплати податку на додану вартість зі ставкою 20 % (а.с. 14, 96), ФОП [PERSON], який згідно відомостей позивача виконував роботи про відновленню ушкодженого автомобіля та отримував за це платню (а.с. 55-58), є платником єдиного податку (а.с. 95) і обов'язку перерахувати ПДВ в розмірі 20% від суми 100543.84 грн. до бюджету у нього не було. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини по відшкодування завданих збитків застрахованими транспортними засобами. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.9 постанови Пленуму ВС України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року N 6 при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку з заподіянням шкоди майну. Постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Аналогічні положення містить і пункт 14 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" особи вважаються такими, що спільно завдали шкоди, якщо вони завдали неподільну шкоду взаємопов'язаним сукупними діями або діями з єдністю наміру. Як правило таке завдання шкоди має місце при скоєнні злочину кількома особами або в разі завдання шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Солідарний характер відповідальності осіб, що спільно завдали шкоди, пояснюється неподільністю результату їх шкідливих діянь та необхідністю створення умов для відновлення порушених прав потерпілого. Відповідальність осіб, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, будується з врахуванням загальних положень ст. 543 ЦК України, тобто кредитор (потерпілий) має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників (завдавачів шкоди) разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний в повному обсязі. Сторона позивача всупереч вимог 10, 60 ЦПК України не надала суду доказів, що шкода позивачу заподіяна спільними діями обох відповідачів фізичної особи та його страховика. Оскільки, на момент звернення позивача до суду з цим позовом його страховиком та страховиком відповідача відшкодовані завдані збитки у повному обсязі ( з урахуванням фізичного зносу автомобіля на момент ДТП) в сумі 54688, 16 грн., визначеної в результаті товарознавчого дослідження проведеного Національним центром незалежних експертиз від 20.12.2010 року ( а.с. 96), позивач ніколи не ставив питання про поновлення його прав шляхом відшкодування в натурі ( передачі речі такого ж роду, відновлення автомобілю), а ставив питання про грошове відшкодування завданих збитків, суд вважає, що відсутні достатні правові підставі для відшкодування завданих збитків у більшому розмірі ніж вже сплачено страховиком і у задоволенні позовних вимог вважає за необхідне відмовити.

Outcome: dismissed