Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» звернулося до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та просили встановити строком на 5 років сервітут щодо теплової камери та під`їзді будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] , в якому обладнується вузол комерційного обліку теплової енергії, для встановлення та обслуговування такого вузла обліку АТ «Криворізька теплоцентраль», також просили стягнути з відповідачів сплачений судовий збір. Мотивуючи свою заяву тим, що Верховною Радою України прийнято Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 року. На підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017 року № 789 видано ПАТ «Криворізька теплоцентраль» ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії магістральними та місцевими ( розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» є суб`єктом господарювання з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності та населення у м. Кривому Розі. Згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання», від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста Кривого Рогу. Отже, позивач виступає оператором зовнішніх інженерних мереж, основним обов`язком якого є оснащення вузлами комерційного обліку будівель, що на день набрання чинності цим Законом були приєднані до його зовнішніх інженерних мереж і не були оснащені такими вузлами обліку, або якщо такі вузли обліку на день набрання чинності цим Законом вийшли з ладу (пункт 2 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (Закон). 13 червня 2019 року мешканцями будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] було не допущено у підвальне приміщення будівлі інженерів - інспекторів АТ «Криворізька теплоцентраль» [PERSON] , [PERSON] , а також інженера ПП « НВФ» ЕРГОМЕРА [PERSON] , направлених для здійснення встановлення вузла комерційного обліку. Будь-яких звернень від Відповідачів на адресу позивача, щодо постановки на облік вузла комерційного обліку не надходило. З метою здійснення оснащення будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] , вузлом комерційного обліку, позивачем було замовлено та отримано робочий проект ПР 2105/333/334/335ЕУС 125-АОВ «Установка комерческого узла учета тепловой енергии на нужди отопления жилого дома по адресу: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] » У зв`язку із чим вимушені звернутися до суду, із вищевказаною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представником позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» до суду надано заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного рішення не заперечували Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про день, час та місце судового засідання, причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов не надали, будь-яких клопотань чи заяв на адресу суду від них не надходило. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017 року № 789 видано ПАТ «Криворізька теплоцентраль» ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії магістральними та місцевими ( розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії ( а.с.11). Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» є суб`єктом господарювання з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності та населення у м. Кривому Розі. Згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання», від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста Кривого Рогу ( а.с.12). Отже, позивач виступає оператором зовнішніх інженерних мереж, основним обов`язком якого є оснащення вузлами комерційного обліку будівель, що на день набрання чинності цим Законом були приєднані до його зовнішніх інженерних мереж і не були оснащені такими вузлами обліку, або якщо такі вузли обліку на день набрання чинності цим Законом вийшли з ладу (пункт 2 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (Закон). Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону, оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг. Абзацом 1 частини 3 ст. 3 Закону встановлено, що оператор зовнішніх інженерних мереж не менш як за два місяці до встановлення вузлів комерційного обліку повідомляє власників (співвласників) будівлі про намір встановити такий вузол, вартість такого встановлення, розмір та порядок сплати передбаченого цим Законом внеску за встановлення вузла комерційного обліку. Відповідно до п. 4 Порядку інформування оператором інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2018 № 444 (Порядок), повідомлення доводиться до відома власників (співвласників) будівлі шляхом розміщення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування; у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у під`їздах будівлі. Так, на виконання вимог Закону та Порядку, 27.11.2018 на офіційному сайті АТ «Криворізька теплоцентраль» (http://www.tec.dp.ua) та у друкованому виданні «Домашня газета» було розміщено інформацію щодо наміру позивача здійснити обладнання вузлами комерційного обліку будівель, серед яких: будинок [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] ( а.с.14 зворотній аркуш). Відповідно абзацу 2 ч. 3 ст. 3 Закону, власник (співвласники) будівлі протягом двох місяців має право повідомити оператору зовнішніх інженерних мереж (за своїм вибором) про: згоду на встановлення вузла комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах; намір погодити з оператором зовнішніх інженерних мереж відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку; намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку. 13 червня 2019 року мешканцями будинку [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] було не допущено у підвальне приміщення будівлі інженерів - інспекторів АТ «Криворізька теплоцентраль» [PERSON] , [PERSON] , а також інженера ПП « НВФ» ЕРГОМЕРА [PERSON] , направлених для здійснення встановлення вузла комерційного обліку, про що складено відповідний акт (а.с. 15). Абзацом 3 частини 3 ст. 3 Закону визначено, що у разі якщо протягом двох місяців з дня отримання повідомлення власник (співвласники) не повідомив оператора зовнішніх інженерних мереж про намір погодити з ним відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку або про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку, а також у разі якщо власник (співвласники) повідомив про намір погодити відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку або про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку, але не зробив цього протягом чотирьох місяців з дня повідомлення оператором про намір встановити вузли комерційного обліку, оснащення будівлі вузлами комерційного обліку здійснює оператор зовнішніх інженерних мереж. З метою здійснення оснащення будинку [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] , вузлом комерційного обліку, позивачем було погоджено робочий проект ПР 2105/333/334/335ЕУС 125-АОВ «Установка комерческого узла учета тепловой енергии на нужди отопления жилого дома по адресу: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] » ( а.с. 17-20). Пунктом 2.4 Проекту встановлено, що вузол обліку теплової енергії повинен бути змонтований в технічному неопалювальному підвальному приміщенні будівлі. Монтаж лічильника повинен виконуватися у відповідності до проекту на вузол обліку та експлуатаційної документації на обладнання, яке входить до складу лічильника. Вузол обліку теплової енергії повинен бути розміщений в зазначеному технічному підвальному приміщенні відповідно до схематичного зображення, наведеного в ситуаційному плані, який додається до Проекту. Абзацом 4 ч. 3 ст. 3 Закону передбачено, що у разі якщо власник (співвласники) будівлі не дає згоди або створює перешкоди встановленню вузла комерційного обліку в місцях вводу зовнішніх інженерних мереж у будівлю, оператор зовнішніх інженерних мереж, до яких приєднана (приєднується) будівля, може вимагати встановлення судом сервітуту щодо частини будівлі, в/на якій обладнується вузол комерційного обліку, для встановлення та обслуговування такого вузла обліку. У такому разі порядок відшкодування витрат на оснащення будівлі вузлами комерційного обліку, встановлений цією статтею, не змінюється. Частиною 1 ст. 401 Цивільного кодексу України визначено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. За приписами ст. 402 Цивільного кодексу України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном - сервітуту. Тому, правова природа сервітуту передбачає, що однією з умов його встановлення є неможливість власника майна задовольнити власні потреби без встановлення користування чужим майном. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження обставин стосовно того, що відповідачі є власниками квартир житлового будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] надано лише власноруч сформований реєстр власників (а.с.16). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості щодо власників за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] - відсутні (а.с. 46-49) За положеннями ч.1, ч.3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 129 Конституції України проголошує основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Таким чином, АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідачі у справі є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] . Представник АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» скористався своїми процесуальними правами на власний розсуд, з іншими клопотаннями щодо встановлення власників майна за адресою [ADDRESS] та [ADDRESS] не звертався Правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи в сукупності обставини справи в контексті законів, інших норм права, надані сторонами докази, виходячи з стандарту доказування "баланс вірогідностей" (BENDERSKIY v. Ukraine 15.11.2007 р., J.K. AND OTHERS v. SWEDEN 23.08.2016 р.) суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. У відповідності до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо в позові відмовлено, судові витрати покладаютьсь на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed