Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, який у подальшому уточнила та просить суд стягнути з відповідача 500 грн. моральної шкоди та 10070 грн. матеріальної шкоди. У підтвердження заявлених вимог покликається на те, що вона є потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42016140220000020 від 04.05.2016 року. Слідча СВ Кам'янка - Бузького ВП ГУ НП України у Львівській області капітан поліції [PERSON], яка розслідувала цю справу, 29 червня 2016 року винесла постанову про закриття кримінального провадження. Про наявність цієї постанови вона дізналась лише 07.10.2016 року, коли прибула із своїм адвокатом до слідчої. Після ознайомлення, вона подала скаргу у прокуратуру про скасування цієї постанови, а після відмови прокуратури, подала скаргу у суд, який 06.12.2016 року скасував постанову про закриття кримінального провадження. Ухвалою слідчого судді встановлено, порушення слідчою вимог ст.9 КПК України, щодо обов'язку слідчого до всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Такими діями слідчої їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає у нервових переживаннях, які вона пережила починаючи з 07.10.2016 року, з того моменту як зустрілась із слідчою, і яка сказала, що справа закрита, хоча попередньо переконувала її у протилежному, тривалий час не надавала матеріали справи для ознайомлення, слідча розмовляла на підвищених тонах більше трьох годин, після чого у неї погіршився стан здоров'я - підвищився артеріальний тиск. Також двічі приїжджаючи на судові засідання 02.12.2016 року та 06.12.2016 року по цій справі у неї відбувались нервові переживання, оскільки відвідування приміщення суду в неї викликає негативну реакцію, підвищену схвильованість що викликає підвищення тиску, тобто погіршення здоров'я, що у подальшому вимагає докладання зусиль для нормалізації стану, тобто вживання дорогих ліків та посиленого вітамінного харчування і таку моральну шкоду оцінює у 500 грн. Також їй завдано і матеріальну шкоду, яка пов'язана із наданням правової допомоги адвокатом, якому змушена була заплатити 10070 грн. Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просять їх задовольнити. Представник відповідача - в.о. начальника Кам"янка-Бузького ВП ГУ НП України у Львівській області [PERSON] у судовому засіданні просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю заявлених вимог. Третя особа - слідчий СВ Кам'янка-Бузького ВП ГУ НП України у Львівській області [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце судового засіданні, в судове засідання не з'явилась. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності третьої особи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Постановою слідчого СВ Кам'янка-Бузького ВП ГУ НП України у Львівській області [PERSON] від 29.06.2016 р. закрито кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42016140220000020 від 04.05.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.367 КК України. Ухвалою слідчого-судді Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 06.12.2016 року вищезазначену постанову скасовано. Матеріали кримінального провадження №42016140220000020 від 04.05.2016р. повернуто до СВ Кам"янка-Бузького ВП ГУ НП України у Львівські області для продовження досудового слідства. При цьому слідчий суддя зазначив, що по кримінальному провадженню не було проведено усіх необхідних слідчих дій - не проведено допитів, не проведено дій по встановленні доказів щодо наявності чи відсутності заподіяної шкоди, не вирішено клопотання скаржниці. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Оскільки підставою для відшкодування шкоди є встановлені ухвалою слідчого судді Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 06 грудня 2015 року протиправні дії слідчого СВ Кам'янка-Бузького ВП ГУ НП України у Львівській області [PERSON] у частині виконання своїх службових обов'язків, то відсутні спеціальні підстави для застосування статті 1176 ЦК України. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16. Тобто, позивачка повинна надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності службової особи органу державної влади, так і докази спричинення їй моральної шкоди, а також наявності причинного зв'язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою. Позивачка, заявляючи вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 500 гривень, не надала доказів про погіршення свого стану здоров'я, яких саме моральних страждань зазнала, які нормальні життєві зв'язки вона втратила, які додаткові зусилля вимагались від неї для організації свого життя, її зміненого способу тощо. Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, як і будь-яка інша позовна вимога, повинна обґрунтовуватись доказами. Відповідно не підлягає до задоволення і вимога про стягнення матеріальної шкоди, яка фактично являється оплатою позивача за надані їй послуги адвоката. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed