Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до Приватного підприємства "Золота Нива 1", третя особа: Державний реєстратор Ізюмської РДА Харківської області про припинення договору оренди. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував та зазначив, що договір оренди землі від 10.12.2007 року не закінчився, а закінчення строку дії укладеного договору слід обчислювати з моменту його державної реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] кадастровий номер [NUMBER], розміром - 6,1311 га, із земель приватної власності, контур [NUMBER], ділянка № [NUMBER], розташована на території Комарівської сільради Ізюмського району. Вказана земельна ділянка була передана позивачем в оренду відповідачу шляхом укладення договору оренди землі від 10.12.2007 року строком дії на 10 років, зареєстрованої у Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 22 серпня 2008 року під № 040867200298. 23 грудня 2016 року позивач направив листа до ПП «Золота Нива-1», яким повідомив, що термін дії договорів оренди на зазначену земельну ділянку закінчується 10.12.2017 року, в зв'язку з чим повідомив про відсутність волі на переукладання або пролонгацію договору оренди та про намір самостійно використовувати зазначену земельну ділянку з 2018 року, щоб орендар на залишок періоду оренди міг спланувати свою господарську діяльність. Своїм листом № 30 від 31.01.2017 року відповідач надав відповідь, в якій зазначив, що договір оренди землі від 10.12.2007 року не закінчився, а закінчення строку дії укладеного договору слід обчислювати з моменту його державної реєстрації. З моменту укладання договору та до закінчення строку договорів оренди, тобто протягом 10 (десяти) років, відповідач може користуватися належною позивачу земельною ділянкою. Згідно договору оренди землі від 10.12.2007 року - договір укладено на 10 років. (а.с.6,7). Відповідно до п. 37 Договорів оренди землі, його дія припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Пунктом 21 встановлено, що після припинення дії Договору, Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.. Відповідно до п. 43 договору оренди землі, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. У ч. 1 ст. 627 ЦК Українипроголошено принцип свободи договору. Передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 631 ЦК Українистроком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Тобто, строком договору є час його чинності (обов'язковості). Протягом цього періоду часу сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Строк дії договору визначається на розсуд сторін, якщо тільки в законі чи акті державного органу, обов'язкового для сторін, не обмежується строк його чинності. Відповідно до ст. 640 ЦК Українимоментом укладення договору є момент одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді другої сторони про прийняття цієї пропозиції. Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Строк чинності договору обумовлює й строк чинності зобов'язання, що виникло з цього договору. Визначення моменту в часі, з настанням якого договір вважається укладеним, є важливим з огляду на ряд обставин. З ним пов'язується початок дії договору (ч. 2 ст. 631ЦК України), набуття сторонами цивільних прав та обов'язків, можливість настання відповідальності за порушення умов договору, на відносини сторін поширюється дія норм закону, інших актів цивільного законодавства, що стосуються даного виду договору. У Законі України «Про оренду землі»передбачено особливості вказаних договорів. Цей закон також розмежовує поняття строку договору та набрання чинності договором. Згідно з ч. 1 ст. 15 вказаного законуістотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк діїдоговору оренди. Згідно зі ст. 19 ЗУ «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. У ст. 18 цього законупередбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Вимога про державну реєстрацію договору оренди та наслідки такої реєстрації вказані у ст. 20 Закону. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Отже, сторони визначилися з усіма істотними умовами договору оренди, у тому числі і строком дії договору, зазначивши, що він починається з 10 грудня 2007 року. За змістом ст. ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації; У момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору. Проведення державної реєстрації договору не змінює момент і строк дії укладеного договору. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах № 6-162ц13 від 19 лютого 2014 року, № 6-118цс13 від 25 грудня 2013 року, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Відповідач посилався на постанову Верховного суду України від 18.01.2017 року по справі № 6-2777цс16, в якій зазначено, що «У справі, яка переглядається, розділом «строк дії договору» передбачено, що відлік строку оренди розпочинається з моменту державної реєстрації договору». Однак судом встановлено, що таку умову договору, як відлік строку з якого його необхідно вважати укладеним, оспорюваний договір оренди землі від 10.12.2007 року не містить, тому суд не може застосувати вказане рішення Верховного суду України до розглядаємих правовідносин. Таким чином позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved