Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що оплата послуг по постачанню гарячої води ним здійснюється на підставі показників лічильника, однак відповідач з жовтня 2013 року почав нараховувати йому оплату, виходячи з норм водопостачання. Змінивши систему нарахування, відповідач послався на те, що він використовує лічильник, який не пройшов перевірки. Перед цим зазначив, що у вересні 2013 року працівник відповідача прийшов до нього та запропонував зірвати пломбу, однак він відмовився це зробити без складання відповідного акту та звернувся до відповідача з заявою, у якій він погоджувався на демонтаж і повірку лічильника відповідачем. Однак на цю заяву він отримав відповідь, з якої вбачалось, що демонтаж та повірку лічильника він повинен зробити за власний кошт. Будучи з цим незгодним, просив визнати дії відповідача щодо нарахування йому плати за гарячу воду за нормами споживання неправомірними, покласти на відповідача обов'язок нараховувати йому платежі, починаючи з жовтня 2013 року, згідно з показниками квартирного засобу обліку, та стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000 грн., яка полягала у моральних стражданнях, яких він зазнав під час переговорів з відповідачем, необхідністю звертатись за юридичною допомогою та погіршенні самопочуття. У судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, та додав договір про надання послуг з централізованого опалення ті підігріву води, укладеного між ним та відповідачем 28.11.2012 р. Представник відповідача Скурідіна Н.В., яка діє на підставі довіреності, позов не визнала, посилаючись на те, що демонтаж та повірку лічильника, згідно з діючими тарифами, повинні проводити житлово-експлуатаційні організації. Вислухавши сторони та дослідивши справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з такого. Відповідно до ч.1 ст.11, ч.1 ст.61 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог на підставі наданих сторонами доказів; обставини, визнані сторонами, доказуванню не підлягають. З договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, укладеного між сторонами 28.11.12, вбачається, що засіб обліку підігріву води, встановлений в квартирі позивача [ADDRESS] має №230277. Як видно з пояснень позивача та листа відповідача №188 від 23.10.2013 р., зазначений лічильник прийнятий на абонентський облік 22.08.06 та пройшов останню повірку у 3 кварталі 2006 року. Відповідно до ст.1 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", засіб вимірювальної техніки - технічний засіб, який застосовується під час вимірювань і має нормовані метрологічні характеристики. Згідно з ч.2 ст.28 зазначеного Закону, засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом; підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку. Відповідно до ГОСТу 2874, міжповірочний інтервал для лічильників води встановлений 4 роки. За змістом наведених норм, обов'язок подати квартирний засіб обліку покладений на фізичну особу, що його експлуатує, і у випадку не проведення перевірки зазначеного обліку по закінченню міжповірочного інтервалу він не може вважатись таким, що має нормовані метрологічні характеристики. Доказів того, що позивач приймав заходи щодо подання лічильника на перевірку по закінченню міжповірочного інтервалу після останньої перевірки у 3 кварталі 2006 року позивач суду не надав. За змістом п.п.10,15,16 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 р., засоби обліку води, встановлені в квартирі, підлягають періодичній перевірці; у разі виникнення сумнівів щодо правильності показань квартирних засобів обліку оплата послуг проводиться за нормативами (нормами) споживання. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що після виникнення сумнівів у нормованих метрологічних характеристиках квартирного засобу обліку води у квартирі позивача відповідач діяв правомірно, нараховуючи йому оплату послуг згідно з нормами споживання, а тому підстави для задоволення вимог позивача в цій частині відсутні. Доводи сторін щодо того, ким мають оплачуватись демонтаж та перевірка лічильника, суд до уваги не бере як такі, що не мають правового значення у справі, оскільки вимога про визнання неправомірними дій відповідача щодо не проведення перевірки за рахунок виконавця позивачем не заявлялась. Відмовляючи позивачу у задоволенні основної частини вимог, суд відмовляє і у задоволенні похідної вимоги про стягнення моральної шкоди. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed