Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

у лютому 2017 року позивач звернувся в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом про розірвання шлюбу. Зазначив, що 18.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві було зареєстровано його шлюб з відповідачкою, про що в книзі реєстрації шлюбів 18.09.2009 року зроблено актовий запис за № 1452. Від цього шлюбу він та відповідачка мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Свій позов позивач мотивує тим, що з 2014 року відносини з відповідачкою почали погіршуватись, в силу постійних сварок та непорозумінь з березня 2015 року і по теперішній час вони проживають окремо. Погляди їх на життя діаметрально протилежні, будь-яке покращення відносин є неможливим. Позивач надав суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідачка надала суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, позов визнає повністю та безумовно. Суд, дослідивши матеріали справи, заяви сторін, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до ст.24.СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 18.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві зареєстровано шлюб сторін, що підтверджує свідоцтво про шлюб, видане 18.09.2009 року, актовий запис № 1452. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.12.2010 року, актовий запис № 2080. За змістом ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин суд, зважаючи на те, що відповідачка визнала позов безумовно, визнання позову з урахуванням положень ст.174 ЦПК України, відповідачкою не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає ухвалити рішення про задоволення позову, обмежившись посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі наведеного, ст.ст. 21, 24, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved