Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що 24.11.2007 сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.07.2014 було розірвано. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], який після розірвання шлюбу проживає з матірю. До теперішнього часу сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дитини. Позивач вказує, що відповідач перебувала під амбулаторним та стаціонарним наглядом в Хмельницькій обласні її психіатричній лікарні № 1. На даний час відповідач перебуває під наглядом Вінницької обласної психіатричної лікарні №2 з 2014 року. За цей час відповідач тричі перебувала на відновленому лікуванні та знаходиться під диспансерним наглядом Могилів-Подільської ОЛІЛ, де отримує підтримуючу терапію. Позивач піклується про дитину, платить аліменти, офіційно працевлаштований. В той же час відповідач не має постійного доходу, мешкає у квартирі, яка не облаштована усім необхідними для розвитку дитини, син скаржиться на погане ставлення до нього зі сторони матері. Зважаючи на викладене, позивач просить суд визначити місце проживання [PERSON], [INFO] разом з батьком [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили визначити місце проживання дитини з позивачем. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову з підстав зазначених у запереченнях на позов. Представник третьої особи [PERSON] у справах дітей Хмельницької міської ради Хмельницької області в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала висновок органу опіки та піклування при виконкомі Могилів-Подільської міської ради. Представник третьої особи [PERSON] у справах дітей Могилів-Подільської міської ради Вінницької області судовому засіданні щодо вирішення спору поклалась на розсуд суду. Свідок [PERSON]Й, в судовому засіданні повідомив, що він є батьком позивача. Також повідомив, що купив планшет онуку [PERSON], однак відповідач його забрала, побила. Також давав онуку одежу, відповідач її викинула. Після ремонту знову побила планшет. Відповідач їсти сину не готує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що [PERSON] є його похресником. Відповідач це його двоюрідна сестра. Повідомив суду, що позивач систематично зловживає алкогольними напоями, завдавав фізичних ушкоджень відповідачу, вибивав двері. Відповідач має другу групу інвалідності, до шлюбу була здорова. Малолітній [PERSON] в судовому засіданні 19.10.2018 року зазначив, що хоче проживати з батьком, оскільки мама його не кормила, тато давав їсти. Мама не давала робити уроки, з мамою були погані відносини, била його кожного тижня. Разом з тим, в судовому засіданні 25.03.2019 [PERSON] повідомив суд, що хоче проживати з матірю. Показання, які він надав 19.10.2018 були неправдивими, оскільки він боїться свого батька. Заслухавши позивача та відповідача, їх представників, представника третьої особи, свідків, малолітнього, дослідивши матеріали справи суд, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи таке: з позову слідує, що сторони спору перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.11.2007, який рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.07.2014 було розірвано. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 068848 (а.с.7). Після розірвання шлюбу дитина проживає з матірю. Позивач офіційно працевлаштований у П.П. «Квадр-2» і займає посаду електромонтера, та отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи від 25 листопада 2016 року та довідкою про доходи за період з 06.2016 по 05.2017 (а.с.8,39). Згідно характеристики [PERSON] «Квадр-2», [PERSON], який є працівником ПП «Квадр-2», з 01.04.2015 і по теперішній час працює на посаді електромонтажника 5 розряду. За цей час [PERSON] зарекомендував себе гарним професіоналом, відданим своїй справі, завжди грамотно і в строк виконує все що йому поручається керівником, трудову дисципліну ніколи не порушував, легко знаходить спільну мову з співробітниками, його вважають надійним товаришем, готовим надати допомогу в скрутній ситуації. Спиртні напої в робочий час не вживає, сторониться конфліктних ситуацій, за роки роботи на підприємстві стягнень не мав (а.с.38). Згідно листа № 01/01-05-1469 від 03.07.2017 КУ «Могилів-Подільська ОЛІЛ», [PERSON], яка проживає за адресою [INFO]: з 2014 року хвора знаходиться на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті Могилів-Подільської ОЛІЛ. Проживає з батьком та сином. Матеріально-побутові умови життя задовільні (а.с.58). Як слідує з довідки № 1010 від 04.07.2017 Вінницької обласної психіатричної лікарні № 2, [PERSON] перебуває під наглядом ВОПЛ № 2 з 2014 року. [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання. За цей час хвора тричі перебувала на відновному лікуванні за добровільною усвідомленою згодою: з 17.11.2014 по 12.12.2014; з 07.12.2016 по 12.12.2016, та з 14.01.2017 по 25.01.2017. Отримала лікування відповідно клінічного протоколу. Лікарняний режим не порушувала (а.с.60). З довідки № 2012 від 06.07.2017 Обласної психіатричної лікарні № 1 Хмельницької обласної Ради, [PERSON] на момент лікування проживала за адресою: [INFO] та с. Баглаї, Волочиського району, неодноразово знаходилась в лікарні в період з 05.06.2010 по 18.11.2013 (а.с.63). Згідно з ч. 2ст. 161 Сімейного кодексу України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести: етичні і інші особисті якості батьків, відносини, існуючі між кожним з батьків і дитиною; можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Рішенням № 198 від 10.07.2017 виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, вирішено визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом з матірю [PERSON], [INFO], згідно висновку. З вказаного висновку органу опіки та піклування Могилів-Подільської міської ради про визначення місця проживання дитини слідує, що обстеживши житлово-побутові умови [ADDRESS] стало відомо, що в помешканні проживають [PERSON], [PERSON], дідусь [PERSON] Родина проживає у двокімнатній квартирі зі всіма зручностями. Квартира облаштована усіма необхідними меблями. У дитини є ліжко, місце для навчання та проведення дозвілля, стосунки в родині доброзичливі. Відповідно до характеристики з гімназії № 2, де навчається [PERSON], вихованням дитини займається мати, вона приділяє увагу синові, відвідує усі батьківські збори, завжди цікавиться успіхами дитини у навчанні, мати виконує свої батьківські обовязки (а.с.121,123). Дана обставина також підтверджується характеристикою та довідкою характеристикою № 59 від 21.06.2017 (а.с.132,133). Крім того, відповідач перебуває на обліку в Могилів-Подільському обєднаному УПФУ та отримує пенсію, що підтверджується довідкою від 04.07.2017 (а.с.137). Таким чином, твердження позивача, що відповідач не дбає про дитину та не забезпечує усіма належними умовами не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Суд критично ставиться до показань свідків [PERSON] та [PERSON], оскільки вони є родичами сторін. Крім того, суд бере до уваги показання малолітнього [PERSON], про те, що він хоче проживати разом з матірю. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Згідно Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Вирішуючи спір про визначення місця проживання дитини, суд враховує вказані вище докази, які підтверджують, що відповідач забезпечує дитину належними умовами для її розвитку, зміст рішення №198 від 10.07.2017 виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, яким визначено місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом з матірю [PERSON], [INFO], та з урахуванням положень Декларації про права дитини, вважає за доцільне ухвалити рішення про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed