Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт набуття права власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 43 по просп. Кутузова у м. Херсоні. Свою заяву мотивувала тим, що 18.02.2003 року помер її батько [PERSON] 02.08.2003 року заявниця звернулась до Другої Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Мати заявниці [PERSON] заявою від 02.08.2003 року відмовилась від спадщини, що залишилась після її чоловіка [PERSON] на користь дочки. [PERSON] померла 28.11.2011 року. 30.09.2016 року державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку із відсутністю правовстановлючого документа на будинок. 24.11.2016 року заявниця отримала свідоцтво про право на спадщину на ? частину будинку № 43 по пр.. Кутузова в м. Херсоні. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Херсонською державною нотаріальною конторою 10.08.1976 року, будинок № 43 по пр.. Кутузова в м. Херсоні успадкували [PERSON] та [PERSON] брат батька заявниці, після померлого 27.08.1975 року [PERSON] Після померлого 29.10.2000 року [PERSON] частка успадкована не була. Заявниця з 18.02.2003 року добросовісно, відкрито та безперервно користується всім будинком,зокрема, часткою [PERSON], частки будинку в натурі не виділялись. За весь період проживання у будинку жодних майнових претензій до будинку ніхто не пред»являв. Заявниця в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення. Представник заявниці в судовому засідання підтримав вимоги викладені у заяві, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився про час та місце справи належним чином повідомлений, подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності і відмовити у задоволенні заяви [PERSON] Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не обґрунтована та не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Херсонською державною нотаріальною конторою 10.08.1976 року (а.с.12) убачається, що після померлого 27.08.1975 року [PERSON] спадкоємцями на спадкове майно, у вигляді житлового будинку № 43 по пр.. Кутузова в м. Херсоні, у рівних долях є [PERSON] та [PERSON] Право власності зареєстровано в ХМБТІ 05.10.1976 року. Згідно свідоцтва про смерть (а.с.5) [PERSON] помер 16.02.2003 року, про що 18.02.2003 року міським відділом реєстрації актів громадського стану Херсонського обласного управління юстиції зроблений відповідний актовий запис № 746. З свідоцтва про смерть (а.с. 15) убачається, що [PERSON]М помер 29.10.2000 року. З свідоцтва про смерть (а.с. 16) убачається, що [PERSON] померла 20.01.2002 року Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.17) частка [PERSON] успадкована не була. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування » № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року убачається, що після набуття чинності ЦК України з 01 січня 2004 року встановлення факту володіння особою будинком на праві власності в порядку окремого провадження не допускається. Таким чином, не підлягає застосуванню судами п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", яким передбачено встановлення факту володіння громадянином жилим будинком на праві власності, якщо власником було втрачено правовстановлюючий документ на цей будинок і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. Відповідно до змісту положень ст. 344 ЦК набуття права власності на майно за набувальною давністю є самостійною підставою набуття права власності. В зазначеному випадку право власності на нерухоме майно не переходить від спадкодавця до спадкоємця (ст. 1216 ЦК), а набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК). Отже, спори про набуття права власності за набувальною давністю не є спорами із спадкування, в тому числі й у випадках, коли особа заявляє про давність володіння (ч. 2 ст. 344 ЦК). Позовні вимоги про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно можуть бути пред'явлені в судовому порядку з 01 січня 2011 року. Окрім цього, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори [PERSON] 24.11.2016 року, є власником ? частини житлового будинку № 43 по пр. Кутузова в м. Херсоні. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.11.2016 року. Визначене цим свідоцтвом право власності на ? частку будинку № 43 по просп. Кутузова в м. Херсоні ніким не оспорюється. Таким чином, підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту набуття права власності за набувальною давністю відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed