Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Редакційно-видавничий центр «Сіверщина» (а.с. 25-32), в якому просить: - Визнати недостовірними та такими, що не відповідають дійсності, принижують честь, гідність та шкодять діловій репутації позивача, як фізичної особи-підприємця, відомості, опубліковані в статті «Як забрати бізнес в Чернігові? Гранатами, пожежами чи руками фіскалів?» та розміщені в газеті «Сіверщина» №11 (1088) від 08.09.2016р. і на сайті SVOBODA.FM, а саме, відомості викладені у наступній частині статті: «...У 2013-2014 роках конфлікт відновився саме тоді, коли довіреність на управління акціями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] взяв відомий у Чернігові депутат міської ради, бізнесмен, колишній працівник правоохоронних органів [PERSON] , випадково? І чому так «співпало», що у приватному помешканні почалися підпали паркану, смс і телефонні погрози, включаючи з російських територій та окупованої частини Донбасу. Залякування родичів. Коктейлі молотова у двір 24 лютого 2015 року. Потім, 9 жовтня 2015, підпал літньої споруди у дворі перед будинком, де живе кілька сімей, кількома десятками пляшками «коктейлю молотова». Так горіло, що плавилося облицювання будинку, на який мало не перекинувся вогонь. Скриплячи зубами, наші славні правоохоронці мало не через місяць відкрили кримінальне провадження. А експертизу підпалу блокують і досі. Тільки зовсім темна людина не додумається - в чиїх це інтересах? Гранати, як доказ сили і безкарності. Що роблять «погані хлопчики», коли влада не реагує? Правильно, вони діють безкарно і ще нахабніше. Наступного дня після пожежі - знову у двір полетіли пляшки з «коктейлями молотова». Ще на наступний - кидали цілу ніч у двір листя і дратували вівчарку, щоб вона до ранку не стихала. Все іде по наростаючій: погрози, залякування, пожежа з пляшками - мовляв і будинок спалимо, тільки якщо далі кинемо. 29 жовтня 2015 року у дворі знаходять бойову наступальну гранату РГД 5 без чеки, з прихопленим ізолюючою стрічкою важелем. Поліція відкриває провадження. Де речі, пане прокуроре Комашко, якщо ви не вірите, то попросіть своїх підлеглих принести справу 12014270010008431 від 29.10.2015. А заодно іще одну. Бо через два тижні, 13 листопада у дворі лежали ще одна бойова граната без чеки з ізолюючою стрічкою. Номер справи 12015270010008952 від того ж числа. А пожежа від «коктейлів» - останні цифри справи ...8608 від 4 листопада того ж року. Ви думаєте справи «просуваються»? Навпаки. Затягуються. Міняються слідчі. Справи тимчасово зникають з поля зору, потім знову вигулькують. Але зараз починаються най дивовижніше. За справу береться найнепідкупніший і найпринциповіший борець зі злочинністю. Ні за що не вгадаєте: ХТО! [PERSON] він нанесе удар не тим, хто підкидає гранати, приставляє пістолет до скроні, вчиняє підпали. Це не в його компетенції. Він просто допомагатиме «компанії», які діяла злочинними методами і стане, по суті, з позицій держави на захист інтересів «гранатної компанії»; - Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Редакційно-видавничий центр «Сіверщина» (редакцію газети «Сіверщина») на протязі 15 днів з моменту набрання законної сили рішенням у даній справі, за власний рахунок спростувати недостовірну інформацію, вказану у попередню пункті, у такий же спосіб, на тому ж місці шпальти, під заголовком «Спростування», шляхом публікації резолютивної частини рішення у даній справі яка супроводжується наступним текстом: «Відомості викладені у статті «Як забрати бізнес в Чернігові? Гранатами, пожежами чи руками фіскалів?» опубліковані в газеті «Сіверщина» №11 (1088) від 08.09.2016р., про участь [PERSON] у підпалах, підкиданні бойових гранат та погрозах не відповідають дійсності та визнані Новозаводським районним судом міста Чернігова недостовірними». - Зобов`язати [PERSON] ( [PERSON] ) спростувати недостовірну інформацію, розміщену ним на Інтернет-сторінці сайту SVOBODA.FM, у такий же спосіб, як вказано у попередньому пункті, не пізніше п`ятнадцяти днів з дня набрання рішення суду законної сили. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в квітні 2016 року він, як акціонер Приватного акціонерного товариства Комбінат громадського харчування «Новий Чернігів», звернувся до Чернігівської місцевої прокуратури та Головного управління Державної фіксальної служби у Чернігівській області з заявами на дії посадових осіб цього товариства. За його заявами були порушені кримінальні справи та розпочато досудове слідство. 14 липня 2016 року він дізнався від знайомих, що на сайті «Події і коментарі Чернігівщини» розміщена стаття «На підприємство «Новий Чернігів» здійснюється тиск - акціонер», з якої слідує, що він є членом кримінального угрупування, яке звернулось до правоохоронних органів з метою привласнити товариство. Пояснює, що така тактика [PERSON] йому добре відома ще з 2005 року. Коли були порушені кримінальні справи за заявами акціонерів ПрАТ КГХ «Новий Чернігів», він нічого іншого не придумав, як написав листа на ім`я Президента України, що хтось його хоче вбити, а звинуватять у цьому його. А тому він не дуже звернув увагу на такі публікації, але 14.07.2016р. в телефонному режимі він попередив головного редактора сайту «Події і коментарі Чернігівщини» Павла [PERSON] , що за розміщення будь-якої брехні стосовно нього на цьому сайті він буде звертатись до суду за захистом своїх прав. Про факти, викладені в його заявах до правоохоронних органів, він дізнався в 2014-2015 роках, коли до нього, а також акціонерів цього товариства [PERSON] та [PERSON] , стали звертатись звільнені та ще працюючі на товаристві працівники з вимогами сплатити конвертну зарплату, а тому вони були змушені звернутись в 2016 році до органів прокуратури та ДФС, оскільки звільнені працівники надали їм ксерокопії документів, які лише підтверджували той факт, що посадові особи ПрАТ КГХ «Новий Чернігів» допускають в своїй роботі суттєві порушення законодавства України. Але чомусь [PERSON] про це в своєму відкритому зверненні до «Події і Коментарі Чернігівщина» та до начальника ГУ ДФС у Чернігівській області [PERSON] змовчав. Проте, 29.08.2016р. вже на сайті SVOBODA.FM автор Сава Кравчик розміщує статтю «Как забрать бизнес в Чернигове? Гранатами, пожарами или руками фискалов?», а пізніше і в газеті «Сіверщина» №11 (1088) від 08.09.2016р. за авторством того ж [PERSON] , де їх автор виставляє не акціонерами, які звертаються до правоохоронних органів за захистом своїх порушених прав, а членами кримінального угрупування, які палять [PERSON] будинки, сараї, туалети, дратують листям німецьку вівчарку, розкладають по подвір`ю гранати. Але з якихось незрозумілих для нього підстав серед цих осіб вказана і його дружина [PERSON] Автор статті [PERSON] стверджує, що проти них порушена кримінальна справа, їхня причетність до цих злочинів доведена, але чомусь в нашій країні міліція «вже пішла», а поліція «ще не прийшла» і така погана, що не хоче довести до суду цю кримінальну справу. Інакше, як відвертою брехнею, позивач це назвати не може, оскільки за жодною кримінальною справою, порушеною за заявою [PERSON] або когось іншого, підозри йому не висувались. Позивач робить висновок, що [PERSON] переслідує якісь особисті мотиви саме в такому висвітленні подій стосовно [PERSON] [PERSON] до своєї статті «Як забрати бізнес в Чернігові? Гранатами, пожежами чи руками фіксалів?» додав знімки [PERSON] на прес-конференції, яка відбулася в 2005 році. Але на сайті SVOBODA.FM та в газеті «Сіверщина» події цієї прес-конференції відображені по-різному. На сайті SVOBODA.FM прес-конференцію проводить подружжя [PERSON] , що ніби-то підтверджується доданими фотокартками, а вже в газеті «Сіверщина» прес-конференції проводились [PERSON] і в 2005 році тобто «тоді», і «зараз», напевно маючи на увазі, що у 2016 році теж проводилась якась прес-конференція. Пояснює, що єдина прес-конференція проводилась в 2005 році акціонерами ПрАТ КГХ «Новий Чернігів» [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на яку були запрошені працівники Прокуратури м. Чернігова, Прокуратури Чернігівської області, ДПІ у м. Чернігові та кореспонденти місцевих ЗМІ. Більше ніяких прес-конференцій в природі не існує. Його дружина, [PERSON] , ніколи ніяких прес-конференцій, які стосувалися б ПрАТ «КГХ «Новий Чернігів», не проводила. Жодної довіреності на управління акціями ПрАТ «КГХ «Новий Чернігів» ні [PERSON] , ні будь-кому іншому не могла дати взагалі, оскільки не являється акціонером ПрАТ «Новий Чернігів». Вона лише представляла його інтереси як акціонера на загальних зборах акціонерів ПрАТ КГХ «Новий Чернігів». Позивач вважає, що такі не перевірені, голослівні, наклепницькі висловлювання автора статті та неприкрите бажання облити брудом акціонерів, за заявами яких Чернігівською місцевою прокуратурою та ГУ ДФС у Чернігівській області порушені кримінальні справи, не тільки принижує та ганьбить честь і гідність кожного акціонера ПрАТ КГХ «Новий Чернігів», але й взагалі ставить під сумнів його право називатись журналістом, оскільки він не просто має можливість, він має обов`язок подавати для публікації об`єктивну і достовірну інформацію. 19 вересня 2016 року позивач звернувся до редактора газети «Сіверщина» з заявою, в якій просив надати інформацію стосовно автора [PERSON] Автор [PERSON] був викликаний до редакції, де він з ним особисто і познайомився. Під псевдонімом [PERSON] цю статтю написав [PERSON] .На його запитання, навіщо він написав та розмістив всю цю брехню, [PERSON] відповів, що всю цю інформацію, документи та фотокартки, які були використані в написаних ним статтях, йому надав особисто [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представника відповідача Кнуренка С.В. у у судовому засіданні позов не визнала і в його задоволенні просила відмовити повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити. Представник відповідача ТОВ «Редакційно-видавничий центр «Сіверщина» в судове засідання не з`явився. Про час та місце його проведення повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29.08.2016 року на Інтернет-сторінці сайту SVOBODA.FM автором [PERSON] розміщено статтю «Как забрать бизнес в Чернигове? Гранатами, пожарами или руками фискалов?» В газеті «Сіверщина» №11 (1088) від 08.09.2016 також розміщено статтю автора [PERSON] «Як забрати бізнес в Чернігові? Гранатами, пожежами чи руками фіскалів?» (а.с. 14-15). У судовому засіданні встановлено, що автором « [PERSON] » являється відповідач [PERSON] . Згідно висновку експертів за результатами проведення судово-лінгвістичної (сематико-текстуальної )експертизи від 31.10.2018 № 6735/6736/18-39, у текстовому матеріалі: «…У 2013-2014 роках конфлікт відновився саме тоді, коли довіреність на управління акціями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] взяв відомий у Чернігові депутат міської ради, бізнесмен, колишній працівник правоохоронних органів [PERSON] , випадково? І чому так «співпало», що у приватному помешканні почалися підпали паркану, смс і телефонні погрози, включаючи з російських територій та окупованої частини Донбасу. Залякування родичів. Коктейлі молотова у двір 24 лютого 2015 року. Потім, 9 жовтня 2015, підпал літньої споруди у дворі перед будинком, де живе кілька сімей, кількома десятками пляшками «коктейлю молотова». Так горіло, що плавилося облицювання будинку, на який мало не перекинувся вогонь. Скриплячи зубами, наші славні правоохоронці мало не через місяць відкрили кримінальне провадження. А експертизу підпалу блокують і досі. Тільки зовсім темна людина не додумається в чиїх це інтересах? Гранати, як доказ сили і безкарності. Що роблять «погані хлопчики», коли влада не реагує? Правильно, вони діють безкарно і ще нахабніше. Наступного дня після пожежі - знов у двір полетіли пляшки з «коктейлями молотова». Ще на наступний кидали цілу ніч у двір листя і дратували вівчарку, щоб вона до ранку не стихала. Все іде по наростаючій: погрози, залякування, пожежа з пляшками - мовляв і будинок спалимо, тільки якщо далі кинемо. 29 жовтня 2015 року у дворі знаходять бойову наступальну гранату РГД 5 без чеки, з прихопленим ізолюючою стрічкою важелем. Поліція відкриває провадження. До речі, пане прокуроре Комашко, якщо ви не вірите, то попросіть своїх підлеглих принести справу 12014270010008431 від 29.10.2015. А заодно іще одну. Бо через два тижні, 13 листопада у дворі лежали ще одна бойова граната без чеки з ізолюючою стрічкою. Номер справи 12015270010008952 від того ж числа. А пожежа від "коктейлів" - останні цифри справи ...8608 від 4 листопада того ж року. Ви думаєте справи «просуваються»? Навпаки. Затягуються. Міняються слідчі. Справи тимчасово зникають з поля зору, потім знову вигулькують. Але зараз починаються найдивовижніше. За справу береться найнепідкупніший і найпринциповіший борець зі злочинністю. Ні за що не вгадаєте: ХТО! [PERSON] він нанесе удар не тим, хто підкидає гранати, приставляє пістолет до скроні, вчиняє підпали. Це не в його компетенції. Він просто допомагатиме «компанії», які діяла злочинними методами і стане, по суті, з позицій держави на захист інтересів «гранатної компанії»?», наявному у статті «Як забрати бізнес в Чернігові? Гранатами, пожежами чи руками фіскалів?», розміщеній у газеті «Сіверщина» №11 (1088) від 08.09.2016, міститься інформація негативного та принизливого характеру щодо [PERSON] , яка сприяє формуванню ... у суспільстві негативного ставлення до нього, як до особи, діяльність якої суперечить як суспільній моралі, так і, можливо, якимось законам. Згідно об`єктивного змісту текстового матеріалу статті «Як забрати бізнес в Чернігові? Гранатами, пожежами чи руками фіскалів?», розміщеної в газеті «Сіверщина» №11 (1088) від 08.09.2016, висловлювання в яких йдеться про «поганих хлопчиків», «компанію, яка діяла злочинними методами», «членів гранатної компанії», що залякують, палять паркан, літню споруду, дратують вівчарку, розкладають по подвір`ю бойові гранати, а також висловлювання «Тільки зовсім темна людина не додумається в чиїх це інтересах?», містять інформацію стосовно особи [PERSON] та пов`язані з його ім`ям. Інформація щодо особи [PERSON] та його діяльності, експлікована у висловлюваннях: «... Що роблять «погані хлопчики», коли влада не реагує? Правильно, вони діють безкарно і ще нахабніше.», «Тільки зовсім темна людина не додумається в чиїх це інтересах? Гранати, як доказ сили і безкарності. Що роблять «погані хлопчики», коли влада не реагує? Правильно, вони діють безкарно і ще нахабніше.», «Він просто допомагатиме «компанії», які діяла злочинними методами і стане, по суті, з позицій держави на захист інтересів «гранатної компанії»?», наявних у статті «Як забрати бізнес в Чернігові? Гранатами, пожежами чи руками фіскалів?», розміщеної в газеті «Сіверщина» №11 (1088) від 08.09.2016, - викладена у формі оціночних суджень, а не фактичних тверджень (а.с.156-166). Відповідно до ст. 10 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини від 04.11.1950 року, кожна людина має право на свободу волевиявлення поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів. В своїй практиці Європейський суд з прав людини розрізняє факти та оціночні судження, оскільки існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст. 10 Конвенції. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Висловлене відповідачем [PERSON] припущення за своїм характером є оціночним судженням, що виключає можливість доказування його достовірності чи спростування та притягнення до відповідальності за його поширення. Тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed