Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

11 лютого 2015 року позивач через свого представника, який діє на підставі довіреності, звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 грн, починаючи з дня подання заяви. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.09.2009 року розірвано шлюб з відповідачем. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.07.20102 року задоволено її позов та стягнуто з відповідача на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. Через ситуацію, яка склалась в країні на сьогоднішній день, підняттям тарифів на комунальні послуги, збільшенням цін на продукти харчування, враховуючи вік неповнолітньої дитини, вважає, що є підстави для збільшення розміру аліментів. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги свого довірителя та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що на час ухвалення рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, останній не працював. На даний час він працевлаштований, має постійний дохід. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача та пояснив, що дійсно, на час ухвалення судового рішення про стягнення аліментів він не був працевлаштований. На дійсний час працює в ДП Укрспирт Артеміського МПД, його середньомісячна заробітна плата становить від 1 200 грн до 1 400 грн. він перебуває у шлюбі, його дружина має дитину від іншого шлюбу. Заборгованість по аліментам відсутня. Також просив врахувати той факт, що на утриманні має батьків, які є пенсіонерами. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та докази, надані сторонами в обгрунтування заявлених вимог та заперечень на позовні вимоги, дійшов наступного. Судовим розглядом справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 09.09.2009 року. Від шлюбу мають дитину- [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матерю. На підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.07.2012 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 600 грн щомісячно, починаючи з 01 грудня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. На виконання рішення суду виданий виконавчий лист, зі змісту якого вбачається, що на час вирішення справи в суді платних аліментів не працює. Відповідно до вимог ст.. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач свої вимоги мотивує тим, що покращився матеріальний стан платника аліментів, тому що він офіційно працевлаштований, отримує постійний дохід, економічна ситуація в країни значно погіршилася, що призводить до додаткових витрат. Відповідно до вимог ст.. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів не може бути меншим за 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що було враховано судом при прийняття рішення про стягнення аліментів в сумі 600 грн щомісячно. Відповідачем до матеріалів справи на спростування твердження позивача щодо покращення матеріального стану його, як платника аліментів, надано довідку про доходи за півріччя 2015 року та виписку по платіжній зарплатній картці, з яких вбачається що його щомісячний дохід не перевищує 1 500 грн. Як пояснив відповідач, такий розмір заробітної плати пов"язаний з тим, що через економічну ситуацію в країні підприємство працює не в повну міру, відповідно, у нього не повний робочий день. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач не надала суду належних та достатніх доказів того, що покращився матеріальний стан платника аліментів, що могло б бути підставою для збільшення розміру аліментів. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача незаконні, не обгрунтовані та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed