Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Ухвалою Київського райсуду м.Одеси від 26.11.2019 року відкрите спрощене позовне провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог Київський районний відділ Головного управління ДМС України в Одеській області про усунення перешкод у здійсненні права власності на житлове приміщення, з повідомленням сторін про дату, час та місце слухання справи. Представник позивача - адвокат Кудрик К.І. надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, зазначивши, що позов підтримує і не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи сповіщався судом за місцем реєстрації у відповідності до вимог закону, до суду не з`явився, відзив на позов не надав. Представник третьої особи про дату, час і місце розгляду справи сповіщений. За згодою сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Суд вивчив матеріали справи і дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 23 вересня 2019 року належить на праві власності [PERSON] (реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 23.09.2019 року). Продавцем квартири був власник - [PERSON] , який після укладання договору купівлі-продажу звільнив квартиру і оформив зняття з реєстраційного обліку по квартирі. Як зазначено в договорі купівлі-продажу, продавець свідчив, що інші особи не мають права власності і користування на цю квартиру. [PERSON] заселилась в квартиру і при оформленні реєстрації за місцем проживання виявила, що по квартирі має реєстрація [PERSON] . [PERSON] пояснив, що його сестра [PERSON] в квартирі не проживає декілька років, перебуває за межами України і не має можливості в установленому законом порядку оформити зняття з реєстраційного обліку. Позивач доводить, що наявність у відповідача реєстрації по належному їй - [PERSON] - житловому приміщенні, порушує право власності на цю квартиру, тому як позивач зобов`язана сплачувати комунальні послуги за осіб, що мають реєстрацію по квартирі, оформити реєстрацію інших членів родини без згоди відповідача позивач не має можливості. Окрім того, позивач звертає увагу суду на наступне: [PERSON] не є і ніколи не була членом її родини, в квартирі речі відповідача відсутні, відповідач не несе будь-яких витрат на утримання квартири, фактичне місце мешкання відповідача їй невідоме. Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з положеннями ст.391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушення права та з яких підстав. З огляду на викладене до даних правовідносин належить застосовувати положення положення статтей 383, 391 ЦК, які передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї. Суд погоджується з доводами позивача, що наявність у [PERSON] реєстрації по квартирі [ADDRESS] порушують інтереси власника житлового приміщення, яка самотужки сплачує вартість комунальних послуг по квартирі за усіх осіб, що мають реєстрацію по квартирі, а не за фактично проживаючих в цій квартирі. Крім того, наявність реєстрації у відповідача створює власнику квартири незручності в реалізації права власності на це житло - власник зареєструвати в квартирі інших осіб має право за письмовою згодою відповідача. Усунути перешкоди позивачу у реалізації його права власності на квартиру можливо шляхом визнання відповідача такою особою, що втратила право на користування житлом у вищевказаній квартирі. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не отримав будь-яких доказів, що спростовують доводи позивачевої сторони. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" , зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі в тому числі і судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Така ж норма закріплена і в ч.2 п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207, зняття з реєстрації місця проживання особи, здійснюється на підставі в тому числі, рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved