Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

06.07.2015 позивач звернулась до суду з даним позовом, у якому просить ухвалити рішення та визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на ? частину земельної ділянки загальною площею 5, 4854 га, що знаходиться на території Корсунь-Шевченківської міської ради, та належала померлій [PERSON] Свій позов позивач мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка проживала у с.Гарбузин Корсунь-Шевченківського райну Черкаської області, після смерті якої відкрилася спадщина, в т.ч. на вказану земельну ділянку. Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця - с.Гарбузин Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Спадщину позивач прийняла, але не може одержати свідоцтво про право на спадщину через втрату документа, який засвідчує право власності на землю, тому і пред'явлено до суду даний позов. В судове засідання позивач і її представник не з'явилися? представник [PERSON] надала суду заяви про підтримання позову та з проханням слухати справу у їх відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явися , але надав заяву, в якій позов визнав та просить слухати справу у його відсутність. Від відповідача - Корсунь-Шевченківської міської ради, за підписом міського голови, поступила заява із визнанням позову та проханням слухати справу у відсутність представника міської ради. Суд, розглянувши справу в порядку письмового провадження, дослідивши матеріали справи,повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що дійсно [INFO] померла [PERSON], яка до дня смерті проживала в с. Гарбузин Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Факт її смерті підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], про що складено актовий запис за № 248, виданим відділом ДРАЦС Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області (а.с.6), внаслідок чого відкрилася спадщина , в т.ч. і на вказану земельну ділянку (ч.1 ст.1220 ЦК України). Позивач спадщину після смерті свої матері прийняла, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, оскільки втрачений документ, який засвідчує право власності на вказане майно, про що надано суду письмову постанову державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку від 26.06.2015 (а.с.16). Судом встановлено, що крім позивача заяву на прийняття спадщини після смерті спадкодавця в нотконтору подав також [PERSON], син померлої [PERSON], що підтверджується довідкою № 1108/01-16 від 26.06.2015 (а.с. 17). Право власності спадкодавця на вказану в цій заяві земельну ділянку підтверджувалося державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим на підставі рішення виконкому Корсунь-Шевченківської міської Ради народних депутатів №55 від 20.03.2001, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №690 (а.с.10) та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка станом на 28.05.2015 становила 80 041, 62 грн. (а.с. 13). Оригінал державного акту не було надано нотаріусу відповідачем [PERSON], а тому нотаріусом було винесено постанову про видачу спадщини на земельну ділянку та дано оголошення в газету «Надросся» про те, що загублений державний акт на право власності на землю серії [NUMBER], площа 5,4854 га, виданий на ім'я [PERSON], вважати недійсним.(а.с.14). Відділ Держземагенства у Корсунь - Шевченківському районі Черкаської області дублікат акту взамін втраченого позивачу видати не може, так як такий на померлих людей не видається. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування це є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Земельний кодекс України регулює земельні правовідносини в Україні. Зокрема, в ст.ст. 125 та 126 ЗК України, в редакції, що діяла на момент видачі спадкодавцю державного акту, зазначається, що право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Згідно наданих суду документів позивач не має належного оригіналу державного акта на право приватної власності на земельну ділянку. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень-офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою, а це значить, що це дає право особі довести це право у судовому порядку. Наказ Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 №325, зареєстрованого у МЮ України 06.08.2009 р. за № 735/16751 "Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянки і на право постійного користування земельною ділянкою", із змінами, внесеними згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №631 від 30.08.2010, який регламентував питання видачі державних актів, втратив чинність. Тобто зареєструвати земельну ділянку на померлу людину відповідно до нормативних актів неможливо, так само як і видати державний акт, а тому способом захисту прав позивача є звернення до суду. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. До суду не надано будь-яких угод між спадкоємцями померлої [PERSON] щодо зміни розміру їх часток у спадщині. Таким чином, з урахуванням того, що міський голова Корсунь-Шевченківської міської ради, як представник відповідача, а також [PERSON], як відповідач, проти задоволення позову не заперечували, чим також підтвердили належність вказаної земельної ділянки померлій, а також належність померлій вказаної земельної ділянки підтверджується вказаними у рішенні доказами, також враховуючи відсутність угоди між [PERSON] та [PERSON] про зміну розміру їх часток у спадщині, тому суд вважає, що позивач свій позов довела, а тому суд задовольняє такий та визнає за позивачем право власності на ? частину вказаної земельної ділянки, яка має цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в адміністративних межах Корсунь-Шевченківської міської ради в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Хоч позов і задовольняється, але суд не стягує з відповідачів в користь позивача судових витрат, бо позивач від таких стягнень відмовилася.

Outcome: approved