Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі банк) звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 33 213,98 грн. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 13.03.2007 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 7000грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кінцевий строк повернення кредиту відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, позивач просить стягнути із боржника заборгованість по кредиту. У судове засідання представник банку не з'явилась, хоча про час та місце його була повідомлена належним чином. Попередньо надіслала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити . У письмових запереченнях на позов вказала, що банком не пропущено строк позовної давності, оскільки строк дії договору встановлюється з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобов'язань за договором. Представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог. Вказав, що банком пропущено строк позовної давності, оскільки строк дії договору відповідає строку дії картки, термін дії якої до 30.09.2009 року. Відповідно, перебіг позовної давності починається 01.10.2009 року і закінчується 01.10.2012 року. Банк звернувся із позовом лише 27 травня 2013 року, тобто із пропуском строку позовної давності. Крім того, зазначив, що відповідач даний договір кредиту не підписував, картки не отримував та будь-яких платежів не здійснював. Посилаючись на наведене, просить у задоволенні позову відмовити. Судом встановлено, що 13.03.2007 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір за №SAMDN01000010378867, шляхом написання заяви, яка разом із Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами складає договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості, із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки( п. 5.4 Правил). Згідно листа банку за № 30.1.0.0/2-20150320/1787 від 25.03.2015 року термін дії картки по даному кредитному договору до 30.09.2009 року. З розрахунку заборгованості по кредиту вбачається, що заборгованість [PERSON] згідно кредитного договору від 13.03.2007 року станом на 29.03.2013 року складає 33213,98 грн., з яких: 6988,34 грн. - заборгованість за кредитом, 24 167,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1557,81 грн. - штраф (процентна складова) . З виписки по рахунку [PERSON] вбачається, що останнє повернення кредитних коштів відповідачем за умовами договору мало місце 01.09.2007 року на суму 830 грн., а 28.09.2007 року -виникла прострочена заборгованість. Починаючи з 28.09.2007 року по даний час будь-які операції по картковому рахунку не здійснювались, за винятком нарахуванням банком процентів за користування кредитним лімітом та штрафів, 27 травня 2013 року банк звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно представленого свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ «ПриватБанк» погодженого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 17.07.2009 року та Статуту ПАТ КБ ''ПриватБанк'' затвердженого загальними зборами акціонерів від 25.04.2014 року вбачається, що відбулась зміна найменування ЗАТ на ПАТ, яке є правонаступником всіх прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк». Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Положеннями ч. 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Згідно з вимогами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В силу вимог ч.ч. 1,5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливу строку виконання. Згідно з вимогами ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусового порядку через. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг, яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної даності ( ст. 257 ЦК) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі -не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту ( ст. 261 ЦК). Відповідно до вимог ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року №6-14 цс 14, від 12 листопада 2014 року за №6-167цс14, 6-127 від 22.10.2014 року, яка відповідно до положень ч. 1 ст. 3607ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Положеннями п. 2 розділу І Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі. На умовах платності та зворотності (повернення). Відповідно до положень п. 3.1.1., 5.4 розділу ІІ Умов та правил, строк дії картки вказано на лицевій стороні картки і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення по кредиту по платіжних картам без встановленого мінімального обов'язкового платежу, здійснюється в наступному порядку: строк погашення процентів -щомісячно за попередній місяць, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці. Встановлено, що строк дії картки до 30.09.2009 року. З виписки по рахунку [PERSON] встановлено, що останнє повернення кредитних коштів відповідачем мало місце 01.09.2007 року на суму 830 грн., а прострочена заборгованість по кредиту виникла 28.09.2007 року. Починаючи з 28.09.2007 року по даний час будь-які операції з боку відповідача по картковому рахунку не здійснювались. Беручи до уваги, те що строк дії картки закінчився 30.09.2009 року, прострочена заборгованість за кредитом у [PERSON] виникла 28.09.2007 року і починаючи із цього часу будь-які операції по картковому рахунку не здійснювались, за винятком нарахуванням банком процентів за користування кредитним лімітом, штрафів, суд приходить до висновку, у перебіг позовної давності розпочався 01.10.2009 року та закінчився 01.10.2012 року. З вимогою про стягнення заборгованості за кредитом банк звернувся лише 27.05.2013 року. Отже, на час звернення позивача до суду за захистом порушено права закінчився трирічний строк позовної давності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення прав позивача з боку відповідача, однак позивач звернувся в суд із вимогою про захист свого цивільного права - стягнення заборгованості за кредитним договором із пропуском трьохрічного строку позовної давності, що згідно вимог ч.4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Із зявою про поновлення строку позовної давності банк до суду не звертався та доказів поважності причин його пропуску не представив. Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань по договору, оскільки умова договору про його дію до повного виконання сторонами зобов'язань не може вважатись встановленням строку дії договору. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed