Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

06.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення повноліття дитиною, з послідуючою індексацією відповідно до закону. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 11 червня 2005 року по 22 квітня 2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свого сина, матеріальної допомоги не надає, чим ставить сім'ю в тяжке матеріальне становище. Має мінливий дохід, але при спілкуванні з нею місце роботи та який отримує заробіток їй не каже. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від позову не відмовилася, подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутністю, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі по 500 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою. звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копій свідоцтва про народження та рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22.04.2013 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 11.06.2005 року по 22.04.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 5, 6) З довідки, виданої КП "Зміїв-сервіс" Зміївської районної ради Харківської області від 05.05.2014 року, вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], з нею зареєстровані: її син [PERSON], 2005 року народження, її батьки [PERSON], 1952 року народження та [PERSON], 1952 року народження. (а. с. 7, 8). Сторонами не оспорювалися та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що неповнолітній [PERSON] перебуває на утриманні матері, а батько дитини не надає допомоги на його утримання, хоча має змогу надавати таку допомогу в розмірі 500 грн. щомісячно. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно зі ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають суттєве значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги у повному обсязі і це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання відповідачем позову та наявність законних підстав для стягування з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, позовна заява [PERSON] про стягування з відповідача на її користь коштів на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття є обґрунтованою і підлягає задоволенню. З відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved