Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

06.07.2021 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до відповідача Комарської сільської ради Волноваського району Донецької області, третя особа - [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно за правом представлення. Згідно позовної заяви 20 травня 2020 року [PERSON] стало відомо, що після смерті її бабусі [PERSON] , померлої [INFO] в с. Комар, Великоновосілківського району, Донецької області, залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки у розмірі 4,2973 га., яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0071657 від 24.01.1997 року належала померлій. Крім того після смерті дядька позивачки - [PERSON] , померлого [INFO] в с. Комар Великоновосілківського району Донецької області, залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки у розмірі 3,96 га., яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0071658 від 24.01.1997 року належала померлому [PERSON] [INFO] помер батько позивачки. Рідний брат позивачки не забажав вступати у спадок після смерті дядька [PERSON] , але забажав отримати спадок після смерті бабусі [PERSON] , що позивачкою було схвалено та вона відмовилася від своєї частки спадкової маси після смерті баби на його користь. Сама ж вона звернулася із заявою про відкриття спадкової справи, після смерті дядька, до нотаріальної контори смт. Велика Новосілка. Постановою Великоновосілківської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право власності після смерті [PERSON] , [PERSON] було відмовлено з причин того, що ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час смерті спадкодавця не передбачалося спадкування іншими родичами спадкодавця (племінниками) до 6 ступеня спорідненості. Неможливість прийняття спадку у нотаріальному порядку змусило позивачку звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача та про підтримання позовних вимог. Комарська сільська рада, згідно окремої заяви також заявила про розгляд справи у відсутність представника та вирішення справи у відповідності до діючого законодавства. При даних обставинах, розгляд справи здійснюється за наявними документами. Дослідивши матеріали судом встановлено. [PERSON] помер [INFO] в с. Комар Великоновосілківського району Донецької області про що виконавчим комітетом Комарської сільської ради Великоновосілківського району, Донецької області було видано (повторно) свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02.04.2001 року від 21.08.2003 року. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки у розмірі 3,96 га розташованої на території Комарської сільської ради Великоновосілківського району, Донецької області, № 645, кадастровий номер 1421282400:02:001:0648, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0071658 від 24.01.1997 року. За змістом позовної заяви, що не в повній мірі підтверджено документально, позивач [PERSON] є спадкоємицею майна померлого, як племінниця в силу, на її думку, діючої на даний час норми ч. 3 ст. 1266 ЦК України, тобто за правом представлення. Постановою Великоновосілківської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право власності після смерті [PERSON] , [PERSON] було відмовлено з причин того, що ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час смерті спадкодавця не передбачалося спадкування іншими родичами спадкодавця (племінниками) до 6 ступеня спорідненості. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини (лист Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа від 16.05.2013 № v-753740-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат", "Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: - місце відкриття спадщини; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. За загальним правилом Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відтак, ідеться про спадщину, яка відкрилася з 01.01.2004. Утім, як зазначено у п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, правила книги 6 ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. З цього приводу необхідно керуватися роз`ясненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК слід розуміти таким чином, що правила книги 6 ЦК можуть бути застосовані лише до спадщини, яка відкрилася після 01.07.2003 і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР 1963 року. Таким чином до правовідносин, які виникли в межах розгляду цієї справи, слід застосовувати норми цивільного законодавства, яке діяло на момент відкриття спадщини 2001 року, з настанням смерті спадкодавця [PERSON] . Ст. 529 ЦК (в редакції 1963 року) визначена перша черга спадкоємців за законом, якими зокрема є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Ст. 530 ЦК (в редакції 1963 року) визначена друга черга спадкоємців за законом, якими є при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Ст. 531 ЦК (в редакції 1963 року) до числа спадкоємців третьої черги за законом віднесені непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Тобто в сенсі зазначених норм, якими має керуватися суд в даному випадку, позивач, як племінниця спадкодавця не є особою, яка належить до переліку спадкоємців за черговістю спадкування. Відтак судом, в судовому засіданні встановлені обставини, які виключають можливість задоволення позовних вимог [PERSON] , тому у задоволенні позову слід відмоввити.

Outcome: dismissed