Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу понад п'ять років в період з серпня 2010 до часу відкриття спадщини- [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що з серпня 2010 року вона проживала однією сім'єю з [PERSON] за адресою [ADDRESS], вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, піклувалися один про одного, до того ж через рік разом із ними стала проживати її неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яку [PERSON] прийняв як рідну та займався її вихованням. З 24.01.2013 року [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] офіційно були зареєстровані за однією адресою разом із [PERSON] З 31.08.2017 року [PERSON] проходив військову службу у м.Краматорськ Донецької області на підставі відповідного Контракту. Під час відпустки, а саме, [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] та грошові кошти, що зберігаються в ПАТ «Державний ощадний банк». Постановою Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. за №421/02-31 від 06.06.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що відсутні належні документі, що підтверджують факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Заявниця посилалася на те, що встановлення факту проживання однією сім'єю необхідно їй для підтвердження права на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] Заявниця та її представник, в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись на відсутність доказів факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу понад п'ять років. Допитані свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що заявник [PERSON] , тривалий час проживала однією сім'єю з [PERSON], останній відносився до доньки [PERSON] як до рідної, одна із свідків [PERSON], яка є безпосередньою сусідкою, пригадала що проживати [PERSON] з [PERSON] сім'єю почали у літку 2010 року Відповідно до ч.1, ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В порядку п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У відповідності ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Тобто, предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім'єю, передусім, є сукупність обставин, що є, згідно із законом, основними ознаками сім'ї: спільне проживання, пов'язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов'язків. Дослідивши докази у справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини, а саме: [INFO] помер [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації стану Головного управління юстиції у Запорізький області 30.11.2017 року (а.с. 4); згідно квитанцій про надання ритуальних послуг похованням [PERSON] займалася заявник (а.с. 91); згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованих шлюбах в період з серпня 2010 року не перебували (а.с. 83-86); заявниця [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстрована з 24.01.2013 року у квартирі [ADDRESS], що підтверджується паспортами [NUMBER] виданий Чернігівським РВ УМВС України в Запорізькій області 18.01.2002 року, [NUMBER] виданий Заводським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 03.07.2013 року, відповідно (а.с.45,80); з вересня 2011 року неповнолітня донька [PERSON] [PERSON] відвідувала Запорізьку гімназію №46 Запорізької міської ради, що підтверджується відповідним свідоцтвом [NUMBER] від 31 травня 2012 року та витягом з шкільного журналу, де в графі місце проживання учня та її матері [PERSON] зазначена адреса кв. [ADDRESS] (а.с.93-96); із спадкової справи №91/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON], що заведена 12 грудня 2017 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини, інших спадкоємців немає, постановою Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. за №421/02-31 від 06.06.2018 року заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що відсутні належні документі, що підтверджують факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу (а.с. 82-83) Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи надані заявником докази, на підтвердження своїх вимог, суд вважає їх достатніми та переконливими. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявник [PERSON] дійсно проживала більш, ніж п'ять років однією сім'єю зі спадкодавцем [PERSON], що помер [INFO], вони вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, тобто мали взаємні права та обов'язки більш, ніж п'ять років, у тому числі, станом на момент смерті спадкодавця (з серпня 2010 до [INFO]), оскільки цей факт підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою і підтверджують встановлений судом вказаний факт, що має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved