Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю "Альфа-Гарант" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспртної пригоди. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 11.09.2019 між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля «ДЕУ» д.н.з. [NUMBER] (Поліс) № АО/005890076 (строк дії з 12.09.2019 р. по 11.09.2020 р.). 15 квітня 2020р. сталася ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу «ДЕУ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок якої було пошкоджено транспортні засоби «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] , та «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 19.06.2020р. по справі № 754/5376/20 ДТП сталося в результаті порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, до того ж судом встановлено, що відповідач самовільно залишила місце ДТП. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», який в подальшому 16.07.2020р. сплатило страхове відшкодування в розмірі 35 999,11 грн. власнику пошкодженого автомобіля «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] та власнику автомобіля «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] в розмірі 4 450,72 грн. Враховуючи, що відповідач самовільно залишила місце пригоди, ТДВ СК «Альфа-Гарант» вважає, що має право вимагати компенсацію виплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29.01.2021 справу прийнято до свого провадження та одночасно відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи. 11 травня 2021 року на адресу Деснянського районного суду м. Києва надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 14 травня 2021р. призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання, призначене на 20 липня 2021р., учасники справи не з`явились, по розгляд справи повідомлялись належним чином. За даних обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкодуи, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 частини першої вказаної статі відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Законом встановлені умови вимог регресу. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 15 квітня 2020р. в м. Києві сталася ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу «ДЕУ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідачки, в наслідок якої було пошкоджено транспортні засоби «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] , та «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 19.06.2020р. по справі №754/5376/20 [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, закрито провадження у справі,в частині притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення. У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наявну постанову Деснянського районного суду м. києва від 19.06.2020р., в якій судом встановлено відсутність складу адміінстратиного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд вважає, що позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed