Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до суду, просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь 340 грн. 15 коп. суми банківського вкладу та 10 000 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування пред'явлених вимог послався на те, що за життя його матері [PERSON], 1931 року народження, був наявний вклад з відсотками та компенсаціями, нарахованими станом на день отримання вкладу, що знаходиться в ТВБВ № 10004/0573 (м. Слов'янськ, вул. Тараса Шевченка, буд. 11) на компенсаційному рахунку вкладників Ощадбанку колишнього СРСР по коштам внесеним 02 січня 1992 року № [NUMBER] в сумі 3 460 грн. 15 коп. [INFO] [PERSON] померла, після смерті якої відкрилась спадщина. 17.06.2016 державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачеві видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач успадкував вклад, який належав за життя його матері. Після отримання вказаного свідоцтва, позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату суми банківського вкладу, однак листом від 15.09.2016 № 11/5-22/1829/470/2016-оос позивачу відмовлено у поверненні суми вкладу. Посилаючись на те, що зазначеною відмовою були порушені його права та просить задовольнити пред'явлені вимоги. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, направив суду заперечення проти позову. Крім того, в матеріалах справи наявна письмова заява представника відповідача, відповідно до якої представник просить суд слухати справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши заперечення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], 1931 року народження, матері позивача належав вклад з відсотками та компенсаціями, нарахованими станом на день отримання вкладу, що знаходиться в ТВБВ № 10004/0573 (м. Слов'янськ, вул. Тараса Шевченка, буд. 11) на компенсаційному рахунку вкладників Ощадбанку колишнього СРСР по коштам внесеним 02 січня 1992 року № [NUMBER] в сумі 3 460 грн. 15 коп. [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено судом, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина і 17.06.2016 державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачеві видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач успадкував вклад, який належав за життя його матері. Після отримання вказаного свідоцтва, 19.08.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату суми банківського вкладу, однак листом від 15.9.2016 № 11/5-22/1829/470/2016-оос позивачу відмовлено у поверненні суми вкладу. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач з надуманих підстав не видає йому як спадкоємцю за Законом вклад, чим порушує його права та законні інтереси. Крім того, своїми діями відповідач не тільки завдає йому матеріальної шкоди, але й спричиняє йому значних моральних страждань через приниження, які він отримує через неотримання належних йому грошей. Питання збереження, відновлення реальної вартості та компенсації знецінених грошових заощаджень громадян України, які зберігалися на рахунках Ощадного банку колишнього СРСР до 02.01.1992 регулюються Законом України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» від 21.11.1996. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» встановлені зобов'язання держави щодо компенсації вкладів громадянам, які внаслідок знецінення втратили грошові заощадження залучені в період до 02.01.1992 в установи Ощадбанку колишнього СРСР, що діяли на території України. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» держава зобов'язується забезпечити збереження та відновлення реальної вартості заощаджень громадян. Установи Ощадного банку України на виконання вимог ст. 5 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» провели одноразову індексацію вкладів громадян і на індексовані суми, що в даний час знаходяться на позабалансовому рахунку Ощадбанку, видали вкладникам компенсаційні ощадні книжки, на підставі яких виникає право на отримання компенсаційних сум в майбутньому за рахунок Державного бюджету. При цьому, вказаним Законом не передбачено індексації банківських вкладів, окрім вказаної у законі одноразової компенсації, яка була проведена, також не передбачено виплати громадянам повної суми заощаджень та нарахування і виплати річних відсотків. Суми коштів, зафіксовані в ощадних книжках (компенсаційних рахунках), вкладниками, у тому числі і позивачем, фактично на зберігання Ощадбанку України не вносились, а зазначені суми держава планує виплатити поступово, у якості компенсації втрат від знецінення заощаджень на виконання ст. 1 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України». У вказаному законі передбачено, що кошти для компенсації заощаджень визначаються в Державному бюджеті України окремою статтею. Відповідно до ст. 7 зазначеного Закону заощадження підлягають поверненню у межах коштів, передбачених для цього Державним бюджетом України на поточний рік. Порядок проведення компенсаційних виплат, у тому числі перерахування коштів з Державного бюджету України установам ВАТ «Державний ощадний банк України» визначаються Кабінетом Міністрів України. Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» статтю видатків для проведення компенсаційних виплат не передбачено. Згідно Рішення Європейського суду з прав людини від 02.07.2002 по справі "Гайдук та інші проти України" компенсаційні кошти, які наявні на рахунку позивача, належать до коштів Державного казначейства, які держава виділяє на певних умовах. Виходячи з вищенаведеного судом не встановлено неправомірних дій відповідача, порушенням відповідачем прав позивача, а тому в задоволенні позову в частині стягнення суми банківського вкладу слід відмовити. Враховуючи, що судом не встановлено факту порушення прав позивача з боку відповідача, вимоги в частині відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed