Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

У березні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 16 травня 2005 року між [PERSON] (Інвестор) та Приватним підприємством «Центр міста» (правонаступником якого є ТОВ «Центр міста») (Забудовник) було укладено Договір № 54 про інвестування житлового будівництва. 8 жовтня 2007 року між [PERSON] (Первинний інвестор) та [PERSON] (Новий інвестор) та ПП «Центр міста» (правонаступником якого є ТОВ «Центр міста») (Забудовник) було укладено Договір про відступлення права вимоги. Відповідно до п. 1 цього Договору Первинний інвестор передає, а новий інвестор приймає на себе всі права та обов'язки по Договору № 54 про інвестування житлового будівництва від 16 травня 2005 року. П. 7 цього Договору встановлено, що з моменту набрання чинності даним Договором Забудовник звільняється від всіх своїх зобов'язань за Договором № 54 про інвестування житлового будівництва від 16 травня 2005 року відносно Первинного інвестора. Отже, з моменту підписання договору від 08.10.2007 р. права інвестора та кредитора за Договором № 54 про інвестування житлового будівництва від 16 травня 2005 року набуває [PERSON]. 17 березня 2009 року між [PERSON] (Первинний інвестор) та [PERSON] (Новий інвестор) та ПП «Центр міста» (правонаступником якого є ТОВ «Центр міста») (Забудовник) було укладено Договір про відступлення права вимоги. Відповідно до п. 1 цього Договору Первинний інвестор передає, а новий інвестор приймає на себе всі права та обов'язки по Договору № 54 про інвестування житлового будівництва від 16 травня 2005 року. П. 7 цього Договору встановлено, що з моменту набрання чинності даним Договором Забудовник звільняється від всіх своїх зобов'язань за Договором № 54 про інвестування житлового будівництва від 16 травня 2005 року відносно Первинного інвестора. Отже, з моменту підписання договору від 17.03.2009 р. права інвестора та кредитора за Договором № 54 про інвестування житлового будівництва від 16 травня 2005 року набуває [PERSON]. Згідно з п. 1.1. Договору Позивач - інвестор - зобов'язується взяти участь в інвестування будівництва багатоповерхового житлового будинку, за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. XXII Партз'їзду, будівельний № 52, а Відповідач - забудовник - зобов'язується організувати його будівництво відповідно до договірних умов та передати інвестору у власність квартиру будівельний №15 загальною площею 102,00 кв. м, розташовану на 6 поверсі вказаного житлового будинку. Згідно листа КП «ДМБТІ» від 05.05.2010 року станом на 30.04.2010 року за адресою вул. ХХІІ Партзїзду, № 52 значиться приватне домоволодіння. На дату останнього обстеження, проведеного у 2006 році, виявлено, що житловий будинок літ. А-1 знесений. Відомості про проведення за вказаною адресою інвентаризації новозбудованого обєкту нерухомого майна відсутні. Із листа Комунального підприємства «Земград» Дніпропетровської міської ради земельні ділянки за адресами : вул. ХХІІ Партзїзду, № 52 та вул. ХХІІ Партзїзду, № 54 офіційно нікому не надавалися. За вказаними адресами існували індивідуальні житлові будинки, але відповідно до акту приймання-передачі земельних ділянок в користування під забудову за адресою: вул. ХХІІ Партзїзду, № 52 54, 2005 року рішення виконкому міської ради від 16.03.2006 р. № 1484 «Про дозвіл Приватному підприємству «Центр міста» на проектування та будівництво житлового комплексу по вул. ХХІІ Партзїзду, 50-54 (Кіровський район)» на місці цих будинків був відбудований житловий комплекс. Згідно з розпорядженням міського голови від 14.02.2007 р. № 74р «Про присвоєння адреси житловому комплексу по вул. ХХІІ Партзїзду (Кіровський район)» йому була присвоєна адреса - вул. ХХІІ Партзїзду, № 50. Відповідно до довідки ОСББ «УЮТНИЙ-1» № 88 в результаті поточної технічної інвентаризації багатоповерхового житлового будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. ХХІІ Партзїзду,будинок № 50 (будівельна адреса будинку: м. Дніпропетровськ, вул. ХХІІ Партзїзду, №№ 50, 52, 54), проведеної Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»20 липня 2009 року, була введена суцільна нумерація квартир та нежитлових приміщень будинку. В результаті введення суцільної нумерації, квартирі будівельний № 15, загальною площею 107,2 м. кв., що розташована на 6 поверсі багатоповерхового житлового будинку було присвоєно адресу: [ADDRESS]. Але до цього часу відповідачем не виконано п. п. 3.1.1., 3.1.2. Договору № 54 про інвестування житлового будівництва від 16. 05. 2005 р. Свої зобов'язання щодо інвестування будівництва зазначеної квартири Позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, але до цього часу не має можливості користуватися квартирою. Відповідачем будинок збудовано, але позивачеві не відомо, чи завершене будівництво; в експлуатацію на даний момент будинок не введено. Посилаючись на те, що будівництво об'єкта інвестування за Договором про інвестування житлового будівництва № 54 від 16 травня 2005 року не завершено у встановлені Договором строки, тому існує можливість порушення прав Позивача в майбутньому як інвестора будівництва квартири, тому позивач просить суд визнати за [PERSON] право власності на об'єкт інвестування квартиру будівельний № 15, загальною площею 107,2 кв.м., що розташована на 6 поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.1-3). Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2011 року (з урахуванням ухвал від 16 травня 2011 року та від 22 липня 2011 року про виправлення описок та ухвали від 2 грудня 2011 року про розяснення рішення) позов [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на об'єкт інвестування квартиру будівельний № 15, загальною площею 107,1 кв.м., житловою площею 64,9 кв.м., що розташована на 6 поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] без додаткового вводу в експлуатацію; вирішено питання судових витрат (а.с.25-27, 31, 34, 37). В апеляційній скарзі представник [PERSON] [PERSON], посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та порушення його прав та інтересів, просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову (а.с.45-51). Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду \~в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" - за змістом частини третьої статті 14, статті 292 ЦПК право на апеляційне оскарження судових рішень мають сторони та інші особи, які беруть участь у справі. Право на апеляційне оскарження мають також особи, які не брали участі у справі, за умови, що суд вирішив питання про їх права та обов'язки. Органи та особи, які за законом мають право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні чи суспільні інтереси (частина друга статті 3, статті 45, 46 ЦПК), але не брали участі в справі, мають право на апеляційне оскарження судових рішень, якщо таке право передбачено законом. Згідно із абзацом 6 цієї ж Постанови особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати до суду апеляційної інстанції всі наявні в них докази на підтвердження порушення їх прав. [PERSON] за договорами купівлі-продажу від 29 серпня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та від 09 грудня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], належать на праві власності домоволодіння №№52,54 по вул.ХХІІ Партз'їзду у м.Дніпропетровську (а.с.77, 79). На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 серпня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка розміром 0,0896га, розташована в м.Дніпропетровську по вул.ХХІІ Партз'їзду,52 (а.с.80). На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17 лютого 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка розміром 0,0185га, розташована в м.Дніпропетровську по вул.ХХІІ Партз'їзду,54 (а.с.78). В установленому законом порядку дані земельні ділянки зареєстровані у Державному земельному кадастрі (а.с.76). 26 січня 2005 року між [PERSON] та ПП Центр міста укладено договір про надання земельних ділянок в користування під забудову (встановлення суперфіцію), який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.69-71). За умовами зазначеного договору [PERSON] передав, а ПП Центр міста прийняв у безстрокове платне володіння та користування земельні ділянки №52 і №54 по вул.ХХІІ Партзїзду у м.Дніпропетровську з метою будівництва та подальшої експлуатації житлового комплексу згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради №50/18 від 14 липня 2004 року. У вигляді плати за користування земельними ділянками ПП Центр міста зобов'язаний був передати [PERSON] частину житлового комплексу, для будівництва якого надаються земельні ділянки загальною площею 300 кв.м на третьому поверсі (п.3.1 договору встановлення суперфіцію), однак своє зобов'язання ПП Центр міста не виконало. Під час розгляду справи судом першої інстанції зазначені обставини зясовані не були, справу розглянуто без залучення до участі у ній власника земельних ділянок [PERSON] Крім того, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права. Так, відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). [PERSON] договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Постановою Кабінету Міністрів № 1243 від 22 вересня 2004 року (яка діяла на момент спірних правовідносин) Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів визначений порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів незалежно від джерел фінансування їх будівництва, в тому числі і на приміщення, побудовані за кошти фізичних та юридичних осіб. Для предявлення закінченого будівництвом обєкта державній приймальній комісії утворюється робоча комісія, яка перевіряє відповідність закінченого будівництвом обєкта затвердженому проекту, санітарним, протипожежним, радіаційним та екологічним висновкам і нормам. За результатам роботи державної приймальної комісії складається акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта. Судом встановлено, що на підставі договорів від 16 травня 2005 року між [PERSON] та Приватним підприємством «Центр міста», від 8 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] та ПП «Центр міста» про відступлення права вимоги, та договору від 17 березня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] та ПП «Центр міста» (правонаступником якого є ТОВ «Центр міста») про відступлення права вимоги, [PERSON] набула права інвестора та кредитора за Договором № 54 про інвестування житлового будівництва від 16 травня 2005 року. Згідно з п. 1.1. Договору Позивач - інвестор - зобов'язується взяти участь в інвестування будівництва багатоповерхового житлового будинку, за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. XXII Партз'їзду, будівельний № 52, а Відповідач - забудовник - зобов'язується організувати його будівництво відповідно до договірних умов та передати інвестору у власність квартиру будівельний №15 загальною площею 102,00 кв. м, розташовану на 6 поверсі вказаного житлового будинку (а.с.7-21). Згідно п.п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 Договору, відповідач зобов'язався виконати будівництво житлового комплексу з дотриманням вимог проектної документації, Державних будівельних норм України, ввести його в експлуатацію у встановленому законодавством порядку. Запланований строк введення житлового будинку в експлуатацію зазначено 3-й квартал 2006 року. Протягом 90 днів після введення житлового будинку в експлуатацію забудовник зобов'язаний допустити інвестора до огляду Об'єкта інвестування згідно Оглядового ордеру та передати інвестору об'єкт інвестування за актом приймання-передачі. Відповідно до розпорядження Міського голови міста Дніпропетровська № 74р від 14 лютого 2007 року житловому комплексу по вул. ХХІІ Партзїзду присвоєно адресу - ХХІІ Партзїзду,50. У п.2 розпорядження зазначено, що присвоєння адреси не підтверджує право власності на нерухоме майно та право на земельну ділянку (а.с.43). Товариство з обмеженою відповідальністю Центр міста свої зобовязання за Договором № 48 про інвестування житлового будівництва в повному обсязі не виконав, спірний обєкт в експлуатацію не введено. Суд першої інстанції не врахував зазначені норми матеріального права та без достатніх правових підстав визнав право власності на нежитлове приміщення, яке не введено в експлуатацію. За таких обставин рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2010 року та додаткове рішення від 28 березня 2011 року підлягає скасуванню (п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України) з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed