Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Національного президентського оркестру, третя особа - Міністерство оборони України, про визнання контракту частково недійсним. Мотивуючи свої вимоги тим, що усупереч дії укладеного з ним трудового договору від 24 листопада 2006 року, який є безстроковим, відповідач на підставі наказу Національного президентського оркестру від 20 грудня 2016 року щодо зміни істотних умов праці, зобов»язав його укласти контракт від 22 лютого 2017 року зі строком дії до 21 лютого 2020 року. Вважає, що примушування його як працівника, який працює на умовах безстрокового трудового договору, до укладення контракту з обмеженим строком його дії є погіршення його становища, що є підставою для визнання такого контракту недійсним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності від 01 лютого 2017 року (а.с.36), позовні вимоги підтримала з тих же підстав та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] діючий за посадою як керівник Національного президентського оркеструна підставі наказу від 09 січня 2009 року про призначення на посаду (а.с.85), позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні за недоведеністю та безпідставністю вимог. Мотивуючи свої заперечення тим, що відповідач, видаючи оспорюваний наказ, діяв на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року № 955-VIII, а тому вважати його частково недійсним немає правових підстав. Представник третьої особи [PERSON], діюча на підставі довіреності від 30 березня 2017 року (а.с.86), позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні за недоведеністю та безпідставністю вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін, третю особу, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають відмові у задоволенні із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є працівником Національного президентського оркестру. Так, 24 листопада 2006 року між [PERSON] та Національним президентським оркестром укладено безстроковий трудовий договір (а.с.96 - 99). Відповідно до довідки Міністерства культури України про включення закладу культури до базової мережі загальнодержавного рівня, Національний президентський оркестр - є закладом культури та має державну форму власності, засновником якого є Міністерство оборони України (а.с.84). 20 грудня 2016 року на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року № 955-VIII, який набув чинності 06 листопада 2016 року, Національним президентським оркестром видано наказ № 120 «Про повідомлення щодо зміни істотних умов художнього та артистичного персоналу Національного президентського оркестру», яким повідомлено працівників художнього та артистичного персоналу Національного президентського оркестру (додаток 1) особисто під підпис про зміну істотних умов праці, а саме зміну форми трудового договору, що укладений між Національним президентським оркестром та працівником художнього та артистичного персоналу, на контракт, відповідно до форми, затвердженої наказом Міністрества культури України від 02.08.2016 року № 624, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 18.08.2016 року за № 1146/29276 (а.с.13). Відповідно до п. 6 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року № 955-VIII, внесені зміни до Закону України "Про культуру" , текст статті 21 викладено в такій редакції: «1. Керiвники державних та комунальних закладiв культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком на п'ять рокiв за результатами конкурсу. 2. Трудовi вiдносини з професiйними творчими працiвниками (художнiм та артистичним персоналом) державних та комунальних закладiв культури оформлюються шляхом укладення контрактiв. Формування кадрового складу художнього та артистичного персоналу державних та комунальних закладiв культури здiйснюється на конкурснiй основi в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної полiтики у сферах культури та мистецтв. За результатами конкурсу з переможцем з числа кандидатiв укладається контракт строком вiд одного до трьох рокiв за формою, визначеною центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної полiтики у сферах культури та мистецтв. Пiсля настання дати закiнчення строку дiї контракт вважається продовженим на строк, на який вiн був укладений, якщо жодна iз сторiн за мiсяць до цiєї дати письмово не поiнформувала iншу сторону про своє бажання припинити дiю контракту. Керiвник державного чи комунального закладу культури може брати участь у конкурсi, передбаченому цiєю частиною, на посаду художнього керiвника у вiдповiдному закладi. У разi якщо керiвник державного чи комунального закладу культури стане переможцем конкурсу на посаду художнього керiвника, вiн може здiйснювати сумiщення посад (професiй) керiвника вiдповiдного закладу культури та художнього керiвника. У такому разi укладається контракт строком на п'ять рокiв». Відповідно до п. 2, 3 Прикінцевих положень вказаного закону передбачено, що набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури, а також з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури згідно з пунктом 9 статті 36 Кодексу законів про працю України. Ця норма не поширюється на професійних творчих працівників комунальних закладів культури у територіальних громадах з населенням до 5 тисяч жителів. З працівниками художнього та артистичного персоналу, які перебувають у трудових відносинах з державними та комунальними закладами культури, протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом укладається контракт строком від одного до трьох років без проведення конкурсу. Відповідно до рішення Конституцйного Суду України у справі за конституційним зверенням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини 3 статті 21 Кодексу законів про працю України (справа про тлумачення терміну «законодавство») від 9 липня 1998 року № 12-рп/98, виходячи із необхідності посилання правових засобів захисту прав громадян у галузі праці, унеможливлення їх ущемлення, додержання вимог ратифікованої Україною Конвенції Міжнародної організації праці № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємства Конституційний Суд України визнав за доцільне в подальшому обмежити визначення сфери застосування контракту лише законами, що є прерогативою Верховної Ради України, що відповідає спірним правовідновинам. Відповідно, саме Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року № 955-VIII, прийнятим Верховною Радою України, передбачено, що з працівниками художнього та артистичного персоналу, які перебувають у трудових відносинах з державними та комунальними закладами культури, протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом укладається контракт строком від одного до трьох років без проведення конкурсу. Вказаний Закон на даний час й час видання частково оспорюваного контракту - 22 лютого 2017 року є та був чинним і підлягав до виконання, оскільки Конституційним Судом України в установленому порядку неконституційним не визнавався, відповідно роботодавцем позивача - Національним президентським оркестром правомірно у відповідності та на його виконання укладено з позивачем строковий контракт. Зважаючи на викладено позов є необгрутновим й задоволенню не підлягає, оскільки судом в межах заявлених позовних вимог встановлено, що відповідачем трудові права позивача порушені не були. Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір», тому останній згідно ч.4 ст. 88 ЦПК України підлягає компенсації за рахунок держави. На підстави вищевикладеного, Закону України від 28 січня 2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» № 955-VIII,

Outcome: dismissed