Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

05.06.2020 року до Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшов позов Кременчуцької міської ради Полтавської області до [PERSON] , позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 75 308 грн 74 коп. безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 27.06.2007 року «Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду фізичним і юридичним особам в місті Кременчуці», відповідачу по справі було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання договорів оренди землі для закінчення реконструкції, експлуатації та обслуговування будівель і споруд ремесленої меблевої майстерні по [ADDRESS] . Вказаним рішенням було вирішено передати суб`єкту підприємницької діяльності [PERSON] , за умови виконання п. 20.1. цього рішення, в оренду терміном на 5 років дві земельні ділянки загальною площею 896 кв.м., у тому числі: ділянка 1 - площею 721 кв.м., ділянка [NUMBER] - площею 175 кв.м., за рахунок земель, наданих в оренду підприємницької діяльності [PERSON] , для закінчення реконструкції, експлуатації та обслуговування будівель і споруд ремесленої меблевої майстерні по [ADDRESS] . Також вказаним рішенням встановлено плату за землю в розмірі 1, 5 % від грошової оцінки землі щорічно. П. 20.1. вказаного рішення було зобов`язано відповідача по справі: 20.1.1. виконувати обов`язки землекористувача відповідно до ст. 96 ЗК України. 20.1.2. в двомісячний термін: - замовити у міському управлінні земельних ресурсів документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою; - отримати його в Кременчуцькому районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» та у п`ятиденний строк після його державної реєстрації подати копію в Кременчуцьку об`єднану державну податкову інспекцію. 26.06.2007 року між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та відповідачем по справі було укладено договір оренди землі - строкове платне користування земельною ділянкою (площа 175 кв.м.) несільськогосподарського призначення кадастровий номер 5310436100:08:001:0083 для закінчення реконструкції, експлуатації та обслуговування будівель і споруд мебельної майстерні по [ADDRESS] - терміном на п`ять років. 26.06.2007 року між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та відповідачем по справі було укладено договір оренди землі - строкове платне користування земельною ділянкою (площа 721 кв.м.) несільськогосподарського призначення кадастровий номер 5310436100:08:001:0077 для закінчення реконструкції, експлуатації та обслуговування будівель і споруд ремеслесленої мебельної майстерні по [ADDRESS] - терміном на п`ять років. 01.03.2009 року згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Прокопом О.Е., відповідач по справі подарував [PERSON] частину учбових корпусів та споруд, що знаходяться у [ADDRESS] , загальною площею 155,5 кв.м., яка в цілому складається з частини учбового корпусу літ. А, загальною площею 143, 1 кв.м., акумуляторної блок кімнати літ. В, загальною площею 12, 4 кв.м., розташованих на земельних ділянках, що передані відповідачу по справі в оренду - договори оренди від 26.07.2007 за № 3346 та № 3347. 23.05.2009 року згідно договору дарування частини учбових корпусів та споруд, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночкою О.В., відповідач по справі прийняв в дар частину будівель учбових корпусів та споруд, розташованих по [ADDRESS] , що в цілому складається з: частини учбового корпусу літ. А, площею 143,1 кв.м., акумуляторної (блок кімнати) літ. В, площею 12, 4 кв.м. (об`єкт нерухомості). У власність обдарованого переходить: акумуляторна (блок кімната) літ. В, площею 12, 4 кв.м., зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 17.06.2009 (підтверджується відповідним витягом). Рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 25.09.2012 року «Про надання та відмову в наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам в оренду в м. Кременчуці», відповідачу по справі було відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0, 0503 га для експлуатації та обслуговування частини будівель учбових корпусів та споруд по [ADDRESS] з метою недопущення виникнення черезсмужжя з існуючими суміжними земельними ділянками, згідно ст. 51 Закону України «Про землеустрою», а також на земельній ділянці реконструйованого об`єкту нерухомого майна, не введеного в експлуатацію у встановленому порядку. Крім того, сказаним рішенням було зобов`язано відповідача по справі оформити право користування земельною ділянкою за технічною документацією із землеустрою в межах існуючого землекористування, згідно з ст. 56 Закону України «Про землеустрій» та Закону України «Про оренду землі». Згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.06.2020 року, відповідач по справі є власником частини будівель учбових корпусів та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] . Так, у період з 25.03.2019 року по 30.06.2020 року (включно) відповідач по справі використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для експлуатації та обслуговування частини будівель учбових корпусів та споруд, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем згідно вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку. У зв`язку із такою поведінкою відповідача Кременчуцька міська рада Полтавської області не отримала дохід від орендної плати за землю в сумі 75 308 грн 74 коп. Відповідачем не було добровільно сплачено кошти. Позивач вважає, що проведені розрахунки відповідають вимогам законодавства і не спростовані відповідачем. Ухвалою судді від 13.07.2020 року позов залишено без руху для усунення недоліків позову. Ухвалою судді від 28.08.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судовому засіданні представник позивача Шинкаренко Н.М. підтримала позов та просила позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнав, надіслав суду відзив, в якому зазначив, що із позовом він не погоджується. Вказав, що він ніколи не користувався земельною ділянкою у площі, що була зазначена позивачем, жодних договірних правовідносин між ним та позивачем з приводу користування зазначеною ділянкою у позові не існувало, договору оренди вказаної земельної ділянки він з позивачем не укладав. Крім того, відомості про земельну ділянку відсутні на кадастровій карті та відомості про них відсутні в Державному земельному кадастрі. Враховуючи підстави позову вважає, що позивач мав надати докази існування протягом зазначеного у позові періоду земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав. З цих підстав вимоги позивача вважає безпідставними. Представник відповідача адвокат Костюк Т.В. зазначила, що позивачем не було надано доказів, які б підтверджували те, що земельні ділянки були сформовані до 2004 року, а з наданих позивачем доказів вбачається, що технічна документація розроблялась після 01.01.2004 року. Вказала, що відповідно до вимог законодавства формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив такі фактичні обставини. На підставі договору дарування, посвідченого 23.05.2009 року посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночкою О.В., відповідач [PERSON] набув право власності на частину будівель учбових корпусів та споруд, розташованих по [ADDRESS] , що в цілому складається з: частини учбового корпусу літ. А, площею 143,1 кв.м., акумуляторної (блок кімнати) літ. В, площею 12, 4 кв.м. (об`єкт нерухомості) (а.с. 17). Сторони під час розгляду не заперечували той факт, що договір оренди землі за період з 25.03.2019 року по 30.06.2020 року з відповідачем не укладався. Згідно проведеного позивачем розрахунку, сума збережених відповідачем коштів за період з 25.03.2019 року по 30.06.2020 року включно становить 75 308 грн 74 коп. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно ст. 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду, зокрема, громадянам та юридичним особам України (частина друга статті 93 ЗК України). Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (частина перша статті 124 ЗК України). Статтями 125, 126 Земельного кодексу України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на який вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Предметом позову у даній справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено. Відповідно до частини 2статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Статтею 182 ЦК України встановлені такі ж вимоги щодо здійснення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку. Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (стаття 206 ЗК України). Частиною четвертою статті 2 Закону України «Про плату за землю» передбачено, що за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Згідно з приписами статті 79 Земельного Кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оренду землі» об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Згідно з частинами 1-4, 9 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельної ділянки з кадастровим номером 5310436100:08:001:007 не існує як об`єкту цивільних прав, в розумінні чинного законодавства, а саме ст. 79-1 Земельного Кодексу України що підтверджується інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 249132951 від 20.03.2021 року (а.с. 92) та інформацією з державного кадастру (а.с. 94). Відомостей про те, що Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області зверталась до відповідного органу з метою державної реєстрації земельної ділянки матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Вказане свідчить про те, що земельна ділянка не сформована як об`єкт цивільних прав, не має встановлених меж, площе, право власності за Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області не зареєстровано, що свідчить право на оренду у Кременчуцької міської ради у спірний період не виникало, а отже вимоги позивача щодо стягнення орендної плати із земельної ділянки площею 721 кв.м є недоведеними та безпідставними. Про необхідність застосування статті 79-1 ЗК України та положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» при розгляді позову про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді недоотриманої орендної плати неодноразово зазначалося Верховним Судом, зокрема у постановах від 29 січня 2019 року у справі № 922/536/18, від 11 вересня 2019 року у справі № 922/393/18. Вони містять правовий висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягає обставина, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові. У випадку відсутності сформованості спірної земельної ділянки, як об`єкту цивільних прав вказане свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. Розрахунок позовних вимог не можна вважати обґрунтованим, оскільки при розрахунку не враховано Рішення Кременчуцької міської ради «Про розгляд протесту прокурора міста Кременчука від 23.01.2012 року № 94-908вих12 на рішення Кременчуцької міської ради від 27.12.2011 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 24.11.2009 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кременчука Полтавської області». Зокрема, вказаним рішенням вирішено запропонувати наступний графік введення в дію нормативної грошової оцінки земель міста: у період з 01.01.2016 року нормативна грошова оцінка земель діє у розмірі 60% від затвердженої грошової оцінки. Розрахунок здійснений щодо несформованої земельної ділянки, а отже є таким, що не може бути використаний в якості належного обґрунтування своїх вимог. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача. Відповідно до 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed