Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

[PERSON] 28 вересня 2019 року звернулась з позовом до Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району, [PERSON] про встановлення нікчемності заповіту [PERSON] , складеного та посвідченого секретарем Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 18 лютого 2017р. В обґрунтування позову посилалась на те, що 23 листопада 2016 року [PERSON] , [INFO] , жителькою с.Підгірне Старокостянтинівського району Хмельницької області було складено заповіт, відповідно до змісту якого вона заповіла земельну ділянку кадастровий номер 6824285600:06:027:0005 згідно державного акту на право власності серії ХМ № 018568 від 29.09.2003 р. [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Позивач не змогла оформити свої спадкові права, оскільки 18 січня 2017 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] . Позивач вважає даний заповіт нікчемним, оскільки складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення з тих підстав, що під час складання заповіту [PERSON] секретарем Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області необхідно було встановити особу заповідача, при тих обставинах, що у останньої був відсутній паспорт. Так, у листопаді 2016 року [PERSON] передала батьку позивача свій паспорт громадянина України і з того часу паспорт зберігався у нього. Також, при посвідченні заповіту секретарем Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району не вказано, де конкретно складався заповіт та вчинялося його посвідчення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, заперечила проти їх задоволення, посилаючись на те, що заповіт [PERSON] від 18 січня 2017 року є законний, підстави для визнання його нікчемним відсутні і не доведені в суді. Так, секретар сільської ради при складанні заповіту встановила особу [PERSON] та у заповіті відобразила волю останньої щодо його змісту. Представник відповідача - Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району позовні вимоги не визнала, заперечила проти їх задоволення, посилаючись на те, що при складанні, оспорюваного заповіту, нею було встановлено особу заповідача і у заповіті викладено її волю щодо майна. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті була зареєстрована одна та проживала в с.Підгірне Старокостянтинівського району, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 10.10.2017р. (а.с.25) та даними довідки Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №252 від 06.03.2018р. (а.с.24). Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну ділянку площею 2,28 га. кадастровий номер земельної ділянки 6824285600:06:027:0005, що розташована за адресою с.Підгірне Старокостянтинівського району Хмельницької області цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується даними Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХМ №018568, виданого 29.09.2003р. на підставі рішення Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 17.02.2003 р. за №9 (а.с.9). За життя 23 листопада 2016 року [PERSON] було складено заповіт, що був посвідчений секретарем Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 23 листопада 2016 року за р.№119, згідно якого заповіла [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 6824285600:06:027:0005 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХМ №018568, виданого 29.09.2003 р. (а.с.36). Однак, 18 січня 2017 року [PERSON] звернулась до Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області з заявою про скасування вищевказаного заповіту (а.с.100), що зареєстрована у реєстрі за №6 у журналі реєстру вчинення нотаріальних дій Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області (а.с.101-102). Також, судом встановлено, що 18 січня 2017 року [PERSON] було складено заповіт, що був посвідчений секретарем Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 18 лютого 2017р. за р.№7, згідно якого [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно (а.с.26). Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №118/2018, заведеної завідувачем Старокостянтинівської держнотконтори [PERSON] до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.21-43). Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 та ч.2\~ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 та ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 та ч.5\~ст.1273 ЦК України\~спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Згідно ч.1 та ч.4 ст.1254\~ЦК України заповідач має право у будь який час скасувати заповіт і якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу (можливість визнання судом недійсним правочину, вчиненого дієздатною особою у момент коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та вчинення правочину особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або іншої особи). Відповідно до ч.1 ст.1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемний. З матеріалів спадкової справи №118/2018, заведеної завідувачем Старокостянтинівської держнотконтори [PERSON] до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] у визначений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, а саме 12.03.2018р. подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом від 18.01.2017. за р.№7 (а.с.23) а також [PERSON] у визначений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, а саме 12.03.2018р. подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом від 23.11.2016р. за р.№119 (а.с.32). Разом з тим, як встановлено судом та зазначено вище, 18 січня 2017 року [PERSON] звернулась до Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області з заявою про скасування заповіту від 23.11.2016р. за р.№119 (а.с.100). Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Оскільки [PERSON] заявою від 18 січня 2017 року скасувала свій заповіт, складений на користь [PERSON] 23.11.2016р. за р.№119, тому остання не має права на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , а отже складений [PERSON] заповіт від 18 лютого 2017р. жодним чином не порушує права та інтереси позивача. Скасування [PERSON] заповіту, складеного на користь [PERSON] 23.11.2016р. за р.№119 позбавляє [PERSON] права оспорювати складений останньою заповіт [INFO] . за р.№7, оскільки таке право мають лише ті спадкоємці, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, тобто у позивача виникло б таке право лише у разі складання заповідачем оспорюваного заповіту, без скасування заявою попереднього заповіту. Посилання представника позивача\~адвоката Кравчука В.М. на те, що оспорюваний заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення з тих підстав, що під час складання заповіту [PERSON] секретарем Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району необхідно було встановити особу заповідача, при тих обставинах, що у останньої був відсутній паспорт, суд не приймає до уваги, оскільки, як зазначено вище, у позивача відсутнє право на спадкування майна після смерті [PERSON] , так як остання за життя своєю заявою від 18.02.2017р. скасувала заповіт від 23.11.2016р., яким заповідала майно на користь позивача (а.с.100). З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] до Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району, [PERSON] про встановлення нікчемності заповіту [PERSON] , складеного та посвідченого секретарем Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 18 лютого 2017р., задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed