Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.06.2015 року звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що працював старшим охоронником на КП «Криворізька муніципальна гвардія» з 05.01.2013 по 01.11.2013 р., та звільнився за ч. З ст.38 КЗпП внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю. На день звільнення з роботи відповідач - КП «Криворізька муніципальна гвардія» не сплатило йому частину заробітної плати за відпрацьований ним час надурочних робіт за 3 квартал 2012 року, вважаючи відсутність вказаних надурочних робіт. Вважає, що при підрахунку нормальної кількості робочих годин облікового періоду відповідачем не були виключені дні, які за графіком припадали на час, упродовж якого позивач був звільнений від виконання своїх трудових обов'язків, а саме щорічної основної відпустки з 07.08.2012 по 20.08.2012 р. Згідно наведеного позивачем розрахунку вважає, що розмір доплати повинен складати 1087 грн.86 коп. однак фактично ж за надмірну роботу у III кварталі 2012 року, позивачеві [PERSON] нічого сплачено не було і тому звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на його користь 1087 грн. 86 коп. заборгованість по заробітній платі за роботу у позаурочний час у ІІІ кварталі 2012 року, 51129 середній заробіток за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, його представник адвокат [PERSON] до початку розгляду справи надав суду письмове клопотання у якому просив розглянути позов за його відсутністю. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог [PERSON] та висловила свою думку із цього приводу та надала до матеріалів справи письмові заперечення. Суду пояснила, що підприємство відповідач в повному обсязі здійснило розрахунок по відпрацьованому часу з позивачем [PERSON], тобто дані позовні вимоги не відповідають фактичним обставинам справи. Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». В судовому засіданні під час розгляду справи судом досліджені матеріали справи, заслухано думку та заперечення представника відповідача судом встановлено, що згідно трудової книжки позивач [PERSON] дійсно з 05.01.2012 року по 01.11.2013 року перебував у трудових відносинах з КП «Криворізька муніципальна гвардія» та був звільнений з підприємства на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України згідно наказу по підприємству № 442-к від 31.10.2013 року. [PERSON] в своїй позовній заяві вказує нанеправильність нарахування КП «Криворізька муніципальна гвардія» робітної плати за понаднормово відпрацьований час у 3 кварталі 2012р., що виникло в результаті порушення підприємством вимог п.12 Методичних рекомендацій щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики №138 від 19.04.2006р. і як наслідок ст.106 Кодексу законів про працю України, а саме: при підрахунку робочих годин облікового періоду підприємством не виключалися дні, які за графіком або розпорядком роботи припадають на час, упродовж якого працівник відповідно до законодавства був звільнений від виконання своїх трудових обовязків в періоді відпустки. Однак у 2012 році відповідач здійснював розрахунок понаднормових годин відповідно до вимог ст. 106 Кодексу Законів про працю не враховуючі вимоги Методичних рекомендацій № 138, які за своєю правовою природою не є нормативно-правовим актом, тобто носять рекомендаційний характер та не є обов'язковими для виконання субєктами господарювання і відповідно до підпункту "е" пункту 5 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року N 731, не підлягають державній реєстрації. Згідно акту проведення перевірки Територіальною державною інспекцією з питань праці у Дніпропетровській області від 30.08.2013 року та враховуючі, що застосування Методичних рекомендацій № 138 призведе до поліпшення фінансового становища працівників підприємства, керівництвом КП «Криворізька муніципальна гвардія» було прийнято рішення про здійснення перерахунку понаднормових годин працівникам підприємства за 2012 рік з урахування вимог Методичних рекомендацій № 138 та подальшому їх використанню на підприємстві. Згідно наданого до матеріалів справи розрахунку видно, що перерахунок доплати на надурочно відпрацьовані години [PERSON] за 3 квартал 2012 року здійснювався наступним чином: Норма тривалості робочого часу за 3 квартал 2012 року, згідно листа Міністерства соціальної політики від 23.08.2011 року № 8515/о/14-11/12, Липень 176 годин., серпень 175 годин, вересень 160 годин, усього 511 годин. Час знаходження [PERSON] у щорічній відпустці, згідно наказу 59-ко від 09.07.2012 року з 07.08.2012 року по 20.08.2012 року, тобто працівник був відсутній на роботі відповідно до чинного законодавства за графіком 5-ти денного робочого тижня становить 80 годин. Таким чином, нормальна тривалість робочого часу, яку повинен відпрацювати [PERSON] у 3 кварталі 2012 року складає 431 годин ( 511-80=431) Фактично [PERSON], відповідно до табелів обліку робочого часу працював: Липень 216 годин., серпень 96 годин, вересень 212 годин, усього 524 годин, у тому числі робота у святковий день 24.08.2012 року 8 годин. В результаті розрахунку підлягають оплаті 85 годин ( 524-8-431=85). Підприємством фактично у вересні 2012 року оплачено надурочних лише 13 годин, без урахування вимог п.11 та п.12 Методичних рекомендацій №138; наступним чином : 524 годин 511 годин = 13 годин Розмір доплати за надурочні години за 3 квартал 2012 року, згідно відомості нарахування заробітної плати за вересень 2012 року склав: 13 годин * 9,98 грн. = 129,74 грн., де: 9,98 - середньогодинна заробітна плата, розрахована, як 1700,00*3/511= 9,98 грн, де: 1700,0 посадовий оклад [PERSON] 3- кількість місяців у періоді, По результатам перерахунку, кількість надурочних годин за 3 квартал 2012 року складає 72 години (85 годин -13 годин), які підлягають доплаті. Розмір доплати за надурочні години за 2 квартал 2012 року складає: 72 годин *9,98 грн. = 718,56 грн. Доплату за надурочні години за 3 квартал 2012 року здійснено у серпні 2013 року у розмірі 247,48 грн., та у вересні 2013 року у розмірі 471,08 грн. у межах фонду оплати праці що підтверджується Витягом з відомостей нарахування заробітної плати за серпень 2013 року та вересень 2013 року . Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно положень ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таке ж роз'яснення цієї норми права, крім наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, надав і Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу. Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації кошти у визначені ст. 116 КЗпП України строки, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Згідно ст. 60 Цивільно процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню оскільки відповідачем КП «Криворізька муніципальна гвардія» сплатило у повному обсязі доплату за надурочні роботи позивача у період роботи у ІІІ кварталі 2012 року до звільнення позивача з роботи 01 листопада 2013 року, що підтверджується матеріалами справи.

Outcome: dismissed