Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Головний лікар КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» [PERSON] звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричної лікарні, який 17 червня 2017 року о 21 годині 30 хвилин був госпіталізований до КЗ ЧОПЛ згідно направлення фельдшера Смілянської СШМД з попереднім діагнозом «Біполярний афективний розлад». 17 червня 2017 року був оглянутий лікарем-психіатром [PERSON] у приймальному відділенні КЗ ЧОПЛ, який підтвердив висновок про необхідність його госпіталізації. 18 червня 2017 року хворий був оглянутий комісією лікарів- психіатрів, заступником головного лікаря [PERSON], лікарем [PERSON] та лікарем [PERSON], які підтвердили обґрунтованість рішення про госпіталізацію хворого. Представник заявника, лікар-психіатр КЗ ЧОПЛ [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що хворий виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, епізод манії. Просив заяву задовольнити. Також вказав, що [PERSON] раніше лікувався від психічних розладів КП ЧОПЛ з 17 травня по 23 травня 2017 року, в подальшому від лікування відмовлявся. Прокурор заяву про госпіталізацію просив задовольнити. [PERSON] просив в задоволенні заяви відмовити оскільки не вважає себе хворим, на лікуванні по психічним захворюванням не перебував та агресії до себе і оточуючих не проявляє. Також пояснив , що він 17 червня 2017 року знаходився в ресторані "Сміла" де слухав музику і пив сік, алкогольних напоїв не вживав. Бармен викликав поліцію, працівники якої доставили його до відділу поліції а потім з незрозумілих причин доправли до КЗ ЧОПЛ. Адвокат [PERSON] [PERSON] просив в задоволенні клопотання відмовити, оскільки ніякої загрози для оточуючих його довіритель не становить, є абсолютно здоровим, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває. Суд вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, вважає заяву КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» не обґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. [PERSON] був доставлений до комунального закладу ЧОПЛ 17 червня 2017 року згідно направлення фельдшера Смілянської СШМД з попереднім діагнозом «Біполярний афективний розлад». Згідно з висновком ЛКК КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня», а саме заступника головного лікаря по медчастині [PERSON], лікаря-психіатра [PERSON], лікаря-психіатра [PERSON], [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді біполярного афективного розладу, епізод манії. Пацієнт має реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, потребує госпіталізації та стаціонарного лікування. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст. 14 цього закону. Згідно з ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не є недієздатним, не має інвалідності на предмет наявних в нього психічних захворювань, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра. Окрім того в матеріалах справи відсутні докази періодичного проходження його лікування в психіатричних закладах. Також будь-яких доказів на підтвердження того, що [PERSON] становить суспільну небезпеку для оточуючих представником заявника не надано. Крім того відсутні будь які докази притягнення [PERSON] до адміністративної чи до кримінальної відповідальності. Суд також не може прийняти як доказ копії звернень жителів міста Сміла до в.о. міського голови м. Сміли, так як відсутні будь які відомості щодо фактичного подання цих звернень до міської ради. Також представник лікувального закладу не зміг достовірно пояснити, звідки в нього в матеріалах зявилися звернення, адресовані іншому адресату. Посилання представника КЗ ЧОПЛ щодо того, що [PERSON] проходив курс лікування в психіатричному закладі в травні місяці 2017 року не є належним доказом з огляду на наступне. Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 23 травня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви головного лікаря КЗ ЧОПЛ про госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар без його згоди. Зазначене рішення набрало законної сили . Крім того Смілянським міскрайонним судом 23 травня 2017 року було винесено окрему ухвалу, направлену до Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області та Смілянського міжрайонного прокурора в Черкаській області щодо перевірки виявлених в ході розгляду фактів перебування [PERSON] в КЗ ЧОПЛ з 17червня по 22 червня 2017 року понад встановленні чинним законодавством строки. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed