Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання доньки [PERSON] [INFO], з 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/6 частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову позивач зазначив, що на підставі рішення Красноградського районного суду Харківської області від 21.01.2013 року він сплачує аліменти на доньку [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.01.2013 року, і до досягнення дитиною повноліття. На даний час змінилося його матеріальне і сімейне становище, 31.12.2015 року він повторно одружився і 22.02.2018 року удочерив доньку дружини [PERSON] 2009 року народження, а у 2011 році він зазнав важкої травми, внаслідок чого не може виконувати велику кількість видів роботи, не може працевлаштуватися і отримує незначні доходи від тимчасових заробітків, а тому є всі підстави для зміни розміру аліментів. Відповідачка надала відзив на позов, в якому проти зменшення розміру аліментів заперечувала і вважає їх безпідставними. Так при ухваленні рішення Красноградським районним судом Харківської області про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] від 21.01.2013 року обставини щодо його травми 2011 року були враховані судом і з часу ухвалення рішення не змінилися, а твердження позивача щодо погіршення його матеріального стану не підтверджені доказами. Щодо посилання позивача на зміну сімейного стану як на підставу зменшення розміру аліментів, вона зазначає, що 04.08.2017 року позивач вже звертався до Красноградського районного суду Харківської області з позовом про зменшення розміру аліментів та встановлення їх у твердій грошовій сумі. Рішенням суду від 14.12.2017 року в задоволенні позову відмовлено, отже факт перебування позивача у шлюбі не був вагомою підставою для зменшення розміру аліментів. Також не надано доказів, що позивач пов'язаний спільним побутом із сім'єю та утримує [PERSON] з лютого 2018 року, після того як його було визнано її батьком. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, зазначених в позові, і просили його задовольнити. Представник відповідача адвокат [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, вказавши обставини, зазначені у відзиві на позов. Суд, вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 21.01.2013 року по цивільній справі №626/50/13-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на доньку [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.01.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). Виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду перебуває на виконанні в Красноградському районному відділі ДВС ГТУЮ у Харківській області, аліменти позивач сплачує, станом на 01.11.2018 року заборгованість по аліментах становить 2814,25 грн.(а.с.27). Позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання доньки [PERSON] з тих підстав, що змінилося його сімейне і матеріальне становище, а також, що він має травму лівої руки, внаслідок чого не може знайти постійну роботу і утримує сім'ю на тимчасові заробітки. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого службою РАГС апарата акима м.Шахтинськ, республіка Казахстан, 31.12.2015 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с.9). 22.02.2018 року у Службі РАГС апарата акима м.Шахтинськ, республіка Казахстан, було зареєстроване батьківство [PERSON] щодо доньки [PERSON] -[PERSON] [INFO] (а.с.10) і видане свідоцтво про народження, де батьком дитини вказаний позивач (а.с.11). В довідці Красноградської ЦРЛ №1631 від 24.11.2017 року вказано, що [PERSON] на диспансерному обліку в ЦРЛ не перебуває, в анамнезі має травму 24.01.2011 року, внаслідок якої має стійке обмеження функції лівої кисті (а.с.12). Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що в літку 2017 року [PERSON] вже звертався з відповідним позовом до суду про зменшення розміру аліментів та встановлення їх в твердій грошовій сумі. При цьому рішенням Красноградським районним судом Харківської області від 14.12.2017 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та встановлення їх у твердій грошовій сумі, позивачу в задоволені позову було відмовлено. 26.12.2017 року вказане рішення суду набрало чинності. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів. Тобто Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, і ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз'ясненнями п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. Також суд погоджується з представником відповідача щодо того, що під час ухвалення рішення Красноградським районним судом Харківської області від 14.12.2017 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та встановлення їх у твердій грошовій сумі факт одруження позивача був відомий і не є підставою для зменшення розміру аліментів. Сам факт одруження чи усиновлення позивачем доньки його дружини не призводить до автоматичної зміни розміру аліментів. При цьому суд враховує, що [PERSON] повинен сплачувати аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але офіційно не працевлаштований, тому сплачує аліменти, виходячи з розміру середньої заробітної плати по Красноградському району Харківської області. Тобто розмір аліментів не є фіксованим і залежить від доходів відповідача, і у разі працевлаштування позивача зміниться. Крім того, позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що його матеріальний стан з часу ухвалення рішення судом 14.12.2017 року погіршився, та що він не може працевлаштуватися. Також безпідставними є посилання позивача на погіршення його стану здоров'я. Травма лівої руки позивачем була отримана у 2011 році, тобто про неї було також відомо як на час ухвалення рішення суду від 21.01.2013 року про стягнення аліментів, так і на час ухвалення рішення від 14.12.2017 року за його позовом про зміну розміру аліментів, і доказів того, що стан його здоров'я погіршився з цього часу позивачем також не надано, відомості про встановлення йому групи інвалідності відсутні. Відповідно до довідки Красноградської ЦРЛ від 13.11.2018р., наданої в судовому засіданні самим позивачем, позивач [PERSON] дійсно лікувався в Красноградській ЦРЛ з 24.01.2011р. по 05.02.2011р. в хірургічному відділенні з приводу розтрощення 2-3 пальців лівої кисті, однак після даної травми за медичною допомогою не звертався, останній діагноз датований 2011 роком, тобто стан його здоров'я після винесення відповідних рішень в 2013р. та 2017р. - не змінився. Крім того, позивач пояснив, що донька [PERSON], яку він удочерив в лютому 2018 року, є його рідною донькою з якою він разом та з її матір'ю [PERSON] мешкали разом ще з 2014 року, і з якою у 2015 році укладено шлюб. Вказану доньку він завжди вважав своєю та надавав їй відповідну допомогу та утримував її, а після відмови йому у зменшенні розміру аліментів, рішенням суду від 14.12.2017 року вирішив офіційно удочерити, тобто фактично сімейний стан позивача не змінився. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд вважає, що позивачем не доведена необхідність зменшення розміру аліментів, які він сплачує на утримання доньки [PERSON], а зменшення розміру матеріального утримання на дитину не сприятиме інтересам дитини для забезпечення достойного рівня її життя, який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову. Така ж сама правова позиція, з приводу відсутності підстав для зменшення розміру аліментів з вищезазначених підстав, викладена і в постанові Верховного Суду від 09.08.2018р. (Справа №640/10064/16-ц, провадження 61-35771св18). На підставі викладеного та

Outcome: dismissed