Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

02 жовтня 2017 р. позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи тим, що між сторонами укладено кредитний договір №б/н від 10.04.2014 р., за умовами якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 500,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов кредитного договору позичальник повинна щомісяця погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування ним, за перевитратою платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, визначених кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 31.08.2017р. утворилась заборгованість - 19137,94грн., з яких: заборгованість за кредитом - 475,34 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 13875,08 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 3400,00 грн.; штраф - 500,00 грн. (фіксована частина) та штраф - 887,52 грн. (процентна складова). Посилаючись на викладене, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" просить стягнути з відповідача на їх користь вищевказану суму заборгованості та 1600,00грн. судового збору. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, у письмовій заяві позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути без його участі. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання двічі не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причину неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надсилала, а тому, з письмової згоди позивача, суд відповідно до ст.224 ЦПК ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зважаючи на достатність письмових матеріалів для прийняття рішення, відсутність необхідності дачі особистих пояснень представником позивача, суд розглянув справу без участі сторін на підставі письмових доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 10.04.2014 р. між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір №б/н на суму 500,00 грн., зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до заяви позичальника, погашення заборгованості за цим договором здійснюється наступним чином: щомісяця, в період сплати, Позичальник повинна надавати Банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредит, що складається із заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, комісії, а також інших витрат, передбачених Умовами. Згідно п. 2.1.1.7.6 вказаних вище Умов, при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов*язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов*язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 31.08.2017 р. утворилась заборгованість у сумі 19137,94 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 475,34грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 13875,08грн.; заборгованість за пенею та комісією - 3400,00грн.; штраф - 500,00грн. (фіксована частина) та штраф - 887,52 грн. (процентна складова). Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась. За такого, позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотків за користування грошовими коштами, підлягає задоволенню. Банком нараховані пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 3400,00 грн., та штрафи в сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та 887,52 грн. (процентна складова). За змістом ст.549 ЦК, пеня та штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, та згідно ч.3 ст. 551 ЦК, розмір неустойки, якою є штраф і пеня, може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому, відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Судом до уваги взято розмір відсотків стягуваної неустойки порівняний з розміром можливих збитків банку, та співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій і наслідків порушення зобов'язання. Враховуючи те, що розмір пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, суд вважає можливим зменшити розмір пені до 1300,00 грн. Однак, Банк просить застосувати до відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання, що суперечить вимогам ч.1 ст 61 Конституції України та ч 3 ст 509 ЦК України, згідно з яких ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише пеню в розмірі 1300,00 грн., та у стягненні штрафів - відмовити. За такого, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: partial