Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

08.10.2014 року ТОВ «Укрпроммонтаж 21» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначило, що відповідач знаходився з ТОВ «Укрпроммонтаж 21» у трудових відносинах, згідно наказу №40/К від 01 листопада 2013 року працював монтером колії 4 розряду виробничого відділу. 28 січня 2014 року о 07 годині 40 хвилин при вході на територію підприємства АТ «Євроцемент – Україна», з яким ТОВ «Укрпроммонтаж 21» укладено договір про виконання робіт по утриманню залізничної колії, [PERSON] був затриманий на центральному КПП робітниками служби внутрішнього контролю в нетверезому стані. Відповідно до пункту 7.5 Договору між ТОВ «Укрпроммонтаж 21» та АТ «Євроцемент – Україна» передбачено, що за перебування робітників Виконавця на робочому місці на території Замовника в нетверезому стані Виконавець сплачує Замовнику штраф у розмірі 10000,00 грн. 08 квітня 2014 року ТОВ «Укрпроммонтаж 21» виплатило в повному обсязі АТ «Євроцемент – Україна» штраф за шкоду заподіяну неправомірними діями [PERSON] Оскільки працівник несе відповідальність за свої дії перед підприємством, відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність, право регресної вимоги до останнього виникає з часу виплати підприємством сум третім особам, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Укрпроммонтаж 21» в порядку регресу 10000 грн. В судове засідання представник позивача не з’явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами у справі. Відповідач до судового засідання не з’явився, хоча і повідомлявся належним чином про дату і місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення в справі про отримання судової повістки, причини неявки суду невідомі. Суд, врахувавши думку представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку. За змістом ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до наказу ТОВ «Укрпроммонтаж 21» №40/К від 01.11.2013 року [PERSON] прийнятий на посаду монтера колії 4 розряду виробничого відділу.(а.с.4) 01.11.2013 року між ТОВ «Укрпроммонтаж 21» та [PERSON] було підписано договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до якого працівник несе повну матеріальну відповідальність за накладення штрафу на підприємство за появу на робочому місці в нетверезому стані (алкогольному сп’янінні).(а.с.13) ТОВ «Укрпроммонтаж 21» та АТ «Євроцемент – Україна» уклали договір №12-110/13 від 21 жовтня 2013 року про виконання робіт по утриманню залізничної колії.(а.с.5-7) 28 січня 2014 року о 07 годині 40 хвилин при вході на територію підприємства АТ «Євроцемент – Україна» [PERSON] був затриманий на центральному КПП робітниками служби внутрішнього контролю в нетверезому стані.(а.с.10,11) У зв’язку з порушенням [PERSON] правил проходження через КПП АТ «Євроцемент – Україна» ТОВ «Укрпроммонтаж 21» була надіслана претензія від АТ «Євроцемент – Україна» на сплату штрафу в розмірі 10000,00 грн.(а.с.9), який позивач виплатив в повному обсязі 08.04.2014 року.(а.с.8) Згідно п.1 ч.1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Згідно ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 8 постанови ПВС України № 14 від 29.12.1992 року "Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам , установам , організаціям їх працівниками", розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача,зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей, суд зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір та чи був він укладений. Як вбачається з Переліку посад і робіт посада «монтер колії 4 розряду» не належить до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП України може бути укладено письмовий договір про повну матеріальну відповідальність. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 134 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані. Договір про виконання робіт укладений між підприємствами не є підставою для накладення на працівника повної матеріальної відповідальності. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про безпідставність, необґрунтованість позовних вимог, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed