Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] у якому просить змінити черговість спадкування, визнавши за нею право на спадкування разом із відповідачем. В обгрунтування позовних вимог покликається на те,що [INFO] помер її двоюрідний племінник [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 29.01.2020. Після його смерті відкрилась спадщина, а саме померлий був власником квартири за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавець своїм майном не розпорядився, заповіту не склав. Вважає, що вона має право на спадкове майно, після його смерті, оскільки тривалий час, близько двадцяти років, коли його мати, а її двоюрідна сестра [PERSON] виїхала на заробітки в Італію опікувалася [PERSON] , купляла і заносила продукти, готувала їжу, оплачувала комунальні послуги, прибирала у квартирі та надавала іншу допомогу, тому що, спадкодавець через вживання наркотиків постійно перебував у безпорадному стані, ніколи ніде не працював і своїх доходів не мав. Сестра [PERSON] , знаючи, що він вживає наркотики і не має грошей на продукти, передавала їй гроші, бо знала, якщо гроші отримає [PERSON] , він витратить їх для купівлі наркотиків, а не на продукти. Так тривало до того часу, поки двоюрідна сестра підірвала на заробітках своє здоров`я і повернулась на Україну. У 2009 році у сестри стався перший інсульт, у 2012 році - другий, у 2013 - третій. [PERSON] не могла самостійно пересуватися, харчуватися, їй був потрібен догляд, а син-наркоман не міг її доглядати, тому вона забрала її до себе в с.Бібрку, вона проживала з нею понад 5 років, доглядала її, годувала мила, переодягала, і в той же час піклувалась і про її сина, бо він теж був безпорадним через свою залежність. У цьому їй допомагали дочки, вдома - дочка [PERSON] , а у м.Львові за [PERSON] доглядала дочка [PERSON] . Так тривало до [INFO] , поки не померла її сестра [PERSON] . Вона її поховала, усі витрат, пов`язані з похоронами взяла на себе. Згодом на могилі [PERSON] за власні кошти поставила пам`ятник. Сестра за життя не розпорядилась належним їй майном, а тому після її смерті квартиру за адресою: [ADDRESS] успадкував син [PERSON] та мати відповідача. Яка продала трьохкімнатну квартиру на [ADDRESS] площею близько-90 квадратних метрів, а спадкодавцю за належну йому частину грошей купили однокімнатну квартиру на [ADDRESS] загальною площею 43,4, житловою 19,1. А їй відшкодували частину вартості пам`ятника, який вона облаштувала на могилі сестри. Догляд за [PERSON] включав в себе не тільки купівлю продуктів, приготування їжі чи прибирання квартири. [PERSON] неодноразово лежав у лікарні з запаленням легенів, різав собі вени, ламав кінцівки, але вона ніколи не збирала жодних документів. Спадкодавець часто жив у неї в с.Бібрці після лікування. Ніхто з родичів більше ним не опікувався. Тарас постійно говорив, що нова квартира після його смерті буде її. [INFO] [PERSON] помер та вона зайнялась похованням, похоронили його у м.Бібрка біля матері. У лютому 2020 року вона звернулась до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про вступ у спадщину, де вона дізналась про те, що на цю спадщину претендують інші особи. Ухвалою суду від 16.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23.09.2020 клопотання представника позивача [PERSON] задоволено. Витребувано з Четвертої Львівської державної нотаріальної контори спадкову справу відкриту після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визнано явку відповідача [PERSON] в наступне судове засідання обов`язковою для дачі особистих поясненнь. Ухвалою суду від 02.11.2020 залучено до участі у справі у якості третьої особи [PERSON] . Ухвалою суду від 05.01.2021 закрито підготовче судове засідання. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві. Просить суд позов задоволити. Представник відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Зазначив, що позивач по справі є двоюрідною тіткою померлого [PERSON] , а його довіритель [PERSON] є двоюрідним братом покійного [PERSON] . Відтак вони є спадкоємцями різних черг і кожен з них повинен доводити своє право на спадкування у першій черзі на рівні з відповідачем самостійно з посиланням на належні та допустимі докази. Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Отже, вважає, що підставами для задоволення такого позову може бути сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізований вираз прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт приміщення; тривалий час здійснення вище перелічених дій, безпорадній стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Вказує, що в даному випадку відсутня сукупність перелічених факторів, оскільки позивач не здійснювала вищевказаних дій систематично і протягом тривалого періоду часу. Відтак, вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні. Треті особи Четверта Львівська державна нотаріальна контора Державний нотаріус Мельник Г.Я., [PERSON] , в судове засідання з`явились, пояснень по суті спору не надали. Заслухавши вступні слова учасників процесу, покази свідків, дослідивши усі матеріали справи та перевіривши їх доказами, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України), - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтями 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , про що Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , що вбачається з його копії (Том 1 а.с.6). Судом за клопотанням позивача витребувано із Четвертої Львівської державної нотаріальної контори спадкову справу відкриту після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та оглянуто у судовому засіданні матеріали справи. З якої встановлено, що після смерті померлого [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS] . [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подано заяв про прийняття спадщини за законом. (Том 1 а.с. 55-79). Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За частиною 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У ході судового розгляду, за клопотанням позивача, були допитані свідки. Так, зокрема, допитаний свідок [PERSON] показала, що покійний [PERSON] був її сусідом, до нього часто приходила його сестра [PERSON] . Позивача у квартирі померлого не бачила, у квартири наявний борг, оскільки в ній ніхто не проживає. Допитаний свідок [PERSON] та [PERSON] показали, що покійний [PERSON] приїжджав до позивача в с.Бібрку, спілкувався з нею, поховання [PERSON] займалася позивачка. Допитаний свідок [PERSON] показала, що покійного [PERSON] вона знала з дитинства. Його мама доручила [PERSON] догляд за її сином [PERSON] , який був наркоманом. Останнім опікувалася дочка позивачки [PERSON] . Допитаний свідок [PERSON] показав, що покійного [PERSON] він знав, як сусіда. Бачив, як [PERSON] дочка позивачки після смерті [PERSON] приходила та займалася похованням. Допитаний свідок [PERSON] показав, що покійного [PERSON] він особисто не знав, був проблемним сусідом, приходили різні люди, зловживали алкоголем. [PERSON] дочка позивача приходила до нього, однак, що робила він не знає. Покійний [PERSON] ходив сам та був в змозі себе обслужити. Допитаний свідок [PERSON] показала, що покійний [PERSON] часто приїжджав в гості до позивача, остання допомагала йому продуктами, коштами. Також, вона займалася поховання [PERSON] та його матері. Останній раз бачила [PERSON] за 6 місяців до смерті та знала, що він мав співмешканку. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У відповідності до положень частини 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У такому випадку підлягають доведенню як те, що особа, яка претендує на зміну черговості у спадкуванні, протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Отже, безпорадність особи пов`язана саме зі станом її здоров`я. Відповідно доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров`я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. Всупереч зазначеному позивачкою не надано суду жодного доказу, який би підтверджував тривалу хворобу, безпорадний стан хворого, потребу сторонньої допомоги і догляду чи понесених нею витрат на матеріальне забезпечення спадкодавця, тим більше протягом тривалого часу. Як вбачається із наданих суду показань свідків, ними зазначається, що догляд та підтримку здійснювала донька позивача, а саме: [PERSON] , однак з таких не вбачається, що допомога надавалась виключно позивачем. Для застосування норми ч.2 ст.1259 ЦК України, позивачу слід було довести, що покійному [PERSON] протягом тривалого періоду перебував в безпорадному стані, для якого характерним є неможливість самостійно забезпечити умови свого життя, потреба у сторонньому догляді, допомозі та піклуванні, і окрім позивача, таку допомогу йому ніхто не надавав. Однак, як вбачається із наявних у матеріалах справи відсутні докази та позивачем не доведено, що [PERSON] протягом тривалого періоду перебував в безпорадному стані, для якого характерним є неможливість самостійно забезпечити умови свого життя, потреба у сторонньому догляді, допомозі та піклуванні, і окрім неї, таку допомогу йому ніхто не надавав. Крім цього, суд бере до уваги покази свідків [PERSON] та [PERSON] які вказали, що покійний [PERSON] міг сам ходити, себе обслужити та з ним проживала співмешканка. З огляду на обставини справи, суд застосовує правові висновки, що викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.09.2018 року у справі № 743/126/17 (провадження № 61-14362св18), відповідно до яких для набуття права на спадкування фізичною особою, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, необхідна наявність у сукупності таких умов: а) фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві; б) спадкодавець через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Під безпорадним станом слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Позивачем наявність вищевказаних умов у їх сукупності та взаємопов`язаності не підтверджено належними та допустимими доказами. Враховуючи вищевикладені та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивачкою [PERSON] не доведено наявність необхідних юридичних фактів у їх сукупності для зміни черговості спадкування та надання права на спадкування разом із спадкоємцями третьої черги. За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст. 1216, 1218, 1258, 1259, 1263 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" та

Outcome: dismissed