Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

26.01.2021\~року [PERSON] звернувся до Ананьївського районного суду Одеської області з позовною заявою до ТОВ «ГОУФІНГОУ» про захист прав споживачів. 26.08.2021 року розпорядженням в.о. голови Ананьївського районного суду Одеської області цивільну справу № 491/787/21 передано до Балтського районного суду Одеської області. 02.09.2021 року матеріали даної цивільної справи надійшли на адресу Балтського районного суду Одеської області, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу прийнято до провадження судді Ільніцької О.М. Ухвалою судді від 02.09.2021 року відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ТОВ «ГОУФІНГОУ» було надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладання договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, відповідно 20.05.2021 року між сторонами був укладений договір кредиту № 3457108275/426376. Відповідно до договору [PERSON] отримав позику, проте, ознайомившись зі змістом договору, вважає, що даний договір є недійсний, оскільки він його не підписував, та даний правочин є таким, що вчинений в порушення норм ЗУ «Про захист прав споживачів». Так, [PERSON] стверджує, що в порушення ч.ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про\~споживче кредитування» відповідач не надав відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті, а також належним чином про умови договору його не проінформував та скористався тим, що йому, як позичальнику, об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору і він був введений в оману при отриманні кредитних послуг. Крім того, позивач посилається на п. 5 ч. 3\~ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів»,\~відповідно до якого встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором з несправедливими умовами, можуть бути визнані недійсними. Згідно\~ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Однак, прийняття пропозиції від відповідача укласти електронний договір (акцепт) здійснено шляхом зазначення у відповідному чекбоксі галочки на сторінці сервісу з надання онлайн позик відповідачем та введення одноразового ідентифікатора без заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття пропозиції в електронній формі, що не відповідає положенням абзацу 3 ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно ч. 6\~ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Таким чином, оскільки порядок акцептування пропозиції відповідачем не відповідає положенням абзацу третього частини шостої\~статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію», договір про надання позики, укладений позивачем та відповідачем є таким, що не прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Вимога про нарахування та сплату неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. З, ч. 3 ст. 509 та ч.1, 2\~ст. 627 ЦК України засадам\~справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права та засіб розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання, а не несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. [PERSON] стверджує, що відповідачем не було надано йому розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом, тобто витрат, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, у зв`язку з чим нарахований відсоток за користування кредитними коштами став більший ніж був зазначений працівниками фінансової установи у розрахунку платежів. Крім того, позивач заявляє, що відповідачем було введено його в оману на рахунок істотних умов договору, а зокрема на рахунок відсоткової ставки за користування кредитом, оскільки позивачу не було відомо непомірно великий розмір відсоткової ставки у випадку порушення зобов`язання. Позивачу було повідомлено значно меншу ціну кредиту (відсотків) через що він погодився на укладання договору. Також при укладенні договору було порушено принцип рівності сторін, так як позивачу запропонували укласти договір на фактично відомих лише відповідачу умовах. У зв`язку з чим [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд визнати договір позики № 3457108275/426376 укладений 20.05.2021 року між ним та ТОВ «ГОУФІНГОУ» недійсним, так як він не відповідає вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів» та вчинений під впливом обману. 13.10.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що електронний договір позики № 3457108275/426376 від 20.05.2021 року був укладений між сторонами відповідно до умов чинного законодавства, зокрема згідно ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняти (акцепту) другою стороною. [PERSON] прийняв таку пропозицію та надав згоду на його прийняття шляхом заповнення формуляра заяви (форми), відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», та приєднався до умов публічного договору, щодо правил оформлення та видачі кредитних коштів. З моменту заповнення заяви електронний договір вважається підписаним. Відповідач зазначає, що в мережі Інтернет він має сторінку (https://www.gofingo.com.ua) з розміщенням пропозиції (оферти), яка містить інформацію щодо товариства, зокрема скановані копії правовстановлюючих документів, фінансові звіти про діяльність та пропозиції (оферти) щодо видачі кредитів з правилами їх отримання та повернення, а отже [PERSON] мав доступ та змогу ознайомитись з умовами даного електронного договору кредитування перш ніж заповнювати заявку на отримання кредитних коштів, а також отримати консультацію за допомогою онлайн-чату та/або за номерами телефонів, розміщеними на сайті відповідача, чим позивач скористався, подавши після цього заявку про отримання кредиту. Крім того, відповідно до вимог ЗУ "Про\~електронну комерцію" передбачено декілька способів підписання електронного правочину, один з яких за допомогою одноразового ідентифікатора, а згідно п. 2.3 договору оферти, сторони домовилися, що всі документи щодо надання кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже вказаний кредитний договір було підписано позивачем за допомогою одноразового ідентифікатора, що цілком відповідає вимогам чинного законодавства, а отже твердження позивача про те, що договір він не підписував, не відповідають дійсності та є хибним. Крім того, відповідач, не погоджуючись із твердженнями позивача про те, що умови даного договору є несправедливими, вказує, що умови та строки погашення кредиту позивачу були відомими при укладенні даного договору, так 20.05.2021 року позивачу було надано кредит в розмірі 1000 грн. строком на 14 днів, тобто до 02.06.2021 року, зі сплатою 1277,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 3,5 % на добу. Також відповідач зазначає, що на правовідносини, які склались, не поширюється дія\~ЗУ «Про споживче кредитування», оскільки кредитний договір укладався строком до одного місяця, а розмір кредитування не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановлені на день укладення кредитного договору. Отже, відповідно до умов вказаного електронного договору позивач отримав кошти та був обізнаний про необхідність їх повернення разом з відсотками, які передбачені умовами договору. На підставі вищевикладеного представник відповідача просив суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити, оскільки заявлені позивачем вимоги не обґрунтовані та не відповідають дійсності. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з метою отримання кредиту зареєструвався в електронному кабінеті ТОВ «ГОУФІНГОУ» та оформив заявку на позику, що підтверджується копією роздруківки заповненої заяви (анкети) [PERSON] 20.05.2021 року між позивачем та ТОВ «ГОУФІНГОУ» було укладено кредитний договір № 3457108275/426376. Того ж дня між сторонами було укладено індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту, відповідно до якого [PERSON] отримав позику в розмірі 1000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідно до інформаційної довідки №55/10 від 04.10.2021 року [PERSON] 20.05.2021 року через платіжний сервіс «Platon» було зараховано на картку кредитні кошти у сумі 1000 грн. Згідно з п. 1 індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту від 20.05.2021 року кредит [PERSON] наданий строком на 14 днів, тобто до 02.06.2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує позичальнику 1277,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 3,5% на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Кредит надається у безготівковій формі. Невід`ємною частиною договору є публічна пропозиція (оферта), яка розміщена сайті Товариства https://www.gofigo.com.ua. Відповідно до п. 3.4.2 індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту від 20.05.2021 року, клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому договору. Із ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» вбачається, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~ч. 7 ст.\~11\~вказаного Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Частиною 12 ст. 11 ЗУ «Про\~електронну комерцію» встановлено, що\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ч. 3\~ст.11\~ЗУ «Про електронну комерцію»\~ електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 6 ст. 11 вказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором\~- дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1\~ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»). Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Враховуючи вищевикладене, суд, приходить до висновку, що кредитний договір № 3457108275/426376, укладений між сторонами 20.05.2021 року в електронній формі, який містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідача та позивача, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, що відповідає правилам ч. 1 ст.\~205\~та ст. 207 ЦК України. Зі змісту кредитного договору, який наданий позивачем, вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, а позичальник в свою чергу погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки договір 3457108275/426376 від 20.05.2021 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з дотриманням вимог щодо укладення із зазначенням умов, які не порушують вимоги\~ЗУ «Про захист прав споживачів». Позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог, натомість відповідачем доводи позивача спростовані належними та допустимими доказами. Відповідно, підстави для визнання оспорюваного правочину недійсним, відсутні.

Outcome: dismissed