Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначивши в позові, що 16.04.2019 року о 15:40 год. [PERSON] ,, керуючи транспортним засобом «Toyota» PRADO, номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вулиці Варненській біля будинку № 25 в м.Одеса, не вибрала безпечної швидкості руху та здійснила зіткнення з транспортним засобом «Hundai Elantra», номерний знак [NUMBER] , який перебував під керуванням [PERSON] та належить позивачу. [PERSON] . Вина [PERSON] у вчиненні ДТП встановлена постановою Київського районного суду м.Одеси від 25.06.2019 рокую. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль позивача зазнав значних механічних ушкоджень, в результаті чого позивачу завдано матеріальної шкоди. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПАТ «УАСК АСКА». Відповідно до експертного звіту №1156-06-19 про оцінку транспортного засобу «Hundai Elantra», реєстраційний знак [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 144058,31 грн., вартість матеріального збитку з врахуванням зносу транспортного засобу становить 97522,87 грн. ПрАТ «УАСК АСКА» прийняла рішення та сплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 77 928,50 грн., з вирахуванням зносу деталей, що підлягають заміні та розміру шкоди, пов`язаної з втратою товарної вартості транспортного засобу. Позивач вважав неправомірним зменшення страховою компанією страхового відшкодування на суму 7779,67 грн. та просив суд стягнути з відповідача ПрАТ «УАСК АСКА» страхове відшкодування у розмірі 7 779,67 грн.67 коп. Посилаючись на ст.36 п.36.2,ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.1194 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] розмір шкоди, у вигляді різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком, який складає 66 128,81 грн., індекс інфляції в сумі 390 грн.16 коп., 3% річних 1564,82 грн.82 коп. Ухвалою суду від 07.02.2020 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху на підставі ст.185 ЦПК України. Ухвалою суду від 24.04.2020 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглянути у порядку спрощеного позовного провадження. 09.06.2020 року представник позивача адвокат Романцова Т.В. звернулася до суду з заявою про залишення без розгляду частини позовних вимог, а саме до відповідача ПрАТ «УАСК АСКА» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 7 779,67 грн. Ухвалою суду від 09.11.2020 року позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» залишено без розгляду. Ухвалою суду від 18.01.2021року на підставі п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України позовну заяву [PERSON] залишено без руху, після усунення недоліків справу призначено до розгляду. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги [PERSON] до відповідача [PERSON] з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час, місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, відзивів та клопотань до суду не надавала. На підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без участі відповідача у справі. Судом встановлені слідуючі фактичні обставини. 16.04.2019 близько 16.20 год, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Toyota» PRADO, номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вулиці Варненській біля будинку № 25 в м.Одеса, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції та здійснила зіткнення з транспортним засобом «Hundai Elantra», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Київського районного суду м.Одеси від 25.06.2019 року [PERSON] визнано винною у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПАТ «УАСК АСКА» на підставі полісу АМ/4005634, ліміт відповідальності 100 000 грн. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником «Hundai Elantra», реєстраційний знак [NUMBER] , є [PERSON] . Відповідно до звіту № 11456-06-19 від 05.06.2019 вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля «Hundai Elantra», номерний знак [NUMBER] , станом на 31.05.2019 року складає 97 522,87 грн. Відповідно до страхового акту № f-2279 від 20.08.2019 року розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті склав 77 928,50 грн., які були сплачені позивачу [PERSON] . Згідно з платіжним дорученням № 7105 03.06.2020 року позивачу [PERSON] ПрАТ «УАСК АСКА» додатково сплатила страхове відшкодування у розмірі 7 779,67 грн. ПрАТ «УАСК АСКА» сплатила позивачу загальний розмір страхового відшкодування 85 708,17 грн. Позивач просить суд стягнути з винної в ДТП відповідача [PERSON] різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові та страховим відшкодуванням, а саме визначаючи розмір фактичної вартості ремонту - 144 058,31 грн. (за звітом № 11456-06-19 від 05.06.2019, як вартість відновлювального ремонту). Відповідно до ч. ч. 1, 2ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.1 ч.1ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В деліктному зобов`язанні діє принцип відшкодування шкоди в повному обсязі (ст.ст.22,1166 ЦК України). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Водночас принципи регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Тобто винятком із загального правила вважається страхування відповідальності, суть і призначення якого саме й полягає в тому, що страховик згідно з договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів бере на себе обов`язок відшкодувати третім особам шкоду, завдану страхувальником. Відшкодовуючи шкоду за боржника, його страховик здійснює страхову виплату - страхове відшкодування лише в межах страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Тобто у такому разі потерпілий має право звернутися безпосередньо до страхувальника (завдавача шкоди, відповідальної особи) з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З метою захисту інтересів потерпілого згідно з положеннями статті 1194 ЦК України на страхувальника (боржника) покладається додаткова - субсидіарна відповідальність, яка застосовується у випадку, коли в зобов`язанні беруть участь два боржники, один з яких є основним, а другий - додатковим (субсидіарним). При цьому основним боржником є саме страховик, який за договором цивільно-правової відповідальності зобов`язався відшкодувати третім особам шкоду, завдану його страхувальником, а субсидіарним (додатковим) - сам боржник. Згідно зі ст. 619 ЦК України субсидіарний боржник несе відповідальність перед кредитором додатково до відповідальності основного боржника. Тобто потерпіла особа має право висувати вимогу до субсидіарного боржника не одразу, а лише в тому випадку, якщо цю вимогу не задовольнив основний боржник. Отже, якщо у деліктному зобов`язанні боржників декілька, один з яких є основним - страховик, а другий - додатковим (субсидіарним - винна особа, страхувальник), між якими укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності, і потерпіла особа не отримала від основного боржника страховика відшкодування шкоди в повному обсязі, то потерпіла особа в майбутньому може звернутися в порядкуст.1194 ЦК Українидо субсидіарного боржника за відшкодуванням різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в межах ліміту відповідальності страховика. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченомуЗаконом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється, якщо отриманого страхового відшкодування недостатньо для відшкодування шкоди в повному обсязі. Сплата страховиком ПрАТ «УАСК АСКА» страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності не припинило деліктного зобов`язання по відшкодуванню позивачу шкоди в повному обсязі та не позбавляє позивача права отримати понесені збитки за рахунок винної особи. Відповідно до ч.1ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) ( п.1 ч.2ст.22 ЦК України). Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, винна у дорожньо-транспортній пригоді особа повинна відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту транспортного засобу. Вартість відновлювального ремонту є збитками, які підлягають відшкодуванню винною особою в повному обсязі, без урахування коефіцієнту фізичного зносу, за мінусом сплаченого страховиком винної особи страхового відшкодування. Доказів на підтвердження реальної вартості понесених збитків позивачем матеріали справи не містять. Згідно ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивачем не надано доказів на підтвердження фактичної вартості ремонту автомобіля «Hundai Elantra», реєстраційний знак [NUMBER] , чи інших фактично понесених матеріальних збитків. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову та стягнення з відповідача на користь позивача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 66 128,81 грн., інфляційних втрат - 390,16 грн., 3% річних - 1564,82 грн.

Outcome: dismissed