Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що його рідний брат [PERSON] (далі - [PERSON].) був власником частини житлового будинку [ADDRESS], в адміністративних межах Монастирищенської міської ради Черкаської області. Власником іншої частини вказаного житлового будинку (51 %) є його син [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Його потенційними спадкоємцями були дружина [PERSON] та дві дочки - [PERSON] і [PERSON], які проживали по [ADDRESS] і які, як він вважав, прийняли спадщину після смерті [PERSON] В обґрунтування позову посилається на ст. 1220, 1221, 1223, 1258, 1259, 1262, 1270, 1272 ЦК України, Постанову № 7 Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO], але вона не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України (до 01 січня 2004 року), отже до цієї спадщини повинні застосовуватись правила книги шостої (Спадкове право) ЦК України (2003 р.). Він є спадкоємцем другої черги і його право на спадщину після смерті рідного брата [PERSON] залежить від прийняття чи неприйняття спадщини спадкоємцями першої черги - дружиною та дочками покійного. Між ними та іншими потенційними спадкоємцями після смерті [PERSON] договір про зміну черговості одержання права на спадкування в порядку ст. 1259 ЦК України не укладався. Оскільки спадкоємці за законом першої черги після смерті [PERSON] спадщину не прийняли, він має право на цю спадщину як спадкоємець другої черги. Строк для прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] закінчився 07.09.2004 року. Протягом вказаного строку він заяву про прийняття спадщини за законом, як спадкоємець другої черги, до нотаріальної контори не подав з наступних поважних причин. Дружина його померлого брата [PERSON] - [PERSON] та дві його дочки - [PERSON] і [PERSON] рідко, але з'являлися до житлового будинку [ADDRESS], проводили деякі дрібні ремонтні роботи у частині, що раніше належала [PERSON], повідомляли йому в розмові, що ця частина будинку належить їм, чим створили у нього враження, що вони дійсно прийняли спадщину. В частині будинку, що належала [PERSON], багато років ніхто не проживав, належні ремонти не проводив, стала протікати покрівля та стеля, внаслідок чого ця частина будинку почала руйнуватися. Той факт, що частина будинку, яка належала [PERSON], після його смерті ніким не обслуговувалась та знаходиться в аварійному стані підтверджується Актом обстеження від 03.02.2011 року, складеним комісією Монастирищенської міської ради Черкаської області. 14.05.2014 року, після чергового протікання стелі, його син [PERSON] звернувся до Монастирищенської міської ради Черкаської області із скаргою, в якій просив вжити заходів до усунення загрози руйнування належної йому частини будинку внаслідок аварійного стану його сусідньої частини. Після цього, під час спілкування з працівниками Монастирищенської міської ради, йому стало відомо, що власника частини житлового будинку, яка раніше належала [PERSON], фактично немає, тобто після його смерті нібито ніхто спадщину не прийняв. Однак, достовірної інформації щодо цього факту він не мав. Тому, 17.06.2014 року він звернувся до Монастирищенської районної державної нотаріальної контори Черкаської області з письмовою заявою, в якій просив повідомити йому, чи відкривалась спадкова справа після смерті [PERSON] та хто є його спадкоємцями. На вказану заяву він одержав відповідь від 07.10.2014 року № 182/02-14 та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), з яких дізнався про те, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Таким чином, йому лише у жовтні 2014 року стало відомо про те, що дружина та дочки померлого [PERSON] спадщину після його смерті не прийняли. Вказані причини пропуску строку він вважає поважними, так як про неприйняття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги він дізнався випадково, в зв'язку із загрозою руйнування раніше належної йому частини будинку, а до цього, щодо факту спадкування вказаної частини будинку, був введений в оману поведінкою дружини та дочок [PERSON] Просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання до Монастирищенської державної нотаріальної контори Черкаської області заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON], що помер [INFO] в м. Монастирище Черкаської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю, просить його задоволити та пояснив, що [PERSON] є його рідним братом. Брат помер в 2003 році. Після смерті брата в нього залишились дружина [PERSON] та дві доньки [PERSON] та [PERSON] Спірний будинок, по [ADDRESS] - це будинок їх з братом батьків. Частина даного будинку належить його сину, а саме 51%, а інші 49% належать покійному брату [PERSON] За життя брат проживав разом з дружиною та доньками до дня своєї смерті. Проживали вони в квартирі по [ADDRESS]. Після смерті брата за спірною частиною будинку ніхто не доглядає і вона перебуває в аварійному стані, що в свою чергу призводить до руйнування іншої частини спірного будинку, яка належить його сину. Він намагався викупити другу частину будинку, але інша сторона править за неї занадто високу ціну. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав повністю, підтримав подані відповідачем [PERSON] заперечення. Просить в задоволенні позову відмовити повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала повністю, заперечувала проти його задоволення та пояснила, що позивач є її рідним дядьком, братом батька, а [PERSON] є її рідним батьком. Крім неї, в батька ще є дитина - донька [PERSON] Їх мати, [PERSON] разом з батьком проживали в шлюбі до дня його смерті. Батько хворів онкозахворюванням і вони з мамою його доглядали. Після смерті батька залишилось майно, а саме квартира по [ADDRESS] та частина будинку [ADDRESS]. На даний час вони в квартирі проживають, а за будинком час від часу доглядають, проводять ремонтні роботи. Позивач, разом зі своєю сім»єю, навмисно псують їх частину будинку, а потім вона змушена витрачати додаткові кошти на відновлювальні ремонти. Просить в задоволенні позову відмовити, оскільки вони спадщину після батька фактично прийняли, але не оформили її в зв»язку зі скрутним матеріальним становищем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву від 06.03.2015 року про розгляд справи у її відсутність. Позов не визнає повністю, просить в його задоволенні відмовити та розглядати справу за участі її представника [PERSON] Крім іншого надала до суду заперечення проти позову відповідно до яких [INFO] помер [PERSON], про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області зроблено запис за № 154 (свідоцтво про смерть [NUMBER]). Покійний [PERSON] приходився їй чоловіком, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 18.02.2014 року та свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові [NUMBER] від 08.10.2004 року. З покійним [PERSON] вона була одружена та проживала однією сім»єю до дня його смерті. Вона та [PERSON] були зареєстровані та проживали в [ADDRESS]. Даний факт підтверджується випискою з будинкової книги та довідкою виконавчого комітету Монастирищенської міської ради № 692 від 05.03.2015 року. В обґрунтування заперечень посилається на ст. ст. 1216, 1258, 1268, 1270 Цивільного кодексу України. Вона категорично стверджує, що будь-яких заяв про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] вона не подавала, так як не мала наміру відмовитися від спадщини. Вона прийняла спадщину відповідно до положень ст.1268 ЦК України. Лише через скрутне матеріальне становище на даний час вона не отримала свідоцтва про право на спадщину. В разі задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку прийняття спадщини позивач набуде прав не лише на частину будинку [ADDRESS], а й на інше майно, яке належало на праві власності покійному [PERSON]. Згідно ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов»язана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб, завдати шкоди. Вона разом зі своїми доньками періодично, по мірі можливості, проводили поточний ремонт в житловому будинку [ADDRESS] Монастирищенського району Черкаської області, неодноразово виникали суперечки з позивачем у справі та членами його родини з приводу обслуговування та користування зазначеним будинком. Просить відмовити в задоволені позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву від 08.03.2015 року про розгляд справи у її відсутність. Позов не визнає повністю, просить в його задоволенні відмовити повністю. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення повністю виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в м. Монастирище, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 09.09.2014 року ( а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: квартира [ADDRESS] ( а.с. 43-47), 49% житлового будинку [ADDRESS] ( а.с.54). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК України). Доказів існування заповіту після [PERSON], суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статя 1259 ЦК України визначає можливість та порядок зміни черговості одержання права на спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що після смерті у спадкодавця [PERSON] залишилися спадкоємці 1 черги : дружина : [PERSON], [INFO] ( а.с. 40, 41, 42), донька : [PERSON], [INFO], донька: [PERSON], [INFO] ( а.с. 42). Даний факт в судовому засіданні сторонами не заперечувався та повністю визнавався. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Позивач у справі [PERSON] є спадкоємцем 2 черги після смерті [PERSON], його рідним братом ( а.с. 8, 9). Доказів наявності підстав, передбачених ст. 1259 ЦК України суду не надано. Позивач обґрунтовує підставність позову тим, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, дружина та дочки померлого [PERSON] спадщину після його смерті не прийняли, а тому в нього виникло право, як у спадкоємця 2 черги після померлого [PERSON] на спадщину. Суд вважає, що дане посилання спростовується матеріалами справи та виходить з наступного. Судом дійсно встановлено, що згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07.10.2014 року, № 38563852 ( серія АКЕ № 904902) за параметрами запиту [PERSON], помер [INFO] - інформація за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом достовірно встановлено та не заперечувалось сторонами у справі про те, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживали разом з спадкодавцем [PERSON] на день його смерті, тобто на момент відкриття спадщини, що підтверджується копією будинкової книги ( а.с. 43-47), довідкою Монастирищенської міської ради № 692 від 05.03.2015 року ( а.с. 42). Доказів подачі вказаними особами заяви, відповідно до ст. 1270 ЦК України про відмову від спадщини після [PERSON], суду не надано. Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживали разом з спадкодавцем [PERSON] на день його смерті, тобто на момент відкриття спадщини, та згідно ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, є спадкоємцями 1 черги, заяви про відмову від спадщини не подавали, а тому суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 88 ЦПК України і в даному випадку відшкодуванню на користь позивача не підлягають. На підставі викладеного ст. ст. 1216, 1222, 1223, 1258, 1259, 1261, 1262, 1268, 1270 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" та

Outcome: dismissed