Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 1010 від 25 жовтня 2010 року, в частині оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON] та скасування свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] видане на ім'я [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та в обґрунтування позову зазначила, що 17 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП" Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та гр. України [PERSON] був укладений Договір про надання кредитної лінії № SM-SME K00/009/2008/. Відповідно до п.п.2, 3 Частини №1, п.1.5 та п. 1.4 Частини №2 з відповідними підпунктами Кредитного договору, [PERSON] отримав Кредитну лінію з лімітом 131 700,00 доларів США на споживчі цілі та зобов'язався здійснити повернення кредитних коштів впродовж всього Строку дії Ліміту Кредитної лінії (до 17 березня 2011 року), а також наступних 36 календарних місяців, що слідують за останнім місяцем Строку дії Кредитної лінії та сплачувати проценти у день сплати процентів (24 числа кожного календарного місяця) за використання Кредитної лінії з розрахунку 5,4 % річних +FIDR, але у будь-якому разі повернути суму кредиту у строк до 17 березня 2017 року. Для забезпечення повного і своєчасного виконання боржником [PERSON] боргових зобов'язань, 17 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодатель [PERSON] передав в іпотеку нежитлове приміщення по [ADDRESS]. Згодом права іпотеко держателя перейшли до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - відповідно до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю б/н від 29.04.2010 року та Договору про відступлення права вимоги, посвідченого 30.04.2010 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М. за реєстраційним №3992. [PERSON] свої зобов'язання за Кредитним договором не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість, та ТОВ «ОТП Факторинг» звернувся до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також до майнового поручителя [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. 17 січня 2012 року Ленінським районним судом винесено рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 156986,71 дол. США, судового збору 1699,81 грн. Згідно вищевказаного рішення було отримано виконавчі листи та подано до Ленінського відділу державної виконавчої служби. 31 січня 2012 року Кіровським районним судом винесено рішення, яким задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежиле приміщення загальною площею 96,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцеві [PERSON]. В процесі виконання виконавчого провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежиле приміщення загальною площею 96,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцеві [PERSON], стягувачу ОТП «Факторинг Україна» стало відомо про те, що іпотечне майно не належить [PERSON], а також стало відомо про існування рішення Кіровського районного суду від 11.10.2010 року про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про перевід жилого приміщення у нежитлове та надання дозволу для влаштування об'єкту для здійснення підприємницької діяльності у житловому будинку. В зв'язку з даними обставинами ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до апеляційного суду Кіровоградської області та просило скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2010 року. 17 грудня 2013 року апеляційним судом Кіровоградської області було скасовано рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 11.10.2010 року та відмовлено у задоволені позовних вимог [PERSON]. 6 серпня 2014 року позивач звернувся до Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради з заявою в якій повідомляв, що апеляційним судом Кіровоградської області скасовано рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2010 року. Відповідно до відповіді від 22.08.2014 року позивача було повідомлено про те, заява щодо виконання рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 17.12.2013 року розглянута. Проте, до цього часу Позивач не був повідомлений про виконання ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 17.12.2013 року а тому просить скасувати рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 1010 від 25 жовтня 2010 року, в частині оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON] та скасування свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] видане на ім'я [PERSON] . В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та в обґрунтування зазначив, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 1010 від 25 жовтня 2010 р. вичерпало свою дію в момент отримання свідоцтва на право власності на квартиру [ADDRESS] , яке було видано ім'я [PERSON] так, як воно має індивідуальний характер, а тому вважає, що відсутні правові підстави скасовувати вищезазначене рішення та просить відмовити в задоволенні позову повністю. В судовому засіданні адвокат відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та просить відмовити в задоволенні позову, оскільки рішення стосується виключно [PERSON] та [PERSON], як співвласників нерухомого майна. Позивач не є власником або співвласником, що б допускало можливість порушення його права як законного власника. Таким чином вказане рішення виконкому не вирішувало наявність або відсутність права власності (права та обов»язки) позивача. Представник третьої особи, зазначив про відсудсутність підстав для задоволення позову , оскільки може бути порушено права їх довірителя, який є власником на законних підставах. Судом встановлено наступні факти. 17 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП" Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та гр. України [PERSON] був укладений Договір про надання кредитної лінії № SM-SME K00/009/2008/, який отримав Кредитну лінію з лімітом 131 700,00 доларів США на споживчі цілі та зобов'язався здійснити повернення кредитних коштів впродовж всього Строку дії Ліміту Кредитної лінії (до 17 березня 2011 року), а також наступних 36 календарних місяців, що слідують за останнім місяцем Строку дії Кредитної лінії та сплачувати проценти у день сплати процентів (24 числа кожного календарного місяця) за використання Кредитної лінії з розрахунку 5,4 % річних +FIDR, але у будь-якому разі повернути суму кредиту у строк до 17 березня 2017 року. Для забезпечення повного і своєчасного виконання Боржником [PERSON] боргових зобов'язань, 17 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодатель [PERSON] передав в іпотеку нежитлове приміщення по [ADDRESS]. Згодом права іпотеко держателя перейшли до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - відповідно до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю б/н від 29.04.2010 року та Договору про відступлення права вимоги, посвідченого 30.04.2010 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М. за реєстраційним №3992. [PERSON] свої зобов'язання за Кредитним договором не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість, та ТОВ «ОТП Факторинг» звернувся до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також до майнового поручителя [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. 17 січня 2012 року Ленінським районним судом винесено рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 156986,71 дол. США, судового збору 1699,81 грн. Згідно вищевказаного рішення було отримано виконавчі листи та подано до Ленінського відділу державної виконавчої служби. 31 січня 2012 року Кіровським районним судом винесено рішення, яким задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежиле приміщення загальною площею 96,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцеві [PERSON]. В процесі виконання виконавчого провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежиле приміщення загальною площею 96,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцеві [PERSON], стягувачу ОТП «Факторинг Україна» стало відомо про те, що іпотечне майно не належить [PERSON], а також стало відомо про існування рішення Кіровського районного суду від 11.10.2010 року про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про перевід жилого приміщення у нежитлове та надання дозволу для влаштування об'єкту для здійснення підприємницької діяльності у житловому будинку. В зв'язку з даними обставинами ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до апеляційного суду Кіровоградської області та 17 грудня 2013 року апеляційним судом Кіровоградської області було скасовано рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 11.10.2010 року та відмовлено у задоволені позовних вимог [PERSON]. 6 серпня 2014 року Позивач звернувся до Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради з заявою в якій повідомляв, що апеляційним судом Кіровоградської області скасовано рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2010 року. Відповідно до ч. 1 ст.З ЦПК України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Підпунктом 1 частиною 1 ст.15. ЦПК України зазначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. З ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Відповідно до п. 1 рішення Конституційного суду України від 23 червня 1997 року N 2-зп справа N 3/35-313 зазначено наступне, що «за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію». Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову повністю, оскільки оскаржуване рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 1010 від 25 жовтня 2010 р. вичерпало свою дію в момент отримання свідоцтва на право власності на квартиру [ADDRESS] , яке було видано на ім'я [PERSON] так, як воно має індивідуальний характер, а тому суд вважає, що відсутні правові підстави для скасування вищезазначеного рішення, яке вичерпало свою юридичну дію та для скасування свідоцтва про право власності . Позов є безпідставним та необгрунтованим. Згідно ст. 88 ЦПК України , суд вирішує судові витрати залишити по фактичному їх понесенню сторонами.

Outcome: dismissed