Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON] 19.06.2013 р. звернулись до Московського суду м.Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору комісії та договору купівлі продажу квартири, вказавши в обґрунтування наступне. У 2006-2007 р. позивач для власних потреб взяв позику у [PERSON]; на вимогу позикодавця 04.04.2007 р. позивачка уклала з ним договір іпотеки нерухомого майна, предметом якого є квартира [ADDRESS]. Протягом наступних років позивач повністю повернув гроші. Наприкінці 2010 року ним стало відомо, що у червні 2009 р. вказану квартиру, в якої проживають та зареєстровані крім них неповнолітні особи, без згоди власника квартири [PERSON], [PERSON], яка діяла за договором комісії, передала у власність [PERSON] Разом з тим, договору комісії [PERSON] не укладала і не підписувала; продавати квартиру, яка є єдиним житлом її родини, наміру не мала. Просять визнати договір комісії недійсним, оскільки, він підписаний помилково, під впливом омани, з порушенням волевиявлення позивачки: позивачка вважала, що підписує якійсь документ (довіреність), а нотаріус при цьому не встановила її дійсні наміри, не роз*яснила їй правові наслідки цієї дії; на той час у [PERSON] булі відсутні правовстановлюючі документи на квартиру; [PERSON] вона раніше не знала, гроші від продажу квартири остання їй не віддавала. На підставі договору комісії 05.06.2009 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір куплі-продажу квартири, хоч позивачі продовжували проживати в квартирі та мешкають там до цього часу, а сама квартира на час укладання угоди перебувала в іпотеки під забороною відчуження, тому, цей Договір також належить визнанню недійсним. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та зазначив суду, що останній при укладанні договору комісії присутнім не був, купив спірну квартиру за оплатним договором купівлі-продажу, заплативши за неї 300 000 гр. і є законним набувачем майна. Інші відповідачі до суду не з*явились, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином і суд розглянув справу у їх відсутності на підставі наданих доказів. 3 особа: приватний нотаріус Широкова В. А. надала суду письмові пояснення, вказавши, що посвідчення договору комісії 04.11.2008 р. [PERSON] проводилось відповідно до чинного законодавства, на підставі належних документів і порушень закону нею не допущено. Просила розглянути справу за її відсутності, про що надала відповідну заяву. Суд, вислухавши сторони, вивчивши надані письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до статті 230 ЦК України «1. Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.» 04.11.2008 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір комісії, відповідно до умов якого позивачка надала відповідачки повноваження укладати від її імені договір купівли-продажу квартири [ADDRESS]. Договір комісії посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Широковою В.О., реєстровий номер 3777. Позивачі, звернувшись до суду з позовом стверджували, що договору комісії [PERSON] не підписувала; що знаходячись в приміщенні приватного нотаріуса ХМНО Широкової В.А. позивачка можливо підписувала білий аркуш паперу, вважаючи його довіреністю на зняття арешту зі спірної квартири. Проте, суд не може погодитись з доводами позивачів. Так, нотаріальне посвідчення Договору комісії відбулось на підставі документів, необхідних для цього, відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, про що свідчать їх копії, які перебувають в архіві нотаріуса (т.1, акрш. 113-117) З висновку почеркознавчої експертизи № 12509 від 30.01.2015 р. вбачається, що в договорі комісії від 04.11.2008 р., в реєстрі реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса ХМНО Широкової В.А. за 2008 р. (номер нотаріальної дії 3777 від 04.011.2008 р. в графі «підписи осіб, що звернулися за вчиненням нотаріальної дії» рукописні записи та підписи виконані [PERSON] Позивачі, будучи не згодними з висновками експертизи стверджували, що на дослідження експерту був наданий договір комісії, викладений на аркушу паперу, а не бланку встановленого зразку, що викликає сумнів у його достовірності. Разом з тим, ІНСТРУКЦІЄЮ про порядок вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 N20/5,зареєстровано в Міністерстві Юстиції Україн 3 березня 2004 р. за N 283/8882, якою керувався приватний нотаріус при посвідченні 04.11.2008 р. Договору… у пункту 5 закріплено, що «На примірнику, що залишається у справах нотаріуса, нотаріус після просвічувального напису у правому нижньому куті аркуша зазначає серію та номери використаних на нотаріальну дію спеціальних бланків нотаріальних документів. Серія та номер використаного бланка зазначаються також у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій у графі "Зміст нотаріальної дії. Місце вчинення нотаріальної дії. Номер спеціального бланка нотаріального документа, на якому викладено зміст вчиненої нотаріальної дії. Дата та номер перевірки спеціального бланка нотаріального документа". Це означає, що викладення тексту Договору комісії на папері, примірник якого залишився у нотаріуса, відповідає вимогам чинного законодавства та не може свідчить про його фальсифікованість. По далі. В реєстрі реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса ХМНО Широкової В.А. за 2008 р. (номер нотаріальної дії 3777) де є особиста підпис [PERSON] прямо зазначено, що нотаріусом була виконана нотаріальна дія з посвідчення договору комісії; а підпис в Договорі комісії [PERSON] виконаний в графі «комітент». Дана обставина свідчить про обізнаність позивачки у характеру здійсненого правочину. З іншого боку, [PERSON] мала можливість перевірити та скасувати надані [PERSON] повноваження, для чого у неї було достатньо часу, оскільки, договір купівли-продажу спірної квартири був укладений 05.06.2009 р. Згідно ст. 60 ЦПК України «кожна сторона зобов*язана довесті ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях». З оглядом на те, що договір комісії є угодою про надання послуг посередника, позивачами не доведено, що [PERSON] при його укладанні вжила оманні дії відносно [PERSON], в чому саме це знайшло вираження та яким чином ці дії вплинули на волевиявлення позивачки; належних та допустимих доказів в обгрунтування своїх тверджень суду не надали. Згідно ст.1011 ЦК України «1.За договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.» Як впливає зі змісту Договору комісії від 04.11.2008 р. він відповідає вимогам, встановленим Главою 69 ЦК України для такого виду договорів. За приписом ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Тому, правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання договору комісії від 04.11.2008 р. недійсним суд не знаходить. Оскільки, у задоволенні позову щодо визнання договору комісії суд відмовляє, правових підстав для визнання договору купівли- продажу спірної квартири, укладеного 05.06.2009 р. між [PERSON] та [PERSON] суд не знаходить. Судові витрати суд розподіляє за правилом ст..88 ЦПК України.

Outcome: dismissed