overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ними право власності на земельну ділянку розміром 0,2285 га. розташованої в с. Волиця, Житомирського району та області, яка належала його матері [PERSON], що померла 26 серпня 2007 року. В судовому засіданні позивач підтримав позов з тих підстав, що він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, проте нотаріус Першої Житомирської державної нотаріальної контори відмовив видати йому свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, оскільки в державному акті про право матері на землю є виправлення, а саме імя останньої виправлено з Галини на [PERSON]. Представник відповідача до суду не з'явився, але зазначена вище сільрада повідомила до суду, що позов визнає справу просить розглянути без участі її представника. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що померлій 26.01.2007 року матері позивача, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЖТ №015123, виданого 27.10.1997 року, за життя належала земельна ділянка площею 0,2285 га, яка розташована в с. Волиця, Житомирського району. В цьому державному акті імя [PERSON] помилково зазначено, як Галина, а згодом виправлено на галена і завірено підписом голови та печаткою Сінгурівської сільради. Викладені факти підтверджуються наданими позивачем доказами, а саме: свідоцтвом про смерть його матері свідоцтвом про народження позивача; державним актом на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,2285 га, серії І-ЖТ №015123 виданого 27.10.1997 року на імя матер позивача, відповідно до якого в імені останньої допущено помилку, яку згодом виправлено, тобто замість помилково зазначеного імені Галина, вказано правильно [PERSON]; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.10.2010 року, відповідно до якого [PERSON] успадкував частину спадкового майна після смерті [PERSON]; постановою нотаріуса № 2370/02-31 від 28 10.2010 року про відмову позивачу у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на згадану земельну ділянку у звязку із тим, що державний акт містить виправлення Отже судом встановлено, що між сторонами не існує спору про право стосовно вказаної земельної ділянки а відтак у задоволенні позову необхідно відмовити. Суд звертає увагу позивача, що останній може звернутися до суду в порядку ст. 256 ЦПК України про встановлення факту належності вказаного вище державного акту на землю померлій матері, імя якої не збігається з імя зазначеним у цьому акті, або ж в порядку ст. 50 Закону України "Про нотаріат" оскаржити постанову нотаріуса про відмову у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину за законом на згадану земельну ділянку.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач свої позовні вимоги в судовому засіданні обгрунтовує тим, що 06.09. 1997 р. вона уклала шлюб з відповідачем, до шлюбу мала прізвище [PERSON] і [INFO] народила доньку [PERSON] . Шлюб у обох перший , але життя у шлюбі у них не склалося з причин психологічної несумісності характерів та поглядів на життя, тяжкого психологічного стану, із-за чого вони з травня 2014р. розійшлися, проживають окремо і не підтримують ніяких стосунків як подружжя. Неповнолітня дитина проживає разом із нею. До відповідача втрачені почуття поваги і кохання. Примирення між ними неможливе. Строк для примирення не потрібний. Посилається на ст.ст.109,112 СК України і просить розірвати цей шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Також просить залишити доньку на вихованні за її місцем проживання. Відповідач вимоги позову визнав, також просить розірвати шлюб із-за подружньої невірності дружини, незважаючи на те, що він продовжує кохати і поважати її. Строк на примирення йому непотрібний, оскільки попередні намагання для збереження сім"ї ні до чого не привели. Не заперечує щоб донька залишиласмь проживати із матір"ю. Вислухавши сторони та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу, обгрунтований і підлягає задовільненню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у першому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, але життя у них не склалося із-за виниклих непорозумінь , що привело до розриву між ними. Сторони на протязі довгого часу разом не проживають і не підтримують відповідних шлюбних стосунків, у позивача втрачені відповідні почуття до відповідача. Шлюб між сторонами фактично розпався і знаходження у обставинах видимості існування цього шлюбу, суперечить інтересам обох сторін , і відповідно до вимог ст. 112 СК України їх шлюб підлягає розірванню. Що стосується питання визначення місця проживання дитини, то ця вимога задоволенню не підлягає виходячи із слідуючого. Відповідно до вимог ст. 29 ЦК місцем пррживання дитини віком до 14 років визначається місцем проживання її батьків або одного із них, а при виникненні спору - органом опіки і піклування чи судом. Фізична особа, що досягла 14 річного віку вільно обирає собі місце свого проживання. Доньці вказаного подружжя [PERSON] [INFO] народження на сьогоднішній день виповнилося вже більше 16 років, тому ніхто не може обмежувати її право на обрання місця проживання.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач ТзОВ "Європа-Транс ЛТД" 08.11.2013 року звернулося в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з [PERSON] завданих збитків у розмірі 44040,15 гривень. В обґрунтування позову наведено наступне. Відповідач працював на підприємстві позивача водієм. 15.09.2012 року відповідач поїхав в рейс в Італію. Початковий показник спідометра та кількість літрів пального в баку становили 156364 км та 715 л відповідно. 04.10.2012 року автомобіль повернувся з рейсу з залишком дизельного пального в розмірі 475 л. За рейс було придбано 4082 л. Кількість витраченого палива протягом рейсу становить 1185,68 л. Отже, відповідач використав понад встановлену норму 3136 л. Частину вартості зайво витраченого палива (553 л) відповідач відшкодував, шляхом внесення в касу позивачу коштів у розмірі 6991,73 гривень. В судовому засіданні представник позивача Зубко І.М. позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені у позові обставини. Просила позов задоволити. Відповідач у судове засідання не з'явився, уповноважив на представництво інтересів [PERSON] Представник відповідача позов не визнав. Надав суду обхідний лист від 05.10.2012 року виданий при звільненні відповідача з роботи з підписами посадових, осіб, які підтверджують відсутність заборгованостей відповідача на момент звільнення з роботи. Подав протокол про прийняття усної заяви, згідно якого відповідач заявив у відділення командування карабінерів м. Потртогруаро (Венеція) про викрадення у нього посвідчення на поповнення пального. А також надав паспорт відповідача, згідно якого встановлено, що відповідач змінив прізвище. В судовому засіданні представник відповідача подав клопотання, відповідно до якого зазначив, що позивач пропустив строк позовної давності. Представник позивача зазначила, що ЦК України встановлений строк позовної давності - 3 роки і даний строк позивачем не пропущено. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши дійсні обставини справи, взаємини подружжя, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може бути встановлена спеціальна позовна давність. Відповідно до ст.233 КЗпП України строк позовної давності в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству - рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. 04.10.2012 року відповідач повернувся з рейсу. Позовну заяву позивачем здано для пересилання на пошту 30.10.2013 року. Позивач при пред'явленні позову не подав клопотання про поновлення строку позовної давності. Представник позивача не заявила даного клопотання у судовому засіданні. Відповідно до ст.267 ЦК України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач ТзОВ "Кредитні ініціативи" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зважаючи на складність даної справи, суд вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частини рішення, а складення рішення в повному обсязі відкласти на п'ять днів з дня закінчення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" звернулося до Турківського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку зі складністю справи, суд проголошує вступну та резолютивну частини рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд зняти арешт з нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення [ADDRESS] , накладеного постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №32880092 від 19.06.2012 року відділом державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, функціональним правонаступником якого є Деснянський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києва. А також просить стягнути з відповідача судовий збір сплачений за подання даного позову до суду. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 14.12.2007 року [PERSON] уклала з АКІБ «УкрСиббанк» Договір про надання споживчого кредиту №11269341000. В забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором був укладений Договір іпотеки № 12719 від 14.12.2007 року між [PERSON] та Банком. За умовами Іпотечного договору Іпотекодавець передає в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором наступне нерухоме майно: нежитлове приміщення [ADDRESS] . 11.06.2012 року АКІБ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект», відповідно до Договору факторингу № 4 свої права вимоги за зобов`язаннями Позичальника за кредитним договором. 08.09.2018 року Позивачу, при зверненні до нотаріуса, стало відомо, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором накладено арешт постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 32880092 від 19.06.2012 року виданою відділом державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, функціональним правонаступником якого є Деснянський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач УПФУ в Оболонському районі м. Києва звернулося до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування переплати пенсії. Одночасно з поданням позовної заяви позивачем було подано клопотання про звільнення УПФУ в Оболонському районі м. Києва від сплати судового збору. Згідно зі ч.1 ст.82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Ч.3 цієї статті передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. З огляду на зміст позовних вимог, розмір обов'язкового судового збору, який підлягає сплаті, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання УПФУ в Оболонському районі м. Києва про звільнення від сплати судового збору. Зважаючи на вищенаведене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач у своїй позовній заяві до суду просить стягнути з відповідача суму збитків у розмірі 2950,00 грн., 1600,00 грн. у повернення сплаченого судового збору. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 01.12.2014 між ПАТ «Європейський страховий альянс» та ТОВ «Ферреро Україна» був укладений договір страхування автотранспортного засобу № 1043716/С4-В, відповідно до умов якого страховик зобов'язувався відшкодовувати збитки, що могли настати у зв'язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля «Хюндай», д.р.н. [NUMBER]. 14.03.2016 відбулася ДТП за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Камаз 5320» д.р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] Вартість відновлюваного ремонту, що настав у зв'язку з пошкодженням застрахованого автомобіля у результаті вищевказаної ДТП склала 52950,00 грн. На підставі повідомлення страхувальника про подію з застрахованим автомобілем та заяви на виплату страхового відшкодування, сформованого страхового акту, страховик на виконання умов договору страхування виплатив страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 52950,00 грн. Відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ №АІ/5169638 цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ»УПСК» ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну складає 50000,00 грн. Тому [PERSON] зобов'язаний відшкодувати збитки у 2950,00 грн. Постановою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 18.07.2016 [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Представники позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, та посянив , що 14.03.2016 він керував транспортним засосбом «Камаз 5320» д.р.н. [NUMBER] , що належить ТОВ " Наташа Агро " з яким він перебував в трудових відносинах. В результаті ДТП з його вини був пошкоджений транспортний засіб «Хюндай», д.р.н. [NUMBER]. Вислухавши сторони , дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Понорницький психоневрологічний інтернат звернувся до суду із заявою про обмеження цивільної дієздатності [PERSON], вказуючи на те, що вона перебуває в Понорницькому психоневрологічному інтернаті з 09 липня 2008 року і страждає психічною хворобою - легка розумова відсталість з емоційно-вольовими порушеннями і постійно потребує стороннього догляду. Визнання [PERSON] обмежено дієздатною потрібне заявнику для встановлення над нею опіки. В судове засідання представник заявника не з"явився, але на адресу суду надійшла заява директора Понорницького психоневрологічного інтернату про розгляд справи без участі їхнього представника, заяву підтримує по вищевикладеним мотивам і просить її задовольнити. Представник органу опіки та піклування Понорницької селищної ради, Коропського району, Чернігівської області, в якості заінтересованої особи, також в судове засідання не з"явився, але на адресу суду надійшла заява селищного голови смт.Понорниця про розгляд справи без участі їхнього представника, не заперечує проти задоволення заяви. Рішенням № 11 від 05.03.2015 року, виконавчий комітет Понорницької селищної ради Коропського району Чернігівської області - орган опіки і піклування вніс подання до Коропського районного суду про призначення опікуном над підопічною [PERSON], директора Понорницького психоневрологічного інтернату Федосенка Сергія Федоровича. В судовому засіданні прокурор Гончар Т.М. просить відмовити в задоволені заяви. Заслухавши думку прокурора та вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 263 від 28 квітня 2015 року, у [PERSON] має місце стійка легка розумова відсталість із значними поведінковими порушеннями (F 70.15 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), що позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Оскільки психічний розлад у [PERSON] позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому заява Понорницького психоневрологічного інтернату не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Понорницький психоневрологічний інтернат звернувся до суду із заявою про обмеження цивільної дієздатності [PERSON], вказуючи на те, що вона перебуває в Понорницькому психоневрологічному інтернаті з 09 липня 2008 року і страждає психічною хворобою - помірна розумова відсталість і постійно потребує стороннього догляду. Визнання [PERSON] обмежено дієздатною потрібне заявнику для встановлення над нею опіки. В судове засідання представник заявника не з"явився, але на адресу суду надійшла заява директора Понорницького психоневрологічного інтернату про розгляд справи без участі їхнього представника, заяву підтримує по вищевикладеним мотивам і просить її задовольнити. Представник органу опіки та піклування Понорницької селищної ради, Коропського району, Чернігівської області, в якості заінтересованої особи, також в судове засідання не з"явився, але на адресу суду надійшла заява селищного голови смт.Понорниця про розгляд справи без участі їхнього представника, не заперечує проти задоволення заяви. Рішенням № 11 від 05.03.2015 року, виконавчий комітет Понорницької селищної ради Коропського району Чернігівської області - орган опіки і піклування вніс подання до Коропського районного суду про призначення опікуном над підопічною [PERSON], директора Понорницького психоневрологічного інтернату Федосенка Сергія Федоровича. В судовому засіданні прокурор Гончар Т.М. просить відмовити в задоволені заяви. Заслухавши думку прокурора та вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 264 від 28 квітня 2015 року, у [PERSON] має місце стійка помірна розумова відсталість (F 71 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), що позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Оскільки психічний розлад у [PERSON] позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому заява Понорницького психоневрологічного інтернату не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

По справі проголошується вступна та резолютивна частини рішення. З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися в приміщенні Малинського районного суду Житомирської області 24 жовтня 2014 року. На підставі ст. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті",

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], ТзОВ "Кредитні ініціативи", третя особа МВ ДВС Мукачівського МРУЮ про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16.10.2013 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим номером №1662. Враховуючи складність виготовлення мотивувальної частини рішення, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні, відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України, проголосити вступну та резолютивну частину рішення, з мотивувальною частиною рішення сторони можуть ознайомитися 11 квітня 2014 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Представник АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.06.2008 року відповідач отримала кредит у розмірі 4800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті: www.privatbank.uа/terms/pages/70, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. \~Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку www.privatbank.uа, АТ КБ «Приватбанк»,

Outcome: dismissed