Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

У лютому 2014 року до Березанського міського суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу звернулася [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що між нею та [PERSON] 29 червня 1991 року був укладений шлюб. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Також зазначала, що останніх декілька років у неї з відповідачем постійно виникали непорозуміння та конфлікти, що призводили до непоодиноких випадків побиття її відповідачем. У зв'язку з цим просила позов задовольнити і розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 29 червня 1991 року. У судове засіданні позивач не з'явилась, направивши заяви про розгляд справи за її відсутності. Також у цих заявах вказувала, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Разом з цим відповідач вказував, що розірвання шлюбу може негативно відобразитись на неповнолітній [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення відповідача, оголосивши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною першою статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами 29 червня 1991 року був укладений шлюб (а.с. 5). Від шлюбу в них є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони проживають разом в одному будинку разом із дитиною. Ухвалою суду від 17 березня 2014 року провадження у справі було зупинено у зв'язку з наданням сторонам до 13 травня 2014 року строку для примирення. Ухвалою судді від 13 травня 2014 року провадження у справі було відновлено, однак на час винесення рішення по справі сторони не примирилися. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при подачі позову сплатила судовий збір в сумі 244 (двісті сорок чотири) гривні (а.с. 1,13). Мінімальна заробітна плата, яка враховується при обчисленні суми судового збору, на момент звернення до суду, складала 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень. У зв'язку з цим суд визначає, що розмір судового збору складає 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. Таким чином, [PERSON] належить сплатити [PERSON] 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат. На підставі ст. ст. 24, 105, 112, СК України,

Outcome: approved