Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому просить зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.09.2020 року по справі № 937/2941/20 з ј частини на 1/6 частину та стягувати з [PERSON] в розмірі 1/6 частини на користь [PERSON] , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання чинності рішенням суду та до повноліття дитини; зменшити розмір коштів визначений рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.09.2020 року по справі № 937/2941/20 на утримання [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON] 3-х річного віку з 1500,00 грн. до 1000,00 грн.; стягнути з відповідача на його користь судові витрати у розмірі 908,00 грн. судового збору та 8000,00 грн. на правову допомогу, витрати на відрядження представника позивача. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.09.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини - [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 квітня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Також даним рішенням суду стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на її утримання в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 28 квітня 2020 року і до досягнення дитиною 3-х річного віку. Від першого шлюбу у позивача є донька [PERSON] на утримання якої батько сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відносно [PERSON] . Мелітопольським МВДВС відкритті виконавчі провадження за вказаними рішеннями суду та заборгованість за ними є наслідком подання [PERSON] ряду позовів та небажанням дійти згоди щодо утримання спільної дитини. Вказані обставини призводять до тяжкого матеріального навантаження та наявності заборгованості за виконавчими провадженнями по сплаті аліментів, а тому вважає, що є вісі підстави для звернення до суду з вказаними позовними вимогами. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 серпня 2021 року позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з викликом сторін. Позивач та його представник адвокат Сухая М.В. в судове засідання не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі. Наполягають на задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на підстави, викладені у позові та відповіді на відзив. Відповідач та її представник адвокат Ігнатов Є.Є. в судове засідання не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позов не визнають та просять відмовити в його задоволенні, врахувавши їх позицію, яка викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.09.2020 року по справі № 937/2941/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини - [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 квітня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Також даним рішенням суду стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на її утримання в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 28 квітня 2020 року і до досягнення дитиною 3-х річного віку. Також рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26.01.2018 року по справі № 320/7056/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Не погоджуючись з розміром стягнутих за рішенням суду аліментів, позивач звернувся до суду з даним позовом про зменшення розміну аліментів, посилаючись на те, що відносно нього відкрито декілька виконавчих проваджень, що призвело до тяжкого матеріального навантаження та наявності заборгованості за виконавчими провадженнями по сплаті аліментів. Однак, доданими до позовної заяви доказами не підтверджено погіршення майнового стану позивача або зміна сімейного стану. Так, позивач зазначає, що сплачує аліменти на утримання своєї доньки від першого шлюбу в розмірі ј частини від свого доходу, що вважає є підставою для зменшення розміру аліментів. Однак, як вбачається з рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.09.2020 року про стягнення аліментів, дана обставина, а саме перебування дитини від іншого шлюбу на утриманні відповідача, було враховано судом під час прийняття рішення про розмір стягуваних аліментів. До того ж, позивач у даній справі, який виступав відповідачем у справі про стягнення аліментів, визнав позовні вимоги у повному обсязі, не надавши будь-яких заперечень стосовно їх розміру. Також, згідно наданих відповідачкою медичних документів, судом встановлено, що [PERSON] має проблеми зі здоров`ям, через що дитина потребує постійного догляду та лікування, що потребує значних матеріальних витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, позивачем не доведено та не підтверджено доказами зміну його матеріального та сімейного стану, який би призводив до неможливості сплати встановлених за рішенням суду аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Аналіз статті 192 Сімейного кодексу свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. На даний час позивач не навів жодних істотних підстав, які б свідчили про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, який був встановлений судовим рішенням. Таким чином, з урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про відмову задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. За правилами ч. 1, 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимоги, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати, понесені позивачем не стягуються.

Outcome: dismissed