Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 41730,70 грн. та судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.02.2016 року на 557 км.+200 м. на автошляху Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля DAF державний номер BI2910BC з причіпом SCHMITZ державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 21.03.2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова-відповідальність власника причіпа SCHMITZ державний номер [NUMBER] ПП «Компанія Л-Транс» була застрахована 29.12.2015 р. за договором №006-0467513/05НТ добровільного страхування наземного транспорту в ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес». Виконуючи договірні зобовязання позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 91730,70 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] як водія автомобіля [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» за полісом № АЕ/2534986 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі 50000,00 грн. ПрАТ «СК»Провідна» здійснило часткову виплату страхового відшкодування на рахунок ПАТ «СК»Брокбізнес» у розмірі 50000,00 грн., залишилися невідшкодованими 41730,70 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з тих підстав, що на момент дорожньо-транспортної пригоди він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Кормо-Транс-Логістик», де працював водієм, а шкоду завдану працівником під час виконання ним трудових відносин повинен відшкодувати власник транспортного засобу, тому він є неналежним відповідачем. Третя особа ТОВ «Кормо-Транс-Логистик» надала письмові пояснення, в яких зазначила, що у відповідності до ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова компанія має право пред'явити позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП (справа №626/365/16-п), тому саме він є належним відповідачем по справі. Від позивача надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу у відсутність їх представника. Представник відповідача подпв до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, в задоволенні позову просив відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до довідки №84761229 про дорожньо-транспортну пригоду 01.02.2016 року о 22 год.35 хв. на 557 км.+200 м. на автошляху Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка відбулося зіткнення автомобіля DAF державний номер BI2910BC під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.14). Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 21.03.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, а також ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння (а.с.15-16). Цивільно-правова-відповідальність власника причіпа SCHMITZ державний номер [NUMBER] ПП «Компанія Л-Транс» була застрахована 29.12.2015 р. за договором №006-0467513/05НТ добровільного страхування наземного транспорту в ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес»(а.с.4-9). Виконуючи договірні зобовязання ПП «Компанія «Л-Транс» для отримання страхового відшкодування подала до ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу та ОСЦПВВНТЗ від 03.02.2016 року, заяву щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування від 01.03.2016 року, довідку про дорожньо-транспортну пригоду №84761229, постанову Красноградського районного суду Харківської області від 21.03.2016 року за фактом ДТП (а.с.11-16). Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №23 від 02.03.2016 року була встановлена вартість відновлюваного ремонту причіпа SCHMITZ державний номер [NUMBER] в сумі 91730,70 грн., внаслідок чого на підставі страхового Акту №57743/1 ПАТ «СК «Брокбізнес» визнало ДТП страховим випадком і сплатила страхове відшкодування в розмірі 91730,70 грн. (а.с.17-34). Згідно зі ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. В силу ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.1191 Цивільного кодексу України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідач зазначає, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Кормо-Транс-Логистик» і виконував трудові обовязки, а тому не відповідає за завдану шкоду в силу ч.1 ст.1172 ЦК України. Так відповідно до наказу №04-к від 02.01.2015 року [PERSON] був призначений на посаду водія автотранспортних засобів ТОВ «Кормо-Транс-Логистик» з 02.01.2015 року (а.с.57), і звільнений з посади наказом №006-у від 24.02.2016 року за появу на роботі у нетверезому стані на підставі п.7 ч.1 ст.40 КЗпП України (а.с.48). Дійсно в ч.1 ст.1172 ЦК України зазначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Разом з цим, відповідно до ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Позивач в позові зазначив, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] як водія автомобіля [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» за полісом № АЕ/2534986 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі 50000,00 грн і ПрАТ «СК»Провідна» здійснило часткову виплату страхового відшкодування на рахунок ПАТ «СК»Брокбізнес» у розмірі 50000,00 грн., і залишилися невідшкодованими 41730,70 грн. Але доказів на підтвердження суми таких виплат суду не надав. Крім того, в постанові Красноградського районного суду Харківської області від 21.03.2016 року і в довідці про дорожньо-транспортну пригоду №84761229 від 01.02.2016 року вказано, що дорожньо-транспортна пригода сталася 01.02.2016 року за участю автомобіля DAF державний номер BI2910BC під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] (а.с.14-16), а договором №006-0467513/05НТ добровільного страхування наземного транспорту в ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» застрахована цивільно-правова-відповідальність власника причіпа SCHMITZ державний номер [NUMBER] ПП «Компанія Л-Транс» (а.с.4-9). Тобто відсутні докази, що підтверджують пошкодження причіпу саме під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 01.02.2016 року, за участі вказаного транспортного засобу. У відповідності до ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що позивач не надав належних доказів в підтвердження позовних вимог, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed