Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду із позовом, який мотивував тим, що на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 4 липня 2013 року, зміненим рішенням Київського апеляційного суду від 17 вересня 2013 року, з нього утримуються аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на користь відповідачки [PERSON], в рахунок утримання сина [PERSON], [INFO]. Крім того, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2013 року з нього стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на користь відповідача [PERSON], на утримання їх доньки [PERSON], [INFO]. Позивач вказував, що утримувані з нього аліменти істотно перевищують 50 % його заробітку, що суперечить ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої максимальний розмір стягуваних з боржника аліментів не повинен перевищувати половини заробітку. Посилаючись на порушення своїх прав, просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішеннями Васильківського міськрайонного суду Київської області від 4 липня 2013 року зміненим рішенням Київського апеляційного суду від 17 вересня 2013 року та 22.07.2013 року з ? частини на 1/6 частину. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON], та її представник в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просили відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності, але вимоги позову вона визнала та просила їх задовольнити. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог ст.ст.1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Як вбачається з положень ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених фізичними особами позовних вимог. Згідно з положеннями ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до положень ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. За змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад зменшився дохід чи такий взагалі відсутній, або у нього з'явився додатковий обов'язок сплати аліментів на утримання інших осіб (неповнолітніх, непрацездатних), змінився сімейний стан, тощо. Згідно з положеннями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним, покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до положень ст. 183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положення Сімейного кодексу України передбачають підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом положень ст. 18 Конвенції «Про захист прав дитини», суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до вимог ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір стягуваних з боржника аліментів не повинен перевищувати половини заробітку. Судом достовірно встановлено, що на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 4 липня 2013 року зміненим рішенням Київського апеляційного суду від 17 вересня 2013 року з нього утримуються аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на користь відповідачки [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO]. Крім того, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2013 року з нього стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на користь [PERSON], на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Таким чином на момент розгляду справи в суді з відповідача стягуються, аліменти, які в сукупності становлять 50% від його заробітку (доходу). Крім цього, на утримання дружини [PERSON], у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення донькою трирічного віку, тобто до 21.12.2014 року. Приймаючи до уваги матеріальне становище платника аліментів, з метою попередження виникнення заборгованості, та враховуючи інтереси обох неповнолітніх дітей, а також вимоги ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», їх розмір повинен становити 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно. На підставі наведеного,

Outcome: approved