Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

24 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди на свою користь 13041,00 грн., заподіяної цими працівниками при виконанні трудових обов'язків. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що в ході проведення Державною фінансовою інспекцією в Миколаївській області планової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Дослідне господарство «Еліта» Державної установи «Миколаївська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту зрошувального землеробства Національної академії аграрних наук України» (далі - ДП «ДГ «Еліта», Підприємство) за II півріччя 2010 року, 2011 рік та завершений період 2012 року, встановлено випадок безоплатної реалізації насіння високих репродукцій. Так, у вересні 2011 року, згідно накладної від 19.09.11р. №207, з підзвіту [PERSON], покупцю - [PERSON] відпущено насіння озимої пшениці «Селянка» І репродукції у кількості 63,0ц на суму 1449,00 грн. з ПДВ (ціна реалізації за накладною - 230,0 ц за 1 ц, а фактично ціна склала -23,0 ц за 1 ц . Відпуск вказаному покупцеві 63,0 ц насіння озимої пшениці «Селянка» І репродукції підтверджується також матеріальним звітом та даними книги складського обліку комірника складу відділення №1 - [PERSON] Згідно прибуткового касового ордеру від 19.09.11 №299 покупцем [PERSON] сплачено кошти у сумі 1449,0 грн. за 6,3 ц насіння озимої пшениці «Селянка» І репродукції за ціною 230,0 грн. за 1ц, тобто покупцю відпущено та безпідставно списано по обліку насіння в кількості 56,7 ц. Згідно наказу листа НААН України від 26.08.11 №12-3/86 рекомендована мінімальна ціна реалізації насіння озимої пшениці І репродукції під врожай 2012 року становить 230,0 грн./ц, та така ціна відпуску встановлена наказом по Підприємству. Списання вказаного насіння високих репродукцій у кількості 63,0ц на суму 1449,0 грн. відображено в бухгалтерському обліку на підставі накладної на відпуск продукції, реєстру на реалізацію продукції №4, матеріального звіту комірника [PERSON] в кореспонденції в дебет 377 «Розрахунки з іншими дебіторами» з кредиту 271 «Готова продукція (насіння)» на 1207,25 грн. та на суму ПДВ в дебет 377 з кредиту 641.5 «Податкове зобов'язання» на 241,50 грн. Таким чином, внаслідок безоплатної реалізації насіння озимої пшениці «Селянка» І репродукції та безпідставного списання його в кількості 56,7 ц Підприємству нанесено збитки на суму 13041,0 грн. (56,7x230,0). Операції щодо реалізації насіння відображено в дебет рахунку за вересень 2012 року, вказане призвело до внесення недостовірних даних до звітності підприємства та негативно вплинуло на фінансовий результат Підприємства. Вказане порушення допущено касиром [PERSON], якою виписано накладну від 19.09.2011р. №207 з завищеним обсягом продукції та прибутковий касовий ордер, бухгалтером матеріального відділу [PERSON], яка приймає матеріальні звіти у комірників та складає, на підставі накладних наданих комірником за звітний період узагальнюючий реєстр документів по реалізації продукції та головного бухгалтера [PERSON], якою здійснюється контроль за відображенням господарських операцій. Посилаючись на завдані Підприємству цими працівниками збитки, позивач росить про їх стягнення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги ДП «ДГ Еліта» підтримав та пояснив про вищевикладене. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що є відповідальною за відпуск продукції ДП «ДГ Еліта» на підставі накладних, виписаних касиром. 19 вересня 2011 року [PERSON] прибув на склад із накладною, в якій було зазначено про відпуск 63 ц. пшениці за ціною 1449 грн. Враховуючи суму, сплачену покупцем, нею було здійснено відпуск саме 6,3 ц пшениці, тобто відповідно до проведеної оплати. В своїх поясненнях ревізорам та працівникам міліції [PERSON] пояснив, що ним в дійсності було отримано 6,3 ц пшениці. Вважає, що посилання позивача як на доказ і обґрунтування своїх вимог на акт ревізії є безпідставним, адже фактична товарна ревізія проведена не була і не було встановлено недостачі певної кількості товару на складі. Будь-яких дій щодо безпідставного списання товару нею не здійснювалося та ніякої шкоди підприємству не завдавалося. Відповідач [PERSON] також позовні вимоги не визнала та дала аналогічні пояснення. Зазначила, що при виписці накладної на ім'я [PERSON] нею було допущено помилку та зазначено замість продажу 6,3 ц. пшениці, 63 ц. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] також позовні вимоги не визнали з цих же підстав, вказали, що будь-яких порушень чи безпідставного списання товару не допускали, шкоди підприємству не завдавали. Вислухавши пояснення представника позивач та відповідачів, дослідивши письмові докази, в межах заявлених позовних вимог, а також матеріали кримінального провадження № 12013160230000489 за фактом розтрати майна ДП «ДГ Еліта», суд встановив, що згідно наказу по ДП «ДГ Еліта» № 32-к від 12.06.2001 року [PERSON] була прийнята на посаду касира з 13.06.2001 року та з нею укладено договір про повну матеріальну відповідальність (а.с. 11 -13). Згідно наказу по ДП «ДГ Еліта» № 35-к від 30.05.2009 року [PERSON] була прийнята на підприємство техніком елітно-насіннєвого складу відділення № 1, та наказом від 23.06.2009 року № 41-к - за суміщенням - завідуючою током цього ж відділення (а.с. 14-15). 30.06.2009 року із [PERSON] укладено договір про повну матеріальну відповідальність (а.с. 12). Відповідно до наказу № 66-к від 01.10.2011 року, [PERSON] переведено на посаду заступника головного бухгалтера (а.с. 17). Згідно наказу по ДП «ДГ Еліта» № 59-к від 13.09.2007 року [PERSON] переведено на посаду головного бухгалтера з 14.09.2007 року (а.с. 18). За даними акту № 14-23/3 від 11.02.2013 року планової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Дослідне господарство «Еліта» за ІІ півріччя 2010 року, 2011 рік та завершений звітний період 2012 року, встановлено випадок безоплатної реалізації насіння високих репродукцій, а саме: у вересні 2011 року, згідно накладної від 19.09.2011 року № 207, з підзвіту [PERSON], покупцю - [PERSON] відпущено насіння озимої пшениці «Селянка» І репродукції у кількості 63,0 ц. на суму 1449 грн. з ПДВ, тобто занижено ціну продажу з встановленої 230 грн. за 1 ц., на 23 грн. за 1 ц., цим підприємству завдано збитки на суму 13041 грн. Також зазначено, що вказане порушення допущене касирок [PERSON], якаю виписано накладну від 19.09.2011 року № 207 з завищенням обсягу продукції та прибутковий касовий ордер, бухгалтером [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5-8). За даними прибуткового касового ордеру № 299 від 19.09.2011 року від [PERSON] прийнято 1449 грн. за 6,3 ц. пшениці (а.с. 9). Натомість видаткова накладна містить дані про відпуск 63,00 ц. пшениці за загальною ціною 1449 грн. (а.с. 10). Тобто вказані події мали місце 19.09.2011 року, а встановлені під час перевірки 11 лютого 2013 року. Натомість до суду із цим позовом ДП «ДГ Еліта» звернулося лише 24 вересня 2014 року, тобто в порушення вимог ст. 233 КЗпП України, згідно якої - Для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. У разі пропуску передбачених ст. 233 КЗпП України строків звернення до суду за вирішенням трудового спору суд відповідно, до п. 4постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", з'ясовує не лише причини пропуску зазначеного строку, а й усі обставини справи, права та обов'язки сторін. При необґрунтованості вимог суд відмовляє в позові з цих підстав без посилання на строки звернення до суду, оскільки вони стосуються захисту порушеного права. При обґрунтованості вимог і поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд поновлює пропущений строк на звернення за вирішенням трудового спору і вирішує його по суті. При пропуску строку без поважних причин суд наводить у рішенні мотиви, чому він вважає неможливим його поновити, та зазначає, що відмовляє в позові саме з цих підстав. Відповідно до ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Згідно з приписами частини 2 зазначеної статті сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказами, згідно частини 1 статті 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. У відповідності до частини 3 статті 10, частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З змісту вищевказаного акту перевірки вбачається про допущені помилки у накладних та інших документах підприємства, натомість будь-яких доказів щодо фактичного завдання шкоди суду не надано. З матеріалів кримінального правопорушення 12013160230000489 за фактом розтрати майна ДП «ДГ Еліта», відповідачі та [PERSON] дали пояснення про дійсний відпуск 6,3 ц пшениці. Згідно постанови слідчого Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області від 29 жовтня 2013 року вказане кримінальне провадження було закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Зі змісту постанови слідує, що факту привласнення або розтрати майна ДП «ДГ Еліта» в ході досудового слідства не встановлено. За здійсненою перевіркою встановлено про відпуск фактично 6,3 ц, а зазначене про відпуск більшої кількості - помилково. Вказана постанова ДП «ДГ Еліта» не оскаржена та не скасована. Будь-яких інших доказів завдання відповідачами матеріальної шкоди безоплатним відпуском продукції позивачем не надано. Як вказують відповідачі, фактична товарна ревізія, яка б вказувала про недостачу товару, проведена не була, та з цього приводу не було надано доказів і позивачем. За вищевказаного суд дійшов висновку, що виявлені в ході перевірки (акт від 11.02.2013 року) недоліки у документах, без надання доказів щодо фактичної нестачі товару, не можуть бути доказами завдання підприємству шкоди, а тому вважає необхідним у задоволенні позовних вимог відмовити.

Outcome: dismissed