overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

У червні 2014 року ПАТ "ВіЕс Банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по кредитному договору №KF53953 від 07.11.2008 року у розмірі 253 167 грн. 33 коп. у межах вартості майна, одержаного в спадщину. Враховуючи складність виготовлення мотивувальної частини рішення, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

У червні 2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 02 жовтня 2007 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 12980 гривень 00 копійок, а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та, у разі порушення умов договору, сплатити штрафні санкції, що встановлені договором. Обґрунтувавши позовні вимоги тим, що свої зобов'язання по кредитному договору відповідач належним чином не виконує, в нього виникла заборгованість по поверненню банку кредитних коштів та відсотків по кредиту, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 80353 гривні 25 копійок, а також судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду з заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутності. У судове засідання відповідач не з'явився, звернувся до суду з заявою про не визнання позову та проти його задоволення заперечував, та просив долучити до матеріалів справи рішенням Овідіопольського районного суду від 02 листопада 2009 року, кредитний договір, укладений 02 жовтня 2007 року від імені [PERSON], визнано недійсним . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні цього позову має бути відмовлено з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 листопада 2009 року по цивільній справі № 2-1095/09 задоволено позов [PERSON] та визнано недійсним кредитний договір № DNABRCO2890016 від 02 жовтня 2007 року, укладений від імені [PERSON] з ЗАТ КБ «Приватбанк». При таких обставинах суд вважає, що даний позов не заснований на законі та є необґрунтованим, а тому у його задоволенні має бути відмовлено.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], про визнання договору іпотеки недійсним, припинення обтяження та іпотеки квартири. 27.11.2015 року відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просила суд накласти арешт на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду. Ч.2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.06.2015 року у справі №2/756/4178/15 було частково задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та накладено арешт на квариру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] Дану ухвалу 24.06.2015 року направлено для виконання Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві. 28.08.2015 року на адресу Оболонського районного суду м. Києва надійшло рішення Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №23173942 від 27.07.2015 року у зв'язку з тим, що за даною ухвалою обтяження вже зареєстровано. Таким чином, заява про забезпечення позову не містить підстав та обґрунтування необхідності застосування вказаних обмежень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернувся до суду до відповідачаіз наданням в подальшому заяви про зменшення позовних вимог про стягнення з нього суми матеріальної шкоди в розмірі 15615,30 грн., заподіяної внаслідок ДТП. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у запереченнях. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 26.12.2016р., близько 18 год. 00 хв. [PERSON] перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп'яніння керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti номерний знак [NUMBER] рухався в м. Миколаєві по вул.Очаківська біля буд.137 в порушення п.п. 2.3 "б", 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України змінюючи напрямок руху, вліво виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з рухаючимся у зустрічному напрямку транспорним засобом Daewoo Sens, номерний знак [NUMBER], підкеруванням водія [PERSON] Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України [PERSON] відмовився від проходження огляду для з'ясування обставин алкогольного спяніння. Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.03.2017 року за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124, накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, а також позбавлення права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком на один рік. На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнуто з [PERSON] в рахунок сплати судового збору у провадженні по цій справі 320 гривень. Як вбачається з Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу 2006 року випуску, р/н [NUMBER] є [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, але враховуючи вищевикладене, суд не вбачає порушення прав [PERSON] Оскільки у позивача відсутнє право власності на пошкоджений транспортний засіб, а тому в нього відсутні правові підстави на відшкодування завданої майнової шкоди визначене ч. 3 ст. 386 ЦК України. З урахуванням положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України, відповідно до яких суд розглядає цивільну справи в межах заявлених вимог і на підставі, відповідно до ст.60 ЦПК України, доказів, наданих сторонами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позиву, у зв'язку з відсутністю для цього правових підстав та доказів, які б підтверджували порушення права позивача. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Червоненський психоневрологічний інтернат звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON], вказуючи на те, що він перебуває в Червоненському психоневрологічному інтернаті з 06.01.2015 року і страждає психічною хворобою - шизофренія, проста форма. Визнання [PERSON] недієздатним потрібне заявнику для встановлення над ним опіки. В судове засідання представник заявника не з"явився, але на адресу суду надійшла заява директора Червоненського психоневрологічного інтернату про розгляд справи без участі їхнього представника, заяву підтримує по вищевикладеним мотивам і просить її задовольнити. Представник органу опіки та піклування Червоненської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області, в якості заінтересованої особи, також в судове засідання не з"явився, але на адресу суду надійшла заява сільського голови с.Червоне про розгляд справи без участі їхнього представника, не заперечує проти задоволення заяви. Рішенням № 22 від 19.03.2015 року, виконавчий комітет Червоненської сільської ради Коропського району Чернігівської області - орган опіки і піклування вніс подання до Коропського районного суду про призначення опікуном над підопічним [PERSON], директора Червоненського психоневрологічного інтернату Тягнирядна Петра Андрійовича. В судовому засіданні прокурор Васюшкіна С.В. просить відмовити в задоволенні заяви. Заслухавши думку прокурора та вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 297 від 12 травня 2015 року, у [PERSON] мають місце клінічні ознаки психічного розладу у вигляді простої шизофренії в стані неповної ремісії (F 20.64 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), які не виключать здатність його усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але суттєво обмежує цю його здатність. Оскільки психічний розлад у [PERSON] не виключає здатності усвідомлювати ним значення своїх дій і ними керувати, тому заява Червоненського психоневрологічного інтернату не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Червоненський психоневрологічний інтернат звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON], вказуючи на те, що він перебуває в Червоненському психоневрологічному інтернаті з 06.06.2004 року і страждає психічною хворобою - легка розумова відсталість з вираженою дезадаптацією. Визнання [PERSON] недієздатним потрібне заявнику для встановлення над ним опіки. В судове засідання представник заявника не з"явився, але на адресу суду надійшла заява директора Червоненського психоневрологічного інтернату про розгляд справи без участі їхнього представника, заяву підтримує по вищевикладеним мотивам і просить її задовольнити. Представник органу опіки та піклування Червоненської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області, в якості заінтересованої особи, також в судове засідання не з"явився, але на адресу суду надійшла заява сільського голови с.Червоне про розгляд справи без участі їхнього представника, не заперечує проти задоволення заяви. Рішенням № 65 від 26.12.2013 року, виконавчий комітет Червоненської сільської ради Коропського району Чернігівської області - орган опіки і піклування вніс подання до Коропського районного суду про призначення опікуном над підопічним [PERSON], директора Червоненського психоневрологічного інтернату [PERSON], [INFO], за його згодою. В судовому засіданні прокурор Матвійчук А.О. просить відмовити в задоволенні заяви. Заслухавши думку прокурора та вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 54 від 07 лютого 2014 року, у [PERSON] має місце легка розумова відсталість з емоційними розладами (F 70 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), внаслідок якої він може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але неповною мірою, тобто цей розлад все таки істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Оскільки психічний розлад у [PERSON] не виключає усвідомлювати ним значення своїх дій і ними керувати, тому заява Червоненського психоневрологічного інтернату не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Червоненський психоневрологічний інтернат звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON], вказуючи на те, що він перебуває в Червоненському психоневрологічному інтернаті з 07.07.2001 року і страждає психічною хворобою - шизофренія, виражений емоційно-вольовий дефект. Визнання [PERSON] недієздатним потрібне заявнику для встановлення над ним опіки. В судове засідання представник заявника не з"явився, але на адресу суду надійшла заява директора Червоненського психоневрологічного інтернату про розгляд справи без участі їхнього представника, заяву підтримує по вищевикладеним мотивам і просить її задовольнити. Представник органу опіки та піклування Червоненської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області, в якості заінтересованої особи, також в судове засідання не з"явився, але на адресу суду надійшла заява сільського голови с.Червоне про розгляд справи без участі їхнього представника, не заперечує проти задоволення заяви. Рішенням № 42 від 27.08.2014 року, виконавчий комітет Червоненської сільської ради Коропського району Чернігівської області - орган опіки і піклування вніс подання до Коропського районного суду про призначення опікуном над підопічним [PERSON], директора Червоненського психоневрологічного інтернату [PERSON]. В судовому засіданні прокурор Гончар Т.М. просить задовольнити заяву по вищевикладеним мотивам. Заслухавши думку прокурора та вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 619 від 20 жовтня 2014 року, у [PERSON] мають місце клінічні ознаки психічного розладу у вигляді резидуальної шизофренії в стані повної ремісії (F 20.55 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), які не виключать здатність його усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але суттєво обмежує цю його здатність. Оскільки психічний розлад у [PERSON] не виключає усвідомлювати ним значення своїх дій і ними керувати, тому заява Червоненського психоневрологічного інтернату не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Червоненський психоневрологічний інтернат звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON], вказуючи на те, що він перебуває в Червоненському психоневрологічному інтернаті з 11.06.1971 року і страждає психічною хворобою - олігофренія в степені дебільності середньої тяжкості. Визнання [PERSON] недієздатним потрібне заявнику для встановлення над ним опіки. В судове засідання представник заявника не з"явився, але на адресу суду надійшла заява директора Червоненського психоневрологічного інтернату про розгляд справи без участі їхнього представника, заяву підтримує по вищевикладеним мотивам і просить її задовольнити. Представник органу опіки та піклування Червоненської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області, в якості заінтересованої особи, також в судове засідання не з"явився, але на адресу суду надійшла заява сільського голови с.Червоне про розгляд справи без участі їхнього представника, не заперечує проти задоволення заяви. Рішенням № 59 від 09.12.2013 року, виконавчий комітет Червоненської сільської ради Коропського району Чернігівської області - орган опіки і піклування вніс подання до Коропського районного суду про призначення опікуном над підопічним [PERSON], директора Червоненського психоневрологічного інтернату Тягнирядна Петра Андрійовича, [INFO], за його згодою. В судовому засіданні прокурор Богуславська М.А. просить відмовити в задоволенні заяви. Заслухавши думку прокурора та вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 571 від 25 грудня 2013 року, у [PERSON] має місце психічний розлад у вигляді легкої розумової відсталості (F 70 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), який цілком не виключає усвідомлювати ним значення своїх дій та керувати ними, але суттєво обмежує цю його здатність. Оскільки психічний розлад у [PERSON] не виключає усвідомлювати ним значення своїх дій і ними керувати, тому заява Червоненського психоневрологічного інтернату не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Червоненський психоневрологічний інтернат звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON], вказуючи на те, що він перебуває в Червоненському психоневрологічному інтернаті з 13.03.2014 року і страждає психічною хворобою - помірна розумова відсталість з рідкими гепералізованими судомними припадками, соціальною дезадаптацією. Визнання [PERSON] недієздатним потрібне заявнику для встановлення над ним опіки. В судове засідання представник заявника не з"явився, але на адресу суду надійшла заява директора Червоненського психоневрологічного інтернату про розгляд справи без участі їхнього представника, заяву підтримує по вищевикладеним мотивам і просить її задовольнити. Представник органу опіки та піклування Червоненської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області, в якості заінтересованої особи, також в судове засідання не з"явився, але на адресу суду надійшла заява сільського голови с.Червоне про розгляд справи без участі їхнього представника, не заперечує проти задоволення заяви. Рішенням № 22 від 19.03.2015 року, виконавчий комітет Червоненської сільської ради Коропського району Чернігівської області - орган опіки і піклування вніс подання до Коропського районного суду про призначення опікуном над підопічним [PERSON], директора Червоненського психоневрологічного інтернату Тягнирядна Петра Андрійовича. В судовому засіданні прокурор Васюшкіна С.В. просить відмовити в задоволенні заяви. Заслухавши думку прокурора та вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 293 від 12 травня 2015 року, у [PERSON] має місце органічний розлад особистості із когнітивними порушеннями внаслідок судинного захворювання головного мозку (F 07.83 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), який не виключає здатність його усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але суттєво обмежує цю його здатність. Оскільки психічний розлад у [PERSON] не виключає здатності усвідомлювати ним значення своїх дій і ними керувати, тому заява Червоненського психоневрологічного інтернату не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Червоненський психоневрологічний інтернат звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON], вказуючи на те, що він перебуває в Червоненському психоневрологічному інтернаті з 22.04.1989 року і страждає психічною хворобою - олігофренія в степені імбецильності. Визнання [PERSON] недієздатним потрібне заявнику для встановлення над ним опіки. В судове засідання представник заявника не з"явився, але на адресу суду надійшла заява директора Червоненського психоневрологічного інтернату про розгляд справи без участі їхнього представника, заяву підтримує по вищевикладеним мотивам і просить її задовольнити. Представник органу опіки та піклування Червоненської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області, в якості заінтересованої особи, також в судове засідання не з"явився, але на адресу суду надійшла заява сільського голови с.Червоне про розгляд справи без участі їхнього представника, не заперечує проти задоволення заяви. Рішенням № 59 від 09.12.2013 року, виконавчий комітет Червоненської сільської ради Коропського району Чернігівської області - орган опіки і піклування вніс подання до Коропського районного суду про призначення опікуном над підопічним [PERSON], директора Червоненського психоневрологічного інтернату Тягнирядна Петра Андрійовича, [INFO], за його згодою. В судовому засіданні прокурор Богуславська М.А. просить відмовити в задоволенні заяви. Заслухавши думку прокурора та вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 569 від 25 грудня 2013 року, у [PERSON] має місце психічний розлад у вигляді легкої розумової відсталості (F 70 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), який цілком не виключає усвідомлювати ним значення своїх дій та керувати ними, але суттєво обмежує цю його здатність. Оскільки психічний розлад у [PERSON] не виключає усвідомлювати ним значення своїх дій і ними керувати, тому заява Червоненського психоневрологічного інтернату не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed