Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

23.12.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просить: зобов'язати голову ліквідаційної комісії ОСББ «Садиба Чернишова» забезпечити її звільнення в процесі ліквідаційної процедури з дотриманням вимог ст.ст. 49-2, 97, 111, 112, 115 ч. 1 КЗпП України, ст.ст. 15, 24 ЗУ «Про оплату праці» із зарахуванням строку попередження, передбаченого ст. 49-2 КЗпП України, протягом якого вона має працювати; стягнути з відповідача суму заборгованості по заробітній платі з 01.07.2013 року по 15.07.2014 року у розмірі 40000 грн. В своїх доводах посилається на те, що 25.06.2013р. апеляційний суд Харківської області постановив судове рішення про припинення юридичної особи ОСББ «Садиба Чернишова». Головою ліквідаційної комісії рішенням апеляційного суду призначений [PERSON] Оскільки ліквідаційна комісія апеляційним судом не призначена до тепер, момент переходу повноважень щодо управління справами ОСББ «Садиба Чернишова» до ліквідаційної комісії не наступив досі. З тієї причини, що повноваження щодо управління справами юридичної особи ОСББ «Садиба Чернишова» не перейшли до ліквідаційної комісії, за законом ці повноваження мають залишатись за головою правління ОСББ. Також підписантом ОСББ «Садиба Чернишова» (особою, що має право підпису на документах і користування печаткою юридичної особи) залишається голова правління [PERSON] [PERSON], зловживаючи терміновим службовим становищем голови ліквідаційної комісії, протиправно привласнив собі повноваження представляти ОСББ, приступив до проведення процедури ліквідації ОСББ, замовив виготовлення печатки вказаної юридичної особи, отримав доступ до її банківського рахунку, яким розпоряджається одноособово, бо законного керівника ОСББ «Садиба Чернишова» голову правління [PERSON] [PERSON] усунув від можливості виконувати надані їй статутом обов'язки. Голова ліквідаційної комісії [PERSON] не попереджав працівників про наступне звільнення, що свідчить про порушення ст. 49-2 КЗпП, не доводив до відома державної служби зайнятості про майбутнє вивільнення працівників. Вона досі виконує свої робочі обов'язки, але заробітну плату не отримує. Протиправними діями [PERSON] щодо недотримання порядку ліквідаційної процедури порушено конституційне право працівників ОСББ «Садиба Чернишова» на отримання заробітної плати та звільнення за законом відповідно ч. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги. Згідно зі статтями 47, 116 КЗпП власник або уповноважений орган (ліквідаційна комісія), повноваження якого привласнив собі голова ліквідаційної комісії [PERSON], зобов'язана в день звільнення працівника видати йому належно оформлену трудову книжку і провести з ним повний розрахунок. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (за статтями 40, 41 КЗпП) він зобов'язаний також у день звільнення видати працівникові копію наказу про звільнення з роботи. Повний розрахунок при звільненні полягає у виплаті: заробітної плати, належної працівнику по день звільнення; компенсації за всі дні невикористаних відпусток (ст. 83 КЗпП); вихідної допомоги, якщо працівник звільняється з підстав, що передбачають її виплату (ст. 44 КЗпП). В судовому засіданні представники позивача вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення відповідно до викладених в позові вимог. Пояснили, що не визнають повноваження відповідача як голови ліквідаційної комісії, тому до нього й не перешли повноваження щодо управління справами ОСББ «Садиба Чернишова», Корольов є не уповноваженою особою, здійснює свою діяльність незаконно. Тому ніякої документації з приводу діяльності ОСББ, печатки тощо, [PERSON] не надають. А позивачка продовжує працювати та виконувати управлінські функції ОСББ. Відповідач позов не визнав повністю, пояснив, що він має всі повноваження щодо управління справами ОСББ «Садиба Чернишова». Позивачку він не звільняв, оскільки у нього немає відомостей, що позивачка є працівником ОСББ «Садиба Чернишова». Відсутність документів бухгалтерського обліку, кадрової документації, наказів, трудових книжок не дозволяє визначити чи є позивач працівником ОСББ «Садиба Чернишова». Зазначені документи були привласнені разом печаткою 28.06.2013 року [PERSON] і [PERSON], з метою перешкодити проведенню ліквідаційної процедури та дослідженню результатів діяльності колишнього керівництва ОСББ. Позивачем не надано доказів звільнення її з ОСББ, тому між сторонами взагалі відсутній предмет спору. Обов'язок роботодавця з оплати праці виникає лише при виконання працівником роботи, передбаченої трудовим договором. Приступивши до обов'язків голови ліквідаційної комісії він, як керівник Об'єднання, вжив заходи щодо налагодження роботи ОСББ, запропонував працівникам взяти участь у зборах трудового колективу. Разом з тим, позивачка як і решта працівників від участі у зборах ухилилася, на роботу не з'являлася. Він видав накази, якими визначив перелік завдань, які поставлені перед позивачем суттю яких є передання документів і майна ОСББ для належного завершення ліквідаційної процедури. Позивачу було заборонено займатись іншими справами і виконувати інші повноваження. Проте, позивач з початку введення ліквідаційної процедури не визнає його повноважень, не виконує дорученої роботи. Позивач не надав доказів, що вона з 01.07.2013 виконувала трудові обов'язки. Враховуючи, що позивачем на надано доказів припинення трудових відносин з ОСББ, правові підстави для виплати їй компенсації за невикористані щорічні відпустки відсутні та вихідної допомоги - відсутні. Позивач не надав доказів щодо ненадання їй щорічної відпустки протягом 2011 - 2013 років. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 25.06.2013 року: визнано незаконним та скасувати рішення установчих зборів власників приміщень у будинку № 50 по вул. Чернишевська, в м. Харкові, що оформлене протоколом№1 від 14.05.201 року; визнано недійсним Статут Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садиба Чернишова», (м. Харків, вул. Чернишевська, 50, код ЄДРГІОУ 37091418), затверджений рішенням загальних зборів від 14.05.2010 року; визнано недійсним державну реєстрацію Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садиба Чернишова» (м. Харків, вул. Чернишевська, 50, Код ЕДРПОУ 37091418;) припинено юридичну особу Об'єднання співвласників багатоквартирного «Садиба Чернишова» (м. Харків, вул. Чернишевська, 50, Код ЕДРПОУ 37091418); призначено головою ліквідаційної комісії Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садиба Чернишова» (м. Харків, вул. Чернишевська, 50, Код ЕДРПОУ 37091418) [PERSON] (61082, [ADDRESS]), встановити строк ліквідаційної процедури - шість місяців у порядку встановленому діючим законодавством (т. 1 а.с. 4-8). Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 09.07.2014 року, у графі «прізвище, ім'я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» - [PERSON] записана керівником та підписантом ОСББ «Садиба Чернишова» (м. Харків, вул. Чернишевська, 50, Код ЄДРПОУ 37091418), [PERSON] - головою комісії з припинення або ліквідатором. (т. 2 а.с. 74-75) Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 року, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Посилання представників позивача щодо протиправного незаконного привласнення відповідачем повноважень представляти ОСББ «Садиба Чернишова» та проведення процедури ліквідації ОСББ, допустимими доказами не підтверджено. В судовому засіданні відповідач зазначив, що позивачкою не було йому надано документи бухгалтерського обліку, кадрову документацію, накази, трудову книжку, які стосуються позивачки, перебування її у трудових відносинах з ОСББ «Садиба Чернишова». Представники позивача в судовому засіданні визнали, що відповідачу вказану документацію [PERSON], будучи керівником ОСББ, не передавала, оскільки не вважає [PERSON] уповноваженою особою з припинення ОСББ «Садиба Чернишова». Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Таким чином, звертаючись з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за заробітною платою та вимогами щодо дотримання ним процедури звільнення в процесі припинення ОСББ, позивачкою не було надано відповідачу необхідних документів (наказу про прийняття її на роботу, трудової книжки, кадрової документації, трудового розпорядку тощо) для прийняття ним відповідного рішення. За відсутності необхідних документів відповідач в процесі здійснення ліквідаційної процедури був позбавлений можливості встановити наявність перебування позивачки в трудових відносинах з ОСББ «Садиба Чернишова», яку посаду за трудовим договором вона займала, який мала розмір заробітної плати, який договір укладався - строковий чи безстроковий, який встановлено трудовий розпорядок тощо. Без наявності у відповідача вказаних відомостей, він позбавлений можливості вирішувати питання щодо виплати заробітної плати працівнику за трудовим договором. При цьому, як вбачається з наданих відповідачем табелів обліку використання робочого часу за період з 01.07.2013 року по 31.12.2013 року, позивачка не працює, на роботу не з'являється. (т. 1 а.с. 86-97) Приступивши до своїх обов'язків, відповідач Наказом №2-к від 11.07.2013 року запропонував працівникам ОСББ «Садиба Чернишова» взяти участь у зборах трудового колективу, надати пояснення з приводу відсутності на роботі з 26.06.2013 року по 11.07.2013 року (т.1 а.с. 106). Однак, позивачкою пояснення з цього приводу [PERSON] надані не були. Також відповідач видав Накази №1-к та №1-Б від 01.07.2013 року (т. 1 а.с.103-105), якими визначив перелік завдань, які поставлені перед позивачкою, зокрема передання документів і майна ОСББ для належного завершення ліквідаційної процедури. Позивачу було заборонено займатись іншими справами і виконувати інші повноваження. Як вбачається з пояснень представників позивачки, остання не виконувала розпорядження відповідача з тих причин, що повноваження щодо управління справами ОСББ «Садиба Чернишова» не перейшли до нього. Тому позивачка виконувала свої повноваження на власний розсуд. Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Разом з тим, заявляючи вимоги щодо стягнення заробітної плати саме з відповідача, обґрунтовуючи незаконністю таких невиплат відповідачем, позивачка не виконує розпоряджень відповідача та діє на власний розсуд. На підставі викладеного, вимоги щодо стягнення заробітної плати з відповідача задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є: 1) угода сторін; 2) закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення; 3) призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім призову працівника на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року; 4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45); 5) переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду; 6) відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці; 7) набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи; 7-1) набрання законної сили судовим рішенням, відповідно до якого працівника притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення, пов'язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції"; 8) підстави, передбачені контрактом. Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Позивачка просить зобов'язати відповідача забезпечити її звільнення в процесі ліквідаційної процедури з дотриманням вимог ст.ст. 49-2, 97, 111, 112, 115 ч. 1 КЗпП України, із зарахуванням строку попередження, передбаченого ст. 49-2 КЗпП України. Відповідач зазначив, що ніяких рішень з приводу звільнення позивачки не приймав. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо звільнення позивачки, підстави її звільнення. Тобто вимоги щодо зобов'язання відповідача забезпечити звільнення в процесі ліквідаційної процедури з дотриманням норм КЗпП - за відсутності відомостей та рішень щодо її звільнення, заявлені передчасно, оскільки доказів порушення прав позивачки на теперішній час суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім того, заявляючи вимоги щодо зобов'язання відповідача звільнити позивачку із зарахуванням строку попередження, передбаченого ст. 49-2 КЗпП України, позивачка фактично просить суд встановити підставу звільнення (розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40)) замість визначення самою уповноваженою особою підстав припинення трудового договору, передбачених ст. 36 КЗпП України. При цьому, суд може визнати незаконними підстави звільнення (за їх наявності), і лише після того - зазначити законні підстави звільнення. На підставі викладеного, позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача забезпечити звільнення позивачки в процесі ліквідаційної процедури з дотриманням вимог ст.ст. 49-2, 97, 111, 112, 115 ч. 1 КЗпП України, ст.ст. 15, 24 ЗУ «Про оплату праці» із зарахуванням строку попередження, передбаченого ст. 49-2 КЗпП України, - задоволенню не підлягають. Не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення компенсації за невикористані щорічні відпустки та вихідної допомоги, оскільки не надано доказів припинення трудових відносин позивачки з ОСББ «Садиба Чернишова». Суд, оцінивши належність, допустимість, достатність доказів в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: dismissed