Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Експрес-Авто», треті особи- [PERSON] , [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в сумі 92\~445,14 грн., моральних збитків у розмірі 50\~000 грн., а також судових витрат на оплаті правничої допомоги-15000 грн., судового збору. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що 04.10.2017 року, по пр.Льва Ландау в м. Харкові, в районі будинку 193 в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «DAF АЕ75», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «KIA RIO», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 09.11.2017 року [PERSON] визнано винним у зазначеній ДТП. Позивач зазначає, що на момент ДТП [PERSON] знаходився в трудових відносинах з ТОВ «Експрес-Авто», якому належить транспортний засіб.Згідно звіту про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість матеріальної шкоди становить 92\~445,14 грн., яку позивач просить стягнути з ТОВ «Експрес-Авто». Окрім того, позивач зазначає, що внаслідок пошкодження майна йому та його сім`ї завдано моральну шкоду, оскільки із пошкодженням автомобіля порушився звичний устрій , дитина, яка знаходилась в автомобілі під час ДТП перелякалась та отримала психологічну травму, з`явились незручності щодо пересування, вони вимушені були користуватися громадським транспортом, автомобіль втратив товарний вигляд. Розмір нанесеної моральної шкоди [PERSON] оцінює в 50 000,00 грн. Крім того, понесені витрати, що пов`язані із звернення до суду, оплатою судового збору, правничої допомоги. В подальшому,\~позивач уточнив\~позовні вимоги\~та визначився\~зі складом\~відповідачів,\~залучивши в\~якості співвідповідачів\~ПрАТ «Київський\~страховий дім»\~і Моторне\~(транспортне)\~страхове бюро\~України (\~далі МТСБУ),\~посилаючись на\~те,\~що цивільно-правова відповідальність ТОВ «Експрес-Авто», як власника наземного транспортного засобу, застраховано за полісом АК/2223787 від 15.02.2017 року в ПрАТ « Київський страховий дім», якому в день скоєння ДТП було направлено повідомлення про настання страхової події, проте стало відомо про припинення діяльності цього акціонерного товариства, тому у травні 2018 року [PERSON] направив до МТСБУ скаргу з проханням здійснити заходи щодо здійснення страхового відшкодування. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 59\~071,56 грн., моральні збитки -20\~000 грн. і понесені судові витрати ( а.с. 117-121). Представник відповідача-ТОВ «Експрес-Авто»,заперечуючи проти задоволення позовних вимог, надав відзив на позову заяву, в якому стверджує, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ТОВ «Експрес-Авто» при використанні транспортного засобу- автомобіля «DAF АЕ75», державний номер [NUMBER] застрахована ПрАТ « Київський страховий дім», з визначеним лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого-100\~000 грн., з розміром враншизи-1000 грн. Доказів на підтвердження відмови страхової компанії виплатити страхове відшкодування позивачем не надано, а покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, суперечить Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» . Представник відповідача також не погоджувався з визначеною сумою матеріальної шкоди- 92445,14 грн., яку просив стягнути позивач в первісному позові, оскільки збитки, заподіяні пошкодженням транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу визначені у звіті оцінювача в сумі 59\~071,56 грн. Не визнав відповідач і суму заявленої моральної шкоди , вважаючи, що позивачем не надано доказів понесених моральних страждань, погіршення психічного стану через ДТП ( а.с. 46-50). У відповіді на відзив [PERSON] зазначив, що 04.10.2017 року, тобто у день скоєння ДТП, до ПрАТ «Київський страховий дім» направлено повідомлення про подію, що може бути визнана страховою, а 19.12.2017 року звернення про виплату страхового відшкодування, після чого з аналогічною заявою до МСБУ. Листом від 17.07.2018 року повідомлено, що членство страховика в МТСБУ припинено, тому позивач вважає за необхідне стягнути шкоду з власника джерела підвищеної небезпеки( а.с. 72-74). 3 особа- [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала письмові пояснення, в яких зазначає, що під час ДТП разом з нею в автомобілі знаходилась дитина, якій було завдано психологічної травми. [PERSON] порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, визнав свою вину, постановою Московського районного суду м.Харкова від 09.11.2017 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. [PERSON] просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує ( а.с. 89). 3 особа- [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно, належним чином, письмових пояснень щодо позову або відзиву не подав. За клопотанням позивача, ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 13.03.2019 року прийнята уточнена позовна заява та залучені до участі у справі в якості співвідповідачів - ПрАТ «Київський страховий дім», МТСБУ ( а.с. 160-161). Відповідач-\~ представник\~Моторного (\~транспортного)\~страхового бюро\~України в\~судове засідання\~не з`явився,направив\~суду відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~повідомив,\~що відповідно\~до ст.\~41\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1\~цього Закону,\~та майну,\~яке знаходилося\~в такому\~транспортному засобі; б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу;в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи;г) особами, на яких поширюється дія\~пункту 13.1\~статті 13 цього Закону;ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності;д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров`я згідно з чинним законодавством. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована на момент дорожньо-транспортної пригоди, то саме ПрАТ «Київський страховий дім» взяло на себе відповідальність по відшкодуванню шкоди, завданої позивачу винною особою. На час подання позовної заяви ПрАТ «Київський страховий дім» не знаходиться в процесі провадження у справі про банкрутство, у Відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься інформація про перебування у стані припинення, дані про ліквідацію юридичної особи відсутні, тому позивачем передчасно залучено в якості співвідповідача МТСБУ. Відповідач- представник ПрАТ «Київський страховий дім» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, відзиву на позов та доказів, на підтвердження заперечень проти позову, не надав . Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,\~ оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. Частиною першою\~статті 1166 ЦК України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положення пункту 3 частини першої\~статті 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з частиною першою\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до пунктів 2, 3 частини 2 цієї статті цього\~Кодексу\~моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодження її майна. Положенням\~статті 1167\~ЦК України визначено, що\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відшкодування шкоди має бути здійснено в силу укладеного договору та положень статей 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Судами встановлено, що 04.10.2017 року [PERSON] під час виконання трудових обов`язків у ТОВ «Експрес-Авто» та керуючи належним цьому товариству автомобілем марки «DAF\~АЕ75»,\~державний номер\~ [NUMBER] ,\~рухаючись по\~пр.Льва\~Ландау в\~м.\~Харкові,\~не дотримався\~безпечної дистанції,\~не обрав\~безпечної швидкості\~руху та\~допустив зіткнення\~з \~автомобілем «KIA\~RIO»,\~державний номер\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] ,власником\~якого є[PERSON] , внаслідок чого обидва транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень. Постановою Московського районного суду м.Харкова від 09.11.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП України, внаслідок порушення останнім п.п. 12.1, 13.1\~ПДР\~України , і притягнуто до адміністративної відповідальності ( а.с.30). Відповідно до\~звіту про\~оцінку вартості\~збитків,\~заподіяних пошкодженням\~транспортного засобу-\~автомобіляKIA RIO», державний номер [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу складових, що замінюються ( включаючи ПДВ на запасні частини, виключаючи ПДВ на матеріали фарбування) складає 92\~445 грн. 14 коп. Вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 59\~071 грн.56 коп.( включаючи ПДВ на запасні частини) ( а.с. 6-29). На підставі полісу № АК/2223787 від 15.02.2017 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , автомобіль марки «DAF АЕ75», державний номер [NUMBER] , власником якого є ТОВ «Експрес-Авто», застрахований ПрАТ «Київський страховий дім», строком дії з 15.02.2017 року по 14.02.2018 року. Ліміт відповідальності за шкоду на одного потерпілого, заподіяну майну, становить 100\~000 грн., життю і здоровю-200\~000 грн., розмір франшизи- 1000 грн. ( а.с. 51). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до пункту 3 частини першої\~статті 988 ЦК України\~страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Підпунктом 33.1.4 зазначеного Закону встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, -Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро України зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 «ґ» пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону). Відповідно до\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону). Відповідні висновки щодо застосування норм матеріального права висловлені\~\~Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року у справі\~№ 14-176цс18, за результатами розгляду якої\~Велика Палата Верховного Суду відступила від раніше висловлених Верховним Судом України висновків про те, що\~право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка її завдала, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, зокрема договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Посилання позивача на те, що Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» знаходиться в процесі припинення, тому обов`язок по виплаті страхового відшкодування приймає на себе МТСБУ, є передчасними. Пунктом 20.3 статті 20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе Моторне (транспортне) страхове бюро України. Згідно з підпунктом «ґ» пункту 41.1 статті 41 вказаного Закону Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її недостатності коштів та майна страховика - учасника Моторного (транспортного) страхового бюро України, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, відшкодувати шкоду, спричинену особою, чия цивільно-правова відповідальність застрахована, повинен страховик, а у випадках передбачених статтею 41 Закону - Моторне (транспортне) страхове бюро України. Стягнення з відповідача- ТОВ «Експрес-Авто» на користь позивача коштів на відшкодування шкоди у межах ліміту відповідальності страхувальника ПрАТ «Київський страховий дім» суперечить меті здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне акціонерне товариство "Київський страховий дім» перебуває в стані припинення з 10.08.2018 року ( а.с. 78-86). [PERSON] звернувся до ПрАТ 04.10.2017 року та із заявою про виплату страхового відшкодування 19.12.2017 року, але відповіді не отримав ( а.с. 75,76). У випадку здійснення процедури ліквідації та внесення відомостей про припинення страхової компанії позивачу належить право вимагати страхову виплату від Моторного (транспортного) страхового бюро України. Таким чином,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути страхове\~відшкодування за\~шкоду,\~заподіяну власнику\~автомобіляKIA RIO», державний номер [NUMBER] [PERSON] у розмірі , з урахуванням франшизи, 58\~071 грн. 56 коп. з ПрАТ « Київський страховий дім». Згідно до вимог ст. 12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи\~при відшкодуванні\~шкоди,\~заподіяної майну\~потерпілих,\~встановлюється при\~укладанні договору\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності і\~не може\~перевищувати 2\~відсотки від\~страхової суми,\~в межах\~якого відшкодовується\~збиток,\~заподіяний майну\~потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Пунктом 4 полісу № АК/2223787 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ТОВ «Експрес-Авто», як власника автомобіля «DAF АЕ75», державний номер [NUMBER] , визначено розмір франшизи-1000 грн., тому зазначена сума має бути компенсована відповідачем. За приписами частини другою\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини першої\~статті 1172 ЦК України\~юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Виходячи із наведених норм права, шкода , завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 6 листопада 2013 року № 6-108цс13. З огляду на викладене, суму франшизи у розмірі 1000 грн. суд стягує з ТОВ «Експрес-Авто», оскільки шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія [PERSON] , який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, та під час виконання трудових обов`язків, незалежно від характеру такої шкоди (матеріальна або моральна) , відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки. На обґрунтування позовних вимог щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 20\~000 грн. [PERSON] посилається на те, що під час дорожньо-транспортної пригоди в автомобілі знаходилась дитина, яка отримала психологічну травму, сім`я позивача понесла емоційні страждання, негативний вплив на стан здоров`я, а також був порушений звичайний спосіб їх життя, Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру грошового відшкодування моральної шкоди, понесених моральних страждань, пов`язаних з порушенням звичайного способу життя, погіршенням стану здоров`я, тому в цій частині у задоволенні позовних вимог суд відмовляє. Відповідно до частини першої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно до частин першої - шостої\~статті 137 ЦК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. 14.08.2018 року [PERSON] укладений договір про надання правової допомоги, за умовами якого адвокат Іванов О.А. приймає до виконання доручення про надання правової допомоги в обсязі і на умовах, передбачених договором по справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.Розмір гонорару обчислюється в сумі 15000 грн. ( а.с. 36-39, 143). До позовної заяви додано акт виконаних робіт, згідно з яким адвокатом витрачено 9 годин та відпрацьовано гонорар в сумі 9000 грн. за надання консультацій, ознайомлення з документами, розроблення правової позиції, складання позовної заяви та подання її до суду, 6000 грн.-за участь в судових засіданнях, складання відповіді на відзив, клопотання. ( а.с. 104-105). В подальших судових засіданнях приймав адвокат Поліканов А.М. на підставі довіреності Верховода Р.О., ордеру, договору про надання правової допомоги ( а.с. 113-114). Виходячи з пропорційності розміру задоволених позовних вимог (73%) суд покладає на відповідачів обов`язок відшкодувати позивачеві частину судового збору згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України за подання позову до суду та витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного і

Outcome: partial