Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] за участю третьої особи: Служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради, згідно якої просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 513 від 02.11.2006 року), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 296 від 09.07.2011 року). Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що рішеннями суду від 10.06.2014 року було розірвано шлюб між нею та [PERSON] та стягнуто з останнього аліменти на утримання дітей по 500 гривень щомісяця на кожну дитину - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Дітей позивачка утримує та забезпечує сама. [PERSON] після розлучення не цікавиться своїми дітьми, не приймає участі у їх вихованні, не підтримує ніяких батьківських відносин з ними, має велику заборгованість по сплаті аліментів та кримінальне провадження № 495/10477/18 по обвинуваченню за ст.. 164 КК України. Шкільним життям дітей відповідач не цікавиться, а навпаки пригнічує їх, психологічно давить. Діти відчувають розпач у відсутності батька та чоловічої опори. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 25.05.2020 року відкрито провадження за позовом [PERSON] та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24.06.2020 року розгляд справи було відкладено та витребувано від органу опіки та піклування виконкому Білгород-Дністровської міської ради висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. Ухвалою суду від 22.07.2020 року розгляд справи було відкладено за клопотанням представника позивачки - адвоката Каланжова В.І. Здійснено оголошення про виклик відповідача у судове засідання. Ухвалою суду від 19.08.2020 року розгляд справи відкладено через неявку відповідача. Ухвалою суду від 28.09.2020 року розгляд справи відкладено через неявку відповідача та відсутності витребуваного висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. 16 жовтня 2020 року до канцелярії суду надійшов висновок органу опіки та піклування виконкому Білгород-Дністровської міської ради щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. 09 листопада 2020 року до суду надійшла заява головного спеціаліста служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Завгороднюк В.О. з проханням справу розглянути за її відсутності в судових засіданнях, висновок органу опіки та піклування підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В той же день позивачка [PERSON] подала до канцелярії суду заяву з проханням закрити підготовче провадження по справі та перейти до слухання справи по суті. Ухвалою суду від 09.11.2020 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті. У судове засідання 16 грудня 2020 року сторони не з`явились. Представник позивачки - адвокат Каланжов В.І. подав до канцелярії суду заяву з проханням справу розглянути за відсутністю позивачки, позовні вимоги задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. При цьому в своїй заяві Каланжов В.І. зазначив, що в Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області перебуває кримінальне провадження № 495/10477/18 по обвинуваченню [PERSON] за ч.1 ст. 164 КК України (ухилення від сплати аліментів), який знаходиться у розшуку та достеменно знає про існування даної цивільної справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Білгород-Дністровської міської ради в судове засідання не з`явився. Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. За наявності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення вказаних позовних вимог у зв`язку із наступним. Судом встановлено, що [INFO] в місті Білгород-Дністровському народився [PERSON] батьками якого зазначені [PERSON] , громадянин України, та [PERSON] , громадянка Республіки Молдова, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 513. [INFO] в місті Білгород-Дністровському народився [PERSON] батьками якого зазначені [PERSON] , громадянин України, та [PERSON] , громадянка Республіки Молдова, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 296. Заочним рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 10.06.2014 року по справі № 495/3097/14-ц було задоволено позовну заяву [PERSON] та розірвано шлюб укладений між нею та [PERSON] 12 листопада 2004 року. Заочним рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 10.06.2014 року по справі № 495/3100/14-ц було задоволено позовну заяву [PERSON] та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісяця у розмірі по 500 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Згідно з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 51416315 від 04.03.2019 року, заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] станом на 28.02.2019 року складає 53066,67 гривень. У відповідності до довідки № 30 від 28.04.2020 року Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 м. Білгород-Дністровського Одеської області, [PERSON] навчається у 8-А класі та [PERSON] навчається у 3-Б класі. Батько учнів, [PERSON] , школу не відвідує, у класних керівників про синів не цікавиться. Інформації про його участь у вихованні та утриманні дітей немає. 16 жовтня 2020 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради склав висновок яким визнав доцільним та в інтересах дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН про права дитини держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її виховані, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Згідно до положень ст.. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з п.п. 15, 16Постановою Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. З огляду на наведене суд, враховуючи характер поведінки відповідача та його ставлення до дітей, а також враховуючи висновок органу опіки та піклування, приходить до висновку, що під час розгляду справи встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а суд одночасно з позбавленням батьківських прав може на вимогу позивача або за власною ініціативою може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Як вище було наведено рішенням суду 2014 року вже здійснюється стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved