Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивачем подано до суду позовну заяву, в якій він просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 47\~932,84 грн. за кредитним договором № б/н від 04.03.2011 року та судові витрати в розмірі 1 600 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.03.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1 500,00 грн.\~\~у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же час. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку із зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2017 року має заборгованість 47932,84 грн., яка складається з наступного: - 1 467,73 грн. - заборгованість за кредитом; - 39 456,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4\~250,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 - штраф (фіксована частина) -\~2 258,71 - штраф (процентна складова). На підставі наведеного представник позивача просить суд позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог, зазначивши, що відповідачем по кредитному договору було здійснено останній платіж 02.12.2013 року, прохає застосувати строк позовної давності до вказаних правовідносин. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що 04.03.2011 року між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено договір б/н за яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 1\~500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Вказана обставина об'єктивно підтверджується Заявою та Умовами та правилами\~\~надання банківських послуг підписаною відповідачем (а. с. 9-31). Судом встановлено, що 02.12.2013 року відповідачем було здійснено останній платіж за договором б/н від 04.03.2011 року в розмірі 100 грн., виходячи з виписки доданої позивачем. Строк дії картки закінчився 04.03.2014 року (а. с. 125). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, згідно ч. 2 ст. 76 ЦПК України. Суд не бере до уваги як доказ отримання відповідачем кредитної картки, довідку юрисконсульта ПАТ КБ «Приватбанк» про те, що [PERSON] отримала картку № 5577212706589010, термін дії якої до останнього дня місяця, оскільки відсутні відомості щодо отримання саме відповідачем цієї картки. У звязку із чим, суд вважає необґрунтованими нарахування боргу за кредитом щодо користування вказаною карткою. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це\~строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 4\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до\~ст. 253 ЦК України\~перебіг\~строку\~\~починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно з\~ст. 261 ЦК України\~перебіг\~позовної давності\~\~починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Із вищенаведеного вбачається, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Беручи до уваги те, що відповідач 02.12.2013 року здійснив останній платіж за договором, після чого погашення чергових платежів не здійснювалося, з вказаного моменту у ПАТ КБ «Приватбанк» виникло право на подачу позовної заяви про стягнення заборгованості, яку було подано позивачем до суду 10.09.2017 року. Оскільки ПАТ КБ «Приватбанк» було подано позовну заяву із пропуском трирічного строку позовної давності, суд приходить до висновку що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed