Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

27 листопада 2020 р. позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 10 липня 2010 року він уклав шлюб із [PERSON] , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 188. В наступному, шлюб розірвано рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2012 року. Від спільного подружнього життя з відповідачем-1 народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2011 року з позивача на користь відповідача-1 присуджено до стягнення аліменти на утримання дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 вересня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Також, 02 серпня 2013 року позивач уклав шлюб із [PERSON] , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 268. В наступному, шлюб розірвано рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 року. Від спільного подружнього життя з відповідачем-2 народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2017 року з позивача на користь відповідача-2 присуджено до стягнення аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що в нього на утримані перебуває двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , і, згідно з рішеннями судів сумарно з нього стягується 1/2 частка від його заробітку (доходу). Також, на утриманні позивача перебуває його мати - [PERSON] , [INFO] , яка є особою похилого віку, пенсіонером за віком та непрацездатною у розумінні Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», а отже - потребує допомоги від сина в розумінні глави 17 розділу І СК України. Згідно з випискою з медичної картки [PERSON] від 16 жовтня 2020 року їй встановлено основний діагноз - деформований остеоартроз колінних суглобів, артроз т/с суглобів II ст. правосторонній плечелопатковийпериартрит та призначено лікувальні рекомендації. Відповідно до довідки про доходи № 3861 8389 1253 1866 від 12 жовтня 2020 року, виданої [PERSON] у період із січня по квітень 2020 року отримувала пенсію у розмірі 2102,14 грн, а з травня по серпень 2020 року - 2\~202,14 коп. Таким чином, матеріальна допомога, яку позивач надає матері є для неї постійним джерелом засобів для існування. До того ж, згідно з довідкою Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» вих. №32/388 від 22 жовтня 2020 року [PERSON] з 19 липня 2012 року і по час видачі довідки працює на вказаному Товаристві на посаді змінного майстра оброблення (первинного оброблення коліс) Колесопрокатного цеху за графіком роботи 182 Г. Так, графіком 182 (182 А, 182 Б, 182 В, 182 Г) на 2020 рік передбачено наступний робочий час відповідно до змін: з 00 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., з 07 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. та з 19 год. 00 хв. до 00 год. 00 хв. При цьому, ПАТ «Інтерпайп НТЗ» знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Столетова, буд. 21. В той час, як позивач зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Тобто у населеному пункті, відмінному від місцезнаходження ПАТ «Інтерпайп НТЗ», де працює. Зважаючи на роботу за межами населеного пункту реєстрації та проживання, особливо в умовах встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території України, позивач змушений, для забезпечення явки на роботу згідно з визначеним роботодавцем графіком, нести витрати на оплату палива. Вказані витрати є вимушеним кроком з боку позивача з метою отримання заробітку, який, у тому числі, спрямовується на утримання двох неповнолітніх дітей та матері. Позивач вказує, що розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх синів та не має наміру від нього ухилятися. Разом з цим, у зв`язку зі зміною сімейного стану, адже наразі в нього на утримані перебуває двоє неповнолітніх та непрацездатна матір, вважає що аліменти в сумарному розмірі 1/2 частки від його заробітку (доходу) є для нього непосильними та ставлять в край скрутне матеріальне становище, адже залишок заробітку не забезпечує його нормального проживання. Ухвалою від 12 лютого 2021 року, з урахуванням отримання судом відомостей про місце реєстрації відповідачів 10 лютого 2021 року, відкрито провадження у справі. Відповідач-1 в судове засідання не з`явилася. Відзив на позов не надала. Підстав неявки не повідомила. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. 17 березня 2021 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача-2 [PERSON] , в якому позивач просила рахувати строк на подання відзиву з 03 березня 2021 року, вказуючи на отримання ухвали про відкриття провадження у справі 02 березня 2021 року. У відзиві відповідач-2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив аргументовано тим, що зміна розміру аліментів є правом суду, а не його обов`язком та може бути застосована при наявності відповідних підстав для цього. Вказує, що посилання позивача на витрати на оплату палива для забезпечення явки на роботу, згідно з визначеного роботодавцем графіку, не повинні враховуватись судом через те, що ПАТ «Інтерпайп НТЗ» безпосередньо забезпечує доставку своїх працівників на підприємство за допомогою рейсових автобусів підприємства. Маршрут одного з таких рейсових автобусів проходить безпосереднього біля будинку, в якому проживає позивач. Також позивач нещодавно змінив своє старе авто на більш нове, що свідчить про стабільний майновий стан позивача. Той факт що позивач не надав до суду довідку про доходи за 2020 рік, та початок 2021 рік свідчить про те, що позивач навмисно приховує свій дохід від суду. Оскільки тільки зазначена довідка може надати об`єктивну інформацію про майновий стан позивача. Враховуючи те, що позивач працездатний та, згідно з довідкою ПАТ «Інтерпайп НТЗ», працевлаштований на посаді змінного майстра оброблення, на свій стан здоров`я не скаржиться, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дітей позивач не надав. Наявність у позивача на утриманні матері пенсіонера, яка отримує пенсію та вже тривалий час знаходиться на Д обліку свідчить про те, що це не нова обставина яка виникла нещодавно у житті позивача. Таким чином, зазначені позивачем доводи не є істотними та достатніми обставинами для зменшення визначеного рішенням суду розміру аліментів. Посилання на вказаний факт не доводить зміни матеріального стану, стану здоров`я позивача, а тому не може слугувати самостійною підставою для зменшення розміру аліментів та не вказує на те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням є завищеним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та дав пояснення відповідно до тексту позовної заяви. Вважає, що є всі підстави для зменшення розміру аліментів не утримання двох дітей з 1/4 частини на 1/8 частину, оскільки у позивача суттєво погіршився матеріальний стан і він вимушений утримувати матеріально свою матір, яка має тяжке захворювання. Частину своєї загробної плати він витрачає на придбання ліків для матері, що є для неї суттєвою матеріальною допомогою. Залишків заробітної плати йому не вистачає для нормального життя. Позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив, що він не відмовляється від сплати аліментів на утримання своїх дітей, але зараз його матеріальний стан суттєво погіршився. Його мати [PERSON] зараз лікує захворювання артроз. Для такого лікування необхідно значні кошти, тому він допомагає матері у придбанні ліків, а також сплачує за отримані комунальні послуги. Залишків заробітної плати йому не вистачає для нормального життя, тому розмір аліментів повинен бути зменшеним. Представник Відповідача-2 [PERSON] в судовому засіданнівисказався проти задоволення позову. Вважає, що у позивача відсутні будь які підстави для зменшення розміру аліментів на утримання дітей. Батьки зобов`язані утримувати матеріально своїх дітей. Зменшення розміру аліментів судом може бути при наявності відповідних обставин. Судом раніше було винесено рішення у двох справах про стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей і такі рішення позивач виконує. Позивач посилається на утримання ним непрацездатної матері [PERSON] . Але необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання, стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.Позивачем не надано доказів, того, що [PERSON] потребує допомоги, та не надано доказів що позивач утримує та надає матеріальну допомогу [PERSON] . Також не має рішення суду про стягнення аліментів з позивача на утримання [PERSON] .Враховуючи те, що позивач працездатний та згідно довідки з ПАТ «Інтернаті Нижньодніпровський трубопрокатний завод» працевлаштований на посаді змінного майстра оброблення, на свій стан здоров\\яне скаржиться, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дітей позивач не надав, наявність у позивача на утриманні мати пенсіонера, яка отримує пенсію та вже тривалий час знаходиться на Д обліку, свідчить про те, що це не нова обставина яка виникла нещодавно у житті позивача, у зв`язку з чим вважаю зазначене не є істотними та достатніми доказами для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів. Посилання на вказаний факт не доводить мінливості матеріального стану позивача та впливу на стан здоров`я, а тому не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України та позиції Верховного Суду України. Таким чином відсутні будь-які підстави передбачені чинним законодавством для зміни розміру аліментів. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] є її сином. У 2009 р. вона вийшла не пенсію. У 2019 р. захворіла і діагностовано артроз суставів. Для відновлення здоров`я вона витрачає значні суми грошей. Син раніше їй більше допомагав у придбанні ліків та сплачував за неї за отримані комунальні послуги. Тепер став менше допомагати. У 2020 р. її пенсія становила 2100 грн., зараз становить 2600 грн. На ліки вона витрачає 1500 грн. Син зараз їй також допомагає, бо її пенсії не вистачає на лікування. Буває син надає їй допомоги 2000 грн., буває більше або менше. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] [PERSON] дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 10 липня 2010 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 188, який розірвано рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2012 року /а.с.23/. [INFO] народився син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] /а.с.24/. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2011 року, окрім іншого, з [PERSON] на користь [PERSON] присуджено до стягнення аліменти на утримання дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 вересня 2011 року до досягнення дитиною повноліття /а.с.25/. З мотивувальної частини рішення вбачається, що при визначенні розміру аліментів судом бралося до уваги те, що дитина проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні. Мати не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. 02 серпня 2013 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 268, який розірвано рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 року /а.с.12, 13/. [INFO] народився син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] /а.с.14/. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2017 року, окрім іншого, з [PERSON] на користь [PERSON] присуджено до стягнення аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с.26/. З мотивувальної частини рішення вбачається, що при визначенні розміру аліментів судом бралося до уваги те, що дитина проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні та вихованні, відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров`я дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано. Матеріали справи свідчать також про видачу виконавчих листів на виконання рішень суду від 10 листопада 2011 року та від 03 квітня 2017 року /а.с.9, 15/, відкриття виконавчого провадження з виконання рішень судів на підставі заяв відповідачів до відповідного органу виконавчої служби /а.с.10, 11, 16, 27/. Крім того, судом досліджено: копію довідки від 22 жовтня 2020 року ПАТ «Інтерпайп НТЗ» (м.Дніпро, вул.Столєтова, 21) /а.с.18/, з якої вбачається, що [PERSON] з 19 липня 2012 року і по час видачі довідки працює в ПАТ «Інтерпайп НТЗ» на посаді змінного майстра оброблення (первинного оброблення коліс) Колесопрокатного цеху за графіком роботи 182 Г;копію графіку 182 (182_А, 182_Б, 182_В, 182_Г) на 2020 рік /а.с.19/, з якої вбачається, що за графіком 182-Г передбачено наступний робочий час відповідно до змін: з 00 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., з 07 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. та з 19 год. 00 хв. до 00 год. 00 хв.;копію витягу з ЄДРПОУ, з якої вбачається адреса ПАТ «Інтерпайп НТЗ» - м.Дніпро, вул.Столєтова, 21 /а.с.20/;копію свідоцтва про народження [PERSON] /а.с.17/, в якому вказано батьками позивача [PERSON] та [PERSON] ; копію довідки про доходи № 3861 8389 1253 1866 від 12 жовтня 2020 року /а.с.21/, виданої [PERSON] з якої вбачаєтсья, що [PERSON] перебуває на обліку в Новомосковському ОУПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком. Щомісячно отримувала пенсію у період: з січня по лютий 2019 року 1717,96 грн; з березня по червень 2019 року 1976,93 грн; з липня по грудень 2019 року 2000,00 грн; з січня по квітень 2020 року 2102,14 грн; з травня по серпень 2020 року 2202,14 грн; в вересні 2020 2222,56 грн;копію виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого /а.с.28/ [PERSON] від 16 жовтня 2020 року, яка проживає за адресою: [ADDRESS] , з якої вбачається, що [PERSON] встановлено повний діагноз: деформований остеоартроз колінних суглобів, артроз т/с суглобів НФС II ст., правосторонній плечелопатковийпериартрит, та призначено лікувальні рекомендації;копію паспорту позивача, з якої вбачається, що його місце реєстрації: [ADDRESS] /а.с.22/. Таким чином, судом встановлено наявність спору між позивачем та відповідачами щодо зміни розміру аліментів на утримання дітей позивача та відповідачів. Вирішуючи спір, суд виходить з такого.Ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.Ч. 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.Ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки: є син від іншого шлюбу з [PERSON] , у нього на утримання перебуває непрацездатна мати [PERSON] , яка хворіє та те, що для проїзду від дому до робочого місця ним витрачаються значні кошти, розмір аліментів становить 50% від його заробітку, що є для нього значним тягарем. Ст. 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.Згідно зі ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.Ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, зміна сімейного стану позивача, а саме народження [INFO] дитини [PERSON] , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження як факту перебування його матері [PERSON] на утриманні позивача, так і того, що мати позивача потребує утримання. Навпаки, матеріали справи свідчать, що [PERSON] хоча і встановлено відповідний діагноз, однак при цьому не зроблено висновок про встановлення групи інвалідності, крім того мати позивача отримує пенсію за віком у розмірі, встановленому законодавством, позивач із матір`ю проживають за різними адресами. Більш того, загальний розмір аліментів, що стягуються з позивача на утримання дітей не перевищує максимальний розмір, який може стягуватися з доходів особи, встановлений абз.4 ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». Посилання на витрати щодня значних коштів для того, щоб дістатись робочого місця, навіть за умови знаходження робочого місця за межами населеного пункту, в якому проживає позивач має характер припущення та об`єктивно нічим не підтверджено, а тому не приймається судом до уваги. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Інших доказів на підтвердження того, що у позивача значно погіршилося матеріальне становище, як на підставу для задоволення його вимог про зменшення розміру аліментів суду не надано. Приймаючи до уваги, що позивач не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, то йому у позові слід відмовити. В зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed