Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач з порушенням будівельних норм і без відповідної дозвільної документації побудував гараж, який знаходиться в безпосередній близькості до його будинку. В тій частині будинку, яка межує із самовільною будовою відповідача, знаходиться кухня позивача. Зважаючи на те, що гараж збудований з порушенням усіх норм як будівельних, так і санітарних, він став джерелом руйнування будинку позивача. А саме залиття земельної ділянки та замощення, закриття сонячного світла на земельній ділянці, неможливості робити поточні та капітальні ремонти, обслуговувати своє домоволодіння належним чином та запобігти його руйнуванню. Дощова вода через невлаштовані водостоки стікає на сторону позивача та пошкоджує стіну, на якій зявилася цвіль. Щоб убезпечити стіну будинку від руйнації позивач оббив стіну вагонкою, проте вона не тримається на вологій стіні та на даний час відлетіла повністю. Позивач вказує, що кухня є деревяною, а в гаражі зберігаються вибухонебезпечні та легкозаймисті речовини, що в свою чергу може спричинити загорання будинку та призвести до нещасного випадку. Оскільки відповідач в добровільному порядку не демонтує самовільно збудований гараж, тому позивач змушений звернутися до суду з вимогою про знесення самочинного будівництва та відшкодування майнової шкоди, яка полягає в пошкодженні його будинку та яку оцінює в 10 000,00 грн. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Згідно підпункту 9 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.07.2015 року, на виконання припису Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.07.2015 року (а.с.53), відповідач [PERSON] повідомила про початок виконання будівельних робіт, а саме про будівництво гаражу по вул.Скородинського,149 в с.Підмихайля Калуського району (а.с.54). Також [PERSON] подала декларацію про готовність до експлуатації гаражу по вул.Скородинського,149 в с.Підмихайля Калуського району (а.с.55). З матеріалів справи вбачається, що 10.08.2015 року інженером інвентаризації нерухомого майна Атестаційної будівельно-архітектурної компанії [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на домоволодіння по вул. Скородинського,149 в с.Підмихайля Калуського району (а.с.56-58), при цьому під літерою «Ж» вказаний гараж, площею 31,7 кв.м. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.03.2016 року [PERSON] належить 1/4 частина житлового будинку із відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в с.Підмихайля по вул.Скородинського,149 Калуського району, в тому числі гараж, площею 31,7 кв.м., зазначений літерою «Ж». В даному свідоцтві вказано, що відсутність самочинного перепланування, перебудови чи добудови зазначеного будинку перевірено за даними технічного паспорта, складеного 10.08.2015 року(а.с.59). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.60-61) за [PERSON] зареєстровано право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.Скородинського, 149 в с.Підмихайля Калуського району. З даного витягу вбачається, що відповідно до декларації про готовність до експлуатації обєкта, будівельні роботи на якому виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання від 07.08.2015 року ІФ 141152210045, літеру «Ж» - гараж здано в експлуатацію (а.с.60). Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, право власності [PERSON] на гараж по вул.Скородинського,149 в с.Підмихайля Калуського району, зазначений в технічному паспорті під літерою «Ж», оформлено у встановленому законом порядку. Ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Долучені стороною позивача лист відділу містобудування та архітектури Калуської районної державної адміністрації від 06.09.2013 року №25 (а.с.6), лист головного управління Держземагентства в Івано-Франківській області від 17.10.2013 року №8-2-35-308 (а.с.7), лист інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області від 04.03.2014 року (а.с.8), акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів від 18.02.2014 року (а.с.11) не можуть вважатися належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України. Адже вказані документи, які датовані 2013, 2014 роком, втратили актуальність, оскільки, як вказувалося вище, в 2015 році гараж в с.Підмихайля по вул.Скородинського,149 Калуського району, зазначений в технічному паспорті під літерою «Ж», був зданий в експлуатацію. Водночас відповідно до висновку №001/03-218 від 05.03.2018 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи (а.с.90-94) встановлено, що: -пошкодження та руйнування фундаменту літньої кухні, що є в складі будинковолодіння №147 по вул.Скородинського в с.Підмихайля Калуського району, що належить на праві власності [PERSON], є наявні, а саме тріщини, сліди плісняви, відколи фундаменту утворилися внаслідок двох факторів: відсутність «вимощення» по периметру літньої кухні; водостічна система будівлі гаража встановлена в неповному обсязі. Відсутня вертикальна труба водостічної системи, що відводить опади з ринви та лійок; -причиною пошкоджень даного участку будинку (літньої кухні) відсутність організованого водостоку є частковим; -будівля (гараж), яка знаходиться на земельній ділянці за адресою: вул.Скородинського, 149 в с.Підмихайля не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва. Протипожежні відстані між житловими, громадськими, адміністративно-побутовими будинками промислових підприємств, багатоповерховими гаражами повинні становити не менше 10м. В нашому випадку віддаль від господарської будівлі літньої кухні до гаража становить 1,905 м; -відповідно до будівельних норм та правил приміщення гаража від літньої кухні (деревяна будівля V-ий ступінь вогнестійкості) повинно знаходитися на віддалі не менше 10,0м. ДБН 360-92**, т.1, додатка 3.1. Відповідно до статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. У п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012р. "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України" роз'яснено, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. У п. 24 зазначеної постанови вказано, що знесення нерухомості, збудованої з істотним відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. Отже, оскільки згідно висновку експерта спірний гараж, який знаходиться на земельній ділянці за адресою: вул.Скородинського, 149 в с.Підмихайля не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, перед вирішенням питання про його знесення, необхідно встановити можливість його перебудови, зокрема, можливість встановлення вертикальної труби водостічної системи, що відводить опади з ринви та лійок. Проте під час розгляду справи позивачем таких позовних вимог заявлено не було, також не було заявлено клопотання про призначення експертизи для встановлення можливості здійснення такої перебудови. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про відсутність на даний час правових підстав для зобов'язання відповідача знести гараж, який знаходиться на земельній ділянці за адресою: вул.Скородинського, 149 в с.Підмихайля. Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Всупереч вимогам ст.81 ЦПК України, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин завдання відповідачем майнової шкоди позивачу, в тому числі на обґрунтування її розміру. Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст. 331, 376, 1166 ЦК України, ст.ст. 13, 19, 77, 81, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed