Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ „Приват Банк [PERSON] подав до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить, стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк заборгованість за відсотками за договором № СVXRRХ36610432 від 21.02.2007 року нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 28.01.2011 року по 28.01.2016 року у розмірі 25876 гривень 38 копійок. Стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1378 гривень. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. [PERSON] подала до суду заяву у якій просить розглянути справу за її відсутності та застосувати строки позовної давності. Позов не визнає у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не зявився. У позовній заяві представник позивача [PERSON] не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку. Суд розцінює таке клопотання як заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Судом досліджені наступні докази: розрахунок заборгованості за договором №CVXRRX36610432 від 21.02.2007 року, укладеним між „ПриватБанком та [PERSON] станом на 28.01.2016 року, копію анкети-заяви [PERSON] №CVXRRX36610432 від 21.02.2007 року, Умови і правила надання банківських послуг ПАТ КБ „ПриватБанк, довідки видані Ленковецькою сільською радою Кельменецького району №638,639 від 22 березня 2016 року, копію картки стану здоровя і розвитку дитини [PERSON] копію посвідчення №000879 на імя [PERSON] виданого 26 серпня 2010 року, копію посвідчення серії ААБ №0294432 виданого [PERSON] 23 грудня 2013 року, цивільну справу №2-н-108/08, яка була розглянута Кельменецьким районним судом 05 червня 2008 року. Судом встановлено, що між ПАТ КБ „ПриватБанк та відповідачкою [PERSON] 21.02.2007 року був укладений кредитний договір. Згідно даного договору відповідачка [PERSON] отримала кредит в розмірі 3768 гривень зі сплатою відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 90 гривень 43 копійки та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 628 гривень. Відповідачка зобовязалася погашати заборгованість щомісячними платежами в розмірі 267 гривень 10 копійок. У разі порушення позивальником зобовязань з погашення кредиту , позивальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 11,83% на суму залишку заборгованості за кредитом. Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Відповідачка неналежно виконувала свої обовязки за кредитним договором. Згідно судового наказу винесеного суддею Кельменецького районного суду 05 червня 2008 року по справі 2-н-108/08 з відповідачки стягнуто на користь позивача 7669 гривень заборгованості за кредитним договором від 2 лютого 2007 року. Станом на 28.01.2016 року відповідачка не виконала свої зобовязання за договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором строк та не повернула позивачу основний борг в сумі 3635 гривень 60 копійок, а також прострочила заборгованість по відсотках в сумі 41979 гривень 21 копійка. З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що відповідачка востаннє внесла кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитом 07 травня 2008 року. Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідачка в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обовязковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовилася від своїх зобовязань за цим договором, порушила свої зобовязання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, початок перебігу позовної давності для позивача слід відраховувати з 05 червня 2008 року, тобто з моменту винесення судового наказу по цивільній справі №2-н-108/08. Зокрема згідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Позивач не надав суду доказів, які б стверджували, що після 05 червня 2008 року відповідачка вчинила дії , які б свідчили про визнання нею свого боргу. Суд не вбачає підстав для поновлення строків позовної давності. Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ „ПриватБанк слід відмовити у звязку із спливом позовної давності. На підставі ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів", ст. ст. 256,257,259,261,267 ЦК України,

Outcome: dismissed