Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

26 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що їй на праві приватної власності належить будинок №14 по вул. Некрасова в м.Дубно Рівненської області. Даний будинок вона отримала за договором дарування від матері [PERSON]. Відповідачі, зареєстровані у належному їй будинку, проте там не проживають. Їх реєстрації перешкоджає позивачу розпоряджатися належним їй будинком на власний розсуд. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житлом. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. В судовому засіданні пояснила, що будинок їй подарувала мама. Відповідачі не проживають з даному будинку з 1988 року Просить позов задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином через оголошення в пресі. Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення в пресі про виклик відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що в будинку проживає лише [PERSON] та її сім'я. Відповідачі не проживають у вказаному будинку на протязі 20 років. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтями 71, 72 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Будинок №14 по вул. Некрасова в м.Дубно належить [PERSON] на підставі договору дарування (а.с.6), що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.5). Актами КП "Житловик" від 16.07.2015 року встановлено, що в будинку №14 по вул. Некрасова в м.Дубно Бобрик [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають з 1989 року, а [PERSON] та [PERSON] не проживають з 2006 року. (а.с.14,15). Згідно зі ст.391 ЦК України \~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому наявність реєстрації відповідача в даному житловому будинку перешкоджає в користуванні ним позивачем та впливає на його права, як власника щодо володіння, користування та розпорядження належним їй майном. Позивач надала достатньо доказів того, що відповідачі не проживають понад один рік по місцю своєї реєстрації без поважної причини та є такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є обгрунтованою та підлягає до задоволення, оскільки відповідачі без поважних причин не проживають за місцем реєстрації з 1989 року та 2006 року, а тому їх слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Що стосується позовних вимог про зобов'язання Дубенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про зняття [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з реєстраційного обліку в будинку №14 по вул.Некрасова в м.Дубно Рівненської області, то така вимога є передчасною та такою, що не ґрунтується на вимогах закону, оскільки до звернення позивача з позовом до суду та прийняття судового рішення у вказаній справі правових підстав у Дубенського районного відділу УДМСУ в Рівненській області для зняття відповідача з реєстрації не було, рішення про відмову в знятті відповідача з реєстрації вказаним органом не приймалося, а тому відсутні правові підстави для задоволення вказаної позовної вимоги. Згідно з ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).\~

Outcome: dismissed