Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

04 травня 2020 року позивач АТ КБ "Приват Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що із відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір без номера від 08.10.2009 року відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 250 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 4600 гривень. За укладеним кредитним договором відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками, комісією за користування кредитом та інші витрати. Оскільки взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, у нього станом на 16.03.2020 рік виникла заборгованість в сумі 25173 грн. 55 коп. Враховуючи вище викладене представник позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 25173 грн. 55 коп. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, разом з позовною заявою надійшло клопотання в якому позивач просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти винесення заочного рішення /а.с. 44/. Відповідач [PERSON] вину визнав частково. Суд, заслухавши відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між АТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір без номера від 08.10.2009 року відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 250 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 4600 гривень, натомість позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі у строки та на умовах, передбачених кредитним договором /а.с.25-34/. Крім того [PERSON] було підписано довідку про кредитування з використанням платіжної картки з відповідними умовами, в якій визначено базову % ставку, розмір щомісячних платежів, термін внесення коштів, комісія за зняття готівки, пеня, штрафи, та інші умови /а.с. 24/. Відповідач [PERSON] не виконав умови договору по погашенню заборгованості по кредитному договору в зв`язку з чим станом на 16.03.2020 рік заборгованість відповідача за кредитним договором становить 25173 грн. 055 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14043 грн. 31 коп., заборгованість за відсотками нарахованих на прострочений кредит в розмірі 5577 грн. 48 коп., заборгованості за пенею в розмірі 3877 грн. 83 коп., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 1174 грн. 93 коп. Враховуючи, що відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання, то суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1174 грн. 93 коп. штрафу (процентна складова). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на його користь судовий збір, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 2102 гривень судового збору, розмір якого підтверджено платіжним дорученням.

Outcome: approved