Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини по спадкуванню за законом, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті його батька відкрилася спадщина, яка складається: з будинковолодіння [ADDRESS]. За час життя батька вони проживали однією сімєю, позивач допомагав в облаштуванні будинку, у ремонтних роботах. Після смерті батька позивач з відповідачем являються спадкоємцями першої черги. Однак, відносини між сторонами стали вкрай напруженими. Позивач вважає, що так як вони з відповідачем є спадкоємцями, будинок батька [ADDRESS] належить сторонам в рівних частках. Однак 25 червня 2014 р. позивачеві було повідомлено Головним управлінням юстиції у Вінницькій області Липовецькою державною нотаріальною конторою, листом № 02-14/439 від, 25 червня 2014 року те, що 21 липня 2011 року в Липовецькій державній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу № 350/2011 щодо майна померлого [PERSON], а також те, що згідно ст.. 1261 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем певної частини майна померлого, але позивачем пропущено 6-ти місячний строк для прийняття спадщини. Просить суд визначити додатковий строк достаній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті батька, який помер [INFO]. В судовому засіданні позивач, представник позивача [PERSON] та [PERSON], які діють згідно довіреності, позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] суду пояснила, що позивач не був обізнаний з процедурою оформлення спадщини, і що він є спадкоємцем першої черги. На його неодноразові звернення до відповідача стосовно ознайомлення з документами отримував відмови, а тому не був обізнаним. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, свою позицію з вирішення даного питання аргументувала у письмовому запереченні, що додане до матеріалів цивільної справи, відповідно до якого зазначає, що 02 вересня 2014 року дізналась про те, що позивач звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач проживає через огорожу (забор) у окремому будинку, що збудували йому батьки, після смерті батька повідомив відповідача про те, що заяву про прийняття спадщини, а бо ж про її відмову подавати не буде. Посилання позивача, щодо його необізнаності про порядок прийняття спадщини є неправдивою, оскільки 2008 року, позивач подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті нашої матері, зі змісту якої вбачається порядок та термін прийняття спадщини. Також позивач вказує про відсутність правовстановлюючих документів, що фактично не є поважною причиною для пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача [PERSON], що діє згідно довіреності позов не визнала в його задоволені просила відмовити, та зазначила, що позивачем не надано доказів що строк на подання заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних причин. Суд вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Правовідносини, що є предметом спору регулюються Книгою шостою "Спадкове право" Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Ст. 1261 ч.1 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Ст. 1270 ч.1 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ст. 1269 ч.1. ч.2. ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Ст. 1272 ч.1. ч.3 ЦК України передбачає, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 04 липня 2014 року (а.с. 10). Після його смерті відкрилась спадщина яка складається: з будинковолодіння [ADDRESS]. Доказів спільного проживання однією сімєю позивача зі спадкодавцем судом не отримано. З матеріалів спадкової справи вбачається, що гр.. [PERSON] приймає спадкове майно, що залишилось після смерті її батька, вказане підтверджується заявою про прийняття спадщини від 21 липня 2011 року (а.с. 27). Згідно листа міністерства юстиції України № 02-14/439 від 25 червня 2014 року (а.с. 32), вказується, що 21 липня 2011 року в Липовецькій державній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу № 350/2011 щодо майна померлого [PERSON], а також те, що згідно ст.. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем певної частини майна померлого, але мною пропущено 6-ти місячний строк для прийняття спадщини. В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно п. 2 листа № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна. Позивач не надав суду доказів спільного проживання однією сімєю зі спадкодавцем, а також того, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. Посилання позивача на те, що оскільки вони з відповідачем є спадкоємцями, будинок батька [ADDRESS] належить їм в рівних частках, а також те, що Головним управлінням юстиції у Вінницькій області Липовецькою державною нотаріальною конторою, листом № 02-14/439 від, 25 червня 2014 року було повідомлено позивача про те, що 21 липня 2011 року в Липовецькій державній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу № 350/2011 щодо майна померлого [PERSON], не є поважною причиною, для пропуску строку для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем та його представниками не доведена поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, так як фактично вказані причини зводяться до юридичної необізнаності, хоча під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] знав про необхідність звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний термін, в зв'язку з чим суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed