Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до АТ «Банк Ренесан Капітал» про визнання недійсним кредитного договору № GP-5323585 від 30.10.2013 року. Позивач посилається на те, що 30.10.2013 року відповідач перерахував йому 10000 грн. у якості кредитних коштів за споживчим кредитом і таким чином, відповідач вважав що між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № GP-5323585. Але, позивач даний договір не підписував, як наслідок він вважає даний договір недійсним. Вважає що його права було порушено, так як відповідно до умов надання кредиту, вказаних в пропозиції укласти договір про надання споживчого кредиту складається з умов, правил користування платіжними картками банку та тарифів банку. Але відповідач не надавав йому і відповідно він не підписував умови, правила користування та тарифи банку та таким чином, вважає що сторони не уклали та не підписували вище зазначені документи, що використовуються при укладенні договору. Крім того позивач, пославшись що у зв'язку із виникненням проблем щодо кредиторської заборгованості у наявність стресових ситуацій, які призвели до погіршення стану його здоров'я, просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди в сумі 100000 грн., розмір якої ним було в ході розгляду справи збільшено до 1000000 грн. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник - [PERSON] не з'явились, просили розглядати справу у їх відсутність та позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, проте надав до суду свої письмові заперечення проти задоволення позову [PERSON] Так, представник відповідача зазначає, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № GP-5323585 від 30.10.2013 року, згідно якого позивачу було надано кредит в порядку та на умовах передбачених кредитним договором. Кредитний договір було укладено в письмовій формі з дотриманням вимог ст.1055 ЦК України. Укладений кредитний договір складається з Пропозиції укласти договори (оферти) та Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, що є невід'ємною частиною Пропозиції укласти договори (оферти) та належно підписаний сторонами. Посилання позивача на здійснення відповідачем нечесної підприємницької діяльності є безпідставним , так як позивачем не зазначено в чому саме проявляється з боку відповідача така діяльність по відношенню до позивача. Щодо відшкодування моральної шкоди, то вважають, що моральна шкода не підлягає відшкодуванню так як між сторонами укладено кредитний договор. Правовий механізм реалізації відшкодування школи передбачений ст. 611 ЦК України передбачає порушення зобов'язань, відповідно яким настають правові наслідки, встановлені договором. Звідси випливає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню виключно у випадку , якщо це передбачено законом чи договором. В зазначеному кредитному договорі не передбачено можливості відшкодування моральної шкоди, а Закон України "Про захист прав споживачів" передбачає, право споживача на відшкодування шкоди внаслідок ушкодження здоров'я людей продукцією. Таким чином, ані кредитний договір, ані чинне законодавство не передбачає можливості відшкодування моральної шкоди, що могла бути від виконання Кредитного договору. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Так, судом встановлено, що 30.10.2013 р. на підставі пропозиції укласти договір (оферти) між [PERSON] та АТ «Банк Ренесанс Капітал» укладено договір про надання споживчого кредиту зі страхуванням життя позичальника № GP-5323585, згідно умов якого позичальник отримав у відповідача грошові кошти (кредит) на загальні цілі в сумі 12 339,97 грн. зі строком на 48 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,00% річних з кінцевим терміном повернення 30.10.2017. Згідно умов укладеного договору він є змішаним та містить елементи різних договорів: кредитного та страхування. Відповідно меморіальному ордеру № 15846966 н від 30.10.2013 року на рахунок [PERSON] було перераховано 10148 грн. згідно договору № GP-5323585 від 30.10.2013 року. Також, відповідно меморіальному ордеру № 15846965 від 30.10.2013 року від імені [PERSON] було переведено кошти в сумі 2191 грн. 97 коп. на рахунок ПрАТ «УАС АСКА-ЖИТТЯ» в рахунок страхової премії за договором GP-5323585 від 30.10.2013 року. При цьому, [PERSON] ознайомився з умовами і правилами надання банківських та страхових послуг, погодився з ними, про що свідчить підпис на кожній сторінці пропозиції укласти договір, загальних умовах договорів кредитування, відкриття рахунків та ведення рахунків від 30.10.2013 р. відповідно яким [PERSON] письмово підтвердив своє ознайомлення, усвідомлення та погодження з умовами кредитування та страхування. Невід'ємною частиною укладеного сторонами кредитного договору є також Графік платежів, який було підписано разом з пропозицією укласти договір. Згідно виписки по особовим рахункам з 30.10.2013 року по 29.01.2015 року [PERSON] здійснював сплату необхідних платежів на виконання укладеного між ним та відповідачем кредитного договору, а також і страхових платежів. Згідно положенням ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочини, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно вимогам ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Вимоги законодавства, що стосуються чинності кредитних договорів встановлені як ст. ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, так і Законом України від 12 липня 2001 року «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Зміст кредитного договору повинен відповідати вимогам глави 71 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, договір укладений між сторонами містить всі істотні умови договору про надання фінансових послуг, передбаченіст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а саме: назву документа; прізвище, ім'я і по батькові та адресу особи, яка отримує фінансову послугу, найменування фінансової операції, кредитного ліміту, базової відсоткової ставки, порядку погашення боргу; найменування та місцезнаходження банку; розміру фінансового активу, зазначеного у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; строк дії договору; зазначення порядку зміни і припинення дії договору; права та обов'язки сторін; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору ; підписи сторін. Крім того, згідно дослідженої судом пропозиції укладення договору позивачем особисто було підтверджено, що він ознайомлений та згоден з Умовами споживчого кредитування та страхування, які були надані йому в письмовій формі, підтверджує про надання йому повної інформації щодо умов кредитування в АТ «Банк Ренесанс Капітал». Також зміст пропозиції укласти договір який є невід'ємною частиною укладеного кредитного договору, містить інформацію для споживача про сукупну вартість кредиту та вартість всіх сукупних послуг, в тому числі послуг на страхування. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що при укладенні договору сторони дотримались вимог ст. 1055 ЦК України щодо письмової форми кредитного договору. Зазначені умови кредитного договору також відповідають вимогам глави 71 ЦК України, положенням ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачені права споживача. Підстави вважати укладений сторонами кредитний договір таким, що здійснений з використанням нечесної підприємницької діяльності, про що стверджує позивач, відсутні. Відмова у задоволенні вимог щодо визнання кредитного договору недійсним є підставою для відмови у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача і моральної шкоди.

Outcome: dismissed