Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 694 950,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в 2015 році позивач отримала в ПАТ КБ «Приватбанк» іменну платіжну картку № [NUMBER] та реквізити рахунку, а саме номер рахунку - [NUMBER]. На платіжній картці присутні наступні основні реквізити: фотографія позивачки, ім`я та прізвище позивача, номер картки, строк дії картки. Вона є єдиним власником та керівником ТОВ «Прибутковий Центр», код 40121782. Протягом 2015-2016 років позивач отримувала дивіденди від комерційної діяльності вищевказаного підприємства. Дивіденди у загальній сумі 694 950,00 грн. перераховувались із розрахункового рахунку підприємства на її картку № [NUMBER] , емітовану ПАТ "ПриватБанк" відповідно до платіжних доручень. Протягом 2015-2016 років позивач зараховувала на вищезазначений рахунок грошові кошти у вигляді дивідендів. Зокрема, дивіденди були зараховані на рахунок в наступні дати: 08.06.2016 року у розмірі 24150,00 грн.; 03.06.2016р. у розмірі 24150,00 грн.; 24.05.2016р. у розмірі 24150,00 грн.; 17.05.2016 року у розмірі 24150,00 грн.; 13.05.2016р. у розмірі 24150,00 грн.; 06.05.2016р. у розмірі 24150,00 грн.; 29.04.2016 року у розмірі 24150,00 грн.; 18.04.2016р. у розмірі 24150,00 грн.; 11.04.2016р. у розмірі 24150,00 грн.; 01.04.2016 року у розмірі 48300,00грн.; 25.03.2016р. у розмірі 24150,00 грн.; 17.03.2016р. у розмірі 24150,00 грн.; 09.03.2016 року у розмірі 24150,00 грн.; 02.03.2016р. у розмірі 24150,00 грн.; 26.02.2016р. у розмірі 24150,00 грн.; 18.02.2016 року у розмірі 24150,00 грн.; 15.02.2016р. у розмірі 24150,00 грн.; 05.02.2016р. у розмірі 24150,00 грн.; 01.02.2016 року у розмірі 24150,00 грн.; 15.01.2016р. у розмірі 23550,00 грн.; 30.12.2015р. у розмірі 47100,00 грн.; 16.11.2015р. у розмірі 23550,00 грн.; 13.11.2015р. у розмірі 23550,00 грн.; 12.11.2015р. у розмірі 23550,00 грн.; 12.11.2015р. у розмірі 23550,00 грн.; 11.11.2015р. у розмірі 23550,00 грн.; 03.11.2015р. у розмірі 23550,00 грн.. Зазначений факт додатково підтверджується платіжними дорученнями ТОВ «Прибутковий центр»: платіжне доручення №11 від 30.12.2015р. про перерахування 47100,00 грн.; платіжне доручення №20 від 05.01.2016р. про перерахування 23550,00 грн.; платіжне доручення №28 від 01.02.2016р. про перерахування 24150,00 грн.; платіжне доручення №31 від 05.02.2016р. про перерахування 24150,00 грн.; платіжне доручення №36 від 15.02.2016р. про перерахування 24150,00грн.; платіжне доручення №40 від 18.02.2016р. про перерахування 24150,00грн.; платіжне доручення №45 від 26.02.2016р. про перерахування 24150,00 грн.; платіжне доручення №52 від 09.03.2016р. про перерахування 24150,00 грн.; платіжне доручення №60 від 17.03.2016р. про перерахування 24150,00 грн.; платіжне доручення №61 від 25.03.2016р. про перерахування 24150,00 грн.; платіжне доручення №68 від 01.04.2016р. про перерахування 48300,00 грн.; платіжне доручення №78 від 11.04.2016р. про перерахування 24150,00 грн.; платіжне доручення №81 від 18.04.2016р. про перерахування 24150,00 грн.; платіжне доручення №85 від 21.04.2016р. про перерахування 24150,00 грн.; платіжне доручення №91 від 29.04.2016р. про перерахування 24150,00грн.; платіжне доручення №90 від 05.05.2016р. про перерахування 24150,00грн.; платіжне доручення №94 від 13.05.2016р. про перерахування 24150,00 грн.; платіжне доручення №95 від 17.05.2016р. про перерахування 24150,00 грн.; платіжне доручення №95 від 24.05.2016р. про перерахування 24150,00 грн.; платіжне доручення №102 від 03.06.2016р. про перерахування 24150,00 грн.; платіжне доручення №103 від 08.06.2016р. про перерахування 24150,00грн.. Таким чином, загальна сума перерахованих дивідендів на користь позивачки становить 694 950,00 грн. В платіжних дорученнях про виплату дивідендів визначено вид платежу - дивіденди, відправник коштів ТОВ «Прибутковий Центр» та одержувач, який визначений згідно ІПН [NUMBER] - позивач. В червні 2016 року, у зв`язку з необхідністю скористатись вищезазначеною сумою коштів позивачка звернулась до каси банку з вимогою про їх видачу у готівковій формі, проте їй було відмовлено, мотивуючи тим, що зазначений рахунок закритий, а гроші відсутні. Позивач була впевнена, що надсилає гроші від свого підприємства, єдиним власником якого вона являється, до свого особистого банківського рахунку, оскільки у платіжних дорученнях отримувачем дивідендів визначено саме позивача. Грошові кошти у загальному розмірі 694 950,00 грн. перерахувались не на особистий рахунок позивача, а на рахунок неналежного отримувача - [PERSON] . Як вбачається з виписки по рахунку клієнта [NUMBER], [PERSON] використав кошти, що були власністю позивача на придбання пального, купівлю продуктів харчування та одягу, оплату покупок через Інтернет, оплату послуг ресторанів та кафе, оплату комунальних послуг, оплату медичних послуг, знімав готівку через банкомати, переводив кошти [PERSON] та [PERSON] , здійснював перекази коштів іншим фізичним особам, поповнював з рахунку особисту банківську картку. До моменту закриття рахунку банк жодним чином не повідомляв позивача про те, що треті особи, зокрема відповідачі мають вільний доступ до її коштів, та витрачають ці кошти (дивіденди) для власних потреб. Позивач ніколи не надавала у банк чи іншим особам будь-яких розпоряджень або дозволів щодо можливості вільно розпоряджатись власними коштами щодо третіх осіб, зокрема відповідачів, не вчиняла будь-яких правочинів щодо передачі власних коштів третім особам, зокрема відповідачам та не укладала будь-яких угод з цього приводу. З викладеного вбачається, що [PERSON] , його дружина та донька одержали безпідставний, незаконний доступ до грошей позивача та витратили їх у повному обсязі для задоволення власних потреб. На сьогоднішній час [PERSON] помер, а відповідачі є його спадкоємцями, як члени його родини. Таким чином, враховуючи відсутність у [PERSON] та відповідачів правових підстав для використання коштів - дивідендів, які належать позивачу, для задоволення власних потреб, у розмірі 694 950,00 грн., а також враховуючи, що вищевказані особи витратили кошти як члени однієї родини, повна сума коштів має бути повернута шляхом солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача. 02.02.2018 року в судовому засіданні представником відповідача [PERSON] - [PERSON] поданий відзив на позов про відмову в задоволенні позову, мотивуючи тим, що за офіційними даними [PERSON] є засновником ТОВ «Прибутковий центр» код ЄДРПОУ 40121782, проте фактичним власником та керівником даного підприємства був [PERSON] . Підприємство зареєстровано за адресою: [ADDRESS] .. [PERSON] після смерті [PERSON] , 02.12.2016 року звернулась о нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємиця першої черги та подала позов до Солом`янського райсуду м. Києва про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з [PERSON] , хоча мати [PERSON] . [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з батьком та ніколи його не розривала. В заяві про встановлення факту, який подала [PERSON] до суду, зазначено, що вона мешкала, відпочивала, витрачала кошти її батька [PERSON] , вела з ним спільне господарство. Позивач надає до суду відповідь ПриватБанку на її звернення, як доказ позовних вимог, в якому Банк повідомляє, що власник карткового рахунку № [NUMBER] [PERSON] надав доступ до нього [PERSON] , як довіреній особі, шляхом оформлення додаткової картки на її ім`я. Використання платіжних карток Клієнтом або його довіреними особами здійснюється згідно Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанком. [PERSON] є довіреною особою власника платіжної картки, визначена між Банком і клієнтом, якій клієнт довірив здійснення операцій за картрахунком шляхом надання додаткової карти. Кошти перераховувались ТОВ «Прибутковий Центр» для поповнення карт, а аж ніяк не на рахунок, власником якого є [PERSON] 02.02.2018 року в судовому засіданні представником відповідача [PERSON] - [PERSON] поданий відзив на позов про відмову в задоволення позову в зв`язку з тим, що за документами [PERSON] є засновником ТОВ «Прибутковий центр» код ЄДРПОУ 40121782, проте фактичним власником та керівником даного підприємства був її покійний чоловік [PERSON] . Підприємство зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , приміщення було орендовано у ПП «Дельта Сервіс», засновником та директором якого до [INFO] був [PERSON] . Після смерті її чоловіка ТОВ «Прибутковий Центр» не здійснює жодної господарської діяльностіь та не знаходиться на території ПП «Дельта Сервіс». [PERSON] після смерті [PERSON] , 02.12.2016 року звернулась о нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємиця першої черги та подала позов до Солом`янського райсуду м. Києва про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з [PERSON] . В заяві про встановлення факту, який подала [PERSON] до суду, зазначено, що вона мешкала, відпочивала, витрачала кошти [PERSON] , як дружина померлого. Позивач надає до суду відповідь ПриватБанку на її звернення, як доказ позовних вимог, в якому Банк повідомляє, що власник карткового рахунку № [NUMBER] [PERSON] надав доступ до нього [PERSON] , як довіреній особі, шляхом оформлення додаткової картки на її ім`я. Використання платіжних карток Клієнтом або його довіреними особами здійснюється згідно Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанком. [PERSON] є довіреною особою власника платіжної картки, визначена між Банком і клієнтом, якій клієнт довірив здійснення операцій за картрахунком шляхом надання додаткової карти. Відповідно до платіжних доручень ТОВ «Прибутковий Центр», кошти перераховувались на рахунок отримувача як «Поповнення карт». [PERSON] помер [INFO] . Позивачу було відомо про цей факт та вона була присутня при похованні. 10 лютого 2017 року [PERSON] через приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Куліш Л.Г. отримано повідомлення про надходження вимоги кредитора, а саме [PERSON] . До нотаріуса дана вимога надійшла 08 лютого 2017 року. Нею, 14.02.2017 року на вимогу кредитора, як спадкоємицею померлого, надано відповідь про прийняття вимог кредитора. Згідно з ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатись про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. За вищевказаних обставин вважає, що строк пред`явлення вимоги кредитора до спадкоємців пропущено. 08.02.2018 року позивачем подано уточнення позовних вимог, а саме: про солідарне стягнення з відповідачів безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 568 047,81 грн. 23.03.2018 року представником ПАТ КБ «ПриватБанк» було подано пояснення щодо позову про відмову в задоволенні позову з підстав того, що позовна заява є необґрунтованою, оскільки 26.12.2013 року клієнт ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] відкрив картковий рахунок MC WORLD SIGNIA (UAH) картка № [NUMBER] у відділенні VIP-центру в м. Кропивницький зі встановленим Банком кредитним лімітом у розмірі 80000грн.. 30.11.2015 року [PERSON] подав заявку на виготовлення додаткової картки № [NUMBER] до свого основного рахунку на імя своєї дочки [PERSON] (ІПН [NUMBER] ). 10.12.2015 року [PERSON] подав заявку на виготовлення додаткової картки № [NUMBER] до свого основного рахунку на ім`я свого бізнес-партнера [PERSON] (ІПН [NUMBER] ). Всі поповнення та зняття коштів з вказаних карток відбуваються з єдиного основного рахунку клієнта [PERSON] , який є власником даного рахунку. При видач тієї чи іншої додаткової картки клієнт [PERSON] був повідомлений та надавав згоду. Згідно з виписки по картковим рахункам, зарахування коштів відбувалось з карткового рахунку на ім`я [PERSON] (карта № [NUMBER] ) та [PERSON] (карта № [NUMBER] ). Враховуючи те, що картка № [NUMBER] видана на ім`я [PERSON] була додатковою до основної картки № [NUMBER] клієнта [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), всі зарахування по даній картці відбулися на головний рахунок і використовувались за власним бажанням кожної з осіб утримувача картки. За результатами перевірки ПАТ КБ «ПриватБанк» направлено [PERSON] відповідь від 23.05.2017 року, в якій було повідомлено, що відповідно до чинного законодавства України ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснює надання банківських послуг необмеженому колу осіб на підставі їх заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті www.privatbank.ua у мережі Інтернет. Відповідно до п. 2.1.1.2.6. УІП [PERSON] надав [PERSON] доступ до свого карткового рахунку як довіреній особі, шляхом оформлення додаткової картки. Використання платіжних карток Клієнтом або його довіреними особами здійснюється згідно Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанком. [PERSON] є довіреною особою власника платіжної картки, визначена у договорі між Банком і клієнтом, якій клієнт довірив здійснення операцій за картрахунком шляхом надання додаткової карти враховуючи п. 1.1.1.29. УіП. Ухвалою суду від 25.02.2019 року від АТ КБ «ПриватБанк» були витребувані оригінали або належним чином завірені копії всіх документів щодо відкриття рахунку [NUMBER] та йоговикористання, включаючи відповідний договір про відкриття даного рахунку, усі додатки, доповнення, додаткові угоди до нього, документальні підстави видачі банківських карток, що давали доступ до даного рахунку, повний перелік цих карток, часу їх видачі та їх власників, а також повну роздруківку руху грошових коштів на рахунку № [NUMBER] без розподілу по картках. Листом від 19.06.2019 року АТ КБ «Приватбанк» повідомив про неможливість надати оригінали або належним чином завірені копії витребуваних документів, оскільки в програмному комплексі «Робота зі списком рахунків» по номеру рахунку № [NUMBER] інформація не значиться. 10.09.2019 року позивач через канцелярію суду подала письмові пояснення щодо окремих питань, які виникли при розгляді справи, відповідно до яких нею заявлено позов про стягнення з відповідачів, як спадкоємців [PERSON] , який помер [INFO] , належних їй грошових коштів, які в період з 30.12.2015 року по 16.06.2016 рік включно надійшли у вигляді дивідендів від ТОВ «Прибутковий Центр» їй як засновнику даного товариства на картковий рахунок [PERSON] (№ [NUMBER] ) в ПАТ КБ «ПриватБанк» на поповнення виданої на її ім`я даним банком у 2015 році платіжної картки № [NUMBER] . Загалом за вказаний період від ТОВ «Прибутковий центр» на її картку надійшли дивіденди в загальній сумі 601950грн. в наступному порядку: 30.12.2015р. в сумі 47100грн., згідно платіжного доручення №11 від 30.12.2015р.; 15.01.2016р. в сумі 23550грн., згідно платіжного доручення №20 від 15.01.2016р.; 01.02.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №28 від 01.02.2016р.; 05.02.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №31 від 05.02.2016р.; 15.02.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №36 від 15.02.2016р.; 18.02.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №40 від 18.02.2016р.; 26.02.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №45 від 26.02.2016р.; 02.03.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №45 від 02.03.2016р.; 09.03.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №52 від 09.03.2016р.; 17.03.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №60 від 17.03.2016р.; 25.03.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №61 від 25.03.2016р.; 01.04.2016р. в сумі 48300грн., згідно платіжного доручення №68 від 01.04.2016р.; 11.04.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №78 від 11.04.2016р.; 18.04.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №81 від 18.04.2016р.; 21.04.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №85 від 21.04.2016р.; 29.04.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №91 від 29.04.2016р.; 06.05.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №90 від 06.05.2016р.; 13.05.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №94 від 13.05.2016р.; 17.05.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №95 від 17.05.2016р.; 24.05.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №95 від 24.05.2016р.; 03.06.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №102 від 03.06.2016р.; 08.06.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №103 від 08.06.2016р.; 16.06.2016р. в сумі 24150грн., згідно платіжного доручення №107 від 16.06.2016р.. Усі вказані надходження грошових коштів відображені у наданій їй ПАТ КБ «ПриватБанк» виписці від 11.07.2019 року не по названому вище банківському рахунку [PERSON] [NUMBER] в цілому, а виключно по її банківській картці № [NUMBER] . Дані суми вказані як «зарахування грошей на карту/рахунок» і мають позитивне значення. Водночас за вказаний період (з 30.12.2015р. по 16.06.2016р. включно) частину коштів, що надійшли на її картку, вона витратила в спосіб, вказаний у виписці по картці, зокрема на зняття готівки, оплату покупок в магазинах, заправку автомобіля, тощо. Усі витрати у виписці мають від`ємне значення, Загальна сума здійснених нею витрат із застосуванням даної картки становить 33814,19 грн.. Відповідно станом на кінець дня [INFO] сума належних їй коштів (дивідендів) на її картці мала становити 601 950 грн. - 33 814,19 грн. = 568 135,81 грн., однак фактично там цієї суми не виявилось. Саме ця сума коштів була безпідставно отримана [PERSON] за його життя, після чого частково витрачена ним на власні потреби, а частково отримана відповідачами у спадок після нього. Про смерть [PERSON] вона дізналась саме в день смерті, тобто [INFO] , після чого 10.02.2017 року заявила через приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Куліш Л.Г. до відповідачів, як спадкоємців [PERSON] відповідну вимогу, про надходження якої нотаріус письмово сповістив обох відповідачів відповідними повідомленнями про надходження вимоги кредитора №36/02-14 від 10.02.2017 року, яку обидва відповідачі отримали того ж дня, про що свідчать їх власні підписи. Даний факт свідчить про дотримання нею приписів ст.. 1281 ЦК України до моменту звернення до суду з позовом у даній справі. Отже, предметом розгляду є солідарне стягнення з відповідачів безпідставно отриманих грошових коштів в розмірі 568 135 грн. 81 коп. 17.09.2019 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] поданий відзив на позов про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не доведено, що кошти на додатковій картці № [NUMBER] відкритій 10.12.2015р. станом на 16.06.2016 рік належать саме [PERSON] , оскільки всі поповнення та зняття із вказаної картки відбувались із основного рахунку батька відповідачки [PERSON] , [PERSON] (основна картка № [NUMBER] ), що був відкритий ним особисто за життя і його заявою. Таким чином, зважаючи на презумпцію правовірності правочину, що не спростована позивачем, всі кошти на рахунку [PERSON] належать саме йому. Також не відповідає дійсності те той факт, що [PERSON] станом на дату відкриття додаткової картки не знала і не могла знати про те, що картка № [NUMBER] не є основною, а лише похідною від основної і заперечувала проти цього. Як власник інших карток, відкритих в тому числі і в КБ ПриватБанк, вона знала і була згодна з умовами користування цією карткою до моменту смерті [PERSON] , що спростовує те, що їй було невідомо про вільний доступ інших осіб до її коштів, та витрачання цих коштів на інші потреби, тобто користування коштами на картці мало договірний характер, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученням власників цих рахунків. Позивач не могла не знати якою карткою розплачується, кому вона належить та про довірчий характер картки, якою вона користується, оскільки сама не підписувала жодних договорів банківських послуг, заяв, Правил, Умов тощо і своєчасно і правильно звернулась до нотаріуса достовірно знаючи індивідуальні дані померлого [INFO] [PERSON] . Тобто, позивача на день смерті власника картки повністю влаштовували умови і порядок договірного користування коштами на додатковій картці, держателем, а не власником якої вона була. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час місце і дату судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Представник позивача адвокат Пушкарьов Д.Є. в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених в позові, з урахуванням наданих письмових пояснень, зазначив, що позивач помилково вважала, що в 2015 році вона особисто відкрила поточний рахунок в АТ КБ «Приватбанк», тому, перераховуючи дивіденди, отримані нею як учасником ТОВ «Прибутковий центр», вона помилково вважала, що перераховує на свій особистий рахунок. Позивач не знала, що фактично перераховує належні їй кошти на рахунок [PERSON] , більше того, вона не знала, що право доступу до рахунку має ще одна особа - [PERSON] . Визначальним в даному випадку є те, що грошові кошти, отримані позивачем як дивіденди є її власністю та [PERSON] , отримавши ці кошти на свій рахунок, не мав підстав їх приймати, оскільки розумів, що ці кошти йому не належать та надійшли на його рахунок помилково, тому повинен був їх повернути. Оскільки помилкове зарахування позивачем було виявлено після смерті [PERSON] , тому відповідачі як спадкоємці померлого зобов`язані солідарно повернути помилково зараховані кошти позивачу. Щодо подання до суду заяви про встановлення факту проживання позивачем з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу зазначив, що це право особи та не впливає на спірні правовідносини, крім того, позивач не знала, що в період їх спільного проживання [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, зазначених в відзиві, пояснила, що позивач до смерті її чоловіка була його співмешканкою та перебувала на його утриманні. Позивач достовірно знала, що доступ до рахунку [PERSON] мала позивач та донька [PERSON] та достовірно знала, що їхні картки є додатковими. Власником всього бізнесу, зокрема ТОВ «Прибутковий центр», фактично був її покійний чоловік, саме тому отримані нібито позивачем дивіденди зараховувалися на картку [PERSON] . Після смерті основна картка перебувала у володінні позивача, про що свідчить той факт, що вона наступного дня після смерті [PERSON] розраховувалася нею. Відповідач як законна дружина померлого після його смерті заблокувала картку, нею отримано свідоцтво про право на спадщину на рахунки, відкриті в АТ КБ «Приватбанк», але грошей на рахунках не було. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Горбунов Р.В. в судових засіданнях проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених в відзиві, зазначив, що відповідач є спадкоємцем [PERSON] , отримала спадщину на законних підставах, позивачем не доведено, що перераховані кошти є її власністю, позивач перераховувала ці кошти особисто, протягом тривалого часу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час місце і дату судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Майнард Н.О. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, зазначених в позові, пояснила, що гроші перераховувалися за розпорядженням позивача, в рішенні учасника зазначено саме на перерахування на рахунок в АТ КБ «Приватбанк», в платіжному дорученні чітко зазначений номер додаткової платіжної картки, що спростовує доводи про помилкове зарахування, перераховані кошти є власністю ТОВ «Прибутковий центр», фактичним власником якого був [PERSON] . Представник АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника. Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до таких висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Згідно виписки ПриватБанку по рахунку клієнта [NUMBER] [PERSON] , основна картка [NUMBER] за період з 01.11.2015р. по 01.07.2016р., на картки [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] , відкриті на імя [PERSON] , на картки [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] , відкриті на ім`я [PERSON] , на картки [NUMBER], [NUMBER] , відкриті на ім`я [PERSON] , здійснювались зарахування та зняття коштів. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.03.1993 року, Палацом урочистих подій м. Олександрії 19 березня 1993 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , 17 червня 2016 року було складено актовий запис №9463 про смерть [PERSON] , який помер [INFO] . З відповіді ПАТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-20170404/5058 від 23.05.2017 року, вбачається, що відповідно до п. 2.1.1.2.9. УіП [PERSON] надав [PERSON] доступ до свого карткового рахунку як довіреній особі шляхом оформлення додаткової карти. Використання платіжних карток Клієнтом або його довіреними особами здійснюється згідно УіП. Ви є довірена особа власника платіжної картки, визначена у договорі між Банком і клієнтом, якій клієнт довірив здійснення операцій за картрахунком шляхом надання додаткової картки, враховуючи п. 1.1.1.29. УіП. З виписки по картці/рахунку [NUMBER] і додатковим рахункам договору за період 01.12.2015-31.07.2016рр. вбачається зарахування коштів та їх списання з даної картки з зазначенням , що картка [NUMBER] є додатковим електронним платіжним засобом до картки клієнта [PERSON] , номер картки [NUMBER] . За інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №54691113 від 09.01.2019 року, 21.06.2016 року у спадковому реєстрі за №59127657 приватним нотаріусом Куліш Л.Г. було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 10.02.2017 року приватний нотаріус Олександрійського міського нотаріального округу Куліш Л.Г. повідомила відповідачів про надходження вимоги кредитора - позивача по справі. 30.05.2017 року відповідачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з грошових вкладів на рахунках АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. За приписами ст..1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Отже, законодавцем визначено, що об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України. Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року в справі № 6-88цс13 та від 24 вересня 2014 року № 6-122 цс14. Позивач є засновником ТОВ «Прибутковий центр», що підтверджується рішенням учасника №1/15 від 12.11.2015 року та Статутом ТОВ «Прибутковий центр». Відповідно до податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 4-й квартал 2015р., 1-й та 2-й квартали 2016 року ТОВ «Прибутковий центр» нараховувався дохід та сплачувалися суми податків позивачу. За оборотно-сальдовою відомостями та карткою рахунку 671 (розрахунки с учасниками) позивачу за період з 01.11.2015р. по 16.06.2016 рік ТОВ «Прибутковий центр» виплачені дивідендів сумі 750000,00 грн. та здійснені відповідні відрахування. Відповідно до рішень засновника ТОВ «Прибутковий центр» №8 від 01.04.2016р., №9 від 01.04.2016р., №10 від 11.04.2016р., №11 від 18.04.2016р., №12 від 21.04.2016р., №13 від 29.04.2016р., №14 від 06.05.2016р., №15 від 13.05.2016р., №16 від 17.05.2016р., №17 від 24.05.2016р., №18 від 03.06.2016р., №19 від 08.06.2016р., №20 від 16.06.2016р., №1 від 30.12.2015р., №1 від 15.01.2016р., №2 від 01.02.2016р., №3 від 05.02.2016р., №3/1 від 15.02.2016р., №3/2 від 18.02.2016р., №3/3 від 26.02.2016р., №4 від 02.05.2016р., №5 від 09.05.2016р., №6 від 17.03.2016р., №7 від 25.03.2016р., [PERSON] вирішила отримати дивіденди за 2015 рік та 2016 рік на загальну суму 601 950,00 грн. шляхом перерахування на розрахункову картку або корпоративну картку в АТ КБ «Приватбанк» Відповідно до платіжних доручень №11 від 30.12.2015р., №20 від 05.01.2016р., №28 від 01.02.2016р., №31 від 05.02.2016р., №36 від 15.02.2016р., №40 від 18.02.2016р., №45 від 26.02.2016р., №52 від 09.03.2016р., №60 від 17.03.2016р., №61 від 25.03.2016р., №68 від 01.04.2016р., №78 від 11.04.2016р., №81 від 18.04.2016р., №85 від 21.04.2016р., №91 від 29.04.2016р., №90 від 05.05.2016р., №94 від 13.05.2016р., №95 від 17.05.2016р., №95 від 24.05.2016р., №102 від 03.06.2016р., №103 від 08.06.2016р., №107 від 16.06.2016р., ТОВ «Прибутковий центр» були проведені виплати дивідендів за період за грудень 2015р., січень - червень 2016 року шляхом поповнення картки з призначенням платежу # [NUMBER] , ІПН [NUMBER] Відповідно до ч. 4 ст. 1088 ЦК України порядок здійснення безготівкових розрахунків регулюється цим кодексом, законом та банківськими правилами. Спеціальним законом у сфері безготівкових розрахунків є Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Згідно з п. 32.3 ст. 32 Закону банки зобов`язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених п. 22.6 ст. 22 цього Закону. Платіжним дорученням є розрахунковий документ, який містить доручення платника банку здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача (п. 1.30 ст. 1 Закону). Главою 3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління НБУ від 21 січня 2004 року № 22 визначений порядок розрахунків із застосуванням платіжних доручень. Відповідно до п.п. 31, 3.7 Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 7 до цієї Інструкції. Реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками. Платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платіжні доручення відкликаються лише в повній сумі (п. 2.29 Інструкції). З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач в платіжних дорученнях, оформлених на виконання рішення учасника-позивача про виплату дивідендів в період з листопада 2015 року по червень 2016 року неодноразово, періодично зазначав реквізити платіжної картки, яка є додатковою до основного рахунку [PERSON] . Згідно з п. 1.23 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі (п. 1.24 ст. 1 вищевказаного Закону). Пунктом 2.35. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного Банк України № 22 від 21.01.2004 року визначено, що кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку. В Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492, в редакції, яка діяла станом на 2015 рік визначено наступне. 1.3. Клієнти мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору, крім випадків, якщо банк не має змоги прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами. Фізичні особи мають право відкривати рахунки для здійснення підприємницької, незалежної професійної діяльності та для власних потреб. 1.5. Умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції. 1.8. Банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки. Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. 1.9. Договір банківського рахунку та договір банківського вкладу укладаються в письмовій формі. Один примірник договору зберігається в банку, а другий банк зобов`язаний надати клієнту під підпис. 1.19. Тексти заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів (за потреби) можуть бути зазначені в договорі банківського рахунку між банком і клієнтом - фізичною особою за довільною формою, але із збереженням реквізитів, передбачених у відповідних додатках до цієї Інструкції. 6.1. Якщо фізична особа не має в цьому банку рахунків, то відкриття поточного рахунку здійснюється в такому порядку: фізична особа пред`являє уповноваженому працівнику банку паспорт або інший документ, що посвідчує особу. Фізичні особи-резиденти додатково мають пред`явити документ, виданий контролюючим органом, що засвідчує їх реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків; фізична особа, яка займається підприємницькою діяльністю, зобов`язана також подати до банку копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що містить відомості про фізичну особу, яка займається підприємницькою діяльністю; уповноважений працівник банку ідентифікує фізичну особу, яка відкриває рахунок, та підтверджує здійснення ідентифікації копіюванням вищезазначених документів у порядку, установленому главою 2 цієї Інструкції; фізична особа заповнює заяву про відкриття поточного рахунку (додаток 5) та картку із зразками підписів (додаток 4). Зразки підписів засвідчуються підписом уповноваженого працівника банку; між фізичною особою і банком укладається договір банківського рахунку. 2. Якщо в процесі обслуговування поточного рахунку його власник - фізична особа надає право розпорядження рахунком іншій фізичній особі, то довірена особа під час першого звернення до банку з метою використання рахунку має пред`явити паспорт або інший документ, що посвідчує особу, і підтвердити свої повноваження щодо розпорядження рахунком. Пунктом 14.12.Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи Пункт 9 розділу I Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» передбачає, що банк зобов`язаний ідентифікувати та верифікувати клієнтів, які відкривають рахунки в банку, і користувачів електронних платіжних засобів, які здійснюють операції з їх використанням за цими рахунками, відповідно до порядку, установленого законодавством України, що регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. У пункті 4 розділу ІІ цього Положення визначено, що банк має право передати електронний платіжний засіб у власність користувача або надати йому в користування в порядку, визначеному договором про використання електронного платіжного засобу. Відповідно до п.2.1.1.2.9 Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», які діяли станом на 01.11.2015 року Клієнт може отримати додаткову карту на своє ім`я, а також надати доступ до карткового рахунку Довіреною особам. При наданні Клієнтом в Банк відповідної Заяви і Пам`ятки Клієнта/Довідки про умови кредитування, а також необхідного пакету документів Банк приймає рішення про відкриття Клієнту або довіреним особам додаткової картки. Отримати у співробітника Банку або у Партнера Банку Co-brand карту як додаткову до основного рахунку. Самостійно за допомогою банкомату або при зверненні до співробітника Банку здійснити прив`язку додаткової картки до основного рахунку. Використання платіжних карток Клієнтом або його довіреними особами здійснюється згідно цього Договору. Відповідно до п.2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», які діяли станом на час отримання карки позивачем) Для надання послуг Банк видає Клієнту Картку, її вид визначений у Пам`ятці Клієнта / Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якого Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата отримання Карти, зазначена в Заяві. Договір укладається терміном на п`ять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не відмовилася від договору, він продовжується на такий же термін. Відповідно до п.2.1.1.2.9 Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», які діяли станом на час отримання карки позивачем) Клієнт може отримати додаткову карту на своє ім`я, а також надати доступ до карткового рахунку Довіреною особам. При наданні Клієнтом в Банк відповідної Заяви і Пам`ятки Клієнта/Довідки про умови кредитування, а також необхідного пакету документів Банк приймає рішення про відкриття Клієнту або довіреним особам додаткової картки. Отримати у співробітника Банку або у Партнера Банку Co-brand карту як додаткову до основного рахунку. Самостійно за допомогою банкомату або при зверненні до співробітника Банку здійснити прив`язку додаткової картки до основного рахунку. Використання платіжних карток Клієнтом або його довіреними особами здійснюється згідно цього Договору. Таким чином, при наданні платіжної картки банк зобов`язаний належним чином ідентифікувати та верифікувати клієнта, якому ця картка надається в тимчасове користування. Умови та правила надання банківських послуг передбачають, що перед отриманням карки клієнт підписує відповідну анкету - заяву, а для видачі додаткової картки - окрему заяву. Проте, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що нею був відкритий особистий банківський поточний рахунок на її ім`я (не надано відповідної підписаної нею анкети-заяви, договору на відкриття рахунку тощо). Відповідно до ст.1282 ЦК України в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини після [PERSON] спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Можливості солідарного стягнення приписами зазначеної статті не передбачено. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Отже, не заслуговує на увагу твердження представника позивача, що кошти перераховувались внаслідок помилки з огляду на те, що перерахування відбувалося не одноразово, а носило регулярний та систематичний характер - протягом семи місяців здійснено 27 платежів, а також те, що в квитанціях було чітко зазначено номер карткового рахунку позивача, який є додатковим до основного рахунку [PERSON] , доказів відкриття рахунку особисто позивачем суду не надано. Крім того, суд враховує показання учасників щодо стосунків позивача та [PERSON] , факт подачі позивачем позову про встановлення факту проживання з [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, що свідчить про можливе існування між позивачем та [PERSON] певних юридичних прав та обов`язків. Інших доказів щодо підтвердження помилковості перерахування грошових коштів матеріали справи не містять. Отже, враховуючи, що позивач не довів, що набуття [PERSON] грошових коштів є безпідставним внаслідок помилки їх перерахування, підстави для задоволення позову відсутні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову по суті позовних вимог, тому відсутні підстави для застосування строку позовної давності. В зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати позивача залишаються по фактично понесеним.

Outcome: dismissed