Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування Дунаєвецької РДА Хмельницької області, Орган опіки та піклування Чемеровецької РДА Хмельницької області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, вказавши, що їй на праві приватної власності належить домоволодіння, що по [ADDRESS] . За вищезазначеною адресою зареєстрований її внук - [PERSON] , однак з 2014 року по даний час не проживає за вищевказаною адресою. На неодноразові прохання позивача до [PERSON] виписати [PERSON] з будинку відповідач не реагує. Обов`язки по сплаті комунальних послуг та по належному утриманні будинку здійснює позивач, як власник житлового будинку, а тому вимушена звернутися в суд з даним позовом. В судове засідання позивач та її представник з`явилися, позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином судовою повісткою, що була направлена їй за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник органу опіки та піклування Чемеровецької РДА в судове засідання з`явилася, заявлені вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні. Представник органу опіки та піклування Дунаєвецької РДА в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява, згідно якої розгляд справи просить слухати у її відсутності, заявлені вимоги не визнає,. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника органу опіки та піклування Чемеровецької РДА, свідків дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння за адресою по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 12.08.1991 року. Як вбачається з довідки виданої Чемеровецькою селищною радою від 04.06.2019 року за №267 вбачається, що рішенням №2 п`ятої сесії Чорнянської сільської ради 7 скликання від 08.04.2016 року [ADDRESS] . Відповідно до акту №7 комісії з визначення фактичного місця проживання громадян, зареєстрованих на території Чемеровецької селищної ради та осіб без реєстрації від 28.05.2019 року вбачається, що [PERSON] , не проживає за зареєстрованим місцем проживання з серпня 2014 року. Згідно довідки виданої Чемеровецькою селищною радою від 28.05.2019 року за №229 вбачається, що до складу сім`ї (зареєстрованих) по [ADDRESS] входять: [PERSON] уповноважений власник, [PERSON] . син, [PERSON] - онук. Відповідно до копії рішення Дунаєвецького районного суду про розірвання шлюбу від 17.12.2015 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, рішення набрало законної сили 29.12.2015 року. Відповідно до висновку про доцільність визнання дитиною такою, що втратила право на користування житловим приміщенням від 18.10.2019 року за №27/21-25-1759 вбачається, що Орган опіки та піклування Чемеровецької РДА вважає за недоцільне визнання малолітнього [PERSON] як такого, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт не проживання [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] з 2014 року. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України : "власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ". Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 ЖК України «Визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку». Згідно ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. З огляду на викладене, визнання малолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком не суперечить інтересам дитини, оскільки вона має інше постійне місце проживання разом зі своєю матір`ю. В судовому засіданні встановлено, що відповідач. у вказаному житловому приміщенні не проживає з серпня місяця 2014 року та ним не користується, а тому є всі підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Крім того суд роз`яснює, що згідно п.3.1 «Порядку реєстрації місця проживання та місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником до територіального підрозділу ДМС України на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача у визнанні [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Визнання малолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком не суперечить інтересам дитини, оскільки вона має інше постійне місце проживання разом зі своєю матір`ю. На підставі вищезазначеного суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 768 грн. 40 коп. сплачений [PERSON] судовий збір.

Outcome: approved