Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] . В обґрунтування позову тим, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина, а саме - Ѕ (одна друга) частина житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Однак, при зверненні до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, нотаріусом було повідомлено, що нею пропущено строк для подання такої заяви. [PERSON] , посилаючись на те, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, а саме: хвороба доньки [PERSON] (косоокість правого ока, легка затримка темпу розвитку); пожежа в будинку за місцем її проживання,- просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 21 листопада 2019 року провадження у справі відкрито, з дня постановлення ухвали почато підготовче провадження. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 04 грудня 2019 року закрито підготовче провадження у цивільній справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, у зв`язку з тим, що причини, на які посилається позивач на підстави для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, не є поважними. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] , мати [PERSON] , померла [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про смерть, виданого повторно 28 лютого 2019 року Барвінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, серії [NUMBER] ; копії свідоцтва про народження, виданого 28 травня 1975 року Барвінківський райвідділом РАЦС Харківської області, серії [NUMBER] ; копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00022240248 від 28 лютого 2019, наданого Барвінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.7,9,12). Також, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження пояснення [PERSON] стосовно того, що вона зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте виконуюча обов`язки державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області, повідомила останній, що вона пропустила строк, необхідний для оформлення спадщини після померлої матері [PERSON] (а.с.14). Разом з тим, судом встановлено, що спадщину після померлої [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] , на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, що вбачається довідок від 11 грудня 2019 року №02-18/2321, від 12 грудня 2019 №02-18/2337, наданих Барвінківським виконавчим комітетом міської ради (а.с.45, 47). З копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого повторно 28 лютого 2019 року Барвінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, вбачається,що [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). У Листі Вищого спеціалізованого суду України від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). З фотокопії спадкової справи №40/2019, що була заведена після померлого [INFO] [PERSON] , наданої приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області Головного територіального управління юстиції у Харківській області, вбачається, що спадщину після нього прийняли, подавши заяви про прийняття спадщини, відповідно до ч.1 ст. 1269, [PERSON] , [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] (а. с. 48-58). Клопотань про залучення у справі співвідповідача чи третьої особи, відповідно до ст.ст. 51-53 ЦПК України, позивачем не заявлялось. Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] , а саме [INFO] , і саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини спадкоємцями. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Це положення також закріплено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Також, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Як педедбачено ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки причини на які посилається позивач, як на підстави для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, після смерті [INFO] [PERSON] ,а саме: хвороба доньки [PERSON] (косоокість правого ока, легка затримка темпу розвитку); пожежа в будинку за місцем її проживання, яка сталася 16 грудня 2016 року, не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення дій, передбачених ст. 1269 ЦК України, приймаючи до уваги відсутність доказів про наявність суттєвих обставин неможливості звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, наведені позивачем причини не є такими, які відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Інших поважних причин пов`язаних з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами на подання нотаріусу відповідної заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк після відкриття спадщини, позивачем не зазначено. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed