Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

08 листопада 2017 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки про визнання права власності на автомобіль. В позові зазначив, що в 2004 році між ним та [PERSON] було досягнуто згоди про купівлю-продаж\~ автомобіля\~ марки «ВАЗ 2105 1», 1989 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який належав [PERSON] на праві власності. За домовленістю\~ він придбав його в несправному стані за 20000 грн., а [PERSON]\~ передав йому\~ автомобіль, свідоцтво про реєстрацію та написав розписку, яка згодом була ним загублена. У 2017 році з метою оформлення автомобіля на своє ім'я він звернувся за місцем проживання [PERSON], але від його рідних дізнався, що він помер ще в 2005 році. Відповідачка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька, так як постійно проживала з ним на момент смерті. Претензій до нього вона не має. Вважає, що\~ умови договору купівлі-продажу автомобіля між ним та [PERSON]\~ були дотримані повністю, а тому за ним\~слід визнати право власності на нього. Позивач до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка також направила заяву про розгляд справи у її відсутність та визнання позовних вимог позивача. Дослідивши докази у справі суд дійшов до наступного. \~ Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого 29 листопада 2003 року Снігурівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Миколаївській області, власником автомобіля «ВАЗ 2105 1», 1989 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON] (а.с.4). Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України. До важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення. Згідно п.3 ч.1 ст.208 ЦК України та Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1989 року № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", для договорів купівлі-продажу автомобілів передбачено письмову форму. Згідно із зазначеним порядком оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу(технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку та отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем зазначених вище вимог законодавства дотримано не було. Разом з тим, за вимогами ст.392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлений власником майна, коли його право оспорюється або не визнається іншою особою та коли особа втратила документ, який засвідчує її право власності. З огляду на викладене, враховуючи, що договір купівлі-продажу автомобіля у письмовій формі між позивачем та [PERSON] не укладався, автомобіль в органах МВС з обліку не знімався та за позивачем не реєструвався, позивач не є власником транспортного засобу для звернення до суду з даним позовом, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної заяви позивача.

Outcome: dismissed