Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» звернулось до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 10.07.2008 року Акціонерно-комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», уклав з [PERSON] ( далі по тексту - Відповідач -1) Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11369962000 (далі по тексту Договір кредиту), відповідно до якого останньому було надано грошові кошти у розмірі 40 000,00 доларів США, що еквівалентно 193628,00 гривень згідно курсу НБУ на день укладення договору строком до 10.07.2015 року у розмірі 14,00% річних. В свою чергу, [PERSON] зобов'язався погасити отриманий кредит та відсотки за його користування протягом встановленого графіку погашення заборгованості за кредитом. Також на забезпечення вказаного кредитного зобов'язання 10.07.2008 року між банком та [PERSON] (далі по тексту - Відповідач -2, поручитель) було укладено договір поруки (надалі за текстом - Договір поруки), відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед банком, що виникли з договору кредиту в повному обсязі, а відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Свої зобов'язання банк виконав надавши Відповідачу-1 обумовлену договором суму кредиту. Банк скористався своїм правом згідно ст. ст. 512, 514 ЦК України, уклавши 20 квітня 2012 року з ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» Договір Факторингу за Жл05/12, відповідно до умов якого відступив на користь ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за вказаним Кредитним договором. Відповідач умови Договору кредиту не виконував, та кошти згідно графіку не сплачував, а тому у нього виникла заборгованість станом на момент укладення договору факторингу в сумі 491523,41 гривень. В подальшому після укладення договору факторингу відповідач продовжував не вносити грошові кошти на погашення кредиту та станом на 30.01.2018 року заборгованість за Договором кредиту складає 735448,01 гривень з моменту переуступки прав, що складається з заборгованості по основній сумі кредиту - 304476,21 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги - 187047,20 грн. та нарахованих згідно договору відсотків - 243924,60 грн. Уточнивши позовні вимоги позивач просить стягнути з відповідача частину заборгованості в сумі 243924,60 гривень нарахованих згідно договору кредиту відсотків, з моменту переуступки банком боргу разом з судовими витратами, які позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив просив відмовити у задоволенні позову з застосуванням строків позовної давності. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 04.04.2018 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 08.06.2018 року відкрито провадження по справі за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 30.11.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 10.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником прав та обов'язків якого виступає - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за №11369962000. Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору Банк зобов'язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі 40000,00 (сорок тисяч) доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, визначених Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 193628,00 гривень (сто двадщть сім тисяч сімсот дев'яносто п'ять гривень 30 копійок) за курсом Національного Банку України на день укладення Договору кредиту. Відповідно до умов кредитного договору, за користування кредитними коштами, процентна ставка встановлюється у розмірі 14,00% річних. Відповідно до умов Договору кредиту - нарахування процентів за Договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до п. 1.2.2. Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору (якщо Сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток № 1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 10.07.2015 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або умов відповідної угоди Сторін. Відповідно до п. 1.4. Договору - цільове призначення кредиту - кредит надається Позичальнику для його особистих потреб, а саме на: придбання автомобіля Jeep Wrangler. 10.07.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №11369962000 від 10.07.2008 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки. Відповідно до п. 1.1. Договору поруки - поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання [PERSON], усіх його зобов'язань за Кредитом, що виникли з Договору кредиту №11369962000 від 10.07.2008 року, укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п.1.3. - поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Відповідно до п.1.4. - відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною. Відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області по справі №2-221-11 від 20.04.2011 року було стягнуто з відповідачів солідарно загальну заборгованість за кредитним договором №11369962000 від 10.07.2008 року в розмірі 55601 доларів США 01 цент, що еквівалентно 442995,48 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В позовній заяві позивач зазначає, що в порушення умов Договору кредиту, відповідачем-1 не проводилась оплата грошових коштів відповідно до умов наведеного Договору, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем станом на 30.01.2018 року складає 735448,01 грн. (сімсот тридцять п'ять тисяч чотириста сорок вісім гривень 01 копійка), з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 304476,21 грн. (триста чотири тисячі чотириста сімдесят шість гривень 21 копійка); заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 187047,20 грн. (сто вісімдесят сім тисяч сорок сім гривень 20 копійок); нараховані відсотки згідно Договору - 243924,60 грн. (Двісті сорок три тисячі дев'ятсот двадцять чотири гривні 60 копійок), з моменту переуступки по дату виготовлення розрахунку. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків * є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). З огляду на зазначені норми ЦК України, ПАТ «УкрСиббанк» скористався своїм правом, згідно ст. ст. 512, 514 ЦК України, уклавши 20 квітня 2012 року з ТОВ «Кредекс Фінанс» Договір Факторингу за №05/12, відповідно до умов якого відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним Кредитним договором та за договором поруки. Відповідно до п. 2.1. Договору факторингу №05/12 від 20.04.2012 року, Клієнт (ПАТ «УкрСиббанк») зобов'язується відступити Фактору ТОВ «Кредекс Фінанс» права вимоги за кредитами, а Фактор зобов'язується придбати Права вимоги за кредитами, прийняти їх і сплатити Ціну продажу, передбаченого цим договором. Позивачем не надано до суду копією акту приймання-передачі у підтвердження того факту, що сторонами договору факторингу було підписано вказаний акт та передано право вимоги за кредитами. В подальшому щодо виконання вищезазначеного Обухівського районного суду Київської області по справі №2-221-11 від 20.04.2011 року згідно ухвали Обухівського районного суду Київської області від 11.04.2014 року було відмовлено в заміні сторони виконавчого провадження стягувача ПАТ «Укрсиббанк» на ТОВ «Кредекс Фінанс». Таким чином, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11369962000 від 10.07.2008 згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 30.01.2018 року, що складається з нарахованих відсотків згідно Договору - 243924,60 грн., з моменту переуступки по 30.01.2018 (дату виготовлення розрахунку заборгованості). Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо. З договору поруки вбачається, що [PERSON] зобов'язувалась перед кредитором у повному обсязі відповідати за виконання позичальником зобов'язань, що випливають з укладеного договору кредиту. Як вбачається з вищезазначеного рішення Обухівського районного суду Київської області по справі №2-221-11 від 20.04.2011 року, ПАТ «УкрСиббанк», як первісний кредитор, скористався своїм правом дострокової вимоги всієї суми боргу, передбаченого ст.1050 ЦК України та кредитним договором, звернувшись до відповідачів з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту, а також нарахованих відсотків та пені. Таким чином, ПАТ «УкрСиббанк» в зв'язку з неналежним виконанням відповідачами умов договору, змінив строк виконання зобов'язання за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за №11192041000 від 02.08.2007 року та мав право звернутися до суду із позовом про дострокове стягнення заборгованості. Таким правом банк скористався і його позовні вимоги були задоволені повністю рішенням суду від 15.06.2011 року. Після зміни строку виконання зобов'язання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення, оскільки за вимогою направленою відповідачам позичальник був зобов'язаний повернути кредит в повному обсязі негайно й усі наступні щомісячні платежі за графіком після письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості не підлягали виконанню. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 02 грудня 2015 року (N 6-1707цс15 та N 6-249цс15), та Верховний Суд в постанові від 14 лютого 2018 року (справа № 564/2199/15-ц; провадження № 61 - 2404 св18). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, після направлення відповідачам письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію та ПАТ «УкрСиббанк» втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено такого права не набув і позивач. З моменту ухвалення вказаного рішення, яким вирішено спір сторін щодо боргових зобов'язань відповідачів, правовідносини сторін перейшли в іншу площину - площину виконання судового рішення. Ці правовідносини врегульовані спеціальним законом - Законом України "Про виконавче провадження". Крім того, згідно положень абзацу 2 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ N 5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, і не надає права на нарахування і отримання відсотків за Кредитним договором (нарахування і отримання яких можливо лише у разі стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса, згідно положень абзацу 3 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ N 5). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які позивач посилалися як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, щодо стягнення заборгованості за відсотками нарахованими за період з 14.05.2012 року по 20.02.2018 року за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за №11192041000 від 29 вересня 2008 року у сумі 93934,86 грн., не підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у задоволенні позову стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed