Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою корсить заборгованість у розмірі 14187,97 грн. за кредитним договором №б/н від 26.08.2010 року, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву №б/н від 26.08.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання, щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості розмір якої, станом на 18.09.2018 року складає 14187,97 грн. (2214,28 грн. - тіло кредиту, 2465,28 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 8356,60 грн. - нараховано пені, 500 грн. - фіксована частина штрафу, 651,81 грн. - процентна складова штрафу), яку відповідач добровільно не погашає. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань, позивач просить стягнути із [PERSON] на свою користь зазначену суму заборгованості. Ухвалою судді від 28.11.2018 року по справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання свого представника не направив, при цьому в позовній заяві представником позивача Гаренко Н.В. зазначено про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачу [PERSON] відповідно до вимог ЦПК України, за місцем реєстрації останнього, направлено копії позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву за наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. На адресу суду повернулось поштове повідомлення з відміткою про вручення поштової кореспонденції. Таким чином, відповідачу направлені документи відповідно до вимог ЦПК України, заперечень від відповідача не надійшло, відзив відповідач не подав. За вказаних обставин суд, враховуючи те, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, ухвалив відповідно ст. 280 ЦПК України, проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву №б/н від 26.08.2010 року, згідно якої зазначив бажаний кредитний ліміт по платіжній карті «Універсальна»/Gold у розмірі 1800,00 грн. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Однак, зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує. У зв'язку із чим, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 18 вересня 2018 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 14187,97 грн., з яких: -2214,28 грн. - тіло кредиту; -2465,28 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; -8356,60 грн. - нараховано пені; -500,00 грн. - фіксована частина штрафу; -651,81 грн. - процентна складова штрафу. На підтвердження факту укладення з відповідачем кредитного договору та наявності заборгованості по погашенню, представник позивача надав суду завірену анкету - заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 26.08.2010 року, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.7-23). Як вбачається з матеріалів справи, 26.08.2010 року відповідачем складена та підписана анкета-заява про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Згідно інформації викладеної у вказаній заяві [PERSON] підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Таким чином, відповідно до умов та правил надання банківських послуг визначено, що пам'ятка, тарифи, а також заява про приєднання до умов та правил становить укладений договір про надання банківських послуг. В той же час, АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником умов та правил надання банківських послуг, тарифів і пам`ятки клієнта, що в сукупності із заявою-анкетою свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг та про досягнення згоди між сторонами щодо всіх умов кредитування. В позовній заяві АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що наявна анкета-заява про приєднання відповідача до умов та правил надання банківських послуг, в якій виражена згода останнього з тим, що ця заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становлять договір про надання банківських послуг, під чим зокрема стоїть підпис останнього. Цим підписом відповідач засвідчив, що йому були надані для ознайомлення в письмовому вигляді умови та правила надання банківських послуг. Однак, самі умови та правила надання банківських послуг не містять жодних відміток [PERSON] щодо ознайомлення із ними, або підпису позичальника щодо згоди із ними. Відсутність підпису відповідача на умовах та правилах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. Таким чином, враховуючи, що за умовами заяви-анкети позичальника, останній разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а долучений позивачем до матеріалів позовної заяви витяг з умов та правил надання банківських послуг не містить підпису [PERSON] суд приходить до висновку, що АТ КБ «ПриватБанк» не доведено, що під час підписання заяви-анкети позичальника відповідач [PERSON] був ознайомлений саме з цими умовами та правилами надання банківських послуг. З огляду на вище викладене судом вбачається, що між сторонами не було укладено у належній формі кредитного договору. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов'язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Оцінюючи позовні вимоги з позицій належності обраного позивачем способу захисту суд зазначає, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом . Окрім вище викладеного, позивачем суду не надано доказів того, що відповідна банківська картка передбачена умовами заяви-анкети, була видана відповідачу, як і не надано суду відомостей, що підтверджують тип та строк дії цієї картки, що є істотними умовами договору, також не надано доказів зарахування кредитних коштів на картку (встановлення кредитного ліміту у розмірі т.п.). У позовній заяві зазначено, що відповідачу позивачем було надано кредит у розмірі 4000,00 гривень, при цьому із дослідженої в судовому засіданні анкети-заяви, розмір кредитного ліміту із відповідачем визначений у розмірі 1800,00 грн. Також, позивачем не надано суду доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, та з якого суд мав би встановити який саме розмір грошових коштів було отримано позичальником. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України визначає що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У зв'язку з тим, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України підстав для відшкодування позивачу судового збору не має. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed