Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

В грудні 2019 року позивач [PERSON] в особі свого представника звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом, в якому просить стягнути із ПрАТ «Страхове товариство «Юнівес» суму страхового відшкодування, в умовах виконання договірних зобов`язань, передбачених Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в розмірі 53116,90 грн, в тому числі: 3723,52 грн витрати понесені на лікування; 46864,00 грн - сума витрат необхідних для проведення операції; 2529,38 грн - сума компенсації моральної шкоди. А також позивач просив стягнути моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн, судовий збір в розмірі 768,40 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 01.09.2016 приблизно о 16 год. 25 хв. рухаючись просп. Ватутіна зі сторони вул. Бальзака в напрямку Московського мосту в м. Києві, позивач [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «М21412», державний номерний знак [NUMBER] , не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем «Ніссан Мікра», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно вироку Деснянського районного суду м. Києва від 08.12.2016 позивача було визнано винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.07.2018, суд зобов`язав [PERSON] сплатити на користь [PERSON] 70587,52 грн. Не отримавши коштів від [PERSON] , [PERSON] звернулась до Державної виконавчої служба для стягнення коштів з [PERSON] . В результаті дій виконавчої служби, на майно [PERSON] було накладено арешт. Цивільно-правова відповідальність позивача, як водія забезпеченого транспортного засобу, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес». [PERSON] звернулась до відповідача ПрАТ СК «Юнівес» з вимогою про виплату страхового відшкодування. Позивач також звертався до ПрАТ СК «Юнівес» з вимогою про виплату страхового відшкодування [PERSON] . Станом на 19.11.2019 працівниками відділу врегулювання збитків ПрАТ СК «Юнівес» було повідомлено, що страхова компанія вже здійснила виплату страхового відшкодування третій особі [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.03.2020, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. 26.10.2020 відповідач надав відзив на позов. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.09.2020 відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» - Кузьменкова М.М. про продовження строку на подання відзиву у цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про стягнення суми страхового відшкодування. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.10.2020 відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» - Кузьменкова М.М. про продовження строку на подання відзиву у цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про стягнення суми страхового відшкодування. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 01.09.2016 біля 16 год. 25 хв. [PERSON] керуючи транспортним засобом «М 21412» державний номерний знак [NUMBER] по просп. Ватутіна в м. Києві при повороті на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача. Згідно вироку Деснянського районного суду м. Києва від 08.12.2016 позивача було визнано винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.3, 2.3б, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України та вчиненні кримінального порушення за ч. 1 ст. 286 КК України та було призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.07.2018 позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3732,52 грн - у відшкодування витрат понесених на лікування, 46864 грн - витрат необхідних для проведення операції та 20000 грн - у відшкодування моральної шкоди. Постановою Київського апеляційного суду від 13.11.2018 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.07.2018 залишено без змін. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «М21412», державний номерний знак [NUMBER] застрахована ПрАТ «СК «Юнівес» за полісом АК 0435426 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначеним полісом встановлено страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200000,00 грн, за шкоду, заподіяну майну 100000,00 грн. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як вбачається з положень п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбання лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Законом непередбачено відшкодування витрат, які можуть бути понесені в майбутньому на проведення операції. Як зазначає відповідач, ПрАТ «СК «Юнівес» здійснило виплату страхового відшкодування (витрати на лікування та моральна шкода) [PERSON] в розмірі 1904,42 грн. Згідно п. 35.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Пунктом 1.3 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Норма зазначеної статті не передбачає подання винуватцем в дорожньо-транспортній пригоді заяви до страховика, а тому, звернення [PERSON] до ПрАТ «СК «Юнівес» з вимогою майнового характеру не має жодного правового підґрунтя. Як вбачається з рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.07.2018 по справі № 754/6464/17 вимоги грошового характеру були адресовані саме до [PERSON] як до відповідача та винуватця у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 01.09.2016. Потерпілий як кредитор вільно, на власний розсуд, обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика (МТСБУ), у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика (МТСБУ) та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом в постанови від 16.05.2018 в справі № 295/11357/16-ц. [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, реалізацію [PERSON] права на звернення до суду за захистом своїх прав, набрання законної сили рішенням суду про відшкодування матеріальної шкоди, яке є обов`язковим до виконання на всій території України, приходимо до висновку про безпідставність та необґрунтованість вимог [PERSON] про зобов`язання ПрАТ «СК «Юнівес» вчинити дії (компенсувати витрати), які покладені на нього рішенням суду по справі № 754/6464/17. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed