Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

07.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом з внесеними змінами до [PERSON], в якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS], укладений 06.02.1998 року сторонами на Кременчуцькій товарній біржі, а також визнати право власності [PERSON] на вказаний будинок. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що укладеним договором передбачені всі істотні умови щодо угоди купівлі-продажу будинку, які ним, покупцем, виконані. Договір купівлі-продажу зареєстрований на біржі, але не був посвідчений нотаріально. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити з наведених підстав. Пояснив, що сторони уклали договір купівлі-продажу житлового будинку на біржі, а не посвідчили цей договір у нотаріуса, оскільки їм не було відомо, що укладення таких договорів між громадянами за вимогами законодавства повинно посвідчуватись нотаріально. В судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 06.02.1998 року, укладений на Кременчуцькій товарній біржі під №97-Н, [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок [NUMBER] з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS], та в цілому складається з житлового будинку літер А,а, житловою площею 29,7 кв.м., сараю - льоху літер Б, б, бп, вбиральні літер Г, колодязю літер К, огорожі 1-3, розташованих на земельній ділянці державного фонду розміром 558 кв.м. Зазначений договір був зареєстрований КП "Кременчуцьке МБТІ" 06.02.1998 року. Сторони визнали, що договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений між ними на біржі не посвідчувався нотаріально з підстав незнання такої вимоги закону. Сторони не зазначили, що одна із сторін ухилялась від нотаріального посвідчення договору. Сторони не подали суду доказів, що були членами біржі. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 227 цього Кодексу договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Відповідно до ст. 47 УРСР (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, наведені вимоги закону, та пояснення сторін, які визнали, що уклали договір купівлі-продажу житлового будинку на біржі та не посвідчили його нотаріально у зв'язку з незнанням вимог закону щодо необхідності посвідчення таких договорів у нотаріуса, суд не вбачає підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку [NUMBER] з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS], між [PERSON] та [PERSON] , та відповідно не може визнати за [PERSON], право власності на вказаний будинок з наведених в позові обставин. Таким чином суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed