Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач - [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Бора Юрій Володимирович, звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із цивільним позовом до відповідача - Закарпатської митниці ДФС в особі митного посту «Неветленфолу» Закарпатської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції в Закарпатській області в особі Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції, за яким просить суд: зобов`язати Закарпатську митницю ДФС (код ЄДРПОУ 39515893) усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні власника належним йому рухомим майном та повернути громадянину Угорщини [PERSON] належний йому автомобіль марки «Iveco Dally», реєстраційний номер Угорщини [NUMBER] , 2000 року випуску, номер кузова [NUMBER] та технічний паспорт цього транспортного засобу [NUMBER] від 28.08.2015 року. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. Відповідач при вирішенні питання повернення власнику транспортного засобу базується на хибній позиції. 20.12.2017 року Ужгородським міськрайонним судом за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення (порушення митних правил) №308/9806/17 було прийнято постанову про передачу матеріалів справи про порушення митних правил відносно громадянина Угорщини [PERSON] за ч. 1 ст.483 Митного кодексу України до Виноградівського відділення поліції ГУНП в Закарпатській області. Відповідно до ст. 284 КУпАП, п. 3 ч. 1 ст. 527 Митного кодексу України у разі передачі матеріалів справи до органу досудового розслідування судом виноситься постанова про закриття справи. Однак Ужгородським міськрайонним судом не було прийнято обов`язкового у такому випадку рішення про закриття справи про порушення митних правил, що перебуває у прямому причинного-наслідковому зв`язку з направлення матеріалів до правоохоронного органу. Крім того, згідно положень ч. б ст. 283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи. Але Ужгородським міськрайонним судом при винесенні постанови від 20.12.2017 р. у справі №308/9806/17 питання подальшого розпорядження вилученим транспортним засобом та реєстраційних документів до нього, які належать позивачу, вирішено не було. За такої ситуації відповідач вважає, що вилучений ним транспортний засіб має перебувати на складі митниці до завершення кримінального провадження. Хоча автомобіль позивача був тимчасово вилучений саме Закарпатською митницею ДФС та поміщений на митний склад посту «Неветленфолу». У той же час згідно інформації Виноградівського районного суду (лист від 10.04.2019 р. №76) заходи забезпечення кримінального провадження щодо автомобіля марки «Iveco Dally», реєстраційний номер Угорщини [NUMBER] , 2000 року випуску, номер кузова [NUMBER] не застосовувалися. [PERSON] намагався врегулювати питання повернення йому вилученого транспортного засобу шляхом подання заяви про роз`яснення постанови Ужгородського міськрайонного суду від 20.12.2017 р. у справі №308/9896/17. Однак ухвалою від 07.05.2019 року у справі №308/9896/17 у роз`ясненні згаданого судового рішення позивачу було відмовлено. Позивач оскаржив постанову Ужгородського міськрайонного суду у справі про порушення митних правил №308/9806/17 від 20.12.2017 року та просив змінити таку, однак постановою Закарпатського апеляційного суду від 09.09.2019 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику з підстав неналежного суб`єкта оскарження. Також позивач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС про зобов`язання повернути транспортний засіб з митного складу. Але ухвалою від 22.12.2019 р. у справі №260/1100/19 провадження у справі закрито, позивачу роз`яснено про необхідність розгляду справи в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. За таких обставин позивач з метою захисту порушеного права звертається до суду та просить захистити таке право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень припинити дії, які перешкоджають власнику у реалізації права власності з огляду на положення ч. 1 ст. 496 ЦПК України, п. 7 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-754/0/4-13 «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом», ч. 1 ст. 42, ч. 1 ст. 73 Закону України «Про міжнародне приватне право», ч. 1 ст. 317, п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321, ст. 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України. За ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.12.2019 року справу було направлено за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Як зазначено у ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.01.20120 року, вказану позовну заяву було залишено без руху з надання позивачу терміну для усунення виявлених недоліків. В зазначений термін, а саме 30 січня 2020 року, представником позивача - адвокатом Бора Ю.В. на виконання вимог ухвали від 20.01.2020 року було надіслано на адресу суду квитанцію про сплату судового збору на суму 840 гривень 80 копійок. За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.02.2020 року було відкрите провадження у цій справі № 299/4081/19 за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнала з підстав зазначених у письмовому відзиві, просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений, будь - яких письмових заяв до суду не подав. Після з`ясування думки всіх учасників розгляду справи судом було прийняте рішення проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, оскільки він був належним чином повідомлений судом про судове засідання, що підтверджується наявними у справі доказами, проте не з`явився до суду без повідомлення причин неявки. Заслухавши представників сторін, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, послідовності та взаємозв`язку, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається із наданих суду доказів, 28 серпня 2017 року старшим державним інспектором відділу ОР № 3 Управління протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС Савчур О.І. був складений протокол про порушення митних правил № 2831/30500/17 щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - громадянина Угорщини [PERSON], [INFO] , за фактом переміщення через митний кордон України автомобілю марки «Iveco Dally» реєстраційний номер Угорщини [NUMBER] , 2000 року випуску, номер кузова [NUMBER] шляхом подання митному органу, як підставу для його переміщення підроблених документів, а саме доручення на право користування транспортним засобом № 34014/Н/522/2014 від 12.05.2017 року, оскільки зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України. За цим протоколом в порядку ст. 511 Митного кодексу України було тимчасово вилучено: -технічний паспорт автомобіля [NUMBER] від 28.08.2015 року (оригінал), -доручення № 34014/Н/522/2014 від 12.05.2017 року (оригінал), -автомобіль марки «Iveco Dally», реєстраційний номер Угорщини [NUMBER] , 2000 року випуску, номер кузова [NUMBER] , колір білий, двигун дизель, об`єм двигуна 2800 см3. 20.12.2017 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 308/9806/17 за якою було передано матеріали справи про порушення митних правил відносно громадянина Угорщини [PERSON] ( [PERSON] ) за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України до Виноградівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, як такі, що мають ознаки кримінального правопорушення. При цьому судом було зазначено, що у даному випадку прослідковується факт наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів. За постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 09.08.2019 року апеляційну скаргу адвоката Бора Ю.В., який діє в інтересах [PERSON] на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2017 року, якою матеріали справи про порушення митних правил відносно громадянина Угорщини [PERSON] за ч. 1 ст. 483 МК України передано до Виноградівського ВП ГУНП в Закарпатській області, як такі, що мають ознаки кримінального правопорушення - повернуто особі, яка її подала. Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень зазначена постанова набула законної сили із 09.08.2019 року. За постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.05.2019 року було у справі № 308/9806/17 було відмовлено в задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду, а саме постанови Ужгородського міськрайонного суду від 20.12.2017 року у справі №308/9806/17 про порушення митних правил відносно громадянина [PERSON] за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України. При цьому судом було зазначено, що наведені заявником доводи щодо незрозумілості постанови судді не стосуються передбачених законом підстав роз`яснення судового рішення, а тому вимоги про його роз`яснення в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. З дослідженої заяви та з пояснень що надані заявником та його представником у судовому засіданні, встановлено, що вони звернулися до суду щодо вирішення питання розпорядження тимчасово вилученими Закарпатською митницею ДФС технічним паспортом автомобіля [NUMBER] від 28.08.2015 року (оригінал) та автомобілем марки ««Iveco Dally»», реєстраційний номер Угорщини [NUMBER] , 2000 року випуску, номер кузова [NUMBER] . Окрім того, у ст. 380 КПК України, чітко вказано, що саме: за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення суд, що виніс рішення у справі своєю ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. Однак заявник, не є учасником судового провадження рішення суду в якому він просить роз`яснити. За таких обставин, з огляду на викладене, суддя прийшов до висновку, що в задоволенні заяви [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Бора Ю.В. про роз`яснення рішення суду слід відмовити. Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 511 МК України (у редакції, яка діяла на дату складання протоколу) товари - безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатися. Документи, які перебувають в електронному вигляді, вилучаються разом з відповідними носіями. У разі виявлення порушень митних правил, передбачених статтями 471-473, 476, 482-484 цього Кодексу, вилучення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які підлягають конфіскації відповідно до цих статей, а також відповідних документів є обов`язковим. При цьому як зазначено у п. 6 ч. 5 ст. 238 МК України на складах органів доходів і зборів можуть зберігатися: товари, транспортні засоби комерційного призначення, вилучені відповідно до статті 511 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами. Як зазначено у ч. 1 ст. 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України. З наданих позивачем листів Державної фіскальної служби України від 06.04.2018 року № 5093/Я/99-99-20-02-02-14 та від 05.05.2018 року № 327/29/07-70-03.6 вбачається, що транспортний засіб станом на 23.03.2018 перебував на складі Закарпатської митниці ДФС. На той час інформація щодо прийняття рішення за результатами розгляд матеріалів, направлених Ужгородським міськрайонним судом до Виноградівського відділу поліції, до Закарпатської митниці ДФС не надходила. 03.05.2018 року Закарпатською митницею ДФС на адресу Виноградівського ВП направлено запит №07-70-20.1-І.20/5760 про надання інформації щодо прийнятого рішення у кримінальному провадженні № 12018070080000061 від 12.01.2018 року. На той час інформація щодо прийняття рішення за результатами розгляду матеріалів, направлених Ужгородським міськрайонним судом до Виноградівського відділу поліції, до Закарпатської митниці ДФС не надходила. З наданих позивачем доказів, а саме із ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.02.2018 року у справі № 299/225/18 також вбачається, що слідчим суддею було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Фантич В.В. про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.01.2018 року за № 12018070080000061 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки у клопотанні вказано, що транспортний засіб затримано 28.08.2017 року у справі про порушення митних правил. Матеріали клопотання не містять дані про рішення, прийняте щодо транспортного засобу у справі про порушення митних правил. Клопотання про арешт майна подано 01.02.2018 року, тобто, після закінчення встановленого законом строку. За ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.02.2018 року у справі № 299/225/18 було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Фантич В.В. про тимчасовий доступ до речі у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.01.2018 року за № 12018070080000061 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки стороною обвинувачення не обґрунтовано неможливість отримання доступу до автомобіля, що знаходиться на складі митниці, без застосування заходу забезпечення кримінального провадження. До поданого клопотання не додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, а копію витягу від 12.01.2018 року, тобто, відсутній передбачений законом документ на підтвердження факту перебування у провадженні органу досудового розслідування кримінального провадження, про тимчасовий доступ до речі в якому подано клопотання. За ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.02.2018 року у справі № 299/225/18 також було відмовлено у задоволенні скарги [PERSON] на бездіяльність слідчого. При цьому слідчим суддею було встановлено під час розгляду скарги, що в провадженні СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали кримінального провадження 12018070080000061 від 12.01.2018 року, згідно до яких автомобіль вилучено згідно опису предметів від 28.08.2017 року як таких що затримані за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України, як безпосередні предмети по справі про порушення митних правил, та поміщено на склад Закарпатської митниці ДФС України. Відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Згідно до ст. 169 КПК України рішення про повернення тимчасово вилученого майна приймається у разі, якщо немає достатніх підстав вважати, що речі, які є майном підозрюваного, обвинуваченого, не відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. В судовому засіданні встановлено, що майно яке скаржник просить зобов`язати слідчого повернути йому як законному власнику, не вилучалось слідчим в порядку та відповідно до ст. 168 КПК України і на нього не накладався арешт відповідно до вимог ст. 170-172 КПК України. Виходячи з наведених обставин, а також враховуючи, що розгляд справи у відповідності до положень ст. 22 КПК України відбувається на засадах змагальності, тоді як скаржник не представив слідчому судді відомостей що майно, яке він просить суд зобов`язати слідчого повернути йому як законному власнику, являється тимчасово вилученим майном в розумінні ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) тимчасово вилученим майном в порядку ч. 1 ст. 168 КПК України і яке передане слідчому протоколом, слідчий суддя вважає що у задоволенні скарги слід відмовити. З листа Закарпатської митниці ДФС від 29.03.2019 року № 07-70-20-34/4461-48/07-70/НДВ також вбачається, що на той час офіційної інформації на адресу Закарпатської митниці з Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області не надходило. Наданим суду листом Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10.04.2019 року № 76 також підтверджується, що в період з 20.12.2017 року по 01.04.2019 року слідчими суддями Виноградівського районного суду Закарпатської області не постановлялися ухвали про застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту чи тимчасового доступу щодо транспортного засобу марки "Iveco Dally", реєстраційний номер Угорщини [NUMBER] , 2000 року випуску, номер кузова [NUMBER] , за результатами розгляду відповідних клопотань, поданих слідчим слідчого відділення Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Фантичем В .В. у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.01.2018 року за № 12018070080000061 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України. В ході розгляду справи представник позивача також підтвердив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12018070080000061 від 12.01.2018 року на цей час ще не завершене. Як зазначено у ч. 3 ст. 467 МК України у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил, адміністративні стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, але не пізніше ніж через два роки з дня вчинення правопорушення. В обґрунтування позову позивач посилається на статтю 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазвичай, підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення третьою особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Проте, на жаль, ст. 391 ЦК не встановлює ознаку протиправності дій особи. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що автомобіль автомобіль марки «Iveco Dally», реєстраційний номер Угорщини [NUMBER] , 2000 року випуску, номер кузова [NUMBER] , колір білий, двигун дизель, об`єм двигуна 2800 см3, який був вилучений в порядку ст. 511 МК України на законних підставах зберігається на складах органів доходів і зборів у відповідності до п. 6 ч. 5 ст. 238 МК України, оскільки провадження у справі про адміністративне правопорушення № 308/9806/17 на цей час не закрите, а остаточне рішення судом у цій справі ще не прийняте, відтак на цей час суд не може встановити ознаку протиправності дій відповідача, а тому відсутні правові підстави для повернення тимчасово вилученого автомобіля власнику, і, відповідно, для задоволення цього позову, відтак слід відмовити у задоволенні позову повністю. Слід також зазначити, що суд також позбавлений можливості достовірно встановити факт належності вилученого транспортного засобу саме позивачу, оскільки поданий ним суду доказ (а.с. 6) не відповідає вимогам ч. 1 ст. 9 ЦПК України, яка передбачає, що цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою, викладений на угорській мові, відтак не є належним та допустимим доказом у розумінні ст. 77, 78 ЦПК України. У відповідності до ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору слід покласти на позивача у зв`язку з відмовою в позові. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed