Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської Ради (далі: УПтаСЗН) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманої державної допомоги дітям в сумі 23 999 грн. 42 коп. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, та пояснив, що на обліку в УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради, як одержувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям перебувала [PERSON], яка є одинокою матірю трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Мати дітей [PERSON] перебуває на обліку в протитуберкульозно-поліклінічному відділенні КУ «Ізмаїльська міська центральна лікарня» та за станом здоровя не може виконувати батьківські обовязки. Інформацію про перебування в місцях позбавлення волі [PERSON] до УПтаСЗН своєчасно не надходила, в результаті чого, [PERSON] продовжувала отримувати види соціальних допомог. Також, під час оформлення ДСД у 2016 році заявниця приховала вказані обставини. Таким чином, [PERSON] не мала права на ДСД за період 01.08.2016 року по 31.01.2017 рік в тому розмірі, в якому їй було призначено (з урахуванням дітей, що перебувають під опікою бабусі). Отже, за вищезазначений період утворилась переплата в сумі 23 999,42 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача до державного бюджету України безпідставно отриману державну допомогу дітям в сумі 23 999 грн. 42 коп., а також стягнути з відповідача судовий збір. Відповідач у судове засідання викликалася належним чином, але не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Враховуючи думку представника позивача, у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року передбачено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Право на допомогу на дітей одиноким матерям (батькам) має мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, які не одержують на них пенсію в разі втрати годувальника або соціальну пенсію. Згідно ст. 18-2 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку. Допомога на дітей одиноким матерям призначається незалежно від одержання на дітей інших видів допомоги, передбачених цим Законом. Відповідно до п. 33 Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року за № 1751 та ст. 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Право на допомогу на дітей одиноким матерям (батькам) має мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, які не одержують на них пенсію в разі втрати годувальника або соціальну пенсію. Так, встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250 та на підставі заяви від 01.08.2016 року [PERSON] було призначено ДСД з 01.08.2016 року по 30.11.2016 рік в розмірі 4159,03 грн., та з по 31.01.2017 року в розмірі 4 669,25 грн. Відповідно до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 (далі - Постанова № 1751) та на підставі заяви від 03.12.2008 [PERSON] було призначено допомогу одинокої матері на 2-х дітей у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини. Також відповідно до Постанови № 1751 та на підставі заяви від 01.08.2016 року заявниці було призначено допомогу одинокої матері на 3-х дітей з 01.08.2016 року по 31.01.2017 рік в розмірі 3141,33 грн. Відповідно до Порядку надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю дітям з інвалідністю з дитинства, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 226/293/169 від 30.04.2002 та на підставі заяви від 30.04.2002 року [PERSON] було призначено державну соціальну допомогу та надбавку на догляд на дитину з інвалідністю - [PERSON], [INFO]. [PERSON] скоїла злочин передбачений ст. ст. 185 ч.1, 186 ч. 2 КК України, та вироком Ізмаїльського міськрайонного суду від 13.10.2010 року вона була засуджена та до неї було обрано запобіжний захід у вигляді 4 років позбавлення волі. Розпорядженнями Ізмаїльської районної державної адміністрації за № 336/А-2011 року від 19.04.2011 року та за № 369/А-2011 від 04.05.2011 року дітям: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено опікуна - [PERSON], [INFO]. Відповідно до особової справи за № 417545 УПтаСЗН Ізмаїльської РДА [PERSON] з 01.05.2011 року було призначено допомогу на дітей, які знаходяться під опікою та піклуванням. У звязку зі зміною місця проживання [ADDRESS]) та за заявою [PERSON] від 21.11.2016 року вказаний вид допомоги виплачується УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради за особовим рахунком № [NUMBER]. Відповідно до листа від 24.02.2017 року за №05/01-25/269/283 вищезазначені розпорядження Ізмаїльської РДА є чинними, оскільки мати дітей [PERSON] перебуває на обліку в протитуберкульозно-поліклінічному відділенні КУ «Ізмаїльська міська центральна лікарня» та за станом здоровя не може виконувати батьківські обовязки. Таким чином, [PERSON] не мала права на ДСД за період 01.08.2016 року по 31.01.2017 рік в тому розмірі, в якому їй було призначено (з урахуванням дітей, що перебувають під опікою бабусі). Отже, за вищезазначений період утворилась переплата в сумі 23 999,42 грн. Відповідно до п. 46 Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751, особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов'язані у десятиденний термін повідомити про це органи праці та соціального захисту населення. Відповідно до п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751, особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, зобов'язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім'ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім'ї тощо). Суми державної допомоги сім'ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Відповідно до п 5.4 Інструкції щодо порядку оформлення і введення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006 року № 345, передбачено, що повідомлення про припинення (або поновлення) надання соціальної допомоги надсилається отримувачу не пізніше 5 днів після прийняття такого рішення. У разі виявлення факту подання отримувачами документів з явно неправильними відомостями в повідомленні одночасно зазначаються термін, до якого мають бути відшкодовані надміру перераховані кошти, їх сума та реквізити рахунку, на який вони повинні бути перераховані. Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» - одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Частиною 2 ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачено, що суми державної допомоги, надміру виплачені внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї та, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Враховуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги УПтаСЗН обґрунтовані на нормах закону та підлягають задоволенню в повному обсязі Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved