Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача 2 292,23 грн понесених витрат на утримання належної частини квартири та понесених судових витрат. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Друга частина квартири належить відповідачці, яка є його сестрою. Вказує, що у даній квартирі він зареєстрований та проживає, повністю оплачує послуги за газопостачання, електроенергію, водопостачання. Однак, за опалення та за обслуговування прибудинкової території відповідачка повинна сплачувати за свою частку, тобто за 1/2 частину вартості послуг. Таким чином, за період з 2014 року по червень 2016 року ним було здійснено сплату за опалення та обслуговування прибудинкової території в сумі 4 584,47 грн. Посилаючись на ст.360 ЦК України вважає, що відповідач повинна брати участь у витратах по утриманню майна, а тому просить стягнути 1/2 частину понесених витрат на утримання належної частини квартири, що становить 2 292,23 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю, при цьому посилався на обставини, викладені в позові. Зазначив, що відповідач не має доступу до вказаної квартири, оскільки після смерті матері він змінив замки у даній квартирі. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення. Відповідач пояснила, що свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частину квартири після смерті матері вона не отримала, але у встановлений строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. На даний час вона є власником 1/3 частини квартири на підставі свідоцтва про право власності. Відповідач зазначила, що не користується комунальними послугами за даною адрескою, оскільки позивач не допускає її до квартири, змінив замок та ключі не надає. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності від 18.04.2000 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності позивачу, відповідачу та [PERSON] (а.с.7). [PERSON] - позивач по справі, 01 серпня 2016 року отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частину квартири [ADDRESS] після [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.6). Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на 1/6 частину спірної квартири зареєстровано за позивачем (а.с.11, 42-43). Таким чином, позивач є власником 1/2 частини квартири (1/3 + 1/6), а відповідач власником 1/3 частини квартири. Відповідно особового рахунку № [NUMBER] на квартиру та довідки КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради від 19.10.2016 року (а.с.65-66) у вказаній квартирі зареєстрований та проживає позивач [PERSON] До позовної заяви позивачем додано квитанції про сплату ним коштів за комунальні послуги за період з 2014 року по 2016 рік, а саме за теплопостачання та обслуговування прибудинкової території (а.с.13-30). Згідно яких позивачем було розраховано розмір відшкодування за утримання майна в розмірі 2 272.40 грн. Відповідно до розрахунку КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради по особовому рахунку № [NUMBER] за період з липня 2014 року по червень 2016 року, в межах заявлених вимог, проведена оплата за послуги з утримання будинків і споруд - 984,41 грн, з урахуванням субсидії з червня 2015 року (а.с.67). Відповідно до листка-розрахунку ТОВ фірми «ТехНова» по особовому рахунку № [NUMBER] за період з липня 2014 року по травень 2016 року, в межах заявлених вимог, проведена оплата за послуги з теплопостачання, з урахуванням субсидії з червня 2015 року (а.с.69). Правовою підставою для звернення до суду [PERSON] стала ст. 360 ЦК України, згідно якої співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території 08.08.2016 року укладено між КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради та позивачем [PERSON] (а.с.55-58). Також, відповідно до пояснень позивача між ним та ТОВ фірми «ТехНова» було укладено договір про надання послуг. Доказів існування договірних відносин у відповідача з комунальними підприємства суду надано не було. Згідно пояснень відповідача вона проживає за адресою: [ADDRESS]. Із наведеного встановлено, що саме позивач споживав надані послуги (теплопостачання та послуги з утримання будинків і споруд) проживаючи у квартирі [ADDRESS]. Відповідач, в квартирі не проживав та послуги за період з липня 2014 року по червень 2016 року не споживав, так як позивач з 2013 року створює перешкоди у користуванні власністю, між сторонами не досягнуто згоди щодо користування квартирою. Дані обставини визнані сторонами, а тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до положень ст. 13 Конституції України власність зобов'язує, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Згідно ст. 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність є загальними засадами цивільного законодавства. Відтак, відповідач не проживає у даній квартирі, тобто безпосередньо не володіє та не користується належною їй часткою у спільному майні, а відповідно і житлово-комунальними послугами. За таких обставин відповідач не повинна нести цивільну відповідальність щодо сплати послуг пов'язаних з володінням та користуванням майном, оскільки це призведе до порушення її прав. Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити повністю з наведених вище мотивів. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed