Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

що [PERSON] звернувся до суду із позовом про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та ПАТ „Банк Форум" було укладено кредитний договір № 127/07/14-12-N від 25.07.2007 року про отримання кредитних коштів на придбання нерухомості на вторинному ринку в сумі 19000,00 доларів США строком з 25.07.2008 року по 27.07.2017 року та сплати процентів у розмірі 11,5 % річних. Окрім того також було укладено і іпотечний договір до кредитного договору б/н від 25.07.2007 року , згідно з якого відповідачем було надано позичальнику (позивачу) вищезазначену грошову суму під забезпечення виконання зобов»язання по кредитному договору № 127/07/14-12-N від 25.07.2007 року. Забезпеченням згідно договору іпотеки виступає трикімнатна квартира №48 в цілому , житловою площею 36,5 кв.м., загальною площею 64,1 кв.м. , що знаходиться за адресою : [ADDRESS], яка належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 травня 2000 року відділом приватизації державного житла при управлінні житлово-комунального господарства міськвиконкому згідно з наказом від 25.05.2000 року №11, договору купілі-продажу посвідченого 19.07.2007 року приватним нотаріусом [PERSON] Калуського нотаріального округу по реєстру №Д-1028, право власності за яким зареєстроване Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 186050077, номер запису 2638/48 в книзі 32, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданим 20.07.2007 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, номер витягу : 15316667. Вважає, що при підписанні даного кредитного договору та його виконанні відповідачем було порушено законні права позивача. Кредитний договір за своїм змістом і текстом не відповідає законодавству України , інтересам та волі позивача, порушує його права та законні інтереси та відповідно підлягає визнанню недійсними , по-скільки відповідно п.1.1 Кредитного договору банк надав йому кредит в іноземній валюті - долар США в сумі 19 000 тис. дол.США., що суперечить нормам чинного законодавства України . Відповідно до ст.. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Згідно ст.. 192 ч.1, 524 ЦК України законним платіжним засобом, обов»язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України є грошова одиниця України - гривня. Зобов»язання має бути виражене у грошовій одиниці України -гривні, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов»язання в іноземній валюті, але і в цьому разі іноземна валюта не є предметом споживчого кредиту. Грошове зобов»язання як кредитора, так і позичальника у спірному Кредитному договорі не виражене у грошовій одиниці України, а також не визначений грошовий еквівалент зобов»язання в іноземній валюті, а навпаки. За приписами ст.. 35 Закону України «Про національний банк України» гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, який приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України за всіма видами платежів, а також для зарахування на рахунки, вклади, акредитиви та для переказів. Відповідно до ст.. 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» гривня, як грошова одиниця України ( національна валюта) є єдиним законним платіжним засобом в Україні, приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України. Відповідно до ст.. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» національна валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України. Тому вважає, що виражені в Кредитному договорі валютні зобов»язання суперечать законодавству України, а тому є незаконним. Відповідно до ст.. 192 ч.2, 533 ч.1 ЦК України іноземна валюта, як засіб платежу може використовуватись в Україні лише у випадках та на умовах встановлених Законом. Зобов»язання підлягає виконанню у національній валюті. Умовами по даному кредитному договору передбачено проведення розрахунку в іноземній валюті. Відповідно до ст.. 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» передбачено, що валютні операції проводяться на підставі відповідної ліцензії Національного банку України й на здійснення валютних операцій Національний Банк України видає генеральні та індивідуальні ліцензії. Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України , національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання. Індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції . Відповідно із п.п.в.г ч.4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» індивідуальні ліцензії потребують в тому числі , операції щодо : надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті , якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі ; використання іноземної валюти та території України як засобу платежу або як застави. Таким чином надання та одержання кредиту в іноземній валюті , використання іноземної валюти , як засобу платежу можливо при дотриманні суб'єктами господарських відносин імперативних вимог законодавства , щодо одержання відповідної індивідуальної ліцензії. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 року № 355 « Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум» та згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду № 49 з 16.06.2014 року розпочалась процедура ліквідації ПАТ «Банк Форум» про що проінформовано у виданні Голос України № 117 (5867) від 20.06.2014 року . Оскільки у відповідача скасовано банківську ліцензію , тому позивач не може належним чином виконувати умови кредитного договору , а саме станом на дату подання заяви закрито всі відділення ПАТ «Банк Форум» , окрім відділення в м.Києві, що призвело до порушення права позивача здійснювати погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами в касі банку відповідача; закрито рахунки для погашення тіла кредиту та відсотків по кредиту згідно з п. 2.3 та 2.7 кредитного договору , що унеможливлює погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами відповідачу; не внесено змін в кредитний договір згідно вимог листа від 10.09.2014 р. Зміст спірного договору суперечить також і ч.2 ст.11 Закону України « Про захист прав споживачів», ні перед укладанням договору, ні протягом його дії , відповідач не надав позивачу в повному обсязі інформації про умови кредитування , як такого вимагає закон: існуючі форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, у тому числі між зобов'язаннями споживача; тип процентної ставки; орієнтовна сукупна вартість кредиту й вартість послуги з оформлення кредитного договору ( перелік всіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту , його обслуговуванням і поверненням) ; строк , на який кредит може бути отриманий ; варіанти повернення кредиту і його умови; необхідність здійснення оцінки майна, якщо оцінка необхідна, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків і державні субсидії , на які споживач має право або вказівка кого споживач може одержати докладну інформацію, позитивні й негативні аспекти пропонованих схем кредитування . Відповідно до ст..15 Закону України « Про захист прав споживачів», у разі коли надання недоступної , недостовірної , неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції , яка не має потрібних властивостей , споживач має право визнати договір недійсним і вимагати відшкодування завданих йому збитків. Позивачу з боку Банку не надано жодної інформації про можливість різкого і значного подорожчання кредиту через зміну курсу долара США до гривні , не надано інформацію про вірогідність і наслідки такого подорожчання, що спричинило придбання позивачем продукції(кредиту), яка немає потрібних властивостей, а саме стійкої вартості за кредит. Спірний договір не містить умов або правил , які б регулювали відповідальність банку: невиконання , ні за належне виконання банком умов договору, це є суттєвою умовою (ст.. 628 ЦКУкраїни), що договір в цілому суперечить п.9 ч.1 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Будь-яка діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману є нечесною підприємницькою практикою, яка заборонена згідно п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно ч. 6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. На час укладання кредитного Договору ним Банку була надана достовірна інформація щодо фінансово-майнового стану . На день укладання Кредитного договору офіційний курс валюти становив 100дол. США = 505 грн., а на час подачі заяви (15.10.2014р.) приблизно становить 100 дол.США := 1300,00 грн. . Тому існує істотна зміна становища, щодо виконання боргових зобов'язань за кредитним Договором. Використання Банком долара США, як предмету кредитування за споживчим кредитом, є внесення в Кредитний договір умов, які суперечать чинному законодавству України і значно погіршують його становище, як позичальника і як споживача порівняно з Банком в разі настання певних подій, оскільки збитки несе тільки він , а не Банк, що дає йому право відповідно до ст. 18 та ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», вимагати визнання в цілому Кредитного договору недійсним. Суб'єкт підприємницької (господарської) діяльності, що надає послуги, не повинен включати у Договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Тому просить постановити рішення , яким визнати недійсним з моменту його вчинення Кредитний договір № 127/07/14-12-N від 25.07.2007 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та [PERSON] . Зобовязати приватного нотаріуса Калуського нотаріального округу [PERSON] , виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна , яке було передано в іпотеку за договором іпотеки від 25 липня 2007 року , укладеного між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум» , а саме: нерухоме майно - трикімнатна квартира № 48 вцілому, житловою площею 36.5 кв. м. , загальною площею 64.1 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить позивачу. Застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та застосувати односторонню реституцію , а саме - зобов'язати ПАТ «Банк Форум» повернути [PERSON] , сплачені по кредитному договору № 127/07/14-12-N від 25.07.2007 року відсотки , пеню, штрафні санкції , комісії, тощо. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що спірний кредитний договір за своїм змістом і текстом не відповідає законодавству України , інтересам та волі позивача , порушує його права та законні інтереси з мотивів наведених у позовні заяві. Також зазначив, що станом на 16.12.2014 р. курс НБУ долара США становить 15,77 грн. за 1 долар США , тоді як на момент укладання кредитного договору курс НБУ долара США становив 5,05 грн. за 1 долар США . У зв'язку з цим позивач немає змоги щомісячно погашати тіло кредиту в сумі 159 доларів США згідно п.2.3 договору на рахунок в Івано-Франківській філії АКБ «Форум» та відсотки згідно п. 1.3 та п.2.7 , де зазначено, що їх сплату на рахунок в Івано-Франківській філії АКБ «Форум» . На сьогоднішній день дані рахунки закриті , а ПАТ «Банк Форум» не вніс відповідні зміни в п.2.3 та п.2.7 договору, внесення яких передбачено п.7.5 договору та не повідомив позивача у письмовій формі згідно п.7.6 договору про істотні зміни умов договору чим порушив ст..613 ЦК України , згідно якої відповідач вважається таким , що прострочив , якщо він відмовився прийняти належне виконання , запропоноване боржником , або не вчинив дії , що встановлені договором , актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту , до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Загальний дохід позивача за листопад 2014 року згідно довідки про доходи становить 719.23 грн. в місяць, а загальний дохід сімї позивача становить 2900 грн. в місяць. Доходу сімї позивача не вистачає на погашення тіла кредиту в сумі 159 доларів США та відсотків в сумі 55 доларів США, що становить 3374,78 грн. Перевищення суми погашення кредиту та сплати відсотків позивачем відповідачу більше ніж на 35% сукупного доходу сімї також суперечить п.3 ч.12 ст. 11 Закону Країни « Про захист прав споживачів». При зростанні курсу долара США погашення здійснювалося в тому числі і за рахунок поручителів, оскільки сімя позивача не мала такої можливості , при чому не було жодних порушень умов договору із сторони позивача. Станом на 10.09.2014 року діяло лише одне відділення ПАТ «Банк Форум» в м.Києв, тому з вересня 2014 р. позивач не мав можливості погашати кредит , про що повідомив відповідача листом від 10.09.2014 р. , який є у матеріалах справи. Даним листом позивач також просив відповідача змінити умови договору а саме п. 2.3. та 2.7 договору щодо зміни розрахункових рахунків для сплати тіла кредиту та відсотків за користування кредитом. Відповідач повідомив, що під час перебігу процедури ліквідації не вносяться зміни до діючих кредитних договорів, а також про розміщення накопичувальних рахунків для виконання зобов'язань на сайті відповідача, чим порушив умови п. 7.5 договору. Станом на вересень 2014 року позивач за договором сплатив разом із відсотками 22838,6 доларів США , а згідно спірного договору було одержано кредит в сумі 19000 доларів США, а тому переплата становить 3836,6 доларів США , що свідчить про те, що те позивач добросовісно виконував свої зобов'язання по договору до моменту ліквідації відповідача. Позивач намагався врегулювати ситуацію до звернення з позовом в суд але відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором та законом . Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судвому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просить задоволити позов. Представник відповідача в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи про що свідчать поштові повідомлення про вручення судової повістки. Зі згоди представників позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши представників позивача , проаналізувавши докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення , виходячи із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що відповідно до умов кредитного договору 127/07/14-12-N від 25.07.2007 року ПАТ «Банк Форум» надав позивачу кредитні коштів на придбання нерухомості на вторинному ринку в сумі 19000,00 доларів США строком з 25.07.2008 року по 27.07.2017 року та сплати процентів у розмірі 11,5 % річних, з яких повернуто позичальником разом із відсотками 22838,6 доларів США . З метою забезпечення належного виконання [PERSON] умов Кредитного договору між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] був укладений договір іпотеки від 25.07.2007 року, згідно з якого відповідачем було надано позичальнику (позивачу) вищезазначену грошову суму під забезпечення виконання зобов»язання по кредитному договору № 127/07/14-12-N від 25.07.2007 року. Забезпеченням згідно договору іпотеки виступає трикімнатна квартира №48 в цілому , житловою площею 36,5 кв.м., загальною площею 64,1 кв.м. , що знаходиться за адресою :[ADDRESS], яка належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 травня 2000 року відділом приватизації державного житла при управлінні житлово-комунального господарства міськвиконкому згідно з наказом від 25.05.2000 року №11, договору купілі-продажу посвідченого 19.07.2007 року приватним нотаріусом [PERSON] Калуського нотаріального округу по реєстру №Д-1028, право власності за яким зареєстроване Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 186050077, номер запису 2638/48 в книзі 32, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданим 20.07.2007 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, номер витягу : 15316667. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до пункту 1.1 Договору кредиту, кредит надається Позичальнику на споживчі цілі. Згідно з рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року, дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Згідно ч.4 в кредитному договорі повинно зазначатися - сума кредиту; детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; інші умови, визначені законодавством. Згідно п.3.4 розділу 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного Банку України № 168 від 10 травня 2007 року , Банки зобов'язані в кредитному договорі зазначити: вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу; обґрунтування вартості супутньої послуги (нормативно-правові акти щодо визначення розмірів зборів та обов'язкових платежів, тарифів нотаріусів, страхових компаній, суб'єктів оціночної діяльності, реєстраторів за надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна, інших реєстрів тощо); про відкриття банківського рахунку, відкритого з метою зарахування на нього суми наданого кредиту або надання кредиту за рахунком (овердрафт), умови відкриття, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у зв'язку з отриманням кредиту, його обслуговуванням і погашенням; правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку або в інших випадках. З п.3.2. розділу 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного Банку України № 168 від 10 травня 2007 року (далі - Правила), вбачається, що кредитний договір має містити графік платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користуванням кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до Правил. У графіку платежів також має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом. Із Кредитного договору № 127/07/14-12-N від 25.07.2007 р. вбачається, що у ньому не має відомостей щодо детального розпису загальної вартості кредиту, не має умов, які п.п.3.2, 3.4 розділу 3 Правил, визнані обов'язковими. Також банком не надавався окремий письмовий документ з детальним розписом загальної вартості кредиту для споживача. З наданого розрахунку на час розгляду справи не вказано повної орієнтовної вартості кредиту, розрахунок проведений поверхово та не зрозуміло для споживача. Отже, в порушення п.2 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач не надав [PERSON] , як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, чим було порушено вимоги чинного закону. Як вбачається із кредитного договору № 127/07/14-12-N від 25.07.2007 р ,а саме п.1.1 суперечить ч.1 ст.524 ЦК України в якій вказано , що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Частина2 ст.524 ЦК України дозволяє визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті , в такому випадку , згідно ч.2 ст.533 ЦК України , якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті , сума , що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України , за кредитними договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові коти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Предметом кредитного договору можуть бути лише грошові кошти , але в жодному разі не речі. Стаття 192 ЦК України поширює правовий режим грошей лише на грошову одиницю України - гривню. Іноземна валюта може використовуватися в Україні лише в окремих випадках, встановлених законом. Що стосується валюти договору споживчого кредиту , як зобов'язання яке виникло на території України та регулюється національним цивільним законодавством , то відповідно до ст.. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України -гривні.проте сторони могли визначити грошовий еквівалент в іноземній валюті, але і в цьому разі іноземна валюта не є предметом договору споживчого кредиту. Відповідно до приписів частини 2 статті 548 Цивільного кодексу України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину, щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Закон не забороняє видавати валютні кредити, але в такому випадку, зобов'язує виражати зобов'язання в гривні з визначенням грошового еквіваленту зобов'язання в іноземній валюті. Тобто, умова мала б звучати приблизно так: Банк надає валютний кредит, в сумі 95 950,00 грн., що дорівнює еквіваленту 19 000,00 доларів США... Частина 1 ст. 524 носить імперативний характер і зобов'язує, а ч, 2 ст. 524 носить рекомендуючий характер, вона надає право, застосування якого залежить від потреб учасників правовідносин. Це підтверджує ще той факт, що відповідно із ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня, Зазначене порушення вимог ЦК, має своїм наслідком недійсність Договору в цілому, так як п. 1.1. є суттєвою умовою договору, його предметом. Статтею 227 ЦК України визначено, що правочин юридичної особи, учинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ст.. 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» передбачено, що валютні операції проводяться на підставі відповідної ліцензії Національного банку України й на здійснення валютних операцій Національний Банк України видає генеральні та індивідуальні ліцензії. Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України , національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання. Індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції . Відповідно із п.п.в.г ч.4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» індивідуальні ліцензії потребують в тому числі , операції щодо : надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті , якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі ; використання іноземної валюти та території України як засобу платежу або як застави. Таким чином надання та одержання кредиту в іноземній валюті , використання іноземної валюти , як засобу платежу можливо при дотриманні суб'єктами господарських відносин імперативних вимог законодавства , щодо одержання відповідної індивідуальної ліцензії. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 року № 355 « Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум» та згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду № 49 з 16.06.2014 року розпочалась процедура ліквідації ПАТ «Банк Форум» про що проінформовано у виданні Голос України № 117 (5867) від 20.06.2014 року . Оскільки у відповідача скасовано банківську ліцензію , тому [PERSON] не може належним чином виконувати умови кредитного договору , а саме станом на дату подання заяви закрито всі відділення ПАТ «Банк Форум» , окрім відділення в м.Києві, що призвело до порушення права позивача здійснювати погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами в касі банку відповідача; закрито рахунки для погашення тіла кредиту та відсотків по кредиту згідно з п. 2.3 та 2.7 кредитного договору , що унеможливлює погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами відповідачу; не внесено змін в кредитний договір згідно вимог листа від 10.09.2014 р. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Слід зазначити, що волевиявлення Позивача, що стосувалось підвищення відсотків під час підписання договору не було, а тим більше правочин не було спрямовано на реальне настання правових наслідків, які стосувались підвищення суми по кредитному Договору. Порушення вимог законодавства при укладенні кредитного договору, а саме порушення вимоги 525 ЦК України, є підставою для визнання Кредитного Договору недійсним. Дана стаття говорить про недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання чи односторонньої його зміни. Тобто, прописавши в Договорі, що Банк в любий момент може підняти відсоткову ставку або розірвати Договір в односторонньому порядку і вимагати повернення Кредиту тягне за собою послідуюче визнання даного Договору недійсним. Розділ 4 кредитного Договору «Санкції, забезпечення виконання зобов'язань» не містить жодних умов , які б регулювали відповідальність з боку Банку за невиконання або неналежне виконання Договору, більше того даний договір містить всі п'ять пунктів відповідальності тільки з боку Позичальника. Невиконання пункту 4.3 кредитного договору відповідачем є відповідь №7750/3.3 від 19.09.2014р., в якій зазначено в ПАТ «БАНК ФОРУМ» не задовольняє запити клієнтів щодо компенсації витрат клієнтів при здійсненні погашення . кредитних зобов'язань через інші банки». Згідно ч.5 п.З ст. 18 Закону «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови Договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції (послуг) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. Якщо застосувати всі санкції передбачені Договором одночасно, то Позивач мав би сплатити більше 70 процентів. Проте, згідно п. 9 ч. 1 ст. б Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір, повинен містити: права та обов'язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору". Спірний Договір не містить умов або правил, які б регулювали відповідальність Банну: ні за невиконання, ні за неналежне виконання Банком умов Договору, це є суттєвою умовою (ст. 628 ЦКУ), через що Договір в цілому, суперечить п.9 ч. 1 ст. б Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що для забезпечення виконання умов кредитного договору між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] був укладений договір іпотеки від 25.07.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу [PERSON] , згідно з яким в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме, квартира [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину, щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Задовольняючи позовну вимогу позивача про визнання недійсним кредитного договору, слід також визнати недійсними договір іпотеки, оскільки цей договір є похідними від головного договору. Отже, із встановлених судом обставин, наданих стороною доказів встановлено, що умови кредитного договору є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов'язків на погіршання становища споживача. Враховуючи вимоги закону, суд приходить до висновку, що при встановлених обставинах є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача. На підставі ст. ст. 526, 527, 530 ,548, 611,612,1046,1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved