Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON], треті особи: Броварська районна державна адміністрація, Бобрицька сільська рада Броварського району Київської області, [PERSON], про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на 1/3 земельну частку (пай). В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла її матір [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі і на земельну частку (пай) у селі Шевченкове Броварського району Київської області. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З метою отримання всього спадкового майна після смерті [PERSON] відповідач звернулася із позовом до [PERSON] та [PERSON] про усунення останніх від права на спадщину після померлої. Однак, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року, яке залишене в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України, відмовлено [PERSON] у задоволенні таких вимог. Як зазначає позивач, у ході звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері, їй стало відомо, що на спадкове майно, яке належало померлій [INFO] [PERSON], вже видане у період з 23.05.2015 року по 03.06.2015 року відповідні свідоцтва на всю спадщину на ім'я [PERSON], тому у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено і рекомендовано звернутися до суду. Позивач вважає, що вона як одна із спадкоємців після смерті [PERSON], має право на свою частку у спадковому майні. А так як спадкоємців троє, то її частка спадкового майна має складати 1/3 частину. З огляду на викладені обставини, та враховуючи те, що порушені спадкові права позивача, остання змушена звернутися до суду із даним позовом, в якому просить визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON], яке видане їй 23 травня 2016 року Державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Бобрицьке» у с. Шевченкове Броварського району Київської області, розміром 2,60 в умовних кадастрових гектарах, та належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі сертифікату [NUMBER], виданого 07 квітня 2000 року Броварською районною державною адміністрацією, зареєстрованого 16 травня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку )пай) за № 328. Також, позивач просить визнати за нею у порядку спадкування після [PERSON] право власності на 1/3 частину вказаної земельної частки (паю). Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. До початку судового засідання надали заяви, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Одночасно просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи Броварської районної державної адміністрації у судове засідання також не з'явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не відомі. Представник Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області до початку судового засідання направив листа, в якому просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її смерть [NUMBER] виданого 27 лютого 2014 року виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 11). Із матеріалів спадкової справи № 391/2014 до майна померлої [PERSON] вбачається, що у визначений законодавством строк із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті останньої до Броварської районної державної нотаріальної контори звернулися її діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Також, матеріалами справи встановлено, що у спадкоємців після смерті [PERSON] виник спір щодо спадкового майна. Так, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року [PERSON] відмовлено у задоволенні позову до [PERSON] та [PERSON] про усунення від права на спадкування спадщини померлої [PERSON] Рішенням Апеляційного суду Київської області від 13 травня 2015 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року скасовано, усунено [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі вказаного рішення Апеляційного суду Київської області від 13 травня 2015 року державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Падучак-Коваль Л.Л. видано на ім'я [PERSON] оскаржуване свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Бобрицьке» в селі Шевченкове Броварського району Київської області, розміром 2,60 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі сертифікату [NUMBER], виданого 07 квітня 2000 року Броварською районною державною адміністрацією, зареєстрованого 16 травня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 328. Однак, як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року рішення Апеляційного суду Київської області від 13 травня 2015 року скасовано, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року залишено без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Як передбачено ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідність ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачою свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Так, у ході розгляду справи судом встановлено, що сторони по даній справі та третя особа [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] та їх частки у спадковому майні є рівними. Однак, видане оскаржуване свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із земельної частки (паю) порушує права позивача як спадкоємця на одержання відповідної частки такої земельної частки (паю), тому суд вважає, що позовна вимога про визнання в частині оскаржуваного свідоцтва про право на спадщину підлягає задоволенню. Разом з тим, вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/3 частину земельної частки (паю), то вона є частково обґрунтованою, оскільки із матеріалів справи встановлено, що за життя [PERSON] права власності на земельну частку (пай) не отримала. При житті їй фактично належало право на земельну частку (пай), що підтверджено сертифікатом [NUMBER], виданим 07 квітня 2000 року Броварською районною державною адміністрацією, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 328. З огляду на те, що до складу спадщини померлої [PERSON] входить лише право, то за позивачем слід визнати право на 1/3 частку земельної частки (паю) у порядку спадкування за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, та

Outcome: approved