Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У травня 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.04.2011 р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту до 41500,00 грн., зі сплатою 48 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 121927,01 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 41500,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 40932,52 грн., заборгованість з комісії за користуванням кредиту - 9711,00 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 29783,49 грн. та витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, до суду подав заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом було встановлено, що 26.04.2011 р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту до 41500,00 грн., зі сплатою 48 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно із розрахунком, заборгованість відповідача за договором, станом на 24.04.2015 р., становить 121927,01 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 41500,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 40932,52 грн., заборгованість з комісії за користуванням кредиту - 9711,00 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 29783,49 грн.. Даючи юридичну оцінку доказам наявним у матеріалах справи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором від 24.04.2011 р. належним чином не виконує, а отже зобов'язаний повернути позивачу борг по кредитному договору в розмірі 121927,01 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1219,27 грн.

Outcome: approved