Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якій вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.07.2010 р. [PERSON] отримав у АТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 6220,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, помер11.12.2013 р. Спадкоємцем померлого є [PERSON] , а тому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 611150 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 12.05.2020 р. відкрито провадження по справі. Розгляд справи проводиться у спрощеному провадженні без виклику сторін за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 15.06.2020 р. задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою від10.08.2020 р. судом у якості третьої особи було залучено [PERSON] . Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі. Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено настпне. Відповідно до укладеного договору № б/н від 05.07.2010 р. [PERSON] отримав у АТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 6220,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, помер11.12.2013 р. Заборгованість складає 6111,50 грн. Згідно з ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За приписами ст. ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст.1281,1282 ЦК України. У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей1281,1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно достатті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За положеннями ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. Відповідно до ч.2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. У позові зазначено, що 05.11.2018 р. було отримано відповідь нотаріальної контори, відповідно до якого спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до контор не звертались, спадкова справа була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк», проте, зазначене не відповідає дійсності, оскільки самим позивачем до позову додано повідомлення нотаріальної контори, відповідно до якого банку було повідомлено про наявність спадкової справи № 80/2014 (а.с.43). Згідно повідомлення Першої селидівської державної нотаріальної контори, згідно даних Спадкового реєстру, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , конторою було заведено спадкову справу № 80/2014 р. за заявою [PERSON] - доньки померлого. Згідно заяви інших спадкоємців на майно померлого немає. Також, у позові зазначено, що відповідач постійно мешкав з боржником до дня його смерті, проте, як вбачається з відомостей Відділу реєстрації місця проживання громадян Селидівської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований лише [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» клопотання про заміну відповідача заявлено не було, а суд самостійно позбавлений можливості залучення до участі у справі належного відповідача. Таким чином, враховуючи наведені обставини, відсутні підстави для стягнення боргу за кредитом спадкодавця з [PERSON] , оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач постійно мешкав з боржником до дня його смерті, прийняв спадщину та не надано доказів, які підтверджують, яке саме майно прийняв у спадок відповідачі та яка його вартість, що унеможливлює стягнення з них заявлених позивачем грошових коштів, а тому позов задоволенню не підлягає. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed