Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

У січні 2017 року заявник [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з заявою, заінтересовані особи: Київський психоневрологічний інтернат, орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] , про поновлення цивільної дієздатності. Свої вимоги заявник мотивував тим, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2011 року у справі №2-о-2/2011 за заявою [PERSON] його було визнано недієздатним. Як стверджував [PERSON] , він почуває себе добре, здатен усвідомлювати значення своїх та керувати ними. Зважаючи на ці обставини, заявник просив поновити його цивільну дієздатність. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Васалатія К.А. від 31 січня 2017 року було відкрито провадження у цивільній справі №756/552/17 за заявою [PERSON] про поновлення цивільної дієздатності. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 серпня 2019 року цивільну справу №756/552/17 за заявою [PERSON] про поновлення цивільної дієздатності передано на розгляд судді Андрейчуку Т.В. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2019 року провадження у справі було зупинене у зв`язку з призначенням у справі стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи. 02 липня 2020 року провадження у справі було поновлено у зв`язку з отриманням судом висновку стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи. Заявник [PERSON] та його представник у судовому засіданні підтримали подану [PERSON] заяву про поновлення його цивільної дієздатності, просили суд її задовольнити, зазначили, що за своїм психічним станом заявник може усвідомлювати значення своїх та керувати ними. Представник заінтересованої особи Київського психоневрологічного інтернату у судовому засіданні проти задоволення заяви [PERSON] про поновлення цивільної дієздатності заперечувала, обґрунтовуючи це тим, що зібрані у справі докази не підтверджують того факту, що за своїм психічним станом заявник може усвідомлювати значення своїх та керувати ними. Представник заінтересованої особи Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні проти задоволення заяви [PERSON] про поновлення цивільної дієздатності заперечувала, мотивуючи це тим, що у справі відсутні докази, які б засвідчували, що [PERSON] здатен усвідомлювати значення своїх та керувати ними. Представник заінтересованої особи [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви [PERSON] про поновлення цивільної дієздатності заперечувала у зв`язку з її необґрунтованістю, просила суд відмовити у її задоволенні. Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. Матеріалами справи засвідчується, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад (шизофренія параноїдна, виражений змішаний тип дефекту, параноїдний синдром (MKX-10 F 20.1)), йому було встановлено другу групу інвалідності. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2011 року у цивільній справі №2-о-2/2011 за заявою [PERSON] [PERSON] було визнано недієздатним, водночас [PERSON] було відмовлено у встановленні опіки над [PERSON] та призначення її опікуном над недієздатним (т. 1, а. с. 29-30). Ухвалюючи рішення про визнання [PERSON] недієздатним, суд покликався на акт амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 29 липня 2011 року №687, складений експертами Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради "Обласне психіатрично-наркологічне об`єднання" (т. 2, а. с. 75-77). Рішенням Апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2011 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови [PERSON] у задоволенні вимог про встановлення опіки та призначення її опікуном над недієздатним [PERSON] , ці вимоги задоволено (т. 1, а. с. 31-33). З 04 вересня 2013 року [PERSON] постійно перебуває у Київському психоневрологічному інтернаті (т. 1, а. с. 27). Як стверджували у судовому засіданні [PERSON] та його представник, психічний стан заявника дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому є підстави для поновлення його цивільної дієздатності. Вирішуючи питання наявність підстав для поновлення цивільної дієздатності [PERSON] , суд виходить з такого. Ч. 1 ст. 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Отже, хронічний, стійкий психічний розлад є підставою для визнання фізичної особи недіздатною, якщо внаслідок цього розладу особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Проте фізична особа може видужати чи її психічний стан може поліпшитись. У такому випадку відпаде необхідність продовження раніше встановлених обмежень і заборон щодо фізичної особи. Саме з цією метою закон закріплює існування інституту поновлення цивільної дієздатності фізичних осіб. Так, за приписами ч. 1 ст. 42 ЦК України за заявою опікуна або органу опіки та піклування суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилася здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Порядок поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, встановлюється ЦПК України (ч. 2 ст. 42 ЦК України). Ч. 4 ст. 300 ЦПК України передбачено можливість скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною. Для з`ясування наявності чи відсутності підстав для поновлення цивільної дієздатності [PERSON] судом призначено у справі стаціонарну комісійну судово-психіатричну експертизу. Згідно з висновком стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи від 04 червня 2020 року №74, складеним експертами Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, [PERSON] виявляє ознаки психічного захворювання у формі шизофренії параноїдної, виражений змішаний тип дефекту, параноїдний синдром (MKX-10 F 20.0). За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (т. 2, а. с. 80-95). Згаданий експертний висновок є категоричним, чітким та зрозумілим; комісією експертів Київського міського центру судово-психіатричної експертизи досліджено всі надані їм об`єкти та надано вичерпні відповіді на поставлені судом питання. Підстави вважати, що стаціонарна комісійна судово-психіатрична експертиза проведена з порушенням Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 08 травня 2018 року №865, у суду немає. Висновок стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи від 04 червня 2020 року №74 кореспондується з іншими зібраними у справі доказами. Таким чином, підстави вважати, що [PERSON] одужав чи його психічний стан покращився настільки, що він може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у суду відсутні. Наведені обставини виключають можливість поновлення цивільної дієздатності [PERSON] .

Outcome: dismissed