Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

\~\~01.07.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментам на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 2760 грн.\~\~\~\~ Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначила, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Рішенням Радомишльського районного суду від 27.02.2004 року з відповідача стягнуто на користь [PERSON] кошти на утримання дітей в розмірі 60 грн. щомісячно на кожну дитину. В звязку із тим, що відповідач не сплачував своєчасно аліменти утворилася вказана заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити посилаючись на те, що відповідач проживає з іншою сімєю і не сплачує присуджені судом аліменти на двох дітей. Відповідач в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечував та зобовязався сплатити існуючу заборгованість по аліментам, надав копію чека про переказ позивачеві грошових коштів в сумі 1900 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Радомишльського районного суду від 27.02.2004 року з відповідача стягнуто на користь [PERSON] кошти на утримання дітей в розмірі 60 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач сплачував аліменти на утримання дітей нерегулярно та не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку, виданого старшим державним виконавцем відділу ДВС Радомишльського РУЮ заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина за період з січня 2004 року по квітень 2016 року становить 10246,86 грн. (а.с.10-12). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментах за останні три роки в розмірі 2760 грн. За правилами ст.ст. 194, 195 Сімейного кодексу України суд стягує заборгованість з аліментів, визначивши її, лише у випадку виникнення спору з особою, яка відповідно до ст. 187 цього Кодексу добровільно їх виплачувала. Право особи, яка отримує аліменти, на справедливий судовий розгляд передбачає належне виконання рішення суду, і борг з виплати аліментів, пов'язаний з невиконанням такого судового рішення, не вимагає вирішення нового спору, через що суд не може давати повторну переоцінку один раз вже з'ясованим фактам і присуджувати двічі суму, яка вже присуджена, за відсутності нових обставин, з якими ст.ст. 192, 197 СК України пов'язують зміну розміру аліментів чи звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Відповідно, у з'ясованих обставинах позивачу судом присуджені аліменти, від сплати яких ухиляється відповідач, через що розмір заборгованості визначається державним виконавцем і має стягуватися в межах відкритого виконавчого провадження. Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. За наявності заборгованості із сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів. З наведеного випливає, що саме державним виконавцем мають вживатись заходи, щодо сплати аліментів і виконання рішення суду і погашення заборгованості, оскільки законом йому надано ряд повноважень для цього. Суд не може стягувати заборгованість по аліментах, оскільки дане стягнення не передбачено та буде суперечити законодавству. Таким чином, при відсутності спору щодо розміру заборгованості із сплати аліментів заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме. Тому, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості по аліментам. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed