Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~У червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 9 лютого 2017 року помер [PERSON], який був її батьком. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 7,07 га, що знаходиться на території Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області. \~ \~ \~ \~Крім позивачки у батька були син та донька, [PERSON] та [PERSON] \~ \~ \~ \~За життя батько зазначав, що все належне йому майно розділить між трьома дітьми. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] позивачка та донька спадкодавця [PERSON] звернулись із заявами про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~У нотаріуса позивачка дізналась, що спадкодавець залишив заповіт від 3 березня 2014 року, посвідчений секретарем Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області, яким земельну ділянку заповів [PERSON] \~ \~ \~ \~[PERSON] зазначає, що на секретаря Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області [PERSON], яка посвідчувала спірний заповіт не покладалися повноваження на вчинення нотаріальних дій. \~ \~ \~ \~Отже, спірний заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, тобто є нікчемним. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представники позивачки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позов підтримали за обставин зазначених у ньому, попросили позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області у судове засідання не зявився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності на надіслав. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні. \~ \~ \~ \~Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] у судове засідання не зявилась, повідомлялась про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомила. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області у судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечує проти позову. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову у позові з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Судом установлено, що 9 лютого 2017 року помер [PERSON] (а. с. 8). З матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON], яка почата у Долинській державній нотаріальній конторі Кіровоградської області видно, що після його смерті із заявою про прийняття спадщини 21 березня 2017 року звернулись [PERSON] та [PERSON], 24 квітня 2017 року звернулась [PERSON], а 25 квітня 2017 року звернулась [PERSON] (а. с. 21-24). 3 березня 2014 року [PERSON] залишив заповіт, посвідчений цього ж дня секретарем Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 8, згідно з яким належний йому земельний пай розміром 7,07 га відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії IV-КР № 3521986900:02:000:0571, виданий 14 березня 2002 року, що знаходиться на території Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області заповідає, [PERSON], [INFO] (а. с. 61). Відповідно до довідки Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 304 від 29 листопада 2017 року, [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: вул. 30-чя Перемоги, 205, с. Новогригорівка Перша, Долинський район, Кіровоградська область. Разом із ним проживали та були зареєстровані дружина [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Вибув 9 грудня 2014 року до с. Антонівка Долинського району Кіровоградської області (а. с. 67). Згідно з довідкою Березівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 153 від 18 квітня 2017 року, [PERSON] до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Разом із ним проживала та була зареєстрована дружина [PERSON], [INFO] (а. с. 28). За змістом ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1 та 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~ \~ \~ \~За містом ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Отже, спадкоємцями після смерті [PERSON], які прийняли спадщину є [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є дітьми спадкодавця, а також [PERSON], яка є дружиною спадкодавця. [PERSON] не є учасником цієї справи. За змістом\~ст.\~ст.\~1233,\~1234\~ЦК України\~заповітом є\~особисте розпорядження\~фізичної особи\~на випадок\~своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. \~ \~ \~ \~Згідно з чч. 1, 2 ст. 1235, чч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. \~ \~ \~ \~Статтею 1247 ЦК України передбачено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~Таким чином, у заповіті обовязково має бути зазначено місце та час його складання, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, однак з цього правила є винятки, а також посвідчений визначеною посадовою особою. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. \~ \~ \~ \~За змістом ст. 1253 ЦК України на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків. \~ \~ \~ \~Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про нотаріат» у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують заповіти (крім секретних). \~ \~ \~ \~ За містом статей 38, 42, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, державна реєстрація актів цивільного стану (за винятком виконавчих органів міських (крім міст обласного значення) рад). Сільський, селищний, міський голова організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. \~ \~ \~ \~Згідно з пунктами 1.1., 1.2. розділу І, п. 1.4. розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 11 листопада 2011 року N 3306/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за N 1298/20036, перелік нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування, визначено статтею 37 Закону України "Про нотаріат". Нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися в присутності не менш як двох свідків. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути посадова особа органу місцевого самоврядування, яка посвідчує заповіт, спадкоємці за заповітом, члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом, особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. \~ \~ \~ \~Таким чином, виключно до повноважень виконавчого комітету відповідної ради належать повноваження вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання. На посадових осіб органу місцевого самоврядування повноваження вчиняти нотаріальні дії покладаються рішенням виконавчого комітету прийнятим на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради й лише після цього відповідна посадова особа є уповноваженою на вчинення визначених нотаріальних дій. \~ \~ \~ \~Згідно з рішенням виконавчого комітету Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 107 від 20 грудня 2012 року обовязки із вчинення нотаріальних дій на території цієї ради покладено на секретаря виконавчого комітету (а. с. 88). \~ \~ \~ \~Отже, секретар Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області [PERSON] посвідчуючи спірний заповіт, була уповноважена у порядку встановленому законом на вчинення нотаріальних дій. \~ \~ \~ \~Статтею 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. \~ \~ \~ \~За змістом п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. \~ \~ \~ \~Оскільки у цій справі суд установив, що спірний заповіт посвідчений особою уповноважено у порядку встановленому законом на вчинення нотаріальних дій, відповідно відсутні підстави вважати про нікчемність цього заповіту. \~ \~ \~ \~До закінчення підготовчого засідання позивач має право, зокрема змінити підстави позову шляхом подання письмової заяви, відповідно посилання в судових дебатах на підстави для визнання заповіту нікчемних, що не були підставою цього позову є порушенням вимог закону, учасники процесу з приводу цих підстав докази не подавали. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). \~ \~ \~ \~З огляду на вищезазначене, суд не встановив підстав для задоволення цього позову. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~У цій справі судові витрати понесені виключно позивачкою, відповідно підлягають залишенню за нею. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed