Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

У травні 2020 року позивач Костянтинівська селищна рада Краснокутського району Харківської області , як орган опіки та піклування, в інтересах малолітніх дітей : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить відібрати малолітніх дітей від матері без позбавлення батьківських прав та передати дітей на виховання бабі [PERSON] . В обгрунтування позову позивач зазначає , що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме не піклується про здоров`я свої дітей, не займається їх фізичним , духовним та моральним розвитком , не утримує їх матеріально, не виявляє батьківського піклування та любові до них. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просить задовольнити . Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечувала , просила ухвалити рішення на розсуд суду. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов , просить задовольнити. Представник третьої особи служби у справах дітей Краснокутської РДА Харківської області у судовому засіданні підтримав позов , просить задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін , допитавши свідка , дослідивши письмові докази по справі , дійшов до наступних висновків. Відповідно до Принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Дитина має право на здорове зростання і розвиток (принцип 4 Декларації прав дитини). Ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Дитині, для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння також в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється забезпеченню інтересів дитини (ст. 3 Конвенції про права дитини). Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ст. 27 Конвенції про права дитини). Судом встановлено, що малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є дітьми відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження. ( а.с. 11-14) Відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з синами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить довідка виконавчого комітету Костянтинівської селищної ради про склад сім`ї від 22.05.2020 року. ( а.с. 10) У зареєстрованому шлюбі з батьками дітей [PERSON] та [PERSON] , позивач не перебувала. Згідно з актом обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , складеним 15.05.2020 р. комісією в складі секретаря Костянтинівської селищної ради Посмітної К. П., фахівця з соціальної роботи КЗ «Краснокутський районний центр соціальних служб для сім`ї , дітей та молоді» Краснокутської районної ради Нефьодової О. М. , уповноваженій по роботі з дітьми при Костянтинівській селищній раді Колісник В. Б. та депутата селищної ради Шпараги Н. М. , було встановлено, що сім`я проживає у будинку за вказаною адресою, в будинку, на час обстеження , було брудно , не має ліжок для кожної дитини, відсутні : їжа , холодильник, умови для купання дітей. [PERSON] не садить город , сільськогосподарська продукція відсутня . Соціальна допомога дітям , яка виплачується державою, витрачається [PERSON] на власні потреби. Діти постійно знаходяться в будинку та не виходять на свіже повітря. (а.с.8). Довідкою -характеристикою від 21.10.2020 року підтверджується , що [PERSON] безвідповідальна , не здійснює належного догляду та піклування за дітьми , їх утриманням та вихованням не займається , за місцем проживання характеризується негативно. Притягувалася до адміністративної відповідальності за невкинання обов`язків щодо виховання дітей. На адресу селищної ради надійшла скарга про те , що остання залишила дітей в небезпеці. ( а.с.53) Питання про відібрання у [PERSON] дітей без позбавлення батьківських прав 15.05.2020 року вирішувалося на засіданні виконавчого комітету Костянтинівської селищної ради . Згідно з рішенням №14 від 15.05.2020 року виконавчого комітету Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області , ухвалено вважати за доцільне відібрання малолітнії дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, в зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я малолітніх дітей. (а.с.9). Рішенням виконавчого комітету Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області № 16 від 25.05.2020 року, затверджено висновок про доцільність відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав у матері [PERSON] ( а.с. 6) Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 15.05.2020 року, опікунська рада вважає за доцільне відібрати у [PERSON] її малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав. ( а.с. 7). У вказаному висновку органу опіки та піклування зазначено , що мати дітей [PERSON] не ночує вдома, залишає малолітніх дітей самих в будинку . Крім того , мати дітей не здійснює належного догляду та піклування за дітьми , ухиляється від виконання батьківських обов`язків , не турбується про фізичний та духовний розвиток дітей . Згідно наказу служби у справах дітей Краснокутської РДА Харківської області № 11 від 18.05.2020 року , малолітні діти перебувають на обліку служби у справах дітей Краснокутської РДА Харківської області ,як таких , що проживають в сім`ї ,яка опинилася у складних життєвих обставинах. ( а.с.32) Наказом служби у справах дітей Краснокутської РДА № 13 від 26.06.2020 року малолітні діти тимчасово влаштовані до родини [PERSON] по [ADDRESS] . ( а.с. 31) Відповідно до висновку № 9 органу опіки та піклування Краснокутської РДА від 13.10.2020 року , комісія вважає за доцільне відібрати у [PERSON] без позбавлення батьківських прав малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . ( а.с.47) Допитана по справі свідок [PERSON] пояснила суду , що дійсно [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх дітей , вона не проявляє турботи до них , не готує їжу , не цікавиться фізичним та духовним розвитком дітей, залишає їх самими вдома , не забезпечує належні умови для їх здорового розвитку. Відповідно до довідки Костянтинівської селищної ради від 21.10.2020 року, [PERSON] зареєстрована за адресою по [ADDRESS] , а проживає по [ADDRESS] .( а.с.50) За місцем проживання, згідно довідки - характеристики, [PERSON] , характеризується позитивно, пенсіонерка, приймає участь у вихованні та догляді за онуками. ( а.с.52) Відповідно до акту обстеження житлових та матеріально- побутових умов сім`ї від 21.10.2020 року , комісією в складі селищного голови Костянтинівської селищної ради Конюшенка Ю. В. та секретаря селищної ради Посмітної К. П. , уповноваженої особи Костянтинівської селищної ради Колісник В. В. обстежено умови проживання сім`ї [PERSON] , згідно якого остання проживає без реєстрації по [ADDRESS] з дочкою [PERSON] та онуками . В будинку , де проживає родина, три жилих кімнати , кухня та вітальня . В будинку проведений ремонт , на вікнах нові штори , на підлозі килим . Придбані холодильник , газова плита, ванночка для купання дітей . Ведеться підсобне господарство . На момент обстеження матеріально-побутові умови задовільні . ( а.с 51) Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування. Передбаченими пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України підставами для відібрання дитини від батьків є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; хронічний алкоголізм або наркоманія; експлуатація дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків ч. 2 ст. 170 СК України. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками (наприклад, той з батьків, хто був психічно хворим, видужав, батьки перестали бути хронічними алкоголіками або наркоманами), суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. З огляду на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною, по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Дитина може бути розлучена з матір`ю у виняткових випадках, така позиція викладена у рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 грудня 2008 року № 39948/06 у справі «Савіни проти України». Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків, є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання. Позивачем надано достатньо доказів на підтвердження позову, тому позову слід задовольнити , а дітей необхідно відібрати у матері [PERSON] в якнайкращих інтересах дітей та передати на виховання бабі [PERSON] , оскільки мати дітей не піклується про них та не забезпечує здорове їх зростання та розвиток. Під час звернення до суду позивач звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача, на підставі ст.141 ЦПК України, слід стягнути на користь держави судовий збір 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved