Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи Львівське міське комунальне підприємство «Снопківське», [PERSON], [PERSON], про зобовязання до вчинення дій. В обґрунтування позову покликається на те, що будинок № 17 на вул.Вітовського у м.Львові знаходиться у власності ЛМР та на обслуговуванні ЛКП «Снопківське». Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї і прописки від 17.06.2013р. № 2917, виданої ЛКП «Снопківське» власником квартири №9 зазначеного будинку є [PERSON] У вказані квартирі також зареєстрована піднаймач [PERSON], яка на 4 поверсі будинку влаштувала металеву решітку, чим порушила ст.150 КпАП України, Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій. 28.03.2014 року на відповідача за дане порушення накладено адміністративне стягнення. Розпорядженням ГРА ЛМР від 30.04.2013 року №163 затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району м.Львова, зобовязано [PERSON] за власні кошти демонтувати металеву решітку, самовільно влаштовану на сходовій клітці четвертого поверху будинку №17 на вул.Вітовського у м.Львові, проте відповідачем вимог розпорядження не виконано. 03.04.2013 року та 10.06.2013 року відповідачу скеровувалися попередження із зобовязанням терміново демонтувати металеву решітку, одна ЛКП «Снопківське» були складені акти про те, що відповідач не відреагувала на неодноразові попередження, \~а тому просить зобовязати відповідача здійснити демонтаж металевої решітки. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що металеву решітку на ІV поверсі будинку № 17 на вул.Вітовського у м.Львові вона встановила на прохання сусідів, які просили закрити доступ до горища, з метою неможливості доступу безхатченків, які були оселилися на четвертому поверсі та порушували спокій громадян, створювали небезпеку для мешканців та антисанітарні умови. [PERSON] того, зазначила, що після встановлення металевої решітки вона дала ключі всім мешканцям квартир і сім»ї [PERSON] в тому числі. Також додала, що багато разів бачила [PERSON] на горищі оскільки він має вільний доступ до горища. Просила відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача проти позову заперечив, підтримавши покази відповідача та додатково пояснив, що в позові слід відмовити, ще з тієї причини, що права позивача не є порушеними і тому позивач не мав права звертатися до суду з вказаним позовом. На підставі цього просить в позові відмовити. Третя особа та її представник в судове засідання не зявились, про причини своєї неявки не повідомили, проте надоли письмові пояснення в якому просили позов задоволити, проте не обгрунтовуючи чому. Судом встановлено, що згідно довідки з місця проживання про склад сімї і прописки №2917 від 17.06.2013 року, виданої ЛКП «Снопківське» власником квартири №9 будинку №17 на вул.Вітовського у м.Львові є [PERSON] [PERSON] того, у вказаній квартирі зареєстрована піднаймач [PERSON]. Відповідно до протоколу №74 від 06.02.2013 року, складеного представниками ЛКП «Снопківське» встановлено, що [PERSON] влаштувала на IV поверсі будинку №17 на вул.Вітовського металеву решітку, чим порушила ст.150 КпАП України. За дане правопорушення постановою ГРА ЛМР від 28.03.2013 року №54 на відповідача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 гривень. 30.04.2013 року головою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради прийнято розпорядження №163 «Про демонтаж самовільно влаштованої металевої решітки на сходовій клітці на вул.Вітовського,17». Вказаним розпорядженням затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району (витяг з протоколу № 15 від 09.04.2013 року, відповідно до якого зобовязано гр.[PERSON] за власні кошти демонтувати металеву решітку самовільно влаштовану на ходовій клітці четвертого поверху на вул.Вітовського,17. Актами обстеження від 04.04.2013 року та від 11.06.2013 року комісією ЛКП «Снопківське» встановлено, що відповідачем не виконано вимоги розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №163. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~\~\~\~\~ Згідно ч.2 ст.382 ЦК України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України, розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється виключно за згодою усіх співвласників. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. [PERSON] того, у п. 33 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" судам роз'яснено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Як на підставу своїх позовних вимог ГРА ЛМР покликається на п.1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених \~наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Згідно пункту 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. [PERSON] цього під час розгляду справи встановлено, що перепланування жилого будинку не проводилося, а тому дозволу виконавчого комітету місцевої ради не потрібно. Тому не заслуговують на уваги посилання на те, що відповідач не виконала розпорядження голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №163 від 30.04.2013 року. Також в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що мешканці будинку №17 на вул.Вітовського у м.Львові надали свою згоду на влаштування металевої решітки на сходовій клітці четвертого будинку, та отримали ключі від неї, що не може свідчити про порушення права власності мешканців будинку та позивача зокрема. Крім цього суду не представлено доказів про порушення прав як позивача так і третіх осіб по справі. Також суд враховує і те, що у тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання або перепланування будинку він провадиться за наявності на це дозволу виконавчого комітету місцевої ради (ст. 152 ЖК України). Таким чином, суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, приходить до висновку, що в задоволенні позову Галицької районної адміністрації Львівської міської ради слід відмовити, оскільки не представлено доказів про порушення прав як позивача так і третіх осіб по справі діями відповідача. Оскільки перепланування жилого будинку відповідачем не проводилося, а тому дозволу виконавчого комітету місцевої ради не потрібно.

Outcome: dismissed