Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

З позовної заяви [PERSON] вбачається, що 13 липня 2015 року близько 20 год. прийшовши до господарства за адресою селище Опішня, вулиця Агропунктівська,2а, Зіньківського району Полтавської області [PERSON] завдав тілесних ушкоджень. Внаслідок умисних протиправних дій [PERSON], як зазначає позивач, вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Зіньківській центральній районній лікарні Полтавської області в період з 14.07.2015 року по 17.07.2015 року, переносила фізичний біль та душевні страждання, заподіяну моральну шкоду оцінює в 7000 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] і просила суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь заподіяну з його вини моральну шкоду в сумі 7000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, в своїх поясненнях посилалась на обставини, що викладені в позовній заяві і просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь заподіяну моральну шкоду в сумі 7000 грн.,відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнали, вказуючи, що він будь-яких протиправних дій щодо позивача 13.07.2015 року не вчиняв, не наносив їй удар, вважає позов безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню (а.с.26-27). Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON] та його представника адвоката [PERSON], допитавши в якості свідка [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, надані особами, що беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, оглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 12015170170000402, по факту нанесення тілесних ушкоджень громадянці [PERSON] за ч. 1 ст.125 КК України і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування 7000 грн. моральної шкоди задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що з рапорту помічника начальника Зіньківського РВ УМВС України в Полтавській області [PERSON] від 14.07.2015 року вбачається, що до чергової частини районного відділу міліції надійшло телефонне повідомлення від громадянки [PERSON] про те, що 13.07.2015 року в 19 год.00 хв. в селищі Опішня громадянин [PERSON] завдав їй тілесних ушкоджень у виді синців (а.с.6 дослідженого в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 12015170170000402). З виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 2374 вбачається, що [PERSON] перебувала на лікуванні в Зіньківській центральній районній лікарні Полтавської області з 14.07.2015 року по 17.07.2015 року з діагнозом, забій мяких тканин голови, правого стегна, правого передпліччя (а.с. 70-71). [PERSON] відповідно до постанови Зіньківського РВ УМВС України в Полтавській області від 22.07.2015 року визнано цивільним позивачем по кримінальному провадженню № 12015170170000402 (а.с.9,44-45). З висновку експерта № 95 судово-медичної експертизи від 24.07.2015 року вбачається, що у [PERSON] виявлено тілесні ушкодження у виді синців на тулубі та кінцівках, які утворились від неодноразової дії тупих предметів, якими могли бути кулаки людини, ноги у взутті, чи інші схожі за характером предмети, можливо в строк та при обставинах на які вказує потерпіла і кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження. Виставлений в медичній картці діагноз черепно-мозкова травма клінічно не підтверджений, тому при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не враховується (а.с.40-41). Постановою Зіньківського РВ УМВС України в Полтавській області від 27.07.2015 року кримінальне провадження №12015170170000402 від 14.07.2015 року закрито, у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 10). Представник [PERSON], адвокат [PERSON] 10.08.2015 року звертався до Зіньківського районного суду Полтавської області з скаргою на постанову Зіньківського РВ УМВС України в Полтавській області від 27.07.2015 року про закриття кримінального провадження №12015170170000402 від 14.07.2015 року (а.с.4-7). Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 12.08.2015 року закрито провадження по скарзі [PERSON] на постанову слідчого СВ Зіньківського РВ УМВС України лейтенанта міліції [PERSON] від 27.07.2015 року (а.с. 12). Постановою прокуратури Полтавської області від 12.08.2015 року постанову слідчого СВ Зіньківського РВ УМВС України в Полтавській області лейтенанта міліції [PERSON] про закриття кримінального провадження №12015170170000402 від 14.07.2015 року скасовано (а.с.18). [PERSON] народилася 09.04.1976 року та зареєстрована в [INFO] а, Зіньківського району Полтавської області (а.с.2). Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 23.07.2015 року визнано за [PERSON] право власності на ? частину домоволодіння, що знаходиться по вулиці Агропунктівській 2 а, в селищі Опішня Зіньківського району Полтавської області (а.с.34,46). Відповідно до договору найму (оренди) житла від 20.05.2015 року [PERSON] винаймає будинок в [PERSON] в селищі Опішня по вулиці Агропунктівська 2 а, Зіньківського району Полтавської області де і зареєстрована (а.с.72-74). В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що проживає з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу в його господарстві за адресою : селище Опішня, вулиця Агропунктівська, 2а, Полтавської області. 13.07.2015 року вони готувалися зустріти доньку, яка повинна була приїхати з міста Львів і близько 17 год. разом з [PERSON] до будинку зайшла колишня дружина [PERSON] [PERSON] з сином. Вона відразу побігла до кімнати і стала із шафи викидати одяг, на зауваження припинити розкидати речі вона не реагувала, а тому [PERSON] взяв своєю рукою руку [PERSON] і сказав щоб вона вийшла з кімнати, але остання кулаком вільної своєї руки вдарила по плечу [PERSON] і вириваючись впала на підлогу та стала битися руками і ногами об підлогу, вдарила ногою по квітнику із кімнатною квіткою. [PERSON] вивів [PERSON] з кімнати і остання вдарилася ліктем правої руки об двері. [PERSON] ніяких ударів [PERSON] не наносив. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями, чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 3\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.\~\~\~ П.2 ч.2 ст.23 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з противоправною поведінкою щодо неї самої. З ч.2 ст.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4, із змінами внесеними згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року №5, вбачається, що до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судове рішення у цивільній справі". Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК) ( 1618-15 ), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Неприпустимим є витребування і приєднання до справи матеріалів на підтвердження висновків і мотивів рішення після його ухвалення. \~ Якщо докази у справі зібрані в порядку, передбаченому статтями 132, 133, 140 та частиною четвертою статті 191 ЦПК ( 1618-15 ), суд може обґрунтувати ними рішення лише за умови, якщо вони були ним оголошені в судовому засіданні, пред'явлені для ознайомлення особам, які беруть участь у справі, та досліджені в сукупності з іншими доказами. При ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК ( 1618-15 ) оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК ( 1618-15 ) про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Аналізуючи зібрані під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що з боку позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що наявні у неї вищевказані тілесні ушкодження були спричиненні внаслідок протиправної поведінки з боку відповідача [PERSON],вина останнього недоведена,оскільки з оригіналу кримінального провадження № 12015170170000402 вбачається ,що позивач [PERSON] 14.07.2015 року звернулася до Зіньківського РВ УМВС України в Полтавській області про те, що 13.07.2015 року близько 19 год. в селищі Опішня [PERSON] завдав їй тілесних ушкоджень( тобто наступного дня після нанесення їй тілесних ушкоджень), але кримінальне провадження не закінчено і знаходиться на стадії досудового розслідування, в матеріалах справи якого знаходиться постанова слідчого від 22.07.2015 року про те, що позивача [PERSON] залучено цивільним позивачем, що стосується висновку експерта № 95 судово-медичної експертизи від 24.07.2015 року то, на думку суду, він лише підтверджує факт наявності у [PERSON] тілесних ушкоджень і жодним чином не свідчить про факт їх спричинення саме відповідачем [PERSON] Крім того,суд не бере до уваги показання малолітнього свідка [PERSON] про те, що [PERSON] завдав удару [PERSON] так як, самого факту нанесення тілесних ушкоджень він не бачив, оскільки перебував з сестрою в іншій кімнаті будинку, проживає разом зі своєю матірю [PERSON], яка має вплив на нього, будь-яких інших об'єктивних, переконливих, належних і допустимих доказів позивачем не надано,а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування 7000 грн. моральної шкоди задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed