Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15.07.2008 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Мукачево Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області здійснено актовий запис № 153. Під час шлюбу в них народилося троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її утриманні та проживають разом з нею, відповідач не надає належної допомоги щодо утримання дітей. На скільки їй відомого, він офіційно працевлаштований на мебельному заводі в м.Мукачево, але довідки про це не може надати, про що буде просити суд. В зв'язку з цим змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 700 гривень на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник позивача за довіреністю [PERSON] також в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про проведення судового засідання без участі позивача та без участі представників, зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в шлюбі, який було розірвано 15 липня 2008 року. За час шлюбу в них народилося троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно пункту 17 Постанови, Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання має не будь-хто із батьків, а тільки той, з ким дитина проживає, до того з батьків, що проживає окремо. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що з моменту розірвання шлюбу діти проживають з нею і перебувають на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дітей і не надає ніякої матеріальної допомоги. Разом з тим, на підтвердження вказаних обставин позивач не надає жодного доказу, про наявність підстав для звільнення від доказування не зазначає. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Частиною першою статті 60 ЦК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частина четверта статті 60 ЦК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження обставин, вказаних у позові, позивачем надано тільки копії свідоцтв про народження дітей, копію її паспорту та копію свідоцтва про розірвання шлюбу. Будь-яких інших доказів позивач не надавала, клопотань про їх витребування не заявляла. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Заявляючи вимогу про стягнення аліментів позивач просить визначити їх розмір у твердій грошовій сумі, при цьому зазначає, що відповідач працевлаштований і має регулярний дохід. На підтвердження цих обставин позивач також не надає жодного доказу, вказує у позові, що довідку надати суду не має можливості, про що буде просити суд. Однак, позивач в судове засідання повторно не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, відповідно самостійно довідку про доходи відповідача не надала і до суду клопотань про витребування доказів не подавала. Відсутність даних про те, чи працює відповідач і чи отримує регулярний дохід, позбавляє суд можливості вирішити питання щодо стягнення з нього аліментів у частці від заробітку чи у твердій грошовій сумі. Крім того суд враховує, що відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем на підтвердження цих обставин не надається ніяких доказів, про їх наявність чи відсутність навіть не вказується у позовній заяві. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт проживання дітей з нею, факт ухиляння відповідача від утримання дітей, обставини щодо отримання відповідачем доходу та інші обставини, визначені ст. 182 СК України, а тому вимоги позивача про стягнення на її користь аліментів на утримання дітей є необґрунтованими і до задоволення не підлягають. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed