Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ⅓ частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з травня 2008 року вона і відповідач [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік і жінка без шлюбу, від спільного проживання вони мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю та перебувають на повному її утриманні. Із травня 2020 року сторони проживають окремо, спільне господарство вони не ведуть. Матеріальну допомогу на утримання дітей добровільно відповідач [PERSON] їй не надає, працює оператором на ковбасному заводі та матеріально забезпечений, тому може сплачувати аліменти на двох дітей у визначеному законом розмірі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, при подачі позову просила суд розглянути справу у її відсутність та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що з травня 2008 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] проживали однією сім`єю як жінка і чоловік без шлюбу. Під час їхнього спільного проживання [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] -син [PERSON] , батьком цих двох дітей є відповідач [PERSON] , матір`ю - позивач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області за № 727 від 07 серпня 2020 року, встановлено, що зазначені діти зареєстровані разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , та перебувають на її утриманні. Домовленості щодо утримання дітей батьком, який проживає окремо, між сторонами не досягнуто. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що домовленості щодо утримання двох дітей батьком, який проживає окремо, між сторонами не досягнуто, а також те, що обов`язок по утриманню дітей законом покладено на обох батьків у рівній мірі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на двох дітей ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved