Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, обґрунтувавши його тим, що 28.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №2003232363. За даним договором відповідачу було надано кредит у сумі 16 820 грн. 15 % річних на строк 36 місяців на споживчі цілі та придбання послуг продавців. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. Однак, відповідач не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого, станом на 27.06.2014 року, виникла прострочена заборгованість, на загальну суму 20 826,02 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 16 820 грн.; заборгованості по відсоткам - 1 830,02 грн.; комісії за розрахункові операції - 2 176 грн.. 18.12.2013 року між позивачем Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено договір факторингу № 18/12/2013, відповідно до якого банк передав, а позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняв право вимоги до позичальника, а саме відповідача [PERSON], що випливають із умов кредитного договору. В зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 20 826,02 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн.. В судове засідання представник позивача Мельникова М.В. не з'явилась, але суду надала письмову заяву проте, що позов підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу без її участі, а також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Згідно з ст.224 ч.1 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.614 ЦК України - особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Згідно з ст.10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав: 28.03.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №2003232363, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 16 820,00 грн. із сплатою 15 % річних на строк 36 місяців на споживчі цілі (а.с.6-8). Вказані обставини підтверджуються копією відповідного правочину (а.с.6-8), що узгоджуються між собою, а тому приймаються судом до уваги. ПАТ "ОТП Банк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у визначеному договором розмірі. Відповідач умови кредитного договору щодо своєчасної сплати коштів по кредиту не виконує, внаслідок чого станом на 27.06.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 20 826,02 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 16 820 грн.; заборгованості по відсоткам - 1 830,02 грн.; комісії за розрахункові операції - 2 176 грн. (а.с.18). 18.12.2013 року в силу п. 3.6 Кредитного договору, ПАТ «ОТП Банк» уклало договір факторингу № 18/12/2013 з ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Відповідно до умов даного договору та витягу з додатку до нього, ПАТ «ОТП Банк» (первісний кредитор) передав, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (новий кредитор) прийняв право грошової вимоги та став кредитором за кредитним договором, укладеним із [PERSON], в розмірі портфеля заборгованості в розмірі 20 826,02грн.(а.с.10-14). Натомість суд не приймає до уваги представлені позивачем копії договору факторингу та витягу з додатку до договору факторингу від 18.12.2013 року (а.с.10-14), зокрема позивачем надано суду не у повному обсязі додатку до договору факторингу. В той же час вказаний договір факторингу не містить жодної інформації про передачу права вимоги за кредитним договором укладеним 28.03.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] При подачі позовної заяви до суду позивачем не додано до неї копії всіх документів, що підтверджують факт набуття позивачем прав вимоги за кредитним договором укладеним 28.03.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] З урахуванням викладеного суд доходить висновків про недоведеність позивачем та не підтвердженням належними і допустимими доказами обставин стосовно набуття ним права вимоги за правочином факторингу, та щодо поширення положень цього правочину на кредитний договір, укладеного відповідачем, що у наведеній сукупності не визначає підстав до задоволення позову.

Outcome: dismissed