Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

У травні 2017року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Банком та [PERSON], 17.01.2014 р. був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 6500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору відповідач своїх зобовязань не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 04.05.2017 року складає 69396,24 грн. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду клопотання в якому просив суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Також, представник позивача просив суд долучити до матеріалів справи газету «Урядовий кур»єр» № 129 від 14.07.2017 року із повідомленням відповідача про час та місце розгляду справи, та стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» витрати понесені у звязку із оплатою публікації оголошення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом про час, день та місце розгляду справи через газету «Урядовий кур»єр» № 129 від 14.07.2017 року. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.01.2014 року між відповідачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір, який складається із заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг. За умовами договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 6500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При підписанні заяви від 17.01.2014 року відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання батьківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Таким чином вказана заява відповідає ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договір приєднання є договір, умови якої встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який не може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторонами не може запропонувати свої умови договору. Банк свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до вказаного вище Кредитного договору. Однак, відповідач порушила умови договору і станом на 04.05.2017 року має заборгованість в загальній сумі 69396,24 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 7080,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 55435,47 грн.; заборгованості за пенею та комісією 3100,00 грн.; а також штрафи:\~ штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 3280,77 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості за договором (а.с.4-5). Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати Винагороди Банку. Разом з тим, згідно з п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується в такий же термін. Окрім того, п. 2.1.1.12.1. Договору передбачено, що сторонами погоджено, що зобовязання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, загальна заборгованість клієнта є борговими зобовязаннями. Ст. 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом достовірно встановлено, що в порушення Договору, який відповідач підписала, а отже погодилася з усіма умовами договору, вона не виконала свої зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості по кредиту. Таким чином з відповідача необхідно стягнути заборгованість в загальній сумі 69396,24 грн.. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп., що підтверджено платіжним дорученням (а.с. 1). Крім того, п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України передбачено, що до витрат поз»язаних з розглядом судової справи належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витати повязані з публікацією оголошення в газеті «Урядовий кур»єр» в розмірі 420,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням.

Outcome: approved