Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Ухвалою суду від 26 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до Відповідача та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 05.03.2021 року просив суд стягнути з Відповідача ТОВ «ЛН-ГРУП Україна» на користь Позивача суму нарахованої пені у розмірі 92 048 грн. 75 коп., суму моральної шкоди у розмірі 6 000,00 грн., суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів від прострочення суми в розмірі 1 783 грн. 06 коп., суму пропорційної зменшення ціни за товар неналежної якості у розмірі 10 550 грн. 00 коп. В обґрунтування позову вказує, що 28 грудня 2019 року між ним та Відповідачем був укладений договір купівлі - продажу № 1094 товару: набір меблів для кухні « [INFO] ». Строк виконання договору закінчився 19.05.2020 року. В цей же день, 28 грудня 2019 року за виконання роботи по договору Позивачем передані, а Відповідачем прийняті готівкові кошти у сумі 30 000,00 грн. передплати згідно пункту 2.2.1 договору, який вважався укладеним з моменту підписання сторонами. 02.03.2020 року був узгоджений перелік вбудованої техніки та кріслень, відбулось підписання специфікацій та ескізів до договору, змінена загальна вартість товару за договором. Згідно п.3.1.1 Договору з цього моменту починався термін дати поставки. Згідно п. 3.1 Договору термін поставки складав до 50 банківських днів. 04.03.2020 року до Договору в розділі 2.2.1 та 2.2.2 про ціну та порядок розрахунків за ініціативою продавця були внесені зміни та було сплачено Позивачем ще суму в розмірі 22 750,00 грн. 22.09.2020 року Позивачем здійснено оплату 50% загальної вартості товару по факту надходження товару на склад Відповідача, що є рештою коштів від загальної суми. Доставку товару до приміщення Позивача здійснено 23.09.2020 року, що підтверджується актом прийому - здачі 42 упаковок від 23.09.2020 року. Монтаж товару у приміщенні Позивача зробили з 21 по 23 жовтня 2020 року. Акту прийому кухні ні продавець (представник продавця), ні підрядні майстри, що виконували монтаж виробу не склали. Також зазначено, що Позивачу згідно п.4.1.4 не була надана можливість засвідчити письмово в акті прийому кухні виявлені недоліки. В судовому засіданні Позивач позов підтримав, з обставин викладених в позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач не скористався своїм правом на подання Відзиву в порядку ст.178 ЦПК України. В судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається із матеріалів справи, Позивачем надано декілька фотокопій договорів купівлі - продажу товару від 28 грудня 2019 року за № 1094, які не завірені належним чином та суперечать один одному щодо умов виконання (ціна, порядок розрахунків). Також, судом встановлено, що згідно "договору купівлі - продажу № 1094…", який був укладений 28 грудня 2019 року між Позивачем та Відповідачем на предмет придбання товару: набір меблів для кухні « [INFO] », згідно п.п.2.2.1 та 2.2.2 30% від загальної вартості Товару, що є 30 000,00 грн. сплачується Покупцем Продавцю в день в гривнях в день підписання цього договору та 70 % від загальної вартості Товару, що є 69 700,00 грн. сплачується Покупцем Продавцю по факту надходження Товару на склад Продавця. Відповідно до договору - доручення від 28.12.2019 року Позивач зобов`язується здійснити внесення готівкових коштів на користь Відповідача в сумі 30 000,00 грн., договору - доручення від 04.03.2020 року Позивач зобов`язується здійснити внесення готівкових коштів на користь Відповідача в сумі 22 750,00 грн. та договору - доручення від 22.09.2020 року Позивач зобов`язується здійснити внесення готівкових коштів на користь Відповідача в сумі 52 750,00 грн. Документу, який свідчив би про сплату за цими договорами - дорученнями Позивачем не надано. Цивільним законодавством прямо передбачені поняття та види договору. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, яка визначає , що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як вбачається із ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Договір є обов`язковим до виконання сторонами. (ст.629 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (стаття 631 ЦК України ). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ціна договору є істотною умовою. Згідно ч. 1 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін Главою 54 Цивільного Кодексу України передбачено положення про договір купівлі- продажу. Відповідно до ст. 655 ЦК України за за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. (ст.664 ЦК України) Відповідно до Акту прийому - передачі до Договору № 1094 від 23.09.2020 року, який підписаний Позивачем, Продавець - ТОВ «ЛН-ГРУП Україна» та Покупець - [PERSON] уклали акт про те, що Продавець поставив товар згідно договору № 1094, а Покупець прийняв товар згідно даного договору в кількості 42 упаковки, видимих пошкоджень товару не виявлено та претензій до Продавцю з своєчасності виконання замовлення не має. При цьому, Позивачем у позові зазначено про те, що Акту прийому кухні ні продавець (представник продавця), ні підрядні майстри, що виконували монтаж виробу не склали, проте вказані твердження суд не приймає, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Долучені позивачем до матеріалів справи фотокартки, листування в програмі «Вайбер» , як докази того, що відповідачем не виконані роботи суд не приймає до уваги, оскільки з вказаних доказів неможливо достеменно з`ясувати обсяг виконаної ним роботи. При цьому, суд не є експертом (судовим експертом), що має відповідну кваліфікацію і професійні знання з питань, що досліджуються та не претендує на статус судового експерта, а відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача - ТОВ «ЛН-ГРУП Україна» суми нарахованої пені у розмірі 92 048 грн. 75 коп., суму моральної шкоди у розмірі 6 000,00 грн., суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів від прострочення суми в розмірі 1 783 грн. 06 коп., суму пропорційної зменшення ціни за товар неналежної якості у розмірі 10 550 грн. 00 коп. не підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим в їх задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed