Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми надмірно виплаченої пенсії, в якому зазначив, що [PERSON] перебуває на обліку з 04.09.2006 року і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". В червні 2015 року згідно заяви [PERSON] щодо збільшення розміру пенсії було переглянуто пенсійну справу, змінено розмір пенсії і в липні 2015 року основними відомостями була проведена доплата відповідачу за період з 01.05.2007 по 30.06.2015 в сумі 8572,74 грн.. Згідно довідки Добровеличківського МДПІ від 17.07.2006 року № 735, [PERSON] була зареєстрована фізичною особою - підприємцем з 04.07.1997 по 27.02.2003. [PERSON] 06.07.2015 повторно звернулася до позивача де їй було повідомлено про те, що вона повинна надати первинні документи, які підтверджують трудовий стаж за період підприємницької діяльності ( з 01.04.1998 по 27.02.2003 ). Оскільки відповідач не надала відомостей про сплату фіксованого та єдиного податку за вказаний період, 23.08.2015 пенсійну справу було приведено у відповідність до первинного призначення. Після проведеного перерахунку виникла переплата пенсії [PERSON] у сумі 15245,73 грн. у зв'язку з невірним зарахуванням стажу роботи за період з 04.09.2006 по 31.08.2015. У зв'язку із зазначеним, 27.08.2015 відповідача було повідомлено про виявлену переплату та про повернення зайво отриманих коштів, але в добровільному порядку [PERSON] повернути надмірно виплачену суму пенсії відмовилася, тому позивач з метою захисту прав держави в особі управління звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Водночас на запитання суду повідомив, що на час призначення пенсії [PERSON] було надано ліцензію та свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності, якими підтверджено, що вона була зареєстрована фізичною особою - підприємцем з 01.04.1998 по 27.02.2003. Також під час призначення пенсії відповідачем були надані усі передбачені законодавством документи. Разом з тим на запит позивача до фіскальної служби від 23.07.2015, надано відповідь, що відсутня можливість надання відомостей про сплату гр. [PERSON] [INFO] фінансового та єдиного податку за період з 01.04.1998 по 27.02.2003. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечувала проти заявлених позовних вимог із тих підстав, що завжди вчасно і повно подавала інформацію щодо своєї підприємницької діяльності до пенсійного фонду, до того ж дані на які посилається позивач вона подала також при оформленні пенсії, тобто у 2006 році, а тому її провини не має. Також вона постійно сплачувала єдиний (фіксований) податок, а факт відсутності відомостей у фіскальної служби про сплату податку не підтверджує відсутність такої сплати. Будь-яких зауважень з боку позивача на той момент не було. Заслухавши в судовому засіданні представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що за даними пенсійної справи [PERSON] була зареєстрована, як фізична особа-підприємець з 04.07.1997 по 27.02.2003 (а.с.10). [PERSON] перебуває на обліку в Добровеличківському об'єднаному Управлінні ПФУ з 04.09.2006 року та отримує пенсію за віком ( а.с.9 ). Судом з'ясовано, що відповідач 06.07.2015 року звернулася до Управління ПФУ з заявою про перерахунок пенсії за віком за період підприємницької діяльності. Відповідно до листа УПФУ від 27.08.2015 №447, повідомлено [PERSON] про факт переплати пенсії в сумі 15245,73 гривні, яка виникла у зв'язку із невірним зарахуванням стажу роботи ( а.с. 17). За змістом ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. На підставі ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відповідно до статті 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;2) інше майно, якщо це встановлено законом. Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-151цс13 від 22 січня2014 року). Аналіз наведених норм свідчить про те, що пенсіонер зобов'язаний повернути надміру сплачену суму пенсії лише у разі встановлення зловживань з його боку або наявності рахункової помилки з боку Пенсійного Фонду України (територіального органу). Посилання представника позивача, на зловживання з боку відповідача, оскільки у податкового органу відсутні відомості про сплату єдиного (фіксованого) податку після призначення пенсії ( 04.09.2006 ), суд вважає безпідставними, зважаючи на ту обставину, що УПФУ ще в 2006 році мало інформацію про факт щодо зайняття відповідачем підприємницькою діяльністю, проти чого і не заперечував представник позивача та підтверджено копіями свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності 192-р від 28.05.1997 та ліцензією про право здійснення торговельної діяльності від 27.05.1997 №1152, які наявні в пенсійній особовій справі відповідача. Враховуючи період, за який позивач просить стягнути надмірно отриману пенсію (з 04.09.2006 по 31.08.2015 року) управління мало можливість на протязі зазначеного терміну своєчасно витребувати звіт у податкового органу, але цього зроблено не було через недбалість працівників Добровеличківського УПФУ . Враховуючи зазначене, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки по-перше, помилка на яку посилається представник позивача не є рахунковою, по-друге, відповідач подав необхідну інформацію фактично на час призначення пенсії, тобто немає зловживань з боку пенсіонера, тому намір УПФУ повернути надміру сплачену пенсію не можна вважати соціально справедливим і таким, що відповідає конституційному принципу верховенства права.

Outcome: dismissed