Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

В.о. головного лікаря КП «Полтавський обласний психоневрологічний диспансер Полтавської обласної ради» Кіянцева М.М. 06 травня 2019 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з заявою про психіатричний огляд в примусовому порядку [PERSON] Заява обґрунтована тим, що 09 квітня 2019 року до адміністрації диспансеру надійшла колективна скарга від мешканців гуртожитку по [ADDRESS] з приводу неадекватної та агресивної поведінки [PERSON] , а саме, остання погрожувала іншій особі зіштовхнути зі сходів, проклинала, вчинила протиправні дії щодо малолітньої дитини та інше. Лікар зазначав, що [PERSON] багаторазово відвідувалася вдома дільничною медичною сестрою та лікарем, але спілкування уникала, двері не відчиняла, від бесід відмовлялась. Посилаючись на наявність підстав запідозрити у [PERSON] тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, а також на те, що ненадання їй психіатричної допомоги може завдати значної шкоди її особистому здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану, лікар просив суд ухвалити рішення про проведення [PERSON] психіатричного огляду в примусовому порядку. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06 травня 2019 року відкрито провадження в справі за заявою лікаря та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 08 травня 2019 року. [PERSON] в судове засідання з розгляду справи по суті 08 травня 2019 року не з`явилася, звернувшись з заявами про відкладення розгляду справи. Свої заяви мотивувала перебуванням за межами Полтавської області орієнтовно до 14 травня 2019 року. Враховуючи зазначене клопотання особи та її право на участь в судовому засіданні, розгляд справи судом було відкладено на 15 травня 2019 року. 15 травня 2019 року [PERSON] подано до суду заперечення проти заяви про психіатричний огляд в примусовому порядку. В судовому засіданні 15 травня 2019 року та 17 травня 2019 року лікар повністю підтримав вимоги заяви про психіатричний огляд в примусовому порядку [PERSON] ,, посилаючись на викладені в заяві обставини. [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечувала. Обґрунтовувала свої заперечення тим, що відсутні жодні докази на підтвердження тієї обставини, що вона нездатна адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку. Вказувала, що має базову вищу медичну освіту, в грудні 2018 року отримала посвідчення водія категорії «В», у вересні 2018 року пройшла медичну комісію, яка не виявила психічних захворювань. Категорично заперечувала щодо фактів, які викладені в колективному зверненні мешканців гуртожитку та просила в задоволенні заяви про психіатричний огляд в примусовому порядку відмовити. Прокурор в судовому засіданні в задоволенні заяви просила відмовити, вважає, що відсутні достатні правові підстави для примусового психіатричного огляду особи. Суд, заслухавши лікаря, [PERSON] та її представника, думку прокурора, вивчивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживає в гуртожитку по [ADDRESS] . [PERSON] на обліку в КП «Полтавський обласний психоневрологічний диспансер Полтавської обласної ради» не перебуває. Також встановлено, що 09 квітня 2019 року до КП «Полтавський обласний психоневрологічний диспансер Полтавської обласної ради» надійшло звернення від мешканців гуртожитку по [ADDRESS] , де мешканці доводили до відому керівника медичного закладу інформацію про неадекватну, на їх думку, поведінку [PERSON] Правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, визначає Закон України «Про психіатричну допомогу», який також встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту, навчання осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійсненні соціального захисту та навчання осіб, які страждають на психічні розлади. Відповідно до норм ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Медична документація на підтвердження наявності чи відсутності в [PERSON] психічного розладу суду не надана жодним із учасником страви. Як встановлено судом, лікарем та медичною сестрою КП «ПОПНД ПОР» [PERSON] неодноразово відвідувалася вдома, від спілкування уникала, двері не відчиняла. В судовому засіданні [PERSON] категорично заперечувала щодо проведення психіатричного огляду. Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Такий перелік підстав є виключним. [PERSON] не надає згоди на проведення психіатричного огляду, на чому наполягала в судовому засіданні при вирішенні по суті заяви лікаря. Вирішуючи питання щодо наявності достатніх підстав для обґрунтованого припущення про наявність у [PERSON] психічного розладу, судом враховується таке. Дослідженими в справі доказами встановлено, що [PERSON] вчиняє протиправні дії, які хоча і не становлять складу правопорушення, але є об`єктивно протиправними та соціально шкідливими діяннями. Зокрема,\~ показаннями допитаних в судовому засіданні свідків встановлено, що [PERSON] здійснює відеозаписи особистого приватного життя мешканців гуртожитку без їх згоди, що може свідчити про порушення нею права на приватність таких осіб. [PERSON] допускає образливі висловлювання щодо мешканців гуртожитку, які містять характер тверджень, можуть не просто засмучувати, а за своїм змістом є неприємними, образливими та наклепницькими. [PERSON] за місцем проживання в гуртожитку по [ADDRESS] виражає постійну незадоволеність, претензії і необґрунтовані зазіхання до інших мешканців гуртожитку, що спричиняє конфліктні ситуації. Свої дії та поведінку [PERSON] обґрунтовує своєю активною громадянською позицією. Зазначені вище встановлені судом обставини та поведінкові ознаки [PERSON] . дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи психічного розладу. Тому суд приходить до висновку, що дійсно є необхідність в проведенні психіатричного огляду [PERSON] , який в силу норм ч. 1 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» проводиться саме з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» без згоди особи такий огляд може бути проведено лише за наявності таких підстав: -коли особа вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, -коли особа неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Як встановлено судом, [PERSON] станом на час вирішення справи судом повністю спроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби. Будь-які підстави вважати, що вона може завдати значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги станом на час вирішення справи судом не встановлені. Вирішуючи питання про те, що вчиняє [PERSON] та чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, суд виходить з того, що належних доказів на підтвердження цієї обставини не надано. Натомість, в судовому засіданні встановлено, що дійсно існує конфлікт між [PERSON] та мешканцям гуртожитку по [ADDRESS] . Твердження мешканців про заподіяння з вини [PERSON] тілесних ушкоджень іншим мешканцям гуртожитку не підтверджено належними доказами. Повідомлення відділення поліції № 1 ГУ НП в Полтавській області від 24 квітня 2019 року № 2626/115/102/03-2019 щодо розгляду повідомлення з приводу неправомірних дій [PERSON] не свідчить про вчинення [PERSON] дій, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Достатні підстави вважати, що [PERSON] вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпеку для неї, чи для оточуючих, відсутні. На підставі викладеного, враховуючи відсутність згоди [PERSON] , на проведення психіатричного огляду, а також не встановлення судом підстав, передбачених ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» для проведення психіатричного огляду в примусовому порядку, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви лікаря. При вирішення справи судом не приймається до уваги твердження [PERSON] про те, що заява до суду подана неналежною особою. Відповідно до ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи. Згідно з чч. 1, 2 ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд додається висновок лікаря-психіатра. Подана до суду заява про проведення психіатричного огляду [PERSON] в примусовому порядку за формою та змістом повністю відповідає вимогам, які визначені нормами ст. 339, 340 ЦПК України, підписана в.о. головного лікаря [PERSON] , яка є лікарем-психіатром, до заяви додано висновок лікаря-психіатра.

Outcome: dismissed