overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

06.02.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до Довідки ЖКП ММР "Південь" від 06.02.2014 р. за вих. № 668, неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] , відповідно до пояснень позивача, не має постійного місця роботи, в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення". Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 06.02.2014 р. до досягнення нею повноліття, з урахуванням індексу інфляції. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

06.02.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 18.07.1995 року зареєструвала шлюб з відповідачем в відділі реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 34. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили по тій причині, що перестали розуміти один одного, відповідач вживає алкогольні напої, вчиняє сварки. Поновлювати шлюбні відносини не бажає, тому просила суд шлюб розірвати, доньку залишити на її вихованні, після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду направила телеграму, в якій просила слухати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, про слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, заяву про розгляд справи за його відсутності не направив. Судом з'ясовано думку позивачки щодо проведення заочного розгляду справи, заперечень не надійшло. Приймаючи до уваги викладене суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню по слідуючим підставам. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 18.07.1995 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 34. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони не підтримують шлюбні відносини. Про свій намір поновити шлюбні відносини вони не заявили, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, так як подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Доньку залишити на вихованні позивачки. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позивачці слід залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу "[PERSON]". Враховуючи все вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

06.02.2014 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електроенергію у сумі 10387,32 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS], є споживачами електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївобленерго». За вказаною вище адресою відкрито особовий рахунок [NUMBER]. 13.11.2013 року контролерами філії ПАТ "Миколаївобленерго" м. Миколаєва при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електроенергією для населення (затверджених постановою КМУ України від 26.07.1999 року, далі ПКЕЕН) було встановлено порушення вищевказаних Правил, а саме: «Самовільне підключення електроустановки, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі поза приладом обліку, що неможливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку». За вказаним правопорушенням було складено Акт № Д-5583. 05.12.2013 року вищезазначений акт був розглянутий комісією, без участі споживачів [PERSON] та [PERSON] Комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення Правил відповідачем було нанесено збитки позивачу в розмірі 10387,32 грн. Судом встановлено, що кількість недоврахованої електроенергії та сума збитків була нарахована відповідно до норм ПКЕЕН та п.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006р. № 562. Також, згідно ч.2 ст.27 Закону України «Про електроенергетику» крадіжка електричної енергії, у тому числі пошкодження приладу обліку; порушення ПКЕЕН, визначено, як правопорушення в електроенергетиці, а відповідно до ч.4 ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН, згідно з законодавством України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню та стягненню з відповідачів в солідарному порядку суми боргу в розмірі 10387,32 грн., яка до теперішнього часу несплачена. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

06.02.2014 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електроенергію у сумі 1155,11 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївобленерго». За вказаною вище адресою відкрито особовий рахунок [NUMBER]. 27.10.2013 року контролерами філії ПАТ "Миколаївобленерго" м. Миколаєва при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електроенергією для населення (затверджених постановою КМУ України від 26.07.1999 року, далі ПКЕЕН) було встановлено порушення вищевказаних Правил, а саме: «Самовільне підключення електроустановки, струмоприймачів та електропроводки до електромережі поза приладом обліку, що можливо виявити під час контрольного огляду. Порушення п.42 ПКЕЕн». За вказаним правопорушенням було складено Акт № Д-5334. 27.11.2013 року вищезазначений акт був розглянутий комісією, без участі споживача [PERSON] Комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення Правил відповідачем було нанесено збитки позивачу в розмірі 1155,11грн. Судом встановлено, що кількість недоврахованої електроенергії та сума збитків була нарахована відповідно до норм ПКЕЕН та п.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006р. № 562. Також, згідно ч.2 ст.27 Закону України «Про електроенергетику» крадіжка електричної енергії, у тому числі пошкодження приладу обліку; порушення ПКЕЕН, визначено, як правопорушення в електроенергетиці, а відповідно до ч.4 ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН, згідно з законодавством України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню та стягненню з відповідача суми боргу в розмірі 1155,11грн., яка до теперішнього часу несплачена. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

06.02.2015 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07.09.2011 року у розмірі 5668,49 гривень, та стягнення сплаченої суми судового збору у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 07.09.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №010-14524-070911. Відповідно до п.1.2. договору, позивач відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Uisa класичний. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п.1.3. кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5377,59 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору і має заборгованість, яка станом на 17.10.2014року складає 5668,49 гривень. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

06.02.2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала заяву від 24.12.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 11 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

06.02.2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі-Позивач) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (надалі-Відповідач), посилаючись на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав Заяву № б/н від 01.09.2009 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Овердрафт (п. 1.1.1.63 Договору) - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку або інший інтернет/СМС-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ «ПРИВАТБЛНК», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

06.02.2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі-Позивач) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (надалі-Відповідач), посилаючись на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав Заяву № б/н від 20.09.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 3 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Овердрафт (п. 1.1.1.52 Договору) - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку або інший інтернет/СМС-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ «ПРИВАТБЛНК», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

06.02.2018 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області до [PERSON], треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору,Орган опіки та піклування Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області, комунальний заклад "Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради, про позбавлення батьківських прав. Позов задоволено, ухвалено: "Позбавити [PERSON], [INFO], (ідентифікаційний номер [NUMBER], місце проживання: [ADDRESS], місце реєстрації: [ADDRESS]) батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON], [INFO], уродженки м. Первомайська Миколаївської області, на користь державної установи, в яку буде направлений малолітній [PERSON], [INFO], аліменти на його утримання щомісячно в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів, починаючи з 13.11.2017 р. та до досягнення ним повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Передати малолітнього [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування Первомайської районної державної адміністрації для вирішення питання його влаштування". Однак, при ухваленні судового рішення відповідно до ст. 141 ЦПК України не вирішено питання про судові витрати та відповідно до ст. 430 ЦПК України суд не допустив негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України) та суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу (п.4 ч.1 ст.270 ЦПК України). Виходячи з положень ст. 270 ЦПК України, питання про ухвалення додаткового рішення ініційоване судом з власної ініціативи, оскільки судом не вирішені питання про судові витрати та суд не допустив негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Суд, дослідивши матеріали справи вважає за необхідне розгляд справи провести у відсутності сторін, що відповідає положенням ч.4 ст. 270 ЦПК України, та приходить до висновку, що питання про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає задоволенню. У зв'язку з цим необхідно винести додаткове рішення про стягнення з [PERSON] судового збору на користь держави в сумі 1409,60грн. в доход держави, а також про негайне виконання вказаного рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяц .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

06.03.2014р. виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області звернувся до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO]. 15 серпня 2013 року звільнившись умовно-достроково з місць позбавлення волі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: проживає окремо, вихованням доньки не займається, матеріально не підтримує, не бере участі в її фізичному, духовному й моральному розвитку. У судовому засіданні представник позивача -завідувач сектору опіки та піклування служби міської ради у справах дітей Марченко І.В. та [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час і місце судового розгляду справи оповіщений у встановленому порядку. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення вимог не заперечує. (а.с.23) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON], опікун неповнолітньої [PERSON], позовні вимоги підтримує, стверджуючи, що батько доньку не відвідує, її долею не цікавится, не піклуєтся про стан її здоров"я, матеріальної допомоги не надає і взагалі з нею навіть не спілкується. Суд, заслухавши пояснення сторін, доводи прокурора підтримуючого пред"явлений позов, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір"ю [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження .(а.с.6) 23.06.2010р. рішенням Конотопського міськрайонного суду [PERSON] позбавленя батьківських прав відносно доньки [PERSON]. (а.с.8) Рішеннями виконавчого комітету Конотопської міської ради №223 і №221 від 26.07.2010р. [PERSON] наданий статус дитини позбавленої батьківського піклування. [PERSON] призначена її опікуном. (а.с.9,10) Згідно висновку органу опіки і піклування Конотопської міської ради вважається за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. (а.с.2) Суд з вказаним висновком згоден, оскільки він відповідає зібраним по справі доказам і інтересам неповнолітньої. За таких підстав, суд вважає, що в наявності всі підстави для задоволення позову. Водночас із відповідача, на підставі ст. 88 ЦПК України потрібно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved