Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

У травні 2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 24 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CM-SME009/375/2008, згідно якого Позивач надав Відповідачу кредит в розмірі 400 000,00 доларів США із встановленням плаваючої процентної ставки у розмірі 6,00% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені у банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору), а Відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання. Відповідно до заяви від 06.09.2011. відбулась зміна валюти за кредитом з долар США на гривню. Відповідно до кредитної заявки від 26.09.2011р. був виданий транш в розмірі 3 010 813,14 грн., проте Відповідачем не здійснюються в строк погашення відповідних сум кредиту, не сплачені відсотки, інші обов'язкові платежі за кредитним договором. Так, позичальник своєчасно боргові зобов'язання не виконує в результаті чого йому було направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором вих. № 12-4-10/7771 від 26.06.2013р., яка була ним отримана, проте станом на дату подання позовної заяви вимога виконана не була, чим Позичальник порушив як умови кредитного договору, так і норми чинного законодавства. Станом на 21.06.2013р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором склала 3 020 029,37 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом в сумі 2 866 036,63 грн., - заборгованості по відсотках в сумі 150 013,76 грн., - пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 3 978,98 грн. В забезпечення повного та своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором, між Банком та Відповідачем було укладено договір іпотеки № PM-SME009/375/2008, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є., зареєстровано в реєстрі за № 2927 зі змінами та доповненнями, згідно якого предметом іпотеки є нежиле приміщення № 20 (в літ. Б) цокольного поверху: приміщення № 1 площею - 25,2 кв.м., приміщення № 2 площею - 2,2 кв.м., приміщення № 3 площею - 3,3 кв.м., приміщення № 4 площею - 1,4 кв.м., приміщення ; 5 площею - 10,2 кв.м., приміщення № 6 площею - 10,2 кв.м., приміщення № 7 площею - 14,0 кв.м., приміщення № 8 площею - 13,3 кв.м., приміщення № 9 площею - 22,8 кв.м., загальною площею 102,60 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], та належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується Договором дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буділовською Н.С. 31.08.2007 року за номером 5519, зареєстрованим в Державному реєстрі правочинів 31.08.2007р. за № 2317418 о 13 годи 06 хвилин, що підтверджується Витягом, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буділовською Н.С. 31.08.2007р. та зареєстрований Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна 20.09.2007р., про що зроблено запис у реєстрову книгу № д.4п-133 за реєстровим № 2192-п. Банк направляв Відповідачу вимоги про усунення порушення (іпотечне повідомлення) від 26.06.2013р. та від 26.02.2014р., проте вимога до сьогоднішнього дня виконана не була. Враховуючи вищевикладене, Позивач просив: - в рахунок погашення заборгованості [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER], паспорт: [NUMBER], виданий Залізничним РУГУ МВС України в м. Києві, 14.03.1996 року, [INFO], адреса: [ADDRESS]) за кредитним договором № CM-SME009/375/2008 від 24.07.2008р. у розмірі 3 020 029,37 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № PM-SME009/375/2008, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є., зареєстровано в реєстрі № 2927, а саме нежиле приміщення № 20 (в літ. Б) цокольного поверху: приміщення № 1 площею - 25,2 кв.м., приміщення № 2 площею - 2,2 кв.м., приміщення № 3 площею - 3,3 кв.м., приміщення № 4 площею - 1,4 кв.м., приміщення ; 5 площею - 10,2 кв.м., приміщення № 6 площею - 10,2 кв.м., приміщення № 7 площею - 14,0 кв.м., приміщення № 8 площею - 13,3 кв.м., приміщення № 9 площею - 22,8 кв.м., загальною площею 102,60 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], та належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується Договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буділовською Н.С. 31.08.2007 року за номером 5519, зареєстрованим в Державному реєстрі правочинів 31.08.2007р. за № 2317418 о 13 годи 06 хвилин, що підтверджується Витягом, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буділовською Н.С. 31.08.2007р. та зареєстрований Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна 20.09.2007р., про що зроблено запис у реєстрову книгу № д.4п-133 за реєстровим № 2192-п, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», визначивши, що початкова ціна встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; - стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» суму витрат судового збору в розмірі 3 654,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва (суддя [PERSON].) від 29.05.2014р. відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у судовому провадженні (а.с.48). Ухвалою суду від 28.07.2014р. провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, зупинено до набрання законної сили рішення у цивільній справі № 200/8795/13-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «ОТП Банк» про визнання зобов'язань за кредитним договором № CM-SME009/375/2008 від 24.07.2008р. припиненими та цивільній справі № 761/984/14-ц провадження 22-ц/796/5199/2014 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON], Акціонерного товариства закритого типу «Дакрос» про стягнення заборгованості за Кредитним договором (а.с.59-60). Розпорядженням Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2015р. № 01-24-52 в зв'язку з припиненням повноважень судді [PERSON]., проведено повторний автоматичний розподіл справи (а.с.71), за результатами якого головуючим у вказаній цивільній справі визначено суддю [PERSON]. (а.с.72), яка своєю ухвалою від 27.01.2015р. прийняла справу до свого провадження, відновила провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та призначила до розгляду у судовому засіданні (а.с.73). Розпорядженням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.08.2015р. № 01-24-930 в зв'язку з припиненням повноважень судді [PERSON]., проведено повторний автоматичний розподіл справи (а.с.115), за результатами якого головуючим у вказаній цивільній справі визначено суддю Маліновську В.М. (а.с.116), яка своєю ухвалою від 04.08.2015р. прийняла справу до свого провадження та призначила до розгляду у судовому засіданні (а.с.117). У судовому засіданні 11.11.2015р. за клопотанням представника Відповідача [PERSON] розглянуто питання щодо зупинення провадження у справі у зв'язку з тим, що Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська розглядається справа № 200/8795/13-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «ОТП Банк» про визнання зобов'язань за кредитним договором припиненими, а також у зв'язку з тим, що Апеляційним судом м. Києва з огляду на наявність згаданої справи зупинено провадження у справі (розглядалась Шевченківським районним судом м. Києва за № 761/984/14-ц, номер справи в апеляційному суді № 22-ц/796/5199/2014) за позовом ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON], АТЗТ «Дакрос» про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.122). У зв'язку з тим, що судом не встановлено підстав для зупинення провадження у даній справі, про що постановлено протокольну ухвалу у судовому засіданні 11.11.2015р. (а.с.130-132), представником Відповідача [PERSON] усно оголошено заяву про відвід головуючому судді Маліновській В.М. (а.с.130-132), яка того ж дня вирішена ухвалою суду (а.с.127-128). Водночас, в судовому засіданні 11.11.2015р. представником Позивача Храновським В.М. подано клопотання про призначення у справі судово-товарознавчої експертизи для вирішення питань, які мають істотне значення і потребують спеціальних знань (а.с.129). Ухвалою суду від 11.11.2015р. у справі призначено судову-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інститут судових експертиз, на вирішення якої поставлено питання: Яка ринкова вартість предмету іпотеки: нежилого приміщення № 20 (в літ. Б) цокольного поверху: приміщення № 1 площею - 25,2 кв.м., приміщення № 2 площею - 2,2 кв.м., приміщення № 3 площею - 3,3 кв.м., приміщення № 4 площею - 1,4 кв.м., приміщення ; 5 площею - 10,2 кв.м., приміщення № 6 площею - 10,2 кв.м., приміщення № 7 площею - 14,0 кв.м., приміщення № 8 площею - 13,3 кв.м., приміщення № 9 площею - 22,8 кв.м., загальною площею 102,60 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено (ас.133-134). У березні 2016 року на адресу суду повернулись матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, з висновком експерта, складеного за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи № 24233/15-42 від 18 березня 2016 року, в зв'язку з чим ухвалою суду від 23.03.2016р. відновлено провадження у вказаній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 18.05.2016р. (а.с.161). В судовому засіданні представник Позивача - Храновський В.М. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.165), про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень чи пояснень по суті позовних вимог на адресу суду не направив. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CM-SME009/375/2008 (а.с.13-20), згідно якого Банк надає Позичальнику Кредит в сумі 400 000,00 доларів США, строком до 24 липня 2023 року, зі сплатою процентів за користування кредитом за плаваючою процентною ставкою 6,0% річних + FIDR - процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. На підставі заяви Позичальника від 06.09.2011р. про зміну валюти за кредитним договором (а.с.21), 26 вересня 2011 року між Банком та Відповідачем було укладено Додатковий договір № 4 до Кредитного договору, згідно якого Банк надає Позичальнику Кредит в сумі 3 010 813,14 грн., строком до 24 липня 2023 року, зі сплатою процентів за користування кредитом за плаваючою процентною ставкою 3,49% річних + процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору, та внесено інші зміни до умов Кредитного договору. Відповідно до п.2.1.8.1., 2.1.8.2. Кредитного договору з урахуванням внесених Додатковою угодою № 4 від 26.09.2011р., встановлено, що проценти нараховуються у день сплати процентів, що визначається у Графіку платежів (Додаток № 1), на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення, та сплачуються Позичальником відповідно до умов п.2.1.8.2. цього Додаткового договору та інших положень Кредитного договору. Повернення відповідної частини Кредиту та сплата процентів буде здійснюватись шляхом сплати Позичальником Ануїтетних Платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у Графіку платежів, який є невід'ємною частиною цього Додаткового договору (Додаток № 1) та шляхом внесення/перерахування готівкових/безготівкових коштів на Поточний рахунок Погашення відповідної частини Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення Кредиту та сплати процентів (Додаток № 1 до цього Договору), шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на Поточний рахунок. Нараховані в порядку передбаченого цим Договором проценти сплачуються Позичальником одночасно з погашенням відповідної частини Кредиту в строк передбачений в Графіку повернення Кредиту та сплати процентів (п.п.1.5.1., 1.5.1.1. Кредитного договору). Згідно з п.п.4.1.1. Кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим Договором строки, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього Договору. В забезпечення виконання Відповідачем зобов'язань за Кредитним договором № PM-SME009/375/2008 від 24.07.2008р., 24 липня 2008 року між Банком та Відповідачем було укладено Договір іпотеки № PM-SME009/375/2008, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є. та зареєстрований в реєстрі за № 2927 (а.с.32-34). Відповідно до п.п.3.1 Договору іпотеки, предметом іпотеки є нежиле приміщення № 20 (в літ. Б) цокольного поверху: приміщення № 1 площею - 25,2 кв.м., приміщення № 2 площею - 2,2 кв.м., приміщення № 3 площею - 3,3 кв.м., приміщення № 4 площею - 1,4 кв.м., приміщення ; 5 площею - 10,2 кв.м., приміщення № 6 площею - 10,2 кв.м., приміщення № 7 площею - 14,0 кв.м., приміщення № 8 площею - 13,3 кв.м., приміщення № 9 площею - 22,8 кв.м., загальною площею 102,60 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], та належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується Договором дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буділовською Н.С. 31.08.2007 року за номером 5519, зареєстрованим в Державному реєстрі правочинів 31.08.2007р. за № 2317418 о 13 годи 06 хвилин, що підтверджується Витягом, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буділовською Н.С. 31.08.2007р. та зареєстрований Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна 20.09.2007р., про що зроблено запис у реєстрову книгу № д.4п-133 за реєстровим № 2192-п. Згідно п.4.4. Договору іпотеки сторони погодили, що вартість предмета іпотеки становить 2 560 300,00 грн., що за курсом НБУ на дату укладання цього Договору становить 528 911,11 долари США. 26 вересня 2011 року між Банком та [PERSON] в зв'язку із внесенням змін до Кредитного договору, між сторонами укладено Додатковий договір № 1 до Договору іпотеки № PM-SME009/375/2008 від 24 липня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є.(а.с.35-38). Як встановлено у судовому засіданні Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором, що підтверджується кредитною заявкою від 26.09.2011р. (а.с.22) та банківськими виписками за період з 24.07.2008р. по 18.05.2016р. (а.с. 167-216). Проте, Відповідач своїх зобов'язань за Кредитним договором № CM-SME009/375/2008 від 24.07.2008р. належним чином не виконує в частині своєчасної сплати заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 21.06.2013р. (а.с.7-8). В червні 2013 року Позивач звернувся до Відповідача з вимогою щодо повернення заборгованості за кредитним договором № SM-SME009/375/2008 від 24.07.2008р. вих. № 12-4-10/7771 від 26.06.2013р., в якій вимагав у 30-денний строк з дня відправлення Банком цього листа усунути порушення по виконанню зобов'язань за Кредитним договором та сплатити заборгованість за кредитним договором достроково у повному обсязі в загальній сумі 3 020 029,37 грн. (а.с.9). Вказана вимога була отримала Відповідачем 10.07.2013р. (а.с.11), проте залишена без уваги та без задоволення. Згідно п.п. 6.3. Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на вибір Іпотекодержателя: а) за рішенням суду, та/або б) на підставі виконавчого напису нотаріуса, та/або в) в позасудовому порядку, та/або г) в іншому порядку, передбаченому чинним законодавством України. У разі порушення Іпотекодавцем Боргових зобов'язань та/або умов цього Договору Іпотекодержатель направляє/надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушених зобов'язань/умов, вимога про виконання порушених зобов'язання/умов не менш ніж в тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання Вимоги про усунення порушення. Якщо потягом встановленого в цьому пункті строку Вимога про усунення порушення залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки (п.п.6.4. Договору іпотеки). На виконання п.6.4. Договору іпотеки, Банк 28.02.2014р. направив Відповідачу вимогу щодо повернення заборгованості за кредитним договором № CM-SME-009/375/2008 від 24 липня 2008 року вих. № 12-4-10/2226 від 26.02.2014р., в якій вимагав в 30-денний строк з дня отримання даної вимоги усунути порушення по виконанню зобов'язань за Кредитним договором та сплатити заборгованість за кредитним договором достроково у повному обсязі в загальному розмірі 3 020 029,37 грн., а в разі невиконання вказаної вимоги, ПАТ «ОТП Банк» розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.30). Відповідач отримав вказану вимогу 05.03.2014р., що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.31), проте залишив вимогу Позивача про дострокове повернення заборгованості за договором кредиту без уваги та без задоволення. Як випливає з Розрахунку заборгованості, наданого Позивачем та банківським виписками по особовим рахункам, станом на 21.06.2013р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором № CM-SME009/375/2008 від 24.07.2008р. становить 3 020 029,37 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом в сумі 2 866 036,63 грн., - заборгованості по відсотках в сумі 150 013,76 грн., - пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 3 978,98 грн. Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 18.03.2016р № 24233/15-42 ринкова вартість нежилого приміщення № 20 (в літ. Б) цокольного поверху: приміщення № 1 площею - 25,2 кв.м., приміщення № 2 площею - 2,2 кв.м., приміщення № 3 площею - 3,3 кв.м., приміщення № 4 площею - 1,4 кв.м., приміщення ; 5 площею - 10,2 кв.м., приміщення № 6 площею - 10,2 кв.м., приміщення № 7 площею - 14,0 кв.м., приміщення № 8 площею - 13,3 кв.м., приміщення № 9 площею - 22,8 кв.м., загальною площею 102,60 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], станом і в цінах на момент проведення дослідження, визначена за матеріалами справи, становить 2 565 000,00 грн. (а.с.139-152) Отже, як вбачається з наведеного сума заборгованості [PERSON] за Кредитним договором станом на 21.06.2013р. (3 020 029,37 грн.) перевищує вартість предмету іпотеки, визначену за результатами судової оціночно-будівельної експертизи (2 565 000,00 грн.). Жодних доказів зворотного Відповідач до суду не надав. Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно частини 1 статті 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно зі статтею 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Частиною 6 статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Відповідно до статті 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 39 Закону України «Про іпотеку», яка регулює порядок реалізації предмета іпотеки за рішення суду, суд може визначити один з наступних способів реалізації предмета іпотеки: шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві за наявності відповідного рішення суду або відповідного застереження в іпотечному договорі, а також встановлює порядок такого продажу. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 07.10.2015р. у справі № 6-1935цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою до виконання, визначено, що положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» судова палата у цивільних справах Верховного Суду України приходять до правового висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону. Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). За п. 41 вказаної Постанови Пленуму № 5 від 30.03.2012р. при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Пунктом п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012р. резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як зазначалось вище суд вирішуючи спір виходить з суми заборгованості за Кредитним договором № CM-SME009/375/2008 від 24.07.2008р. станом на 21.06.2013р., яка підтверджена Позивачем належними та допустимими доказами. Право власності [PERSON] на предмет іпотеки - нежиле приміщення № 20 (в літ. Б) цокольного поверху: приміщення № 1 площею - 25,2 кв.м., приміщення № 2 площею - 2,2 кв.м., приміщення № 3 площею - 3,3 кв.м., приміщення № 4 площею - 1,4 кв.м., приміщення ; 5 площею - 10,2 кв.м., приміщення № 6 площею - 10,2 кв.м., приміщення № 7 площею - 14,0 кв.м., приміщення № 8 площею - 13,3 кв.м., приміщення № 9 площею - 22,8 кв.м., загальною площею 102,60 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], підтверджується Договором дарування від 31.08.2007р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буділовською Н.С. та зареєстрованим в реєстрі за № 5519, зареєстрованим Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 20.09.2007р. в реєстровій книзі № д. 4п-133 за реєстровим № 2192-п (а.с.39). Отже, на підставі встановлених судом обставин та зазначених норм Закону, з урахуванням правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-1935цс15 від 07.10.2015р., суд вважає, що у рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № CM-SME009/375/2008 від 24.07.2008р., яка станом на 21.06.2013р. становить 3 020 029,37 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом в сумі 2 866 036,63 грн., - заборгованості по відсотках в сумі 150 013,76 грн., - пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 3 978,98 грн., можливо звернути стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення № 20 (в літ. Б) цокольного поверху: приміщення № 1 площею - 25,2 кв.м., приміщення № 2 площею - 2,2 кв.м., приміщення № 3 площею - 3,3 кв.м., приміщення № 4 площею - 1,4 кв.м., приміщення ; 5 площею - 10,2 кв.м., приміщення № 6 площею - 10,2 кв.м., приміщення № 7 площею - 14,0 кв.м., приміщення № 8 площею - 13,3 кв.м., приміщення № 9 площею - 22,8 кв.м., загальною площею 102,60 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], та належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується Договором дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буділовською Н.С. 31.08.2007 року за номером 5519, зареєстрованим в Державному реєстрі правочинів 31.08.2007р. за № 2317418 о 13 годи 06 хвилин, що підтверджується Витягом, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буділовською Н.С. 31.08.2007р. та зареєстрований Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна 20.09.2007р., про що зроблено запис у реєстрову книгу № д.4п-133 за реєстровим № 2192-п, шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну продажу згідно Висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 18.03.2016р № 24233/15-42 на рівні 2 565 000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому у зв'язку із задоволенням позовних вимог суд вважає, що з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати по справі в розмірі 3 654,00 грн.(а.с.6). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved