Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позову послався на те, що він є власником житлового будинку на [ADDRESS]. Згідно державного акту на право приватної власності на землю від 30 серпня 1999 року № 296 він є власником земельної ділянки на якій розташований вищевказаний житловий будинок.Відповідачка є його колишньою дружиною, шлюб з якою розірвано 15 березня 2005 року, актовий запис № 69, що підтверджую копією свідоцтва про розірвання шлюбу. З 01 лютого 2017 року по 09.08.2017 року відповідач у даному помешканні не проживає.У зв'язку з реєстрацією відповідача він несе додаткові витрати за оплату комунальних послуг та не може оформити субсидію.В даному житловому приміщенні відповідачка зареєстрована після набуття ним права власності на житло, витрат по його утриманню не несе, за користування не сплачує, добровільно припинила користування житлом. Просить позов задовольнити та припинити право користування [PERSON], [INFO], житловим будинком по [ADDRESS]. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав вказаних у позовній заяві, просив позов задовольнити. За зареєстрованим місцем проживання відповідачки ([ADDRESS]) було надіслано копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками та судову повістку на 02.10.2017 року. Окрім цього, відповідачці було надіслано судову повістку на 16.11.2017 року. Рекомендований листи із вказаними документами повернулися на адресу суду із відміткою "За закінченням терміну зберігання" та міститься у матеріалах справи. Також відповідачці надсилалась судова повістка про виклик у судове засідання на 20.12.2017 року за фактичним місцем проживання [ADDRESS], яку остання отримала, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Як передбачено ст.280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Установлено, що 11.05.1996 року сторони у справі зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 11.05.1996 року серії [NUMBER]. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 15.03.2005 року серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 15.03. 2005 року. Право власності позивача на будинок на [ADDRESS], зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується копією свідоцтва про право власності за заповітом від 19.05.1997 року. Згідно копії державного акта на право приватної власності на землю від 05.11.1999 року, земельна ділянка на [ADDRESS] передана [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та для ведення особистого підсобного господарства. Як видно з довідки Відділу реєстрації Червоноградської міської ради № 27530 від 05.10.2017 року, відповідач зареєстрована у спірній квартирі. Згідно з наявним у матеріалах справи актами КП «Комунальник» від 24.04.2017 року та від 09.08.2017 року, [PERSON] за адресою: [ADDRESS], не проживає з 01.02.2017 року. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу). За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Порушення свого права власності позивач обґрунтовує тим, що збереження реєстрації відповідача у спірному будинку перешкоджає йому повноцінно ним користуватися та розпоряджатися; призводить до необхідності нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Оскільки відповідач не проживає у спірному будинку, суд вважає, що остання втратила право на користування будинком, тому позовна вимога про визнання відповідача такою, що втратила право користування спірним будинком відповідає вимогам закон та є підставною.

Outcome: approved