Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує наступним: рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 14.07.2017 року у справі № 138/529/17 задоволено позов [PERSON] до ПАТ «Черкасиобленерго» про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати у звязку із затримкою термінів виплати, відповідно до умов контракту. Стягнуто з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь [PERSON] 544 305,01 грн. невиплаченої заробітної плати при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати у звязку із затримкою термінів виплати, відповідно до умов контракту № 716 від 06.09.2016 року. Стягнуто із ПАТ «Черкасиобленерго» на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. Рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в межах суми платежу за один місяць в розмірі 87 000, 00 грн. було допущено до негайного виконання. Постановою Центрального ВДВС ГТУЮ у Черкаській області від 01.08.2017 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Чернівецького районного суду Вінницької області від 18.07.2017 року у справі № 138/529/17 про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі - 87 000, 00 грн. Відповідно до платіжних доручень від 18.08.2017 року за № 1198 та від 18.09.2017 року за № 1256 Відділом примусового виконання рішень ГТУЮ у Черкаській області стягнуто в примусовому порядку на користь [PERSON] заборгованість в повному обсязі згідно виконавчого документу в сумі 87 000,00 грн. В подальшому рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 19.09.2017 року у справі № 138/529/17 рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 14.07.2017 року скасовано та ухвалено по справі нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Черкасиобленерго» про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати у зв'язку із затримкою термінів виплати, відповідно до умов контракту - відмовлено повністю. Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 08.11.2017 року у справі № 138/529/17 залишено без задоволення заяву ПАТ«Черкасиобленерго» про поворот виконання рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 14.07.2017 року. Оскільки рішення суду на підставі якого [PERSON] отримав кошти в сумі 87 000,00 грн. в подальшому було скасовано, ПАТ «Черкасиобленерго» вважає, що [PERSON] набув дані кошти без достатньої правової підстави та відповідно зобов'язаний їх повернути Позивачу. Окрему увагу суду звертають на те, що стягнення з них коштів в сумі 87 000,00 грн. відбулось в порядку примусового виконання судового рішення, що не дає підстав для застосування норм ст. 1215 ЦК України в даній справі. Просять суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Черкасиобленерго» безпідставно отримані кошти в сумі 87 000,00 грн. Представники позивача ПАТ «Черкасиобленерго» - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити позивачу в задоволенні позову та подали суду відзив з якого встановлено наступне: позивач обрав невірний спосіб захисту і це підтверджується письмовими доказами, які долучені до матеріалів позовної заяви і які на думку позивача обґрунтовують законність заявлених позовних вимог. Вказала, що 14 липня 2017 року Чернівецьким районним судом було задоволено позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Черкасиобленерго» про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати у зв'язку із затримкою термінів виплати, відповідно до умов контракту в розмірі 5444305 грн. 01 коп. Рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в межах платежу за один місяць в розмірі 87000 грн. 00 коп. - допущено до негайного виконання, відповідно до вимог ч.2 ст.367 ЦПК України та видано виконавчий лист. [PERSON] подав виконавчий лист до державної виконавчої служби. Державний виконавець відкрив виконавче провадження та здійснив всі визначені ЗУ «Про виконавче провадження» дії, щодо примусового стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» заборгованості по заробітній платі в сумі 87000 грн.00 коп.. Кошти були зараховані на банківський рахунок [PERSON]. Виконавче провадження було закрите, а виконавчий лист повернено до суду з відміткою про його виконання (ст. 368 ЦПК України). Після виконання судового рішення позивач звернувся до Чернівецького районного суду із заявою про поворот виконання судового рішення відповідно до ст.ст. 380,381,382 ЦПК України, ст.239 КЗпП України. 08 листопада 2017 р. Чернівецьким районним судом Вінницької області постановлено ухвалу у цивільній справі №138\\529\\17 про залишення заяви ПАТ «Черкасиобленерго» - без задоволення. Свое рішення суд мотивував, що відповідно до ч.2 ст.382 ЦПК України у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або завідомо неправдивих відомостях позивача. Заявник не надав суду доказів, що [PERSON] під час розгляду трудового спору в суді надав неправдиві відомості чи підробні документи, а відтак заява про поворот виконання судового рішення є незаконною та необгрунтованою і не підлягає задоволенню. В апеляційному порядку судове рішення від 08.11.2017р. позивачем не оскаржувалось. Враховуючи ухвалені судові рішення, які набрали законної сили, позивач вирішив стягнути з [PERSON] кошти, шляхом подання позову застосувавши Главу 83 Цивільного кодексу України - набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, яка не застосовується до трудових спорів. Із відповіді на відзив від 22 березня 2017 року встановлено, що позивач посилаючись на норми ст. 1212 ЦК України вказав, що положення цієї норми застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Наголошуючи на тому, що позивачем не виплачувались відповідачу кошти в добровільному порядку, а були стягнуті в примусовому порядку Відділом примусового виконання рішень ГТУЮ у Черкаській області. Таким чином у даному спорі немає місця для застосування норм 1215 ЦК України. Обґрунтовуючи свою позицію аналогічно до змісту заявлених позовних вимог. 22 грудня 2017 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області було відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання. 22 січня 2018 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області підготовче судове засідання було відкладено у звязку із неявкою представників позивача з поважних причин. 21 лютого 2018 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Із досліджених судом письмових доказів встановлено: рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 14.07.2017 року у справі № 138/529/17 задоволено позов [PERSON] до ПАТ «Черкасиобленерго» про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати у звязку із затримкою термінів виплати, відповідно до умов контракту. Стягнуто з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь [PERSON] 544 305,01 грн. невиплаченої заробітної плати при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати у звязку із затримкою термінів виплати, відповідно до умов контракту № 716 від 06.09.2016 року. Стягнуто із ПАТ «Черкасиобленерго» на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. Рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в межах суми платежу за один місяць в розмірі 87 000, 00 грн. було допущено до негайного виконання(а.с.5-9). Постановою Центрального ВДВС ГТУЮ у Черкаській області від 01.08.2017 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Чернівецького районного суду Вінницької області від 18.07.2017 року у справі № 138/529/17 про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі -87 000, 00 грн. (а.с.10). Відповідно до платіжних доручень від 18.08.2017 року за № 1198 та від 18.09.2017 року за № 1256 Відділом примусового виконання рішень ГТУЮ у Черкаській області стягнуто в примусовому порядку на користь [PERSON] заборгованість в повному обсязі згідно виконавчого документу в сумі 87 000 грн. (а.с.11-12). Із рішення Апеляційного суду Вінницької області від 19.09.2017 року у справі № 138/529/17 встановлено, що рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 14.07.2017 року скасовано та ухвалено по справі нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Черкасиобленерго» про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати у зв'язку із затримкою термінів виплати, відповідно до умов контракту - відмовлено повністю (а.с.13-16). Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 08.11.2017 року у справі № 138/529/17 залишено без задоволення заяву ПАТ «Черкасиобленерго» про поворот виконання рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 14.07.2017 року (а.с.17-18) Суд заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи прийшов до наступного висновку: Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України - суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 6 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це індивідуальна угода між працівником і роботодавцем. Судом було встановлено, що предметом позовних вимог [PERSON] до ПАТ «Черкасиобленерго» у цивільній справ №138/529/16 була невиплата заробітної плати відповідно до умов контракту (трудового договору). За судовим рішенням від 14 липня 2017 року до негайного виконання, відповідно до ч.2 ст.367 ЦПК України допущено стягнення заробітної плати з ПАТ Черкасиобленерго» в розмірі місячного окладу. Це означає, що [PERSON] законно отримав кошти, відповідно до судового рішення і скасування рішення в апеляційному порядку не тягне за собою повернення коштів, що узгоджується зі ст.ст.380, 381, 382 ЦПК України та ст.239 КЗпП України. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України - особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 1 лютого 2017 року у справі № 6-2711цс16: зобовязання у звязку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. За наявності певних обставин законодавець вважає недоцільним повертати майно одній особі, навіть якщо інша особа набула таке майно за відсутності правових підстав. Так, відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, але за умови відсутності: а) рахункової помилки зі сторони платника; б) недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Із ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 08.10.2014 року предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у звязку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Судом було встановлено, що правовідносини, які виникли між ПАТ «Черкасиобленерго» та [PERSON] були як між працівником і роботодавцем стосовно оплати праці. Відповідно до ухвали ВССУ від 25 листопада 2015 року в справі № 6-23053св15 встановлено, що відносини, які виникають між працівником і роботодавцем стосовно оплати праці, у тому числі й у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються трудовим законодавством, а саме: КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати»; Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Таким чином до даних правовідносин мають бути застосовані норми трудового законодавства, а не цивільного. Як вказує в позовній заяві ПАТ «Черкасиобленерго» вважаючи, що [PERSON] безпідставно отримав кошти в сумі 87 000 гривень, а тому відповідно до ст.1212 ЦК України підлягають стягненню із відповідача на їхню користь. Суд звертає увагу на те, що кошти в сумі 87 000 гривень [PERSON] отримав в порядку виконання рішення суду як заробітну плату в розмірі місячного окладу. Дані кошти були стягнути в порядку виконавчого провадження. Апеляційний суд Вінницької області від 19.09.2017 року у справі № 138/529/17 рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 14.07.2017 року скасував та ухвалив нове, яким в задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Черкасиобленерго» про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні - відмовлено повністю. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 444 ЦПК України - суд апеляційної інстатнції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо скасувавши рішення він відмовляє в позові повністю. При цьому поворот виконання рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 14.07.2017 року судом апеляційної інстатнції не здійснено. Також судом було встановлено, що позивач звертався до Чернівецького районного суду Вінницької області із заявою в порядку ЦПК України про поворот виконання рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 14.07.2017 року, де йому було відмовлено в задоволенні позову. Трудові правовідносини нормами цивільного законодавства не регулюються. Тому звернення до суду із даним позовом із посиланням на норми цивільного права (главу 83 ЦК України), суд розцінює як бажання позивача перевести правовідносини із відповідачем зі сфери трудових в цивільні, що є невірним. Враховуючи вищевикладене, предявлений позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України (у редакції ЗУ № 2147-VIII від 03.10.2017 року) судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати по справі підлягають віднесенню на сторону позивача.

Outcome: dismissed