Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

У травні 2021 року позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він є власниками квартири [ADDRESS] . В спірній квартирі зареєстровані відповідачі по справі, які з 2018 року не проживають за місце своєї реєстрації, не сплачують комунальні послуги, майно та особисті речі відповідачів в квартирі відсутні, перешкод для проживання у спірній квартирі для відповідачів позивач не створює, вони за власним бажанням та з власної волі не проживають за місцем своєї реєстрації. Посилаючись на викладене, позивач просить визнати відповідачів таким, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням. 14.05.2021 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачам, що вони мають право подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також мають право подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Відповідачам була направлена ухвала про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк, відзиву та клопотань до суду не надали, в судове засідання не з`явилися, хоча судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причини неявки суду не надали. Відповідно до заяви, позивач просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причини неявки суду не надав. Враховуючи викладене, та зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В силу ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі рішення суду № 488/4391/18, виданого 26.04.2019 року Корабельним районним судом м. Миколаєва (а.с.6-8, 13). Згідно Відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку (а.с.12) в квартирі зареєстровані відповідачі, які з червня 2018 року за місцем своєї реєстрації не проживають, що підтверджується актом (а.с.14-15). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як надані позивачем докази у своїй сукупності вказують на те, що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved