Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

До Сватівського районного суду Луганської області надійшов даний позов, в обґрунтування якого позивач зазначила, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку фактичною площею 0,0610 кв.м., що знаходиться у [ADDRESS] 16.12.2014 року вона звернулась до 12-ої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. За номером 56904287 була зареєстрована спадкова справа. Та у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю Державного акту на землю. 15 жовтня 2013 року було винесено рішення Ленінським райсудом м. Луганська, яким за [PERSON] було визнано право власності на земельну ділянку фактичною площею 0,0610 кв.м., що знаходиться у Ленінському районі м. Луганська. Острая Могила, садове товариство «Весна» у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. 29.01.2013 року її матір [PERSON] звернулась із заявою до Луганського комунального землевпорядного підприємства про виготовлення технічної документації із землеустрою. 29.11.2013 р. був складений договір між [PERSON] та Луганським комунальним землевпорядним підприємством на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Однак, у зв'язку з тяжкою хворобою та бойовими діями у м. луганську та області, її мати [PERSON] не встигла отримати Державний акт на землю. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги. Вказана земельна ділянка належала її батькові - [PERSON]. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку фактичною площею 0,0610 кв.м., що знаходиться у [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, згідно її заяви просить суд розглядати справу без її участі (а.с.30). Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Луганській області свого представника у судове засідання не направило, надавши суду заперечення проти позову, мотивуючи його тим, що позов подано не до тієї особи, яка має відповідати по справі. Крім того, згідно даних Державного земельного кадастру земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER] сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,0610 га, розташована на території [ADDRESS] знаходиться на праві приватної власності у [PERSON] згідно Державного акту від 31.01.1995 р. серії [NUMBER]. Також, відповідно до ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, вважають, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку, тому якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. Тобто, набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності одержання спадкодавцем Державного акту на землю та реєстрації права власності. Вважають, що позивач не довів своїх позовних вимог та обставин, викладених ним у позові, а тому просить відмовити у задоволенні позову (а.с.57-61). Завідувач Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Черноморенко О.В. до суду не з'явився, згідно листа, просить суд розглядати справу без його участі та участі представника (а.с.76). У зв'язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані до суду докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Земельна ділянка фактичною площею 0,0610 кв.м., що знаходиться у [ADDRESS] належала на підставі договору купівлі - продажу від 07 серпня 2001 року [PERSON], який помер [INFO] р. Після його смерті на підставі рішення Ленінського районного суду м. Луганська право власності на земельну ділянку було визнано за [PERSON], які є батьками позивачки (а.с.21,22,23,28,29). 29 січня 2013 року [PERSON] звернулась із заявою до Луганського комунального землевпорядного підприємства про виготовлення технічної документації на земельну ділянку. 29 листопада 2013 року був складений договір між [PERSON] та Луганським комунальним землевпорядним підприємством на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Однак, отримати державний акт на землю [PERSON] не встигла, оскільки померла, про що в матеріали справи надано копію свідоцтва про смерть (а.с.22). В зв'язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідачами у справах про право на спадщину є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК ( 435-15 ). Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Таким чином судом вбачається, що місцем відкриття спадщини є м. Луганськ, що знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 11-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Аналізуючи викладене, вбачається, що місцем відкриття спадщини після померлої [PERSON] є м.Київ, оскільки позивач в своїх інтересах звернулася саме до 12-тої Київської Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Таким чином, належним відповідачем у даній справі є територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. За змістом ст. 33 ЦПК України належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом. Відповідно до Листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Суд звертає увагу на те, що позивач з клопотанням про заміну неналежного відповідача до суду не зверталася. Згідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Зважаючи на викладене та враховуючи, що Головне управління Держгеокадастру у Луганській області є неналежним відповідачем, суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed