Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся у суд з позовом до відповідачки, у якому просить стягнути з останньої 28794,84 грн. надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання за період з 22.10.2014 р. по 23.10.2015 рр., а також судові витрати у сумі 1378 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що при зверненні за призначенням вказаної допомоги відповідачка зазначила, що ніхто з її членів сім'ї не має у володінні житлових приміщень на підконтрольній Україні території, проте в ході ревізії було з'ясовано, що остання є власницею 1/8 квартири у смт. Гірник Львівської області. Вказує, що внаслідок приховування факту наявності частки на квартиру у відповідачки виникла переплата по зазначеній допомозі у розмірі 28794,85 грн., яку остання добровільно не повертає. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без неї за участі її представника, оскільки має проблеми з виїздом з тимчасово окупованої території. Представник відповідачки у судовому засіданні заперечив проти позову. Зазначив, що постанова КМУ № 505 від 01.10.2014 р. вимагає повідомляти заявників про наявність у них житлових приміщень на не окупованій території, а відповідно до приписів ст. 379 ЦК України та ст. 50 ЖК України житлом є житловий будинок, квартира чи інше приміщення, призначене та придатне для постійного проживання. Вказав, що частка відповідачки становить 1/8 квартири житловою площею 51,5 кв.м, що фактично становить менше розміру житлової кімнати, тому у розумінні поняття житла та можливості проживання у цій квартирі, відповідачка фактично не має житла, у якому могла б проживати. Крім цього, зазначив, що відповідачка вказувала про відсутність житла у членів її сім'ї, як того вимагає Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, а не самого заявника. Також вказував, що будинок, у якому розташована квартира, визнано ветхим та таким, що не відповідає санітарним і технічним вимогам, тому не придатний для проживання. У підсумку зазначив, що відповідачка не порушувала встановлених вимог для отримання допомоги, діяла добросовісно, просив у позові відмовити. Вислухавши пояснення представника відповідачки, з'ясувавши обставини спору та оцінивши наявні докази у справі, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи та визнається сторонами, відповідачка перебувала на обліку у позивача як одержувач коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, призначеної відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, на 4 осіб з 22.10.2014 р. по 23.10.2015 р. Згідно копій свідоцтв про народження дітей, відповідачка має трьох дітей Анатолія [INFO], Максима [INFO], Костянтина [INFO] (останній народився у смт. Софіївський, м. Красний Луч Донецької області), які складають її сім'ю, що також вбачається з довідки від 05.02.2014 року. Відповідач з 2013 року зареєстрована за адресою [INFO]. Зі змісту заяви відповідачки від 22.10.2014 року вбачається, що у відповідній графі про наявність у будь-кого з членів сімї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції, вона зазначила про відсутність такого. Як видно з довідки № 2404 від 09.12.2016 року, протягом жовтня 2014-жовтня 2015 рр. відповідачці виплачено 28794,84 грн. Факт виплати коштів представник відповідачки не заперечував. Як вбачається з письмових та усних пояснень представників сторін, спір виник у звязку з тим, що в ході ревізії виплати допомоги відповідачці була встановлена наявність у неї на праві власності 1/8 частки квартири № 9 у будинку № 27 на вул. Франка у смт. Гірник Львівської області. Згідно архівного витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області від 18.08.1988 року № 305 "Про визнання житлових будинків непридатними для проживання", визнано ветхим, таким, що не відповідає санітарним і технічним вимогам і непридатний для проживання будинок за адресою: вул.Франка, № 27 у сел. Гірник. Як видно з технічного паспорту на вище вказану квартиру, останній оформлений на ім'я [PERSON] З листа виконавчого комітету комітету Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області від 07.08.1990 року № 1389 вбачається, що [PERSON] відмовлено у покращенні житлових умов його сім'ї, у звязку з відсутністю квартир, покращення таких відбудеться у порядку черги. Відповідно до довідки № 240 від 07.03.2017 року, за вище вказаною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO] та троє членів його сім'ї [PERSON], дочка, [INFO], [PERSON], внук, [INFO], [PERSON], дочка, [INFO] Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка є донькою [PERSON] Надаючи правову оцінку фактичним обставинам спору, суд бере до уваги наступне. Відповідно до п. 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505, у заяві зазначаються відомості про всіх членів сімї, які претендують на отримання грошової допомоги, у т.ч. наявність у будь-кого з членів сімї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Згідно п. 6 цього Порядку, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу (п. 11 Порядку). Згідно ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Відповідно до ст. 50 ЖК України, жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічних вимогам. При наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років, крім подружжя. Згідно ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. З викладених норм права вбачається, що законодавець встановив якісні критерії для визначення поняття житла це житлове приміщення, що призначене та придатне (відповідає встановленим санітарним і технічних вимогам) для проживання в ньому. Із встановлених обставин справи вбачається, що позивач стверджує про наявність у відповідачки 1/8 частки на житло за адресою Львівська область, смт. Гірник, вул. Франка 27/9, однак поряд з цим письмовими доказами стверджується, що дане житлове приміщення є ветхим, таким, що не відповідає санітарним і технічним вимогам і є непридатним для проживання. Обставини цієї справи свідчать, що спірне приміщення відповідачкою не розцінюється як житло, остання має на нього неістотну частку, протягом тривалого часу зареєстрована і мешкає в іншій частині держави разом зі своєю сім'ї. Дане житло є ветхим, не відповідає санітарним та технічним нормам, є непридатним для проживання. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідачкою при поданні заяви на отримання відповідної грошової допомоги не було допущено недобросовісних дій у спосіб подання недостовірних відомостей, як це стверджує позивач, оскільки остання чи її члени сім'ї не мали на праві власності житлових приміщень, які були придатні для проживання у них. Відтак відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed