Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

18.07.2019 позивачі звернулись до суду із вказаним позовом. Посилались на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті мала у власності 13/100 частки житлового будинку літ. «А-1» за адресою [ADDRESS] , на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 13/100 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] йому відмовлено з тих підстав, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право власності на нерухоме майно за вказаною адресою, за іншою собою, як на окремий об`єкт нерухомого майна. [INFO] померла [PERSON] Єдиним спадкоємцем за законом на отримання спадщини померлої [PERSON] є [PERSON] , якому видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки за адресою [ADDRESS] , однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/10 частку житлового будинку літ. «А-1», що належала спадкодавцю [PERSON] з тих підстав, що на вказане нерухоме майно зареєстроване право власності на нерухоме майно за вказаною адресою, за іншою собою, як на окремий об`єкт нерухомого майна. Зазначали, що в Державному реєстрі речових права на нерухоме майно зареєстроване право власності на житловий будинок по [ADDRESS] з розміром частки «1» за [PERSON] Просили визнати за [PERSON] право власності на 1/10 частку житлового будинку літ. «А-1» за адресою [ADDRESS] , за [PERSON] право власності на 13/100 частки спірного будинку. Провадження у справі відкрито 30.07.2019 за правилами загального позовного провадження. 27.08.2019 проведене підготовче засідання, вирішено питання про задоволення клопотання про п вирубування доказів. У судовому засіданні позивач та їхній представник, адвокат Шаповалов О.О. позовні вимоги підтримали повністю , просили їх задовольнити. Адвокат Шаповалов О.О. пояснив, що він розуміє, що визначений ним відповідач жодним чином не порушив права позивачів, що відмова в видачі свідоцтва про право на спадщину сталася з тих причин, що право власності на нерухоме майно за спірною адресою зареєстроване як «1» За [PERSON] , однак він вважає, що задоволення позовних вимог є єдиним способом захисту порушених прав позивачів, оскільки, якщо суд визнає за ними право власності на спадкове майно, вони зможуть змінити поштову адресу спірного нерухомого майна. Також пояснив, що для задоволення позовних вимог не є перешкодою наявність у спірному нерухомому майні самочинно збудованих добудов та господарських будівель. Відповідач, Територіальна громада в особі Полтавської міської ради, свого представника у судове засідання не направила, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у відсутність її представника не надавала. Третя особа [PERSON] надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги. Третя особа [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги. Заслухавши учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи суд керується наступним. Стаття 81 ЦПК України передбачає обов`язок доказування і подання доказів, а саме приписами частини першою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма передбачена ч. 3 ст. 11 ЦПК України , а саме передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 4 цієї статті передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов`язок сторін довести ті обставини на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу за наявними у ній доказами. Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності убачається, що: 11.09.2013 проведена реєстрація права власності , на житловий будинок садибного типу, об"єкт» житлової нерухомості, за адресою [ADDRESS] , розмір частки 1 на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 12.08.2013 за [PERSON] ; 25.06.2004 проведена реєстрація права власності за [PERSON] , розмір частки 1/10 житлового будинку , власність приватна спільна часткова, за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності виданого Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення; 22.07.2004 проведена реєстрація права власності за [PERSON] на 77/100 частки житлового будинку , власність приватна спільна часткова, за адресою [ADDRESS] на підставі договору дарування від 15.07.2003; 28.03.2014 проведена реєстрація права власності за [PERSON] на 370/100 частки житлового будинку , власність приватна спільна часткова, за адресою [ADDRESS] на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 30.09.2013. \~ \~ \~ \~ [PERSON] померла [INFO] . Спадкоємцем [PERSON] за заповітом є позивач [PERSON] , який прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу від 06.07.2019 відмовлено [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 37/100 частки житлового будинку по [ADDRESS] з тих підстав. що надані ним документи, а саме витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності має суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами.( а.с. 25). Видані свідоцтва про право на спадщину наземельні ділянки за вказано ю адресою. [PERSON] померла [INFO] . Єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину є [PERSON] 15.01.2018 приватним нотаріусом Машівського районного нотаріального округу Довгань А.М. відмовлено [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що надані ним документи, а саме витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності має суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами (а.с.44). Видані свідоцтва про право на спадщину наземельні ділянки за вказано ю адресою. Як вже зазначалось вище, нормами ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В ухвалі від 22.07.2019 про залишення позовної заяви без руху зазначалось про відсутність обґрунтувань позовних вимог заявлених до визначеного позивачами відповідача, Територіальної громади в особі Полтавської міської ради. Аналогічне питання з`ясовувалось при проведення підготовчого засідання та у судовому засіданні під час розгляду справи. Однак позивачі та їхній представник однозначно заявили про те, що єдиним відповідачем у вказаній справі є тільки Територіальна громада, оскільки їхні позовні вимоги стосуються спадкового права, вони розуміють, що відмова в видачі свідоцтва про право на спадщину пов`язана з неправильною реєстрацією за [PERSON] права власності на житловий будинок за спірною адресою, як на одиницю нерухомого майна, але оспорювання ними вказаної обставини займе багато часу, а тому вони наполягають на задоволенні їхніх позовних вимог. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] зареєстроване право власності на житловий будинок садибного типу, об"єкт» житлової нерухомості, за адресою [ADDRESS] , розмір частки «1» на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 12.08.2013, тоді як рішенням суду за [PERSON] визнано право власності на самочинно збудований житловий будинок літ. «И-1» за вказаною адресою , а на час ухвалення вказаного рішення суду за цією адресою було зареєстроване право спільної часткової власності на житловий будинок за вказаною адресою літ. «А-1» за іншими співвласниками. Отже у вказаному випадку слід було б визначити розмір частки [PERSON] у спірному домоволодінні на самочинно збудований ним за вказаною адресою житловий будинок літ. «И-1». Як убачається із вказаного рішення суду [PERSON] не просив, а суд не ухвалив рішення про виділ нерухомого майна [PERSON] в окрему одиницю нерухомого майна із спільної часткової власності, а отже реєстрація права власності [PERSON] на спірний будинок повинна була б проводитись, як спільна часткова власності, з визначенням розміру його частки. Аналізуючи викладене слід дійти до висновку про те, що відмова в видачі свідоцтв про право власності сталася з причин невірної реєстрації за [PERSON] права власності на нерухоме майно за спірною адресою, відсутності визначення розміру частки [PERSON] у спірному домоволодінні. Отже визначений позивачами відповідач, Територіальна громада в особі Полтавської міської ради, жодних прав позивачів не порушувала, та не є належним відповідачем у справі. Більш того позивачі визначили невірний спосіб захисту своїх прав, пред`явивши позов про визнання за ними права власності на частку нерухомого майна, яку вони мають право успадкувати, та при цьому не заявляли вимог про визначення розміру часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння за адресою [ADDRESS] за усіма учасниками спільної часткової власності, враховуючи [PERSON] Навіть за наявності рішення суду про визнання за ними права власності на спадкове майно, реєстрація за [PERSON] права власності на нерухоме майно за вказаною адресою, частка якого зареєстрована як «1», була би перешкодою для реєстрації за позивачами права власності. Є хибним посилання представника позивача на те, що у разі визнання за позивачами права власності на спадкове майно, позивачі можуть отримати нову поштову адресу на спірний об`єкт нерухомого майна. Нова поштова адреса на об`єкти нерухомого майна надається у разі поділу нерухомого майна на самостійні об`єкти нерухомого майна , який провадиться відповідно до законодавства. Порядок поділу ( виділу) нерухомого майна передбачений Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна ( далі Інструкція) , пунктом 2.3 якої передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Як убачається із технічного паспорту на садибний житловий будинок за адресою в [ADDRESS] за вказаною адресою розташовані два житлові будинку літ. «И-1» та літ. А-1, а також маються самочинно збудовані добудови та господарські будівлі в кількості 6 одиниць (а.с. 51). Стаття 367 ЦК України також передбачає поділ майна, що є у спільній частковій власності, а ч. 3 цієї статті передбачає можливість укладення договору про поділ нерухомого майна між учасниками спільної часткової власності , який підлягає нотаріальному посвідченню. Однак Інструкцією, пункт 1.2, передбачено, що поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. \~ \~ \~ \~Наявність у вказаному домоволодінні самочинно збудованого нерухомого майна, що також підтверджується довідкою ПП Полтавське « БТІ Інвентаризатор» ( а.с. 33), виключає можливість надання такого висновку, а отже і надання окремої поштової адреси об`єкту спірного нерухомого майна. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене слід дійти до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed