Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

11 січня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 31.07.2017 року у м. Полтава за адресою: вул. Великопетрівська, 1, між ним та представником за довіреністю ТОВ «АВТО ПРОСТО» Бахтіною К.О. укладено договір №723817 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі. Наступного дня, після укладення договору, позивач почав детально ознайомлюватися з його умовами та виявив, що у додатках до договору вказано автомобіль Chery Tiggo, який коштував 329840 грн., замість ZAZ VIDA, котрий коштував 220000 грн. та на придбання якого подавав заявку позивач. Після чого позивач зателефонував представнику ТОВ «АВТО ПРОСТО» Бахтіній К.О. та просив пояснити чому вона записала до документів не автомобіль ZAZ VIDA. Пояснив, що не бажає купувати автомобіль Chery Tiggo. Крім того, його сімейний бюджет не дозволить придбати набагато дорожчий автомобіль, на що Бахтіна К.О. запевнила позивача, що він у будь-який момент може переукласти договір на інший наявний у автосалоні автомобіль, а періодичні платежі за китайський автомобіль не набагато більші. Крім того, працівник товариства пообіцяла, що після спливу двох місяців із моменту укладення вказаного договору за умови сплати всіх необхідних платежів він отримає автомобіль ZAZ VIDA за рахунок коштів ТОВ «АВТО ПРОСТО» та учасників групи. Проте, навіть після спливу трьох місяців, позивач автомобіль так і не одержав, а новий працівник товариства [PERSON] почала вимагати по телефону оплату нового авансового внеску. Вважає, що під час підписання договору ТОВ «АВТО ПРОСТО» та працівник товариства ввели його в оману і умови договору свідчать про відображення дії пірамідальної схеми під назвою «система придбання в групах АвтоТак». Зокрема, за умовами договору право отримати товар залежить від внесення коштів іншими учасниками системи «АвтоТак», а розподіл фонду групи учасників системи проходить по пірамідальній схемі, коли отримання товару одним із учасників групи можливе лише в разі накопичення достатніх фінансових ресурсів шляхом залучення коштів інших учасників групи без інвестування товариством власних коштів. В подальшому учасник системи, який отримав товар, продовжує сплачувати внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам системи, тобто один учасник програми за свої власні кошти оплачує товар іншому учаснику програми. При цьому, позивач сплачує ТОВ «АВТО ПРОСТО» не за одержання товару чи послуги, а фактично лише за можливість одержання права на купівлю товару, яке надається не за рахунок товариства, а за рахунок залучених інших споживачів та їх коштів до такої схеми. В зв'язку з чим вважає, що договір укладений між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО», здійснений з використанням нечесної підприємницької практики та спрямований на утворення, експлуатацію, сприяння розвитку пірамідальних схем, а діяльність товариства містить ознаки, передбачені п. 7, ч. 3, ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Вважає, що оскільки він сплачував кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару, ТОВ «АВТО ПРОСТО» без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи АвтоТак, то спірний договір порушує його права, а діяльність товариства з реалізації системи АвтоТак є такою, що вводить в оману його як споживача. 09.11.2017 року позивач направив претензію до ТОВ «АВТО ПРОСТО» з вимогою повернути незаконного одержані кошти в сумі 38444,30 грн., але у відповіді від 27.11.2017 року товариство повідомило, що його прохання не підлягає задоволенню. Увесь час, що минув після укладення договору від 31.07.2017 року позивач та його сім'я перебували в стресовому стані, без засобів існування, позивач змушений був витрачати додаткові зусилля, адже у зв'язку з цією ситуацією між ним та дружиною постійно виникають конфлікти. Вважає, що у відповідності до ст. 22, ч. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» ТОВ «АВТО ПРОСТО» повинно відшкодувати йому моральну шкоду. В зв'язку з чим просить визнати недійсним договір №723817 від 31.07.2017 року про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі, укладений між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО», стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 10000,00 грн. та незаконного отримані кошти в сумі 38444,30 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав викладених в позовній заяві, просили задовольнити. Позивач також зазначив про те, що працівник відповідача Бахтіна К.О. фактично ввела його в оману вписавши у договорі більш дорогий автомобіль, на що він не звернув уваги при його підписанні. Представники відповідача у судовому засіданні проведеному у режимі відео конференції заявлений позов не визнали з підстав викладених у відзиві. У наданому суду відзиві на позовну заяву, зазначено, що між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] укладено договір №723817 та останнього було включено у групу №1271 й надано порядковий №53 у групі. Договір підписаний сторонами і містить детальний опис послуг, що надаються відповідачем. В момент підписання договору позивач отримав його примірник, який містить опис послуг, що надаються відповідачем. Опис послуг приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов договору. Підпис [PERSON], що стоїть у договорі, є свідченням обізнаності позивача, як відносно предмету договору, усіх його умов, так і щодо його прав та обов'язків за договором. Відповідно до заяви від 31.07.2017 року про намір укласти договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі через систему АвтоТак [PERSON] виявив бажання укласти Договір про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля саме Chery Tiggo. В примірнику Додатка №1 до договору, що міститься у позивача, а також в примірнику додатка №1 до договору, що є у відповідача в графі «марка автомобіля» Chery, «модель» Tiggo. Таким чином, договір є укладеним, оскільки сторони досягли згоди з усіх істотних умов, а посилання позивача на те, що він не бажав укладати договір стосовно автомобіля, визначеного у додатку №1 до договору спростовується його власними підписами. Щодо посилань позивача на Закон України «Про захист прав споживачів» зазначає, що 19.01.2012 року ТОВ «АВТО ПРОСТО» було зареєстровано як фінансову установу та видано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи. На виконання ліцензійних умов 15.01.2013 року ТОВ «АВТО ПРОСТО» отримало ліцензію на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах строком на 5 років, а 15.09.2015 року - безстрокову ліцензію. Тобто договір між [PERSON] та ТОВ «АВТО ПРОСТО» укладений у повній відповідності до Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів та перевірено його відповідність Ліцензійним умовам Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, що в поєднанні з отриманою ліцензією гарантує законність такого договору та його відповідність законодавству. Зазначив також, що у випадку створення пірамідальних схем, не укладаються письмові договори та в жодному правочині не закріплюється право споживача на отримання фінансової послуги, гроші сплачуються по факту - привів споживача, той сплатив кошти - отримуєш компенсацію - винагороду. Тому просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши думку учасників процесу, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу. Відповідно до ч. 3, ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 31.07.2017 року між [PERSON] та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було укладено договір № 723817 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі (далі - Договір), предметом якого є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак. Договір укладається шляхом його підписання сторонами договору та підписання додатку №1, який є невід'ємною частиною договору (стаття 1 Договору). «Авто Просто» є товариством, що надає фінансову послугу з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів учасниками через систему придбання у групах «АвтоТак». «Авто Просто» забезпечує придбання автомобіля за рахунок об'єднаних грошових коштів учасників на умовах договору та у відповідності до внутрішніх правил за умови виконання учасником всіх зобов'язань, передбачених договором про адміністрування. Відповідно до умов Додатку № 1 до договору № 720104 позивачем [PERSON] погоджено марку автомобіля та його модель, а також поточну ціну автомобіля, а саме: транспортний засіб автомобіль Chery, «модель» Tiggo, вартістю 329840 грн. (а.с. 14). Згідно зазначеного додатку, [PERSON] зобов'язаний сплатити винагороду за послуги, пов'язані із включенням до системи АвтоТак та формуванням групи у сумі 11874,24 грн. Учасник зобов'язаний щомісяця сплачувати: цілий чистий внесок - 0,8333 %, внесок в оплату послуг - 0,38 % та ПДВ, плату за право на отримання автомобіля - 3 % + ПДВ (а. с. 14). На виконання умов Угоди позивачем сплачено внесків на загальну суму 38444,30 грн. що підтверджується наданими позивачем квитанціями, та не спростовується відповідачем (a. c. 19-28). Згідно умов договору ТОВ «Авто Просто» гарантує учаснику системи, що він одержить право на отримання автомобіля за умови виконання учасником усіх зобов'язань, передбачених Угодою. За змістом п. 8.2, ст. 8 договору учасник, якому надано право на отримання автомобіля, має право одержати автомобіль у зазначений термін, якщо він на момент такого одержання належно виконує свої зобов'язання. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Звертаючись до суду з позовом позивач також зазначає, що договір було укладено під впливом обману. Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Однак позивач не надав будь-яких доказів того, що на момент укладення правочину відповідач замовчував певні обставини та ввів позивача в оману, а також доказів того, що позивач помилялася щодо обставин, які мають істотне значення. Допитана у судовому засіданні як свідок Бахтіна К.О. спростувала доводи позивача пояснивши про те, що під час перемовин сторонами обговорювались умови придбання авто різних марок, як-то - ЗАЗ Сенс, ЗАЗ Віда, Чері Тіго і позивач зупинився на останньому варіанті. Вона дійсно в процесі домовленостей письмово проводила попередній розрахунок виплат на авто ЗАЗ Віда, однак заперечує те, що саме на зазначеному варіанті зупинився позивач. Заперечила факт внесення у примірник договору (у розділ - предмет договору) запису про домовленість на придбання авто Чері Тіго поза волею позивача. Також заперечила факт вимагання нею у позивача довідки про доходи позивача та подальші перемовини із ним з приводу можливої відмови або переукладення договору на придбання більш дешевого авто. З огляду на викладене суд не приймає наданий у письмовій формі розрахунок по виплатах на авто ЗАЗ Віда як достатній доказ того, що остаточне волевиявлення позивача було спрямоване на придбання саме зазначеного авто, а запис у примірниках договору про домовленість на придбання автомобіля Chery, «модель» Tiggo був внесений обманним шляхом поза його волею. Будь-яких інших належних та допустимих доказів із цього приводу позивачем не надано. Підставою для звернення з позовом до суду стало також те, що ТОВ «Авто Просто» застосовує нечесну підприємницьку практику, оскільки діяльність відповідача вводить споживача в оману, фонди групи з придбання автомобіля формуються виключно за рахунок внесків інших учасників системи, без залучення коштів ТОВ «Авто Просто», а оплата товару здійснюється за кошти, внесені учасниками. В подальшому учасник, який отримав товар, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам, тобто один учасник програми за свої власні кошти, без інвестування коштів відповідача оплачує товар іншому учаснику програми. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. При цьому, в зазначеному Законі нормативне визначення поняття «пірамідальної схеми» не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до «пірамідальної схеми». Аналіз п. 7 ч. 3, ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару. Таким чином, для кваліфікації «пірамідальної схеми» необхідна наявність усіх зазначених ознак. Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України. Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів. Разом з тим, предметом договору, укладеного між сторонами, в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах «АвтоТак», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля. Так, ТОВ «Авто Просто» гарантує надання кожному учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання ним усіх зобов'язань, передбачених договором. ТОВ «Авто Просто» зобов'язується забезпечити отримання учасником автомобіля згідно з умовами договору. При цьому, відповідно до ст. 5 розділу 2 договору учасник, який належним чином виконує свої зобов'язання за даним договором, отримує автомобіль через визначені договором механізми надання права на отримання автомобіля. Водночас, ТОВ «Авто Просто» зобов'язане надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику протягом 5 робочих днів після того, як учасник, у якого виникло право на одержання автомобіля, здійснить відповідні платежі. Відповідно до договору із постачальником, останній протягом 30 календарних днів з дня отримання замовлення зобов'язаний передати автомобіль учаснику, який одержав право на отримання автомобіля. У договорі чітко передбачено, що учасник сплачує кожного місяця періодичні платежі разом із щомісячною винагородою. Періодичні платежі грошові кошти, що періодично (щомісячно) вносяться учасником групи на окремий поточний рахунок товариства в банку для оплати поточної ціни автомобіля та використовується для формування фонду групи відповідно до умов договору про адміністрування та внутрішніх правил. Отже, договором передбачена щомісячна сплата внесків за автомобіль, який передається споживачеві в рамках укладеного договору, а не за можливість одержання права на купівлю товару. Учасник, який виконав усі умови договору, має повне право вимагати від ТОВ «Авто Просто» виконання свого зобов'язання, а саме: оплатити продавцю вартість автомобіля та передати автомобіль споживачу, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі. Отже, за системою придбання автомобілів у групах «АвтоТак» кожний з учасників, який належним чином виконує зобов'язання за договором, отримує автомобіль через механізм, передбачений в договорі, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок чистого Фонду групи, створеного за рахунок щомісячних внесків учасників групи. Таким чином, за умовами спірного договору ТОВ «Авто Просто» надає послуги, направлені на придбання автомобіля учасниками, зокрема, формує групи учасників, організовує і проводить у групах розподіл автомобілів, придбаває автомобілі, а також надає інші послуги, передбачені договором. Предметом угоди, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобіля в системі «Авто Так», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним товару автомобіля. Отже, з умов договору, укладеного між сторонами, вбачається, що вони не призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін. Крім того, відповідно до положень договору учасник своїм підписом засвідчує факт ознайомлення та згоду з умовами договору, підтверджує свої права та обов'язки за договором, підтверджує здатність набувати прав та обов'язків за договором, умови договору йому зрозумілі та він вважає їх справедливими по відношенню до себе. Учасник своїм підписом засвідчує, що фінансова послуга, що надається за цим договором, обрана ним самостійно, свідомо, без нав'язування з боку товариства. Враховуючи зазначене, підстави для визнання недійсним договору відсутні, оскільки на момент його укладення позивач була ознайомлена з умовами договору, засвідчила своїм підписом згоду на його умови. При вирішенні позову у частині вимоги про відшкодування позивачам моральної шкоди суд виходить із того, що позивачка, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не довела наявності підстав для задоволення її позову в цій частині відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів». Посилання при вирішенні спору в цій частині на ст. 22 останнього Закону як правову підставу для відшкодування моральної шкоди є безпідставним, оскільки вона передбачає вирішення судом питання про відшкодування моральної шкоди за наявності підстав, передбачених ст. 4 Закону, тобто заподіяння моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Враховуючи поняття продукції в редакції Закону України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції", відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди позивачці, яка не довела заподіяння їй такої шкоди відповідно до норм закону, які регулюють спірні правовідносини. З огляду на викладене у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю за безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed