Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про захист прав споживача, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.02.2016 р. позивач зустрівся з ФОП [PERSON] та уклав з ним усний договір купівлі-продажу тепловізійного прицілу Арех ХD75 на суму 4000 доларів США. На виконання умов договору він передав попередню оплату в розмірі 2000 доларів, а відповідач зобов`язався доставити товар протягом декількох днів, але не пізніше ніж 20.02.2016 р. Решту половини суми він мав сплатити після доставки приціла. Однак відповідач не виконав свої зобов`язання і до травня 2016 р. приціл не був доставлений, внаслідок чого в зв`язку з настанням сезону полювання він вимушений був придбати аналогічний приціл у іншого продавця за вищою ціною. Відповідач не повернув отримані кошти та уникає будь-якого спілкування. В зв`язку з неправомірною поведінкою відповідача він звернувся з заявою до правоохоронних органів та на даний час проводиться досудове розслідування. Крім того, позивач вказує, що неправомірними діями відповідача йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в 5000 гривень. Враховуючи викладене, позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму сплачених за договором коштів в розмірі 53818,53 гривні, відсотки, нараховані на суму попередньої оплати в розмірі 1739,15 гривень, а також моральну шкоду в сумі 5000 гривень. На підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 24.03.2017 р. судом відкрито провадження у справі. 06.09.2018 р. справа прийнята в провадження судді Колдіної О.О. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву. 14.01.2019 р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні позову, заперечив фактичні обставини, викладені позивачем, зазначаючи, що грошові кошти в сумі 2000 доларів США були отримані безпосередньо продавцем товару, він лише вів переговори між позивачем та продавцем прицілу, а отже він не є належним відповідачем. 17.01.2019 р. судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження. Позивач та представник позивача в ході судового розгляду підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову, просили його задовольнити, з викладених в позові підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Вислухавши позивача, його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживача та повернення сплачених коштів за недоставлений відповідачем товар. В силу положень Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Закон визначає поняття договору - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» . споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;6) звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст..640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).. Відповідно до ст.698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до вимог ст. 704 ЦК України, якщо договір роздрібної купівлі-продажу укладено з умовою про доставку товару покупцеві, продавець зобов`язаний у встановлений договором строк доставити товар за місцем, указаним покупцем, а якщо місце передання товару покупцем не вказане, - за місцем проживання фізичної особи-покупця або місцезнаходженням юридичної особи-покупця. Договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві є виконаним з моменту вручення товару покупцеві, а у разі його відсутності - особі, яка пред`явила квитанцію або інший документ, що засвідчує укладення договору або оформлення доставки товару, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання. Якщо договором не встановлений строк доставки товару для вручення його покупцеві, товар має бути доставлений у розумний строк після одержання вимоги покупця. В силу положень ст..22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Згідно із положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку позивача суду не надано належних та достатніх доказів на підтвердження укладення договору з ФОП [PERSON] щодо придбання товару та передачі йому грошових коштів. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення позову щодо стягнення з відповідача грошових коштів. Також не є доведеними з боку позивача вимоги щодо відшкодування йому моральної шкоди. Закон України «Про захист прав споживачів» передбачає можливість відшкодування моральної шкоди у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Інших підстав для задоволення зазначених вимог законом не передбачено. У справі не встановлено обставин, з якими Закон пов`язує право споживача - позивача у справі, на відшкодування моральної шкоди. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed