Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Представник ПАТ [PERSON] «Приватбанк» 12.02.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.01.2014 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 11.03.2014 року позичальник [PERSON] помер.Позивач стверджує, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.Станом на день смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 24.01.2014 року становить 7447,64 грн. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 7447,64 грн.за кредитним договором№ б/н від 24.01.2014 року,судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, в матеріалах справи наявна заява, у якій просить розглянути справу у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.57). Відповідач у судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, в задоволенні позовних вимог відмовити. Враховуючи вимоги\~ст.157 ЦПК України\~та ст.6Конвенції"Про захист прав людини та основних свобод",ратифікованої Законом України 17.07.1997 року,з метою недопущення затягування розгляду справи,суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158,169,197 ЦПКУ Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.01.2014 року між ПАТ [PERSON] «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, який складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Умов та правил надання банківських послуг(а.с.5-29). 11.03.2014 року помер позичальник [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 369414, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського МУЮ (а.с.32). Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобовязанні має право вимагати доказів того, що обовязок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непредявлення такої вимоги. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~\~Згідно із\~ст.1282 ЦК України\~спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. З метою встановлення спадкоємців, а також спадкового майна одержаного у спадщину, судом було зроблено запит до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори, Монашівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ГУ МВС України в Одеській області. Згідно відповіді з Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 02.09.2014 року, до теперішнього часу ніхто із спадкоємців [PERSON] не подавав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяв про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. За претензією кредитора спадкова справа № 161/2014 відкрита 18.04.2014 року (а.с.36). 29.09.2014 року на адресу с.Монаші, вул.Механізаторів, буд.11 - [PERSON] надіслано лист-претензію з вимогою погашення заборгованості [PERSON] у розмірі 7447,64 грн. (а.с.37,38) Так, згідно відповіді з управління Державтоінспекції (центру надання послуг повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського р-ну), встановлено, що згідно бази компютерного обліку центра надання послуг повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Білгород-Дністровського та Білгород-Дністровського р-ну, на імя [PERSON], 20.10.1692 р.н. в зареєстрованих транспортні засоби не значаться. Також, згідно відповіді з Монашівської сільської ради від 26.05.2015 року № 02-19/137, на день смерті 11.03.2014 року [PERSON]С, [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], але власником будинку не був. Власником будинку являється [PERSON], [INFO] Таким чином враховуючи те, що за змістом ст.. 1282 ЦК України, зокрема спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, а також ту обставину, що спадкове майно, яке [PERSON] мала можливість фактично прийняти у спадщину за ч.3 ст.1268 ЦК України не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed