Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся у суд в порядку цивільного судочинства з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним в частині. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у січні 2008 року між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого позивач отримав кредит, строком до 23 січня 2013 року, для купівлі транспортного засобу. Позивач вважає, що п.п. 2.2.3, 4.1, 4.3 кредитного договору, якими встановлена плата за обслуговування кредиту та плата за дострокове повне чи часткове погашення кредиту, є несправедливими у розумінні ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач не повинен був включати їх до кредитного договору, оскільки наслідками таких умов договору є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Крім того, вказані пункти договору суперечать положеннями ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» щодо істотних умов договору про надання фінансових послуг. Посилаючись на ст. ст. 203, 215 ЦК України, позивач просить визнати недійсними п.п. 2.2.3, 4.1, 4.3 кредитного договору (із забезпеченням) № 306 від 21 січня 2008 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «ФК «Єврокапітал», стягнути з відповідача на свою користь безпідставно отримані кошти у розмірі 8680,80 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. У телеграмі, отриманої від представника позивача 19 травня 2014 року, просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, заявив про застосування наслідків спливу позовної давності. У свої письмових запереченнях вказав, що позивач, підписавши договір, погодився з усіма його умовами, повинен був усвідомлювати можливість збільшення розміру плати за обслуговування кредиту у зв'язку зі зміною курсу долара США по відношенню до національної валюти. Заслухавши осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 23 січня 2008 року між ТОВ «ФК «Єврокапітал» та [PERSON] укладено кредитний договір № 306 (із забезпеченням), за умовами якого позивач отримав від відповідача кредит у сумі 30374,75 гривні, строком до 23 січня 2013 року, з метою купівлі автомобіля. Відповідно до п. 2.2.3 кредитного договору позичальник сплачує плату за обслуговування кредиту, яка розраховується за формулою: Якщо коефіцієнт зміни курсу НБУ долара США до гривні Кн/Ко>=1,01, тоді плата за обслуговування кредиту = СК*ОК+(ЩП*Кн)/Ко-ЩП, інакше = СК*ОК, де Кн - курс НБУ долара США до гривні на дату розрахунку плати за обслуговування кредиту; Ко - курс НБУ долара США до гривні на дату підписання кредитного договору; СК - сума кредиту згідно з кредитним договором; ЩП - щомісячний платіж згідно з графіком платежів, передбаченим кредитним договором; ОК - розмір щомісячної плати за обслуговування кредиту в відсотках. Згідно з умовами договору розмір ОК дорівнює 0,15%. Пунктом 4.1. договору передбачено, що достроковим повним погашенням кредиту вважається повернення позичальником несплаченої частини суми кредиту, нарахованих на дату погашення процентів та інших платежів, передбачених цим договором. Якщо повне дострокове погашення здійснюється в дату платежу згідно з графіком платежів, воно здійснюється позичальником шляхом єдиного платежу, який повинен включати суму щомісячного платежу за поточний платіжний період, весь непогашений залишок кредиту та плату за дострокове погашення, яка встановлюється в наступному порядку: - протягом першого року з дня підписання кредитного договору: Якщо коефіцієнт зміни курсу НБУ долара США до гривні Кн/Ко>=1,01, тоді Плата за дострокове погашення = (СП*Кн)/Ко-СП+(СП*Кн*ДП1)/Ко, інакше =СП* ДП1, де Кн - курс НБУ долара США до гривні на дату розрахунку плати за дострокове погашення; Ко - курс НБУ долара США до гривні на дату підписання кредитного договору; СП - сума, що гаситься достроково; ДП1 - розмір плати за дострокове погашення протягом першого року дії кредитного договору в відсотках. Згідно з умовами договору розмір ДП1 дорівнює 0,00 %. - після спливу одного року з дня підписання кредитного договору: Якщо коефіцієнт зміни курсу НБУ долара США до гривні Кн/Ко>=1,01, тоді Плата за дострокове погашення = (СП*Кн)/Ко-СП+(СП*Кн*ДП2)/Ко, інакше =СП* ДП2, де Кн - курс НБУ долара США до гривні на дату розрахунку плати за дострокове погашення; Ко - курс НБУ долара США до гривні на дату підписання кредитного договору; СП - сума, що гаситься достроково; ДП2 - розмір плати за дострокове погашення після спливу першого року дії кредитного договору в відсотках. Згідно з умовами договору розмір ДП1 дорівнює 0,00 %. Відповідно до п. 4.3 кредитного договору для здійснення часткового дострокового погашення позичальник повинен повідомити кредитодавця за п'ять робочих днів до здійснення дострокового погашення. Позичальник сплачує плату за дострокове погашення, яка встановлюється в наступному порядку: - протягом першого року з дня підписання кредитного договору: Якщо коефіцієнт зміни курсу НБУ долара США до гривні Кн/Ко>=1,01, тоді Плата за дострокове погашення = (СП*Кн)/Ко-СП+(СП*Кн*ДП1)/Ко, інакше =СП* ДП1, де Кн - курс НБУ долара США до гривні на дату розрахунку плати за дострокове погашення; Ко - курс НБУ долара США до гривні на дату підписання кредитного договору; СП - сума, що гаситься достроково; ДП1 - розмір плати за дострокове погашення протягом першого року дії кредитного договору в відсотках. Згідно з умовами договору розмір ДП1 дорівнює 0,00 %. - після спливу одного року з дня підписання кредитного договору: Якщо коефіцієнт зміни курсу НБУ долара США до гривні Кн/Ко>=1,01, тоді Плата за дострокове погашення = (СП*Кн)/Ко-СП+(СП*Кн*ДП2)/Ко, інакше =СП* ДП2, де Кн - курс НБУ долара США до гривні на дату розрахунку плати за дострокове погашення; Ко - курс НБУ долара США до гривні на дату підписання кредитного договору; СП - сума, що гаситься достроково; ДП2 - розмір плати за дострокове погашення після спливу першого року дії кредитного договору в відсотках. Згідно з умовами договору розмір ДП1 дорівнює 0,00 %. Як убачається з п. п. 10.14, 10.16 кредитного договору позичальник з підписанням цього договору підтверджує, що до укладання кредитного договору позичальник був ознайомлений кредитодавцем в письмовій формі з усіма умовами кредитування, що пропонуються кредитодавцем, в об'ємі, передбаченому Законом України «Про захист прав споживачів» (ст. ст. 11, 18). Сторони домовились, що каналами передачі інформації, яка необхідна для виконання позичальником умов даного кредитного договору, будуть використовуватися: та/або телефонний зв'язок, та/або факсимільний зв'язок, та/або рекомендовані листи, та/або SMS - повідомлення, та/або електронна пошта. Кредитний договір укладений в простій письмовій формі та підписаний сторонами. За приписами ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлені істотні умови договору про надання фінансових послуг, зокрема, назва, адреса та реквізити суб'єкта підприємницької діяльності; прізвище, ім'я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; найменування фінансової операції; розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; строк дії договору; підписи сторін, тощо. У відповідності до положень ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. За приписами ст. 18 закону продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове його погашення, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Матеріалами справи підтверджено та встановлено судом у судовому засіданні, що між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого позивач отримав кредит у сумі 30374,75 грн. на споживчі потреби з метою купівлі автомобіля. Крім того, у додатку № 1 до кредитного договору сторони погодили графік платежів на весь строк кредитування, за яким плата за обслуговування кредиту становить 45,56 грн. на місяць. Оскільки у п.п. 2.2.3, 4.1, 4.3 спірного договору плата за обслуговування кредиту та за його дострокове повне чи часткове погашення визначена за формулою зі змінними величинами, то такі умови суперечать як положенням ч. 5 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", так і затвердженому сторонами графіку платежів, згідно з яким боржник повинен сплачувати щомісяця фіксовану суму, де розмір щомісячної плати за обслуговування кредиту на весь період дії договору дорівнює 45,56 грн. Відтак, суд вважає, що положення пунктів 2.2.3, 4.1, 4.3 кредитного договору № 306 (із забезпеченням) від 23 січня 2008 року є несправедливими. У відповідності до положень ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За приписами ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. До винесення судом рішення по справі представником відповідача заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності щодо звернення до суду із позовом про визнання недійсним договору в частині. У позовній заяві позивач вказує, що починаючи з грудня 2008 року він отримував SMS-повідомлення від відповідача на свій мобільний телефон з вимогою про сплату платежів за кредитом, розмір яких був розрахований за формулою, встановленою у п. 2.2.3 кредитного договору, та з посиланням на зростання курсу долара США до гривні. З такими вимогами позивач не погоджувався та продовжував сплачувати грошові кошти на погашення кредиту у розмірі, що затверджений графіком платежів. У червні 2012 року відповідач звернувся до суду із позовом про стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] Позивач вважає, що його права порушені, починаючи з червня 2012 року. Суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки про існування оскаржуваного ним положення кредитного договору позивачу було відомо ще з дати підписання договору у січні 2008 року. З грудня 2008 року відповідач почав розраховувати плату за обслуговування кредиту, застосовуючи при цьому форуму, наведену у п. 2.2.3 кредитного договору. Про такі розрахунки позивач повідомлявся шляхом надсилання SMS-повідомлень, вказаний спосіб повідомлення позичальника встановлений сторонами у п. 10.16 кредитного договору. За таких обставин, суд доходить висновку, що позивач дізнався про порушення своїх прав у грудні 2008 року, натомість за захистом своїх порушених прав до суду позивача звернувся лише у листопаді 2013 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Причин, що б свідчили про поважність пропуску строку позовної давності, [PERSON] не наведено. За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для застосування судом наслідків спливу позовної давності до спірних правовідносин, що є підставою для відмови у задоволенні позову [PERSON] про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним в частині.

Outcome: dismissed