Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує наступним: 03 липня 2019 року був розірваний шлюб між нею і [PERSON] . Від шлюбу у них є малолітня дитина [PERSON] [INFO] . Дитина проживає разом зі нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 01 квітня 2019 року у справі №153/1900/18, зміненого постановою Вінницького апеляційного суду від 29 травня 2019 року з Відповідача стягнуто на її користь аліменти на малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1 100 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 грудня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття. На виконання судового рішення був виданий виконавчий лист. Позивач вважає, що спосіб стягнення аліментів підлягає зміні з наступних підстав: Відповідач несвоєчасно сплачує аліменти та понад шість місяців не виконував своїх батьківських обов`язків по утриманню дитини. З огляду на це, виходячи з принципу справедливості, розумності та гармонійного розвитку дитини, на її утримання, з Відповідача має бути стягнуто частка від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів. Стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Представник відповідача адвокат Снітко в.А. діючи на підставі ордеру серії ВН №100142 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечує щодо зміни способу стягнення аліментів, однак просить суд стягувати з [PERSON] на користь позивача на утримання малолітнього сина у розмірі ј частки від його доходу (заробітку). 29 липня 2019 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області було відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання з повідомленням сторін. 23 серпня 2019 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою представника відповідача. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 03 липня 2019 року встановлено, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано (а.с.4). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5) З копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 01 квітня 2019 року та з Постанови Вінницького апеляційного суду від 29 травня 2019 року встановлено, що з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] стягуються аліменти у твердій грошовій сумі 1100 грн., щомісячно, починаючи з 29.12.2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.6-11). З копії Витяга з розрахунку АСВП наданого Ямпільським районним відділом ДВС ГТУЮ у Вінницькій області встановлено, що відповідач в період з 29.12.2018 року червень 2019 року аліменти не сплачував та мав заборгованість у сумі 10500 грн., однак в липні 2019 року [PERSON] сплатив заборгованість по аліментах в повному обсязі (а.с.12). З наданих копій квитанцій ПриватБанк встановлено, що [PERSON] надавав кошти [PERSON] на утримання сина в загальній сумі 12264 грн. (а.с.22). Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сімейне право встановлює принцип рівності прав та обов`язків як батька, так і матері, передбачає здійснення батьківських прав та обов`язків відповідно до інтересів дітей. За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі її матеріального забезпечення. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження відповідно до ч. 3 ст.181 СК України. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей. (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Позивачем не доведено зміни матеріального стану чи сімейного стану відповідача, наявності у останнього регулярного доходу, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін. Доказів того, що відповідач працевлаштований та має регулярний дохід, який би дозволяв сплачувати позивачці аліменти в тому розмірі про який вона просить, [PERSON] суду не надано. Разом з тим, позивачем не заявлялося клопотань про витребування судом таких доказів. А відповідно до ч. 6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з викладених вище обставин, відсутності доказів з боку позивача на обгрунтування пред`явленого позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. За наслідками розгляду справи, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.7 ст. 141 ЦПК України. Так, оскільки позивач при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору, останній підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed