Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною вищевказаною заявою зазначивши, що 01 січня 2011 року між ТОВ «Бета-Агро-інвест» та [PERSON] було укладено договір оренди б/н легкового автомобіля марки DAEWOO, модель FSO LANOS TF69Y, державний номер [NUMBER], зазначений автомобіль був орендований відповідачем для службових поїздок персоналу, а також для вантажного перевезення дрібних речей. У зв'язку з чим в усному порядку було погоджено, що спочатку договір оренди буде укладений у простій письмовій формі, але при наявності у відповідачці вільного часу договір оренди мав бути посвідчений нотаріально. Позивач неодноразово надсилав письмові вимоги відповідачу, однак останный не забезпечив нотаріального посвідчення договору оренди. Умови договору оренди б/н від 01.01.2012 року щодо передачі об'єкту оренди виконані повністю. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи зайого відсутності. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Справу розглянуто згідно з положеннями ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що позивачем до позовної заяви надано дві копії листа від 09 лютого 2011 року та 11 квітня 2012 року у яких позивач пропонує відповідачу з'явитись до приватного нотаріуса для нотаріального оформлення договору, які не відсилались поштою, а містять напис «Отримав [PERSON]» (а.с.36-37). З аналізу положень ст.220 ЦК України вбачається, що в судовому порядку дійсним може бути визнаний лише договір, який підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, положення якої застосовуються згідно з ч. 2 ст. 806 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно з ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Як вбачається з ч. 2 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. При розгляді таких справ суди повинні з'ясовувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилась від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Отже, одним із головних критеріїв для визнання договору дійсним є встановлення факту ухилення однієї із сторін договору від його нотаріального посвідчення, разом з цим з боку позивача та його представника не надано жодних належних та допустимих доказів в частині того, що відповідач дійсно після укладення письмового договору оренди транспортного засобу ухилився від його подальшого нотаріального посвідчення. Підписи на листах з пропозицією з'явитися до нотаріуса, заяві про розгляд справи у відсутність відповідача та визнання в повному обсязі позову очевидно відрізняються від підпису відповідача у паспорті (а.с.33,36,37). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору, що можливість такого посвідчена втрачена в розумінні ст. 220 ЦК України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed