Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

У січні 2019\~р. [PERSON] звернувся з вказаною заявою, у якій просить, ухвалити рішення про усиновлення ним [PERSON] , який народився [INFO] , записати його у Книзі реєстрації народжень батьком [PERSON] , змінити по батькові [PERSON] на Дмитрович. [PERSON] заяву підтримав, пояснив, що з правовими наслідками усиновлення ознайомлений. Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області заяву підтримав. [PERSON] заяву підтримала, пояснила, що з правовими наслідками усиновлення ознайомлена та пояснила їх своєму синові [PERSON] . Дитина [PERSON] , пояснив, що хоче бути усиновленим [PERSON] , правові наслідки усиновлення йому зрозумілі. Відповідно до статті 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з частиною першою статті 208 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Статтею 6 Сімейного кодексу України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. [PERSON] народився [INFO] у м.\~Бердичеві Житомирської області (актовий запис в Книзі реєстрації народжень №\~820 від 03.12.2004\~р., складений Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції), його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії №\~ [NUMBER] , виданим 10.06.2008\~р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції (а.\~с.\~22). Таким чином [PERSON] може бути усиновленим. Частиною першою, абзацом першим частини другої статті 211 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Статтею 212 Сімейного кодексу України визначено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1)\~обмежені у дієздатності; 2)\~визнані недієздатними; 3)\~позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4)\~були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5)\~перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6)\~зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7)\~не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8)\~страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9)\~є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10)\~були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; 11)\~за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12)\~є особами без громадянства; 13)\~перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3 6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Судом при розгляді справи не виявлено обставин, які б у відповідності до вказаних вище положень статей 211 та 212 Сімейного кодексу України забороняли (перешкоджали) [PERSON] бути усиновлювачем. Так, [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується його паспортом серії [NUMBER] від 07.08.2002\~р., виданим Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області (а.\~с.\~6 8), тобто він не молодше двадцяти одного року та старший за дитину, яку він бажає усиновити, більше як на п`ятнадцять років. У матеріалах справи відсутні будь-яки докази того, що [PERSON] обмежений у дієздатності або визнаний недієздатним, позбавлений батьківських прав, і ці права не були поновлені, був усиновлювачем (опікуном, піклувальником, прийомним батьком, батьком-вихователем) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з його вини, був засуджений за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, а також того, що його інтереси суперечать інтересам дитини [PERSON] . При цьому Судом встановлено, що [PERSON] не перебуває на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, має у користуванні житло та постійний заробіток (доход), не страждає на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, непогашеної чи не знятої в установленому законом порядку судимості не має, у розшуку не перебуває, за станом здоров`я не потребує постійного стороннього догляду, є громадянином України, перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується довідкою від 20.12.2018\~р. №\~64281 про доходи, виданою Військовою частиною [NUMBER] (а.\~с.\~13), свідоцтвом серії [NUMBER] від 17.07.2015\~р. про шлюб (а.\~с.\~14), випискою від 26.12.2018\~р. із постанови лікарсько-консультативної комісії №\~10 (а.\~с.\~15), висновком від 26.12.2018\~р. про стан здоров`я особи (а.\~с.\~16), довідкою б/д серії ІАА №\~0930650 (станом на 09.12.2018\~р.) Департаменту інформаційних технологій МВС України (а.\~с.\~18), довідкою від 12.12.2018\~р.\~№\~225 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Теремок" (а.\~с.\~19), договором оренди від 04.09.2018\~р. житлового приміщення. Таким чином [PERSON] може бути усиновлювачем. Відповідно до частин першої третьої, п`ятої статті 217 Сімейного кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Згідно зі статтею 220 Сімейного кодексу України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Усиновлення дитини може бути проведене без згоди другого з подружжя, якщо він визнаний безвісно відсутнім, недієздатним, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. [PERSON] , який, як було встановлено раніше, є батьком [PERSON] , надави письмову згоду від 26.11.2018\~р. на усиновлення [PERSON] [PERSON] , яка засвідчена нотаріусом (а.\~с.\~213). [PERSON] , яка, як було встановлено раніше, є матір`ю [PERSON] та дружиною [PERSON] , надала письмову згоду від 18.12.2018\~р. на усиновлення [PERSON] [PERSON] , яка засвідчена нотаріусом (а.\~с.\~17), а також підтвердила цю згоду особисто під час розгляду справи. Частиною першою та другою статті 218 Сімейного кодексу України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Дитина \- [PERSON] , як було встановлено раніше, народився [INFO] , та надав згоду на його усиновлення [PERSON] , про правові наслідки усиновлення проінформований. Частинами першою та другою статті 224 Сімейного кодексу України встановлено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1)\~стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2)\~мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3)\~мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4)\~взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5)\~особу дитини та стан її здоров`я; 6)\~ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Як було встановлено судом раніше, [PERSON] не перебуває на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, має у користуванні житло та постійний заробіток (доход), не страждає на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, непогашеної чи не знятої в установленому законом порядку судимості не має, у розшуку не перебуває, за станом здоров`я не потребує постійного стороннього догляду, є громадянином України, перебуває у шлюбі з [PERSON] , яка є матір`ю дитини [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] та дитина [PERSON] , пояснили, що вони більше чотирьох років проживають разом, в них чудові сімейні стосунки, усиновлення [PERSON] [PERSON] відповідатиме їхнім інтересам. Орган опіки та піклування Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області на виконання частини другої статті 253 Цивільного процесуального кодексу України надав висновок від 25.03.2019\~р. №\~266 про доцільність усиновлення неповнолітнього [PERSON] громадянином України [PERSON] , у якому зазначив, що вважає усиновлення [PERSON] [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.\~с.\~37 38). Беручи до уваги наведене, Суд вважає, що [PERSON] здатен забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини [PERSON] , а тому його заява в частині усиновлення підлягає задоволенню шляхом оголошення усиновлювачем дитини. Статтею 229 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Дитина [PERSON] , надав згоду на запис [PERSON] у Книзі реєстрації народжень його батьком. Відповідно до частини другої статті 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Зважаючи на вказане, Суд задовольняє заяву [PERSON] в частині запису його у Книзі реєстрації народжень батьком дитини \- [PERSON] та зміни по батькові останнього на [PERSON] .

Outcome: approved