Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про скасування розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації в частині зняття з квартирного обліку. В обґрунтування позовних вимог вказує, що його та його сім`ю було безпідставно та необґрунтовано знято з квартирного обліку, тому просив визнати незаконним та скасувати розпорядження Печерської районної в м. Києві державної адміністрації № 376 від 30.04.2009 «Про надання житлової площі працівникам підприємств, установ та організацій Печерського району» в частині пункту 7.1. Додатку № 2, що зняття з квартирного обліку [PERSON] , дружини - [PERSON] , сина - [PERSON] та доньки [PERSON] . Позивач зазначає, що він та члени його родини потребували поліпшення житлових умов про, що був поданий рапорт до центральної житлової комісії МВС України, за результатами розгляду якого, 19.01.2009 року Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією видано Розпорядження № 16, яким затверджено рішення (протокол № 15) Центральної житлової комісії МВС України від 15.10.2008 року про взяття на позивача на квартирний облік в центральному апараті Міністерства, по списку першочерговиків, як працівника міліції з родиною у складі 4-х осіб. 30.04.2009 року Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією прийнято рішення та видано розпорядження № 376, у якому в пункті 7.1 Додатку № 2 зазначено про зняття позивача та членів його сім`ї з чотирьох осіб з квартирного обліку. Позивач вважає, що відвідачем порушено встановлений чинним нормативно-правовим актом порядок прийняття такого рішення, оскільки не дотримано Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470, зокрема позивач не запрошувався на засідання цього органу при прийнятті такого рішення, та не повідомлялось у письмовій формі із зазначенням підстав зняття з квартирного обліку, що має своїм наслідком незаконно прийняте рішення. Представник відповідача подав відзив на позов, в якому зазначено, що Розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 30.04.2009 року № 376 затверджено спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету Міністерства фінансів України від 11.02.2009 року № 6 про надання житлової площі працівникам міністерства, в тому числі гр. [PERSON] (дружина позивача) на родину з 4-х осіб: вона, чоловік, дочка - 7 років та син - 8років, квартири [ADDRESS] . Квартира житловою площею 35,6 кв.м. була надана по черзі списку першочерговиків (пільга - працівників МВС) з врахуванням приватизованої за попереднім місцем проживання квартири із зняттям з квартирного обліку. Відповідач вважає, що дане рішення прийнято Міністерством Фінансів України, обґрунтовано. Адже, відповідно до ст. 40 Житлового кодексу УРСР громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, зокрема, у випадку : 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого житлового приміщення. Житлове приміщення відповідно до норм законодавства надається громадянам у межах норм жилої площі (13,65 кв.м), але не менше 9 кв.м. житлової площі на особу. При цьому відповідно до статті 48 Житлового Кодексу УРСР враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Враховуючи норми житлової площі, на родину з 4-х осіб організація, яка вирішувала житлове питання родини (Мністерство фінансів України), була зобов`язана, надаючи квартиру, разом з приватизованою житловою площею, дотриматись норм житлової площі від 36 кв.м. до 54,6 кв.м. І в такому випадку родина підлягала зняттю з квартирного обліку у зв`язку з поліпшенням житлових умов. Квартира житловою площею 35,6 кв.м. додатково до приватизованих 12 кв.м. житлової площі (разом 47,6 кв.м.) була надана Міністерством фінансів України із зняттям з квартирного обліку (виключенням із списку першочерговиків) цілком обґрунтовано (родина не мала правових підстав залишитись у 2009 році на квартобліку). Про що зазначено в спільному рішенні адміністрації та профспілкового комітету Міністерства фінансів України від 11.02.2009 № 6, затвердженому розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 11.02.2009 року № 376. Також, відповідач подав до суду пояснення, в яких зазначає, що [PERSON] вже звертався до суду із позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Печерської районної у в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати прийняти певні рішення. Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 17.05.2018 року по справі № 757/30697/17-ц у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Постановою Київського апеляційного суду від 01.04.2019 року по вищезазначеній справі, рішення Печерського районного суду м. Києва, залишено без змін. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.04.2018 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.09.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав письмову заяву, в якій позов з викладених у ньому підстав підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку встановленому ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, у відзиві на позов просив відмовити у задоволенні позову та здійснити розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 19.01.2009 року Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією видано Розпорядження № 16, яким затверджено рішення (протокол № 15) Центральної житлової комісії МВС від 15.10.2008 року про взяття гр. [PERSON] , 1977 р.н., на квартирний облік в центральному апараті Міністерства внутрішніх справ по списку першочерговіків, як працівника міліції, з родиною у складі 4-х осіб, а саме: він, дружина, син [PERSON] та дочка [PERSON] . Згідно з Розпорядженням № 376 Печерської районної у м. Києві державної адміністрації від 30.04.2009 року, на підставі рішення Міністерства фінансів України від 11.02.2009 року № 6 надалася жила площа [PERSON] , родина якої складається з 4 осіб в тому числі вона, чоловік, дочка 2002 р.н. та син 2001 року. Родина проживає в приватизованій однокімнатній квартирі [ADDRESS] . Пунктом 7.1. Розпорядження № 376 визначено, гр.. [PERSON] , на родину з 4 осіб, в тому числі чоловік [PERSON] , дочка [PERSON] , син - [PERSON] , надається по двокімнатна квартира [ADDRESS] , із зняттям з квартирного обліку. Пунктом 7.2. Розпорядження № 376 визначено, що жила площа надається з врахуванням приватизованої за попереднім місцем проживання квартири. За змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 36-37 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на квартирний облік за місцем проживання або за місцем роботи у порядку, передбаченому ст. ст. 38, 39 ЖК України та розділом ІІ Правил. Громадяни, які залишили роботу на підприємстві, в установах, організаціях, що здійснюють квартирний облік, у звязку з виходом на пенсію, беруться на облік нарівні з робітниками та службовцями даного підприємства, установи, організації (ч. 1 ст. 37 ЖК України, п. 10 Правил). Згідно зі ст. ст. 39-40 ЖК України та пп. 20, 21, 28 Правил громадяни беруться на квартирний облік за місцем роботи на підставі спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету, яке затверджується виконавчим комітетом місцевої ради; зняття з квартирного обліку та виключення зі списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житлового приміщення, провадиться тими ж органами, які прийняли або затвердили рішення про взяття на квартирний облік (включення до списку). При розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи та у 15-денний строк повідомляються у письмовій формі про рішення про зняття з обліку (виключення зі списку) із зазначенням підстав. На кожного громадянина, взятого на квартирний облік, заводиться облікова справа, яка є документом суворої звітності, і ці громадяни вносяться до книги обліку осіб, які перебувають на квартирній черзі, та з числа цих громадян складаються списки (пп. 23, 24 Правил). Зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку) (п. 28 Правил). Громадяни знімаються з квартирного обліку у випадку припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законом, Житловим кодексом, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства України. Судом встановлено, що позивач разом із своєю сім`єю у складі 4 осіб, поліпшив свої житлові умови, отримавши двокімнатну квартиру [ADDRESS] , із зняттям із квартирного обліку. Жила площа надавалась з врахуванням приватизованої за попереднім місцем проживання квартири, відповідно до розпорядження від 30.04.2009 року № 376 Печерської районної у м. Києві державної адміністрації. Матеріали справи не містять достатніх правових підстав для задоволення позову, [PERSON] не надав належних і допустимих доказів про не дотримання відповідачем «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», а поліпшення житлових умов сім`ї позивача, дають підстави для зняття особи з обліку. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, позивачем не надано доказів наявності протиправності діяння чи без діяння відповідача. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодекос випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час судового розгляду позивачем не надано належних і допустимих доказів щодо обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Печерської районної у м.Києві державної адміністрації про скасування розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про зняття з квартирного обліку, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed