Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

02.06.2015 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Миколаївської міської ради Львівської області від 20.11.2003 року №331, від 07.05.2004 року №420 та від 05.08.2004 року №512. В обґрунтування заяви наведено наступне. 22.03.2002 року Миколаївська міська рада Львівської області винесла рішення №437 відповідно до якого вирішила передати у сільно-сумісну приватну власність безоплатно земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель [PERSON] та [PERSON], площею 0,091 га на [ADDRESS]. Дана земельна ділянка є прилеглою до будинку, який належав на праві власності батькові позивача [PERSON] Позивач продала будинок на [ADDRESS]. Однак, на даний час вона проживає на [INFO] і дані будинки розташовані на сумісних земельних ділянках. У договорі купівлі-продажу було зазначено, що предметом договору є лише будинок з господарськими будівлями. 08.04.2014 року позивач побачила, що на належній їй земельній ділянці зрізають дерева. Після цього вона дізналася, що рішенням відповідача №331 право власності на земельну ділянку на [ADDRESS] передано [PERSON] та [PERSON] Оскаржуваними рішеннями №420 та 512 право власності на спірну земельну ділянку було передано [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив такий задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, оскільки вважає, що позивач пропустила строк позовної давності, який на його думку слід рахувати з моменту укладення договору купівлі-продажу житлового будинку. Представник третіх осіб проти задоволення позову заперечив, оскільки спірна земельна ділянка має цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Оскільки позивач відчужила право власності на житловий будинок та господарські будівлі до реєстрації права власності на земельну ділянку, відповідачем було прийнято законні рішення про передачу земельної ділянки новим власникам житлового будинку. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до рішення Миколаївської міської ради Львівської області від 22.03.2003 року №437 вирішено передати у сільно-сумісну приватну власність безоплатно земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибні ділянки) [PERSON] та [PERSON], площею 0,091 га на [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу від 17.07.2003 року [PERSON] та [PERSON] продали житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться на земельній ділянці земель Миколаївської міської ради Львівської області на [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рішення Миколаївської міської ради Львівської області від 20.11.2003 року №331 вирішено передати у сільну сумісну приватну власність безоплатно земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд [PERSON] та [PERSON], площею 0,091 га на [ADDRESS]. Відповідно до рішення Миколаївської міської ради Львівської області від 07.05.2004 року №420 вирішено передати у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд [PERSON], площею 0,091 га на [ADDRESS]. Відповідно до рішення Миколаївської міської ради Львівської області від 05.08.2004 року №512 вирішено внести зміни у рішення Миколаївської міської ради Львівської області від 05.08.2004 року №420, відповідно до яких: передати у сільну сумісну приватну власність безоплатно земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд [PERSON] та [PERSON], площею 0,091 га на [ADDRESS]. Відповідно до ст.125 ЗК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин: Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ст.120 ЗК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин: При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Відповідно до п.3 роз'яснення від 8 жовтня 2009 року Державного комітету України із земельних ресурів "Щодо окремих питань реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009 року N 844": Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди не визначено розмір земельної ділянки, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, а також на ту частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Таким чином, у громадянина, який продав або іншим способом здійснив відчуження житлового будинку, немає права на виготовлення та видачу йому державного акта на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, оскільки останній йому вже не належить. У такому випадку на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданий його покупцеві, орган місцевого самоврядування має прийняти рішення про те, що рішення про передачу у приватну власність громадянину згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.92 N 15-92 втратило чинність. Право на оформлення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку у власність або у користування має новий власник житлового будинку на загальних підставах. Суд відхиляє клопотання про застосування строку позовної давності заявлене відповідачем, оскільки перебіг строку позовної давності починається з моменту коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права і у даній справі такою датою є 08.04.2014 року. Враховуючи вищенаведене, та те що позивач не оформила право власності на спірну земельну ділянку до відчуження будинку, оскаржувані рішення були прийняті відповідачем у відповідності до діючого на момент їх прийняття законодавства та в межах його компетенції, а отже у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed