Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач ОКП « Донецьктеплокомуненерго» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про примусове відновлення системи централізованого опалення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач надає теплову енергію в квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підприємстві позивача на ім'я відповідача відкрито особовий рахунок, що відповідає вищезазначеній квартирі. Під час обстеження квартири за зазначеною адресою встановлено, що відповідач самовільно відключився від системи централізованого опалення шляхом від'єднання радіаторів опалення в квартирі. За результатами обстеження відносно відповідача було складено акт від 29 серпня 2017 року про самовільне відключення від системи опалення, протокол про адміністративне порушення за ст.. 150 КУпАП, а також видано припис про необхідність приведення переобладнаної системи опалення до попереднього стану в термін до 15 вересня 2017 року. Однак на дату звернення з позовом відповідач не виконав вимоги припису та не відновив систему опалення до попереднього стану в квартирі. Рішення щодо відключення від системи централізованого опалення мешканцями будинку [ADDRESS] не приймалося та не обговорювалося на загальних зборах мешканців, а також не приймалося жодного рішення органами місцевого самоврядування та міжвідомчою комісією щодо надання дозволу на відключення квартири відповідача та будинку в цілому від мереж теплопостачання. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати дії відповідача щодо відключення від системи централізованого опалення неправомірними та зобов'язати його за свій рахунок відносити систему централізованого опалення в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], забезпечивши в квартирі подачу теплоносія, а також стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, просили відмовити в задоволенні позову. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є знайомою [PERSON] 20.02.2008 року [PERSON] лежав у лікарні, а вона наглядала за його квартирою. Коли вона прийшла до квартири, побачила, що з батареї тече вода. Вона звернулась до теплокомуненерго, де їй запропонували написати заяву і відрізати батарею, що і було зроблено. Згодом прийшла комісія, перевірили та склали акт, а вона в свою чергу написала заява, що послугах тепломережі не потребує. З цього часу з теплопостачання надходили документи з анульованим опаленням. Також, зазначала, що відповідач до Селидівської міської ради не звертався та дозвіл від мешканців будинку не отримував. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно з пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Подальший розгляд даної справи здійснюється за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Заслухавши учасників справи, дослідивши надані суду докази, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копію договору купівлі-продажу квартири від 03.05.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №620 та в Селидівському БТІ. Квартира, яка належить відповідачу, знаходиться в багатоквартирному будинку. Згідно до копії паспорту готовності до роботи в опалювальний період 2017/2018 роки будинку [ADDRESS]», комісія дійшла висновку, що будинок підготовлений до експлуатації в зимових умовах. У зазначеному паспорті комісією ОСББ «Михайлівська -77 м.Селидове» встановлено, що стан внутрішньої каналізації добрий, стан мереж центрального опалення (забезпечення обігріву всіх приміщень) добрий. Представником ВП «ВООКП «ДТКЕ «Димитровтепломережа» в присутності представника споживача в особі голови правління ОСББ «Михайлівська 77 м. Селидове» складено акт про готовність об'єкта за адресою: [ADDRESS] до опалювального періоду 2017/2018, без зазначення дати складання, в якому комісією зазначено, що під час огляду зауважень немає. 15.10.2017 року будинок [ADDRESS] підключено до системи централізованого опалення, відповідно до копії акту про підключення від 15 жовтня 2017 року, на підставі рішення виконкому м.Селидове від 10.10.2017 року №163. Даний акт підписано та скріплено печатками представником ВП «ВООКП «ДТКЕ «Димитровтепломережа» та представником споживача послуг ОСББ «Михайлівська -77 м.Селидове». Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України встановлено обов'язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем в порушенням Законів України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» та в порушення Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 «Про затвердження Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» самовільно відключено від системи централізованого теплопостачання шляхом від'єднання радіаторів опалення в квартирі без відповідного дозволу, що погіршує умови проживання у будинку та порушує права мешканців квартир, не обладнаних індивідуальним опаленням, та переобладнання системи опалення призводить до розбалансування внутрішньо будинкової системи опалення, яка відноситься до інженерної системи будинку, як цілісного майнового комплексу. Підключення теплопостачання до квартири відповідача та відкриття на його ім'я особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах передбачених законодавством, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення тощо. З матеріалів справи вбачається, що особовий рахунок відкрито на ім'я [PERSON], тобто на попереднього власника квартири, що вбачається із договору купівлі-продажу квартири від 03.05.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №620 та в Селидівському БТІ. Інших належних та допустимих доказів того, що на ім'я відповідача відкрито особовий рахунок, суду не надано. Учасниками справи не оспорюється та підтверджується матеріалами справи, що 01.03.2008 відповідача відключено від системи центрального теплопостачання будинку та у квартирі знято радіатори центрального опалення. Разом з тим, представник позивача не надав суду належних та допустимих доказів того, що у 2008 році до квартири відповідача підключено систему теплопостачання. Суд звертає увагу, що матеріали справи містять лише інформацію щодо підключення будинку [ADDRESS] до системи централізованого опалення та початок опалювального сезону 2017-2018 року. Пунктами 24-25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року (зі змінами, внесеними постановою КМУ № 1268 від 31.10.2007 року) передбачено, що споживач може відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Згідно з п.п.2.1-2.2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання. Представник позивача без заперечливих належних та допустимих доказів того, що відповідач у порушення вимог діючого законодавства до комісії з приводу відключення від системи центрального опалення не звертався - не надала. Суд беручи до уваги показання свідка [PERSON] та наявні в матеріалах справи докази, зокрема перебування відповідача з 06.02.2008 року по 19.02.2008 року на лікарняному, дійшов висновку, що представником позивача не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач самовільно відключився від системи теплопостачання, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що відключення від системи теплопостачання здійснено працівниками ЖКХ або тепломережі через пошкодження батарей центрального опалення. Суд звертає увагу, що матеріали справи містять протоколи від 29.08.2017 року та від 26.09.2017 року про адміністративне правопорушення, складені представником ВП «ВООКП «Донецьктеплокомуненерго» «Димитровтепломережа», головою ОСББ та представником Селидівського міського радою, відносно [PERSON] за ст. 150 КУпАП, згідно яких [PERSON] 01.03.2008 року демонтував прибори центрального опалення. Згідно з інформацією, виданої Селидівською міською радою від 25.04.2018 року №02-21я/2-380, вбачається, що адміністративною комісією при виконкомі Селидівської міської ради 21.11.2017 року розглянуті протоколи про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] та за результатами розгляду було винесено попередження. Копії постанов суду не надано. Суд звертає увагу, що у листі Селидівської міської ради є інформація відносно [PERSON], разом з тим протокол про адміністративне правопорушення складено на ім'я [PERSON] Також, відповідач у судовому засіданні зазначав, що він не був повідомлений щодо часу та місця розгляду протоколів про адміністративне правопорушення відносно нього, що в свою чергу не позбавляє відповідача можливості оскаржити постанову про накладення адміністративного стягнення, як з приводу складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.. 150 КУпАП, так і з приводу притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення вчинене у березні 2008 року з урахування ст.. 38 КУпАП. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що відповідач є індивідуальним споживачем комунальних послуг з постачання теплової енергії, був підключений до системи центрального опаленнята у 2008 році здійснив самовільне відключення від системи центрального опалення без відповідного на те дозволу. Що стосується позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача за свій рахунок відновити систему центрального опалення, забезпечивши в квартирі подачу теплоносія, суд зазначає наступне. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, та взаємовідносини між виконавцем послуг та споживачем регулюються виключно на договірних засадах. Пунктом 1 і 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець комунальної послуги - це суб'єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, а управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Статтею 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено відносини, що регулюються цим Законом. Так, згідно із зазначеною статтею Закону предметом регулювання є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Частиною 2 зазначеної статті Закону передбачено, що не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку". Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно із ст.. 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Частина 2 зазначеної статті Закону передбачає, що виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Згідно з ст.. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено права і обов'язки споживачів, згідно якої споживач має право на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг. Також, зазначеною статтею визначено права і обов'язки індивідуального споживача, який зобов'язаний, зокрема: 1) своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; 2) власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; 3) дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об'єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечити своєчасну підготовку об'єктів, що перебувають у його власності, до експлуатації в осінньо-зимовий період; 5) надавати виконавцю комунальних послуг або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання наявних приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором. Статтею 8 Закону визначено права і обов'язки виконавців комунальних послуг та управителів, згідно якої виконавець комунальної послуги має право: 1) вимагати від споживача дотримання вимог правил експлуатації жилих приміщень та прибудинкової території, санітарно-гігієнічних правил і правил пожежної безпеки, інших нормативно-правових актів у сфері комунальних послуг; 2) вимагати від споживача своєчасного проведення робіт з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням комунальних послуг, що виникли з вини споживача, або відшкодування вартості таких робіт. 3) звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. Частина 3 зазначеної статті визначає, що управитель багатоквартирного будинку має право: 1) вимагати від споживача дотримання вимог правил експлуатації жилих приміщень та прибудинкової території, санітарно-гігієнічних правил і правил пожежної безпеки, інших нормативно-правових актів у сфері комунальних послуг; 2) вимагати від споживача своєчасного проведення робіт з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з експлуатацією спільного майна, що виникли з вини споживача, або відшкодування вартості таких робіт. Згідно із ч. 4 Закону управитель багатоквартирного будинку зобов'язаний: 1) забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; 2) від імені співвласників багатоквартирного будинку вживати заходів для забезпечення захисту спільного майна багатоквартирного будинку від протиправних посягань та стягнення з осіб, винних у знищенні, пошкодженні або викраденні спільного майна, відшкодування завданих збитків. Згідно ст.. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов'язаний, зокрема забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Судом встановлено та не оспорюється учасниками справи, що житловий комплекс, що розташований за адресою: [ADDRESS] Враховуючи вимоги Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та управителем ОСББ «Михайлівська -77 м. Селидове» повинен бути укладений договір про забезпечення теплової енергії та гарячої води внутрішньо будинковими мережами і розмежування відповідальності сторін при наданні послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, яким встановлюються права, обов'язки та відповідальність у сфері забезпечення теплової енергії. Відповідно до ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суд звертає уваги, що ОСББ «Михайлівська -77 м. Селидове» та договір між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та управителем ОСББ «Михайлівська -77 м. Селидове» не надано, клопотань про витребування доказів від учасників справи не надходило. В своїй діяльності ОСББ керується Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та статутом. Згідно з вимогами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обслуговування будинку [ADDRESS] віднесено до компетенції ОСББ «Михайлівська-77 м. Селидове». Тобто, виходячи з аналізу норм Законів України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», суд дійшов висновку, що ОСББ «Михайлівська -77 м. Селидове» зобов'язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг та відповідно до ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вимагати від споживача своєчасного проведення робіт з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з експлуатацією спільного майна, що виникли з вини споживача, або відшкодування вартості таких робіт. Суд вважає не спроможними посилання представника позивача на те, що дії щодо відключення приладів опалення погіршують умови проживання у будинку та порушують права мешканців квартир, не обладнаних індивідуальним опаленням, та переобладнання системи опалення призводить до розбалансування внутрішньо будинкової системи опалення, яка відноситься до інженерної системи будинку, як цілісного майнового комплексу, оскільки до повноважень ОКП «Донецьктеплокомуненерго» не входить право представляти інтереси мешканців будинку у разі порушення їх прав, цими повноваженнями наділений ОСББ «Михайлівська -77 м.Селидове» Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та статутом, а також наданими суду доказами, а саме: копією паспорту готовності до роботи в опалювальний період 2017/2018 роки будинку [ADDRESS]», та акту про готовність об'єкта за адресою: [ADDRESS] до опалювального періоду 2017/2018, складеного представником ВП «ВООКП «ДТКЕ «Димитровтепломережа» в присутності представника споживача в особі голови правління ОСББ «Михайлівська 77 м. Селидове», не доведено, що відключення відповідача від системи центрального опалення призвело до розбалансування внутрішньо будинкової системи опалення. Крім того, представником позивача не надано належних та допустимих доказів, що власник квартири [ADDRESS], має заборгованість за отримане тепло у період з 2008 року по теперішній час, що свою чергу свідчить про відсутність порушеного права позивача. Судом встановлено, що у сторін виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630. Статтею 15 ЦК України визначено право на захист цивільних прав та інтересів, згідно якої кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Закон України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право виконавець комунальної послуги вимагати від споживача своєчасного проведення робіт з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням комунальних послуг, що виникли з вини споживача, або відшкодування вартості таких робіт, а управитель багатоквартирного будинку має право вимагати від споживача своєчасного проведення робіт з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з експлуатацією спільного майна, що виникли з вини споживача, або відшкодування вартості таких робіт. В даному випадку судом не встановлено, що діями [PERSON] порушені права саме позивача, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. У відповідності вимог т.. 141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed