Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона є належним користувачем квартири № 25 у гуртожитку, який розміщений у м. Хуст по вул. Кубинця, 4. Вона на законних підставах вселилась до цього помешкання та у встановленому законодавством порядку зареєстрована там. З нею, як із належним користувачем цієї квартири, обслуговуючими організаціями заключено договори щодо надання комунальних послуг (електроенергія, водопостачання та водовідведення, тощо). Постійно в даному помешканні вона проживає 15 років з 30 жовтня 2002 року, іншого житла не має. На її квартиру виготовлено технічний паспорт, яким визначено, що квартира, яку вона займає, розташована на 2 поверсі будинку та складається з однієї житлової кімнати площею 17, 0 кв.м., кухні площею 5,4 кв.м., ванної площею 3,5 кв.м.. Загальна площа квартири 25, 9 кв.м. Квартира позивачки визначена як окремий об'єкт нерухомого майна і може бути об'єктом цивільних прав. За весь період користування квартирою нею створено умови більш прийнятні для проживання: проведено капітальний ремонт, змінено електропроводку, замінено підлогу, поставлені лічильники електроенергії, води та інше. Всі перебудови та ремонтні роботи виконано з її власних матеріалів та за власні кошти. На протязі всього періоду проживання вона належно сплачує комунальні послуги, заборгованості не має. Будинок № 4 по вул. Кубинця у м. Хуст на сьогоднішній день не належить жодній діючій організації та не перебуває в жодної юридичної особи на балансі, що унеможливлює здійснення передачі цієї будівлі територіальній громаді м. Хуст, оскільки в даному випадку не має кому приймати рішення про передачу та здійснювати саму передачу. Даний факт унеможливлює реалізацію права позивачки на приватизацію квартири, яку вона займає. Передача гуртожитків у власність територіальних громад здійснюється відповідно до порядку, передбаченого Законом України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" та починається з прийняття рішення уповноваженим на управління майном органом, що в даному випадку є неможливим, так як гуртожиток по вул. Кубинця, 4 у м. Хуст не належить до сфери управління жодного діючого підприємства чи організації, що встановлено рішенням Хустського районного суду від 07.12.2006 року (яке набрало законної сили після перегляду справи Верховним судом України) по справі за позовом Хустського міжрайонного прокурора в інтересах мешканців гуртожитку по вул. Кубинця, 4 у м. Хуст до ЗАТ «УМБ», Хустської міської ради, Хустського ДПТІ, [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними рішень виконавчого комітету Хустської міської ради, свідоцтв про право власності та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26.12.2005 року. Викладене перешкоджає набуттю позивачкою законного права на житло. Володіння позивачкою квартирою № 25 по вул. Кубинця, 4 у м. Хуст є добросовісним та відкритим, так як вона в неї вселилась у відповідності до чинного законодавства, отримала ордер на вселення і жодного разу не ставилось питання про її виселення через порушення якихось умов проживання. Саме із нею, як із користувачем квартири укладено договори про постачання комунальних послуг до квартири, заборгованості по комунальним платежам вона не має, постійно проводила ремонти та підтримувала квартиру у належному стані. Позивачка володіє квартирою відкрито, без приховування цього факту, про її проживання відомо сусідам, обслуговуючим організаціям, вона зареєстрована у цій квартирі. Оскільки позивачка добросовісно заволоділа своєю квартирою у гуртожитку по вул. Кубинця, 4 відкрито, безперервно володіє нею протягом 15 років, тому вона набула право власності на цю квартиру в порядку набувальної давності та має підстави оформити за собою це право. У позові просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на вищевказану квартиру за набувальною давністю. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. До суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Хустської міської ради в судове засідання також не зявився. До суду від [PERSON] представника відповідача за довіреністю надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову [PERSON] Хустська міська рада не заперечує. В порядку, передбаченому ст.ст. 169, 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення по справі на підставі наявних матеріалів справи, без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] згідно даних, зазначених у копії паспорту, з 30.10.2002 року зареєстрована та проживає у [INFO]. Відповідно до частин 1, 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності. У позові позивачка [PERSON] як на одну з підстав своїх вимог посилається на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 07 грудня 2006 року, яким позов Хустського міжрайонного прокурора в інтересах [PERSON] та інших до ЗАТ «УМБ», Хустської міської ради, Хустського ДПТІ, [PERSON], [PERSON], третя особа: приватний нотаріус [PERSON], зацікавлена особа: орган опіки і піклування Хустської міської ради про визнання недійсними рішення виконкому Хустської міської ради від 30.01.2002 року, свідоцтва про право власності на обєкт нерухомого майна будівлю гуртожитку від 01.02.2002 року, скасування державної реєстрації права власності на будівлю гуртожитку, визнання недійсним договору купівлі-продажу будівлі гуртожитку від 26.12.2005 року, свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.12.2005 року задоволено. Даним рішенням, яке набрало законної сили, стверджено, що [PERSON] та інші в інтересах яких був заявлений вищезазначений позов, вселилися і проживають у гуртожитку № 4 по вул. Кубинця у м. Хуст Закарпатської області зі згоди ЗАТ «Управління механізації будівництва», у віданні якого знаходився гуртожиток, з його згоди зареєстровані у ньому, ЗАТ «УМБ» не заявляло вимог про припинення прав користування громадянами даним житловим приміщенням, що фактично підтверджує між сторонами ЗАТ «УМБ» та мешканцями гуртожитку наявність правовідносин по найму житлового приміщення. Відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відтак, підстав для визнання права власності на спірну квартиру за [PERSON] за набувальною давністю, відповідно до ст. 344 ЦК України, немає, однак позивачка не позбавлена можливості набути право власності на квартиру у позасудовому порядку. Вирішуючи даний спір, суд керується правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, де ВСУ вважає, що наявність у володільця певної правової підстави для володіння майном (в даному випадку це наявність правовідносин по найму житлового приміщення) виключає можливість набуття права власності за набувальною давністю, але не позбавляє особу можливості набути право власності на таке майно у визначеному позасудовому порядку. Одночасно, як вбачається з вищенаведеного аналізу деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ Верховний Суд України визначає, що відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або особа, яка вважає себе власником майна. Позивачка ж, звертаючись до суду з даним позовом, зазначає відповідачем по справі Хустську міську раду, тобто орган місцевого самоврядування, однак судом в ході розгляду справи не здобуто доказів, що власником спірної квартири № 25 у гуртожитку по вул. Кубинця № 4 у м. Хуст Закарпатської області є Хустська міська рада або, що цей гуртожиток знаходиться у віданні органу місцевого самоврядування та обслуговується ним. Дана обставина змушує суд визнати Хустську міську раду неналежним відповідачем, що є підставою для відмови позивачці у задоволенні позовних вимог. Крім того, виходячи з позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 20 травня 2015 року у справі № 3-87гс15, враховуючи положення Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», зокрема п. 3 розділу VIII «Прикінцеві положення», яким встановлено мораторій на відчуження гуртожитків як цілісних майнових комплексів або їх окремих будівель, споруд, жилих та нежилих приміщень та іншого майна у будь-який спосіб, в тому числі шляхом набуття права власності на майно за набувальною давністю на користь фізичних чи юридичних осіб, суд вважає, що визнання за позивачкою [PERSON] права власності на спірну квартиру у гуртожитку за набувальною даністю буде порушенням встановленого мораторію, а тому і із цих підстав вимога позивачки не може бути задоволена. Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Хустської міської ради про визнання права власності на квартиру № 25 у гуртожитку по вул. Кубинця, 4 у м. Хуст Закарпатської області за набувальною давністю є безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed