Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги в інтересах неповнолітнього [PERSON] підтримала, суду пояснила, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва в цивільній справі № 2-9769/10 задоволено позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі цього рішення 12.03.2013 року видано виконавчий лист № 2-9769/2010 р. 14 червня 2013 року ст. державним виконавцем відділу ДВС Косівського районного УЮ Веселовським Н.Я. відкрито виконавче провадження ВП № 38431305. Із інформації про виконавче провадження, що оприлюднено на офіційному сайті, їй стало відомо, що 28.08.2013 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. За місцем проживання позичальника неодноразово приходили працівники ВДВС Косівського районного УЮ з вимогою та погрозами погасити борг. Так, 18.10.2013 року державним виконавцем вчинено протиправні дії щодо заволодіння майном неповнолітньої особи [PERSON], який являється її сином, а саме самовільно забрали із дому ноутбук HP Сampaq сірого кольору та сумку для ноутбука, зеленого кольору. Жодного акту опису й арешту майна державним виконавцем при фактичному вилученні ноутбука та сумки в її сина, не складалось та не вручалось власникам. Державний виконавцем порушено право на власність та вільне володіння майном не тільки боржника але й особи яка немає ніякого відношення до відкритого провадження. Вказаний, вилучений, державним виконавцем ноутбук є особистою власністю [PERSON], тобто придбаний нею сину в подарунок на День Народження. Також при проведенні такого примусового виконання рішення суду, державним виконавцем було заподіяно неповнолітньому [PERSON] тілесні ушкодження в наслідок останній перебував на стаціонарному лікуванні в Косівській ЦРЛ з 18.10.2013 року по 08.11.2013 року. По вказаному факту внесено відомості в ЄРДР та проводиться перевірка. Просить позов задоволити. Представник відповідача, відділу ДВС Косівського районного управління юстиції, Веселовський Н.Я. позовні вимоги заперечив, суду пояснив, що 11.06.2013 року на примусове виконання до відділу ДВС поступив виконавчий лист виданий 12.03.2013 року Шевченківським районним судом міста Києва, на виконання рішення цього ж суду в цивільній справі № 2-9769/10, за яким вирішено стягнути із [PERSON] в користь ПАТ КБ «Надра» борг у сумі 3084,90 грн, та судові витрати в сумі 171,00 грн а всього 3255,90 грн. 14 червня 2013 року, ним винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 38431305, копію якої направлено для відома учасникам провадження в тому числі і боржнику та запропоновано останній добровільно в семиденний термін виконати рішення суду. Позаяк добровільного виконання боржник не здійснювала, ним 18.08.2013 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. В ході проведення виконання боржнику [PERSON] неодноразово надавалась можливість для добровільного виконання рішення суду, однак остання не бажала взагалі рішення суду виконувати. Так 18.10.2013 року за місцем фактичного проживання боржника, [PERSON] було складено акт опису й арешту майна в ході якого описано та накладено арешт із вилученням ноутбука HP Сampaq сірого кольору та сумки для ноутбука. Жодних протиправних дій ніхто не вчиняв . Просить в позові відмовити. Третя особа на стороні відповідача , [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову визнала, суду пояснила, що дійсно рішенням Шевченківського районного суду міста Києва на задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Надра» вирішено стягнути із неї, [PERSON] в користь ПАТ КБ «Надра» борг у сумі 3084,90 грн, та судові витрати в сумі 171,00 грн а всього 3255,90 грн. В добровільному порядку погасити такий борг вона змоги не мала. Так , 18.10.2013 року вона знаходилась вдома де доглядає неповнолітнього [PERSON] [INFO] та біля 20 год почула стук в сусідній кімнаті будинку. Згодом виявилось, що до них ввірвалось троє незнайомих людей, які із виду були в нетверезому стані, та один із яких представився державним виконавцем та пред»явив службове посвідчення на прізвище «Веселовський» пояснив, що вони будуть проводити опис і арешт майна. В ході чого вони всі ходили по хаті, намагались то забирати телевізор, то їх із неповнолітнім [PERSON] мобільні телефони а згодом побачивши ноутбук вирішили забрати і його. Як вона так і неповнолітній [PERSON] пояснювали, що вказаний ноутбук дитині подарувала його мати- [PERSON] на День Народження, однак жодні пояснення представники відділу ДВС не бажали слухати, натомість поводили себе зухвало, при чому Веселовський Н. штовхнув неповнолітнього [PERSON] та завдав йому два удари по голові, в результаті чого дитина злякалась та плакали. А згодом їй довелось викликати працівників міліції та швидку медичну допомогу. Вона пояснювала працівникам відділу ДВС, що у вказаному житловому приміщенні її особистих речей немає, вона там здійснює тільки нагляд за неповнолітнім [PERSON] Заслухавши сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позову підставними і такими, що підлягають до часткового задоволення за наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до інформації про виконавче провадження (а.с.7-8) 11.06.2013 року на примусове виконання до відділу ДВС поступив виконавчий лист виданий 12.03.2013 року Шевченківським районним судом міста Києва, на виконання рішення цього ж суду в цивільній справі № 2-9769/10, за яким вирішено стягнути із [PERSON] в користь ПАТ КБ «Надра» борг у сумі 3084,90 грн, та судові витрати в сумі 171,00 грн а всього 3255,90 грн. 14 червня 2013 року, ст.державним виконавцем Веселовським Н.Я. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 38431305 (а.с.9), копію якої направлено для відома учасникам провадження в тому числі і боржнику та запропоновано останній добровільно в семиденний термін виконати рішення суду. 18.08.2013 року в ході проведення примусових виконавчих дій , ст. державним виконавцем Веселовським Н. за участі двох понятих проведено опис й арешт майна боржника [PERSON] за місцем її фактичного проживання в ході якого описано та вилучено ноутбук HP Сampaq сірого кольору та сумку для ноутбука. Згідно ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» описане майно на відповідальне зберігання прийняв [PERSON] якого попереджено про відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна. Дані обставини підтверджуються актом опису й арешту майна від 18.10.2013 року (а.с.5-6) . Згідно пояснень позивачки в справі та її неповнолітнього сина [PERSON] вказаний описаний та вилучений державним виконавцем ноутбук HP Сampaq сірого кольору та сумку для ноутбука придбаний [PERSON] та подарований сину на День Народження в підтвердження чого позивачкою долучено до матеріалів справи квитанцію про придбання вказаного ноутбука. Таким чином описане та арештоване майно - ноутбук HP Сampaq сірого кольору та сумку для ноутбука фактично не належать боржнику [PERSON] Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст.353 ЦК України. Згідно ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій ст.57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу. Відповідно до ч. 1 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином у суді встановлено, що власником арештованого майна - ноутбука HP Сampaq сірого кольору та сумки для ноутбука є неповнолітній [PERSON] інтереси якого представляє в суді мати- [PERSON] . Згідно ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» в ході виконання рішення суду про стягнення коштів арешт може бути накладений тільки на майно боржника. Таким чином в суді встановлено порушене право позивачки, яке підлягає захисту, а пред'явлений позов задоволенню в частині виключення із акту опису й арешту майна від 18.10.2013 року (ВП 38431305) та звільнення з під арешту: ноутбук HP Сampaq сірого кольору, оціночна вартість 500 грн, сумки дорожньої зеленого кольору б/у - 100 грн., що належать на праві власності [PERSON]. Із пояснень третьої особи на стороні відповідача, [PERSON], опитаного свідка [PERSON]- понятого, що був присутній при проведенні опису й арешту майна а також пояснень неповнолітнього [PERSON], вбачається, що саме в ході проведення державним виконавцем виконавчих дій - опису й арешту майна, йому не було пред»явлено боржником [PERSON] жодних документів в підтвердження належності описаного ноутбука та сумки до нього саме неповнолітньому [PERSON] А тому дії державного виконавця на момент складання такого акту були правомірними. Що стосується факту внесення відомостей до ЄРДР по факту нанесення тілесних ушкоджень неповнолітньому [PERSON], то суд не вправі надавати оцінку доказам, що не стосується предмету спору та виходять за межі вимог позову і більше того, відносяться до іншого судочинства. Таким чином позивачкою в судовому засіданні не доведено факту визнання дій державного виконавця протиправними щодо опису й арешту майна а тому в цій частині позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі наведеного, ст.ст. 11, 60 ЗУ "Про виконавче провадження"

Outcome: dismissed