Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

У травні 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулись до суду з позовом до [PERSON], в якому просять стягнути з відповідача на їх користь суму завданої майнової шкоди в розмірі 26709,26 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 1762,00 грн. Свої вимоги мотивували тим, що 09.04.2016 року в м. Одеса по вул. Водопровідна з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем марки «ВМW» з реєстраційним номером [NUMBER], трапилася дорожньо-транспортна пригода в наслідок чого автобус «Богдан» реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], отримав механічні пошкодження. Вина відповідача у вчиненні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2016 року. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку №151/16 від 03.06.2016 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автобуса «Богдан» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] становила 26014,38 грн. Окрім того позивачем були понесені витрати по встановленню розміру збитку в розмірі 694,88 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату вчинення цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у зв'язку з чим МТСБУ сплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 26014,38 грн. З метою досудового врегулювання спору, МТСБУ звернулося до винуватця з вимогою про відшкодування шкоди у розмірі 26709,26грн. Відповідач в добровільному порядку витрати, понесені МТСБУ у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому не компенсував. Оскільки МТСБУ відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило регламентну виплату за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вимушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд розглядати справу у його відсутності та не заперечували проти ухвалення у справі заочного рішення ( а.с.53) Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та зазначив, що відшкодує майнову шкоду позивачу за рішенням суду на протязі деякого часу, бо у нього на сьогоднішній день відсутні грошові кошти для сплати одразу всієї суми, заявленої у позові. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника ( його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта ( аварійного сертифіката). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що 09.04.2016 року о 15 год.30хв. в м. Одесі по вул. Водопровідна відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВМW» з реєстраційним номером [NUMBER] яким керував [PERSON] та автобусу реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], що належить на праві власності громадянину [PERSON].( а.с.5-6) В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілем марки ««ВМW» з реєстраційним номером [NUMBER] спричинено механічні пошкодження автобусу реєстраційний номер [NUMBER]. ( а.с.8-9) Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2016 року у справі №522/9274/16-п (провадження 3/522/3304/16) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.( а.с. 7) Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у вчиненні вище зазначеної ДТП доведена та повторному доказуванню по цивільній справі не підлягає. Цивільно-правова відповідальність власнику автобуса «Богдан» реєстраційний номер [NUMBER] застрахована на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/5305877 терміном дії з 30.10.2015 року до 29.04.2016 року. (а.с.14) Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] не застрахована, що підтверджується витягом з ЦБД МТСБУ.( а.с.15-17) Власник автобуса «Богдан» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] 25.07.2016 року звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування заподіяної шкоди, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування. ( а.с.13) Відповідно до Висновку №151/16 про незалежне оцінювання автобуса «Богдан» реєстраційний номер [NUMBER], вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автобуса «Богдан» становить 26014,38грн. (а.с.19-32) Так, після зібрання та перевірки матеріалів, Моторно (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 26014,38грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 6578рв від 25.08.2016 року. ( а.с.35) Крім того МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру збитку в розмірі 694,88 грн, що підтверджується актом №3/1-05/32732/вих/1 від 25.04.2016 року виконаних робіт за дорученням МТСБУ ( а.с. 38), рахунком-фактурою №151/16 від 03.06.2016 року ( а.с.36) та (а.с. 12) та копією платіжного доручення № 151/16рв від 18.07.2016 року.(а.с.37). 22.12.2017 року МТСБУна адресу [PERSON] направило вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 26709,26грн. (а.с.39-41) Оскільки [PERSON] в добровільному порядку витрати, понесені МТСБУ у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому не компенсував, то позивач вважає, що у нього виникло право зворотної вимоги до відповідача, як винної особи у ДТП, а тому просить на підставі ст.1191 ЦК України стягнути з відповідача суму сплаченого відшкодування. Суд вважає, що дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У відповідності до положення п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Крім того, відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. На теперішній час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ. Суд вважає, що після проведення виплати, у страховика дійсно виникло законне право вимагати від винної в ДТП особи, а саме: [PERSON] повернення суми сплаченого відшкодування в розмірі 26014,38грн. та понесених затрат в розмірі 694,88грн. Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного суду у справі № 6-2806цс16, згідно якої деліктне зобов'язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повно\-му обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов'я\-зання зазвичай виступають потерпілий (кре\-дитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов'язань допускають можливість відшкодування завда\-ної потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що зако\-ном передбачено такий обов'язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, зав\-дану іншою особою, має право зворотної вимо\-ги (регресу) до винної особи у розмірі випла\-ченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та відповідно задоволення позову в повному обсязі. Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 1762 грн. На підставі ст.ст. 990, 993,1166,1187, 1191 ЦК України, п. 35.1 ст. 35, п. 38.2.1 ст. 38, п. 40.3 ст. 40, п.п."а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved