Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому свої вимоги мотивує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 07.07.2007 було укладено договір №SUXRRX11010227 на отримання кредиту. За цією угодою відповідачу було надано кредит у розмірі 1945,20 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач договірні зобов'язання належним чином не виконав, тому станом на 18.11.2013 виникла заборгованість в сумі 23940,98 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 1869,41 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8355,65 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1633,00 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 10466,68 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 1116,24 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитним договором і судові витрати. Представник позивача, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що до кредиту не має відношення, бо невідомі особи, скориставшись його втраченим паспортом, оформили кредитний договір на його ім'я, з приводу чого він неодноразово звертався до правоохоронних органів. Тому попередні позови банку з аналогічними вимогами залишені без розгляду за заявами позивача. Також він просив врахувати його пояснення щодо необхідності застосування позовної давності, трирічний строк якої, на його думку, сплив, тому наполягав на відмові в позові. Судом встановлено, що 07.07.2007 між публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір №SUXRRX11010227 на отримання кредиту. За цією угодою [PERSON] було надано кредит у розмірі 1945,20 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10-17). На підставі розрахунку у [PERSON] внаслідок порушення умов договору станом на 18.11.2013 виникла заборгованість перед банком у розмірі 23940,98 грн. (а.с.6,7). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі, передбачених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Відповідач зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом до 07.07.2009 включно, не здійснив жодного платежу, тобто з 08.07.2009 у позивача виникло право вимагати повернення наданого кредиту в судовому порядку. Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не бере до уваги посилання банку, як на складову частину кредитного договору, на «Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт)» (а.с.10-17), у пункті 5.5 якого йдеться про терміни позовної давності по вимогам за цим договором тривалістю 5 років, оскільки всупереч вимогам ст.ст.207, 1055 ЦК України та ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» вони позичальником не буд підписані, їх оригінал [PERSON] банком не передавався. Крім того в справі не має відомостей і позивачем не надано доказів, що зазначені Умови діяли на час підписання договору саме у тій редакції, яка додана до позову. Тому суд виходить з того, що до спірних правовідносин необхідно застосувати загальну позовну давність тривалістю у три роки. За таких обставин у даному випадку строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості сплив 08.07.2012. Частиною 3 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи вказані вимоги закону та зважаючи, що позивач пред'явив даний позов лише 27.11.2013 із пропуском строку позовної давності, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed