Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області, третя особа Відділ реєстрації Лозівської міської ради Харківської області про скасування арешту та обтяження щодо заборони на відчуження нерухомого майна, посилаючись на те, що 06.07.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено спадковий договір, зареєстрований в реєстрі № 1544. Згідно даного договору [PERSON] , після його смерті передає у власність позивача належну йому на праві приватної власності частину житлового двоквартирного будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Для належного оформлення права власності на майно, позивач звернулася до нотаріуса, але їй було відмовлено у зв`язку з наявністю виявленого обтяження (арешту). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиному реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.12.2020 року було виявлено обтяження нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 5474983 від 13.08.2007 року. Підстава обтяження: постанова АА № 137217, 30.07.2007, відділ державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції; об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] ; власник: ТОВ «Лозівський Агрошляхбуд», код: 03581960; заявник: Лозівська ДНК; обтяжував: відділ державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області. Постановою Харківського адміністративного суду від 12.07.2012 року припинено юридичну особу - ТОВ «Лозівський Агрошляхбуд», код ЄДРОПУ 03581960. Згідно інформації з ЄДР 15.01.2018 року припинена державна реєстрації ТОВ «Лозівський Агрошляхбуд», код ЄДРОПУ 03581960. Підстава внесення запису про ліквідацію є Державна реєстрація припинення юридичної особи за спрощеною процедурою шляхом ліквідації. Разом з тим, згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.10.2007 року скасовано арешт на квартиру [ADDRESS] , накладений згідно ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.07.2007 року. З метою зняття арешту позивач звернулась до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), який є правонаступником Відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області з відповідною заявою. Однак листом Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 22.12.2020 року у знятті арешту було відмовлено, оскільки у зв`язку з закінченням строку зберігання виконавчих проваджень ДВС не має законних підстав для зняття арешту. ТОВ «Лозівський Агрошляхбуд» ліквідований, його правонаступники відсутні, Лозівська державна нотаріальна контора, як заявник та Міжрайонний відділ державно виконавчої служби по.Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), як обтяжував не мають визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єкта нерухомого майна, відомості про самі зобов`язання, з метою виконання яких і були накладено вказане обтяження на майно, відсутні, жодних даних про наявність виконавчих проваджень, відсутні будь-які інші дій спрямовані на виконання зобов`язання, а із змісту внесених записів вбачається, що обмеження на майно накладено взагалі в рамках виконання зобов`язань зовсім іншими, не пов`язаними із власниками майна, особами. Таким чином, наявність вищевказаною заборони накладеної Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по.Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), порушує мої майнові права. А ні позивач, як спадкоємець, ані померлий [PERSON] не мали та не мають жодних зобов`язань перед ТОВ «Лозівський Агрошляхбуд». Вважає, що накладений арешт (обтяження) має бути скасовано в зв`язку з відсутністю зобов`язань спадкодавця, відсутності відкритих виконавчих проваджень та із ліквідацією юридичної особи - кредитора. На підставі вищевикладеного, просить скасувати обтяження щодо заборони на відчуження житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.08.2007 року за № 5474983, заявник: Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області. Ухвалою суду від 24.12.2021 позовна заява [PERSON] була залишена без руху, судом було вказано на недоліки позову, які є необхідним усунути. Зокрема, суд зазначив, що в позові не вказано зміст позовних вимог щодо відповідача, в чому саме полягає матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Позивач подала уточнену позову заяву, зазначила у якості співвідповідача Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Будь-яких інших заяв, клопотань про залучення до участі у справі інших осіб у якості співвідповідачів, позивачем не було подано. Не було надано будь-яких доказів суду, будь-яких письмових клопотань у відповідності до вимог ЦПК України щодо забезпечення доказів, витребування доказів у передбачених ЦПК України випадках. Сторони користуються рівними процесуальними правами/ст. ст. 48,49 ЦПК України/. Позивач сам вибирає, який позов та до кого пред`явити до суду. Предмет позову як його один з основних елементів представляє собою матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, яка витікає зі спірної матеріально-правової відносини, з приводу якої суд повинен ухвалити рішення у справі. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках/ ст. 13 ЦПК України/. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях /ст.ст. 12, 81 ЦПК України/. Суд розглядає позов за наявними в справі доказами, в межах заявлених позивачем вимог. У справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. У наданий в ухвалі строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ухвалу про відкриття провадження та копію позову з доданими документами отримав, у встановлений судом строк відзив на позов, будь-яких клопотань не подав. Відповідач Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області ухвалу про відкриття провадження та копію позову з доданими документами отримав, представник відповідача в наданих суду поясненнях вказала, що відповідно до Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 № 5 відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване, тобто нотаріус/нотаріальна контора не є відповідачем по вказаних справах Представник третьої особи в наданих суду поясненнях вказала, що повноваженнями органу державної реєстрації прав є проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень або відмова у її реєстрації. Відповідно до п. 1 ст. 1 ЗУ «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. Таким чином, відповідно до ст. 4, 27 Закону державна реєстрація прав підлягає: право власності на підставі рішення суду, що набрало законної сили або ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди. Згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного. Так, до позову було додано у якості доказів: - спадковий договір серії ВЕР № 786891 від 06.07.2007, укладений між [PERSON] та [PERSON] згідно якого [PERSON] передав після смерті у власність [PERSON] належну йому на праві приватної власності частину житлового двоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с. 8/. -витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 42728264 спадкового договору серії ВЕР № 786891 /а.с.9/. -витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 06.07.2007, згідно якого приватним нотаріусом Курявською О.О. до реєстру внесено реєстраційний запис заборони на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Підставою обтяження стало спадковий договір, 1546, 06.07.2007. Власник [PERSON] /а.с.10/. -свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] помер [INFO] /а.с.11/. -витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 01.12.2020, згідно якого 01.12.2020 приватним нотаріусом Курявською О.О. внесено відомості про припинення обтяження заборони на нерухоме майно, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] . Підстава: свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а.с.12/. -технічних паспорт на будинок садибного типу з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , виготовленого станом на 19.11.2020 /а.с.13-16/. -постанова Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2012 про припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю по будівництву шляхів, благоустрою та проектування «Лозівський агрошляхбуд» /а.с.17-19/. - роздруківка з Єдиного державного реєстру судових рішень, в копії якої прізвище сторони зазначено як Особа_1, адреса нерухомого майна - [ADDRESS] /а.с.20/. -інформацію з ЄДР, згідно якої з 15.1.2018 припинено юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю по будівництву шляхів, благоустрою та проектування «Лозівський агрошляхбуд» шляхом її ліквідації /а.с.21/. -інформацію з Держаних реєстрів, згідно якої на нерухоме майно ТОВ «Лозівський агрошляхбуд» за адресою: смт. Панютине м. Лозова Харківської області, вул. Чехова, буд. 2, кв. 1 13.08.2007 за № 5474983 реєстратором Лозівська державна нотаріальна контора було накладено арешт нерухомого майна. Підставою обтяження стало постанова АА № 137217 від 30.07.2007 Відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції /а.с.22/. -лист заступника начальника Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, відповідно до п.п. 1,2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 № 1829/5. Зняття арешту з майна (коштів) регламентується статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження». Вказаною статтею встановлений вичерпний перелік підстав для зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Відділ не має можливості для зняття арешту з майна - квартира за адресою: [ADDRESS] /а.с.23/. Ст. 11 ЦК України передбачає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 № 5 у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Виконавчі дії зачіпають важливі суб`єктивні права осіб, щодо яких вони вчиняються. Власне тому законодавець встановив судовий контроль за вчиненням виконавчих дій. Позивачка [PERSON] в обґрунтування своїх вимог вказує на відсутність відкритих виконавчих проваджень. За наявності заборони відчуження частини житлового двоквартирного будинку померлого [PERSON] порушуються її права, як спадкоємця померлого. Позивачка [PERSON] визначила здійснити захист її майнових прав у позовному провадженні, а не у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Відповідно до Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 № 5 спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження). Позивач вказує, що заборони відчуження належного їй житлового будинку накладена на підставі заяви ліквідованого підприємства, однак належних та допустимих доказів свого ствердження не надала, будь-яких клопотань у відповідності до вимог ЦПК України щодо забезпечення доказів, витребування доказів до суду не заявляла. У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. Згідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника. На підставі статті 8 Закону про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Суди мають ураховувати, що до учасників виконавчого провадження, які мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також представники сторін за законом чи договором, які діють від їх імені. У цивільному процесі, в порядку якого звернувся позивач, відповідач є його обов`язковим учасником-його стороною, основною ознакою якого є його особиста зацікавленість, оскільки як позивач, так і відповідач є суб`єктами правовідносин, з приводу яких виник спір. Позивач відповідачем у справі визначив Міжрайонний відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Лозівську державна нотаріальна контора Харківської області. Разом з тим, нотаріус є публічною особою, які державною надано повноваження по посвідченню прав і фактів , що мають юридичне значення, та вчиненню інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Нотаріус не є учасником цивільних правовідносин між сторонами правочину та порушником прав, що виникають із цих відносин. Державна виконавча служба є органом, який реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) відповідно до законів. Вчиняючи виконавчі дії, державний виконавець діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасників виконавчого провадження. При цьому державний виконавець, державна виконавча служба не стають учасниками цивільних правовідносин між цими особами(боржником та стягувачем), отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Позивачем в позові не зазначено , яким саме виконавчим документом накладено арешт, хто є за цим документом стягувачем та боржником, не вказано, яким саме судом був виданий виконавчий документ, в порядку якого судочинства, не надані докази, що виконувалося судове рішення, ухвалене відповідно до ЦПК України. Заявником додано до позову ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.10.2007, яка є роздруківкою з Єдиного державного реєстру судових рішень, та не містить прізвищ, імен та по-батькові сторін, конкретного зазначення адрес нерухомого майна, не містить даних щодо підписання головуючим цього судового рішення, та набрання цим документом законної сили, а тому не може вважатися належним та допустимим доказом, поданим позивачем з додержанням вимог статей 81 ЦПК України. Також суд зауважує на тому, що за статтею 12 ЦПК України судочинство здійснюється на основі змагальності, диспозитивності, в межах наданих доказів. У відповідності до положень ст. 12 ЦПК України суд сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України. В ухвалі про відкриття провадження у справі від 11.01.2021 позивачу було запропоновано у строк, передбачений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, а саме протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, подати до суду, у разі наявності, докази в обґрунтування позовних вимог, які не були додані до позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Позивачі вправі крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 ЦПК України, відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Наданим правом позивач не скористалися, будь-яких доказів в обґрунтування позовних вимог, які не були додані до позовної заяви, клопотань про забезпечення доказів, витребування доказів до суду не надходило. Стаття 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на наведене, позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, що підтверджують заявлені нею вимоги, і у суду немає правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: dismissed