Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 09 липня 2018 року за наказом 589/ОС його було звільнено з роботи згідно х п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату. На думку позивача йог звільнено із займаної посади незаконно, всупереч нормам КЗпП України. 04 травня 2018 року позивачем на адресу відповідача надіслано заяву про надання невикористаної за період 212/2014 року відпустки ( 78 календарних днів) з 18 червня 2018 року. 15 червня 2018 року було надано відповідь на заяву , в якій зазначено, що це питання не може бути вирішено так як він перебуває на лікуванні згідно листка непрацездатності. 22 червня 2018 року позивачем подано до бухгалтерії листок непрацездатності АДІ № 740920. По 08 липня 2018 року перебував на лікуванні, що підтверджується листом непрацездатності. Вказує, що при звільненні згоди профкому первинної профспілкової організації ПАТ «Українська залізниця», а саме Дорожньої профспілкової організації Південно-західної залізниці на звільнення позивача не було надано, як того вимагає чинне законодавство. Зазначає, що вказані вище дії позивача призвели до моральних переживань, він втратив душевний спокій, постійно перебуває в роздратованому стані, не має засобів для забезпечення належного рівня життя собі та родині. На підставі викладеного позивач просив суд: Визнати незаконним та скасувати наказ від 09 липня 2018 року № 589/ОС ПАТ «Українська залізниця» про звільнення [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) з посади начальника виробничого підрозділу Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» у зв`язку із скороченням штату. Визнати запис в трудовій книжці про звільнення [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) з посади начальника виробничого підрозділу Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» згідно наказу від 09 липня 2018 року № 589/ОС ПАТ «Українська залізниця» недійсним. Поновити [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на роботі в ПАТ «Українська залізниця» на посаді начальника виробничого підрозділу Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління регіональної філії «Південно-Західдна залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Стягнути з відповідача ПАТ «Українська залізниця» на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) середній заробіток за час вимушеного прогулу. Стягнути з відповідача АТ «Українська залізниця», на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень. 12 вересня 2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача Стащук В .А. відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з тих підстав, що позивача було звільнено з дотриманням вимог чинного законодавства. Зазначав, що відсутність звернення до профспілкової організації при звільненні не є беззаперечною підставою для визнання такого звільнення незаконним. Посилався на те, що дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідації та скорочення штату працівників. Вказував, що позивач зловживав своїми правами, які були надані йому Законом, що регулюють дані спірні правовідносини, оскільки він перебував на лікарняних безперервно в період з 29.06.2017 року по 23.06.2018 року, тобто майже рік. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили їх задовольнити. Представник відповідача - Стащук В .А. заперечував проти позову, просив відмовити в задоволенні позову на підставі поданих сторонами доказів та вказував, що відповідач мав передбачені законодавством підстави для звільнення [PERSON] за пунктом 1 ч.1 статті 40 КЗпП України. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При розгляді справи судом встановлено, що позивач 01 березня 2017 року на засіданні правління ПАТ «Укрзалізниця» було прийнято рішення, яке було оформлено у вигляді протоколу № Ц-57/16. Пунктами 26.1. та 26.2. протоколу засідання правління було затверджено організаційну структуру філії, затверджено штатний розпис філії та встановлено загальну чисельність філії у кількості 13333 штатних одиниць, в тому числі 89 штатні одиниці штат апарату управління філії. Відповідно до п. 26.4. протоколу засідання ліквідовано з 01.01.2017 структурні підрозділи» Служба будівельно-монтажних робіт та цивільних споруд» регіональних філій «Південно-Західна залізниця» чисельністю 39 шт. од., «Львівська залізниця» чисельністю 36 шт.од., «Одеська залізниця» чисельністю 41 шт. од., «Придніпровська залізниця» чисельністю 43 шт. од., «Південна залізниця» чисельністю 43 шт. од. та «донецька залізниця» чисельністю 41 шт. од. Відповідно до п. 26.5. протоколу засідання правління вилучено зі складу регіональних філій «Південно-Західна залізниця» «Львівська залізниця», «Одеська залізниця», « Придніпровська залізниця», «Південна залізниця» та «донецька залізниця» з 01.07.2017 виробничі підрозділи, які підпорядковувалися структурним підрозділам «Служба будівельно монтажних робіт та цивільних споруд», у тому числі Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління, посаду начальника якого обіймав позивач, у кількості 58 одиниць загальною чисельністю 13891 шт.од., з них АКП - 1106 шт. од. та виробничий персонал - 12227 шт. од. 12 квітня 2017 року наказом регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» внесено зміни до наказу від 27.03.2017 «Про затвердження штатних розписів, виключивши з штатного розпису виробничих підрозділів, що підпорядковуються службі будівельно-монтажних робіт та цивільних споруд, у тому числі Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління. 19 квітня 2017 року регіональною філією «Піденно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» листом повідомлено голову дорожньої профспілкової організації «Південно-західна залізниця» Логошняка О.М. про ліквідацію структурного підрозділу Служба будівельно-монтажних робіт та цивільних споруд та вилучення виробничих підрозділів. На вказаний лист 28 квітня 2017 року отримано відповідь, згідно якої рекомендовано звернутись до первинної профспілкової організації ПАТ «Укрзалізниця». 20 квітня 21017 року було повідомлено голову профспілкового комітету виробничого підрозділу Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Гаврилову В.П. про ліквідацію структурного підрозділу Сліжби будівельно-ремонтних робіт та цивільних споруд регіональної філії «Південно-Західна залізниця» та вилучаються зі складу виробничі підрозділи, які її підпорядковувались. В результаті чого підлягають скороченню посади керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців, за винятком посад «виконавець робіт» та « майстер». Також вказаним листом було повідомлено про те, що посада позивача, призначення на яку та звільнення з якої здійснюється наказом начальника регіональної філії, підлягає скороченню, а [PERSON] . , який займає дану посаду - звільненню з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. 27.04.2017 року [PERSON] було повідомлено про ліквідацію структурного підрозділу будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПААТ «Укрзалізниця» та вилучено зі складу регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» виробничі підрозділи, які їй підпорядковуються, в зв`язку з чим посада начальника Київського будівельно-монтажного експлуатаційного управління, тобто, посада, яку обіймає позивач, буде скорочена. Наказом № 588/ОС від 30 червня 2017 року [PERSON] було звільнено з роботи згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату. Листом від 04 липня 2017 року листом № НОК 7/765 повідомлено [PERSON] про звільнення та запропоновано з`явитися до філії «Центр будівельно-монтажних робі та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Укрзалізниця для ознайомлення з наказом про звільнення та отримання трудової книжки. Наказом № 643/ОС [PERSON] було звільнено з роботи згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату. Дію попереднього наказу про звільнення скасовано. Листом від 18 липня 2017 року листом № НОК 7/826 повідомлено [PERSON] про звільнення та запропоновано з`явитися до філії «Центр будівельно-монтажних робі та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Укрзалізниця для ознайомлення з наказом про звільнення та отримання трудової книжки. Наказом від 01 серпня 2017 року № 728/ОС відповідно до п. 4.3. Положення філії, в зв`язку з ліквідацією виробничих структурних підрозділів, що підпорядковуються службі будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд, погоджено запровадження до штатного розпису виробничого штату служб та підрозділів, що знаходяться на фінансовому забезпеченні господарської служби регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» додаткового штату, який підлягає скороченню відповідно до законодавства, до моменту виходу працівників з лікарняного, відпусток у зв`язку з вагітністю та пологами та для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Таким чином позивача було зараховано до додаткового штату, який підлягає скороченню відповідно до законодавства працівників, утому числі посаду [PERSON] 31.10.2017 року наказом № 973/ОС, [PERSON] було звільнено з роботи згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату. Дію попереднього наказу про звільнення скасовано. Листом від 06 листопада 2017 року № НОК 7/1258 повідомлено [PERSON] про звільнення та запропоновано з`явитися до філії «Центр будівельно-монтажних робі та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Укрзалізниця для ознайомлення з наказом про звільнення та отримання трудової книжки. 20 листопада 2017 року наказом № 1049/ОС [PERSON] було звільнено з роботи згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату. Дію попереднього наказу про звільнення скасовано. 23 червня 2018 року наказом № 531/ОС [PERSON] звільнено згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату. Дію попереднього наказу про звільнення скасовано. 23 червня 2018 року складено та підписано акт провідним інженером відділу кадрів служби кадрової та соціальної політики Жирновою Л.В., інженерном 1 категорії відділу кадрів служби кадрової та соціальної політики Борисевич Л.В. про те, що 23.06.2018 року о 14:13 з метою вручення трудової книжки та ознайомлення з наказом [PERSON] , який був звільнений 23.06.2018 було здійснено дзвінок у двері його місця проживання за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , проте двері ніхто не відчинив. Крім того 25 та 26.06.2018 року відповідачу було направлено листи - повідомлення про звільнення та запропоновано з`явитись для ознайомлення з наказом та отримання трудової книжки. Наказом в.о. директора № 589/ [ADDRESS] . Від 09 липня 2018 року було звільнено позивача з роботи 09.07.2018 року згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, узв`язку із скороченням штату, зазначено виплатити йому вихідну допомогу в розмірі одного середньомісячного заробітку та грошову компенсацію за 231 календарний день невикористаної щорічної відпустки. Дію попереднього наказу про вільненне я від 23.06.2018 скасовано. З вказаним наказом [PERSON] було ознайомлено 10.07.2018 року, про що міститься відмітка на копії наказу. Дію попередніх наказів про звільнення скасовано на підставі наданих позивачем листків непрацездатності. За пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною другою статті 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Ст.49-2 КЗпП України передбачає, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж самому підприємстві, в установі, організації (частини перша - третя статті 49-2 КЗпП України). Стаття 43 КЗпП України передбачає розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації. Судом встановлено, що 27.04.2017 року [PERSON] було повідомлено про ліквідацію структурного підрозділу будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПААТ «Укрзалізниця» та вилучено зі складу регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» виробничі підрозділи, які їй підпорядковуються, в зв`язку з чим посада начальника Київського будівельно-монтажного експлуатаційного управління, тобто, посада, яку обіймає позивач, буде скорочена, та ознайомлено з додатком перелічених вакантних посад, що пропонуються для переведення, що підтверджується його підписом на повідомленні із зазначенням дати та її прізвища з ініціалами [PERSON] Судом враховано ту обставину, що позивач не надав згоди на працевлаштування ні на одну із запропонованих йому посад. Таким чином, враховуючи викладене, відповідач належним чином виконав вимоги частини другої статті 40 та частини третьої статті 49-2 КЗпП України, щодо працевлаштування працівника, тому, що запропонував позивачу вакантні посади. Крім того, у частині 4 ст. 36 КЗпП зазначено, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06.11.92 "Про практику розгляду судами трудових спорів"( Абзац другий пункту 19 в редакції від 26.10.1995р.), у випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше, наприклад, державного підприємства в орендне підприємство або підприємства в господарське товариство) дія трудового договору працівника продовжується (ч.3 ст.36 КЗпП в редакції від 19 січня 1995 року). При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Відповідно до ст.. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1 ( крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40, пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Статтею 43-1 КЗпП України, визначено, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також службових осіб органів доходів і зборів , яким присвоєно спеціальні звання, і службових осіб центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами; керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об`єднаннями громадян. Досліджені судом вищезазначені докази та встановлені обставини по справі свідчать про те, що при звільненні позивача на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України відповідачем додержано правил і порядку передбачених статтями 36, 40, 42, 43, 49-2 КЗпП України. За таких встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач правильно застосував норми матеріального права щодо звільнення позивача [PERSON] з роботи, тобто з дотриманням трудового законодавства, тому в позові необхідно відмовити. В зв`язку з відмовою позивачу судом у задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі та скасування наказу про звільнення, не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Outcome: dismissed