Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

07 грудня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Донецької дирекції публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про захист порушених трудових прав, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 08\~лютого 1988\~року вона\~працювала на\~посаді оператора\~поштового зв`язку\~м.\~Слов`янська,\~Донецької області,\~вул.\~Свободи,\~№1. Зазначає, що за час\~роботи вона\~характеризувалась як\~виконавчий працівник,\~не мала\~доган з\~боку керівництва. У 2009 році її підвищили в посаді, і вона стала займати посаду начальника відділення поштового зв`язку Слов`янськ - 9 центру, потім поштового зв`язку № 11. Вважає, що з порушенням законодавства України відповідач несвоєчасно надавав їй посадову інструкцію на підпис. У 2017 році її підприємство мало юридичну назву ЦПС № 7 м. Краматорська, вул. Двірцева, 14, у якому керівником була [PERSON] , а у вересні 2018 року підприємство перейменувалося на Донецька Дирекція ПАТ «Укрпошта», при якому керівник є [PERSON] , і за період з 2014 року по теперішній час посадова інструкція не змінювалась та нею не підписувалась. 18 жовтня 2018 року нею була виявлена нестача коштів у оператора [PERSON] на суму 19879, 84 грн., про що вона одразу повідомила керівництво, та склала доповідну на ім`я відповідача від 26 жовтня 2018 року, про те, що при перевірці залишку каси у оператора [PERSON] виявилася нестача грошової суми, залишок каси на кінець дня згідно касового звіту, становить 23401,49 грн., в наявності залишилась сума 3521,65 грн., нестачею виявилась сума у розмірі 19879,84 грн. Причину нестачі грошей оператор пояснити не зміг. Також, цієї доби нею був відправлений акт у службу безпеки дирекції ПАТ «Укрпошта», за адресою м. Слов`янськ, вул. Свободи, №1, та вона повідомила з наданням звіту у службу КСС «ЦПЗ» м. Краматорська, вул. Дворцова, б. № 14. 19 жовтня 2018 року при перевірці Службою безпеки Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» у оператора [PERSON] були знайдені у особистих речах квитанції про сплату комунальних платежів ( в кількості 777 шт.) при цьому був складений акт. 20 жовтня 2018 року нею був складений акт, про те, що при прийомі залишку каси в кінці доби від оператора, була виявлена нестача грошових коштів у розмірі 24576,96 грн. Також, нею був складений акт від 23 жовтня 2018 року, підписаний нею, як керівником, та оператором [PERSON] , про те, що зі згоди відповідача нею були оприбутковані комунальні платежі за електропостачання по о/р № 210612023 у сумі 306, 23 грн., 326,88 грн., на ім`я [PERSON] , що мешкає по [ADDRESS] , залишок нестачі був збільшений на суму 639,60 грн. Нестача зі станом на 23 жовтня 2018 року становила 25216,56 грн. 24 жовтня 2018 року її викликали до Донецької Дирекції ПАТ «Укрпошта» до директора гр. [PERSON] , якому вона надала пояснення в усній формі. 26 жовтня 2018 року їй, та усім співробітникам відповідач надав договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, у цьому договорі олівцем була написана дата «01.09.2018 року», який вона, та її співробітники підписали. Раніше аналогічний договір вона не підписувала. Вважає, що договір складений з порушенням, так як він підписаний пізніше дати його укладення, та в ньому відсутній строк дії договору. Зазначає, що нею договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність не був порушений, так як згідно п. «б» договору вона своєчасно повідомила адміністрацію підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню ввірених йому матеріальних цінностей, а також нею не був порушений п. «в» договору, в якому вказано, що вона зобов`язана вести облік, складати та подавати в установленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей. 26 жовтня 2018 року вона також при виявлення черговій нестачі надала докладний запис відповідачу. У зв`язку із викладеним вона надала пояснення Службі безпеки дирекції ПАТ «Укрпошта», але заходів до винної особи [PERSON] прийнято не було. 09 листопада 2018 року їй повідомили, що вона звільнена з посади за п. 2 ст. 41КЗпП України, у зв`язку з втратою до нього довіри з боку власника або уповноваженого ним органу. Вважає, що не було підстав для її звільнення з роботи, з тих причин, що вона не допускала порушення своїх обов`язків. Оскільки вона не була згодна зі звільненням, вона звернулась з заявою до комісії по трудовим спорам в м. Краматорську, із заявою від 16 листопада 2018 року, з питанням розгляду її не законного звільнення, їй повідомили про те, щоб вона звернулася до суду для вирішення зазначеного питання. Крім того вона зазначає, що під час звільнення їй не було надано копію наказу про її звільнення від 09 листопада 2018 року. 05 грудня 2018 року вона звернулась до відповідача із заявою, надати їй наказ про звільнення, на що адміністрація відмовила, але потім вона отримала повідомлення на телефон (05 грудня 2018 року у 16 год. 45 хв.) про те, що може отримати наказ про звільнення на руки. При звільненні їй не була видана на руки належно оформлена трудова книжка, вона не ставила особистий підпис у "Книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них", та немає її підпису у особовій картці працівника. Крім того на даний час вона характеризує свій стан, як психологічно пригнічений, оскільки маючи тривалий бездоганний трудовий стаж, була позбавлена роботи і доходу, від чого змінився її звичний спосіб життя і від чого вона морально страждає. Вважає, що виходячи з вищенаведених норм матеріального права, враховуючи, що вона зазнала негативних змін у житті внаслідок порушення її трудового права та незаконного звільнення, з відповідача підлягає стягненню 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. З огляду на викладене просила суд ухвалити рішення, яким визнати незаконним та скасувати наказ (розпорядження) Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» від 09 листопада 2018 року про припинення трудового договору (контракту) № 4310/к [PERSON] з посади начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Слов`янськ 9 та поновити на зазначеній посаді, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 листопада 2018 року по день поновлення на посаді, моральну шкоду у розмірі 10000 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.(а.с.1-4). 10 січня 2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву(заперечення), в яких відповідач не погодився із доводами позивачки та пояснив, що твердження позивачки про те, що раніше договори про повну матеріальну відповідальність не були укладені між сторонами даного спору є безпідставним, бо раніше договір про індивідуальну матеріальну відповідальність був укладений між начальником Центру поштового зв`язку (далі- ЦПЗ) №11 [PERSON] та Позивачем від 01 березня 2017 року. На підставі Наказу Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» від 25 червня 2018 року № 437 «Про структурні зміни у Донецькій дирекції ПАТ «Укрпошта» було проведено оптимізацію мережі поштового зв`язку ЦПЗ №7 м. Краматорськ шляхом приєднання з 1 вересня 2018 року відділень поштового зв`язку до апарату управління Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта», ВПЗ Слов`янськ - 9 входило до вищезазначеного центру поштового зв`язку. У зв`язку з вищезазначеним між позивачем та відповідачем був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01 вересня 2018 року. Відповідно до посадової інструкції начальника ВПЗ Слов`янськ - 9 [PERSON] забезпечувала збереження готівки, поштових відправлень, матеріальних цінностей, товарів та документації, приймала та видавала грошові перекази, виплачує пенсії, грошові допомоги та ін. Тобто, посада начальника відділення поштового зв`язку безпосередньо пов`язана відповідно до ст. 135-1 КЗпП із зберіганням, обробкою, відпуском, застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей і тому укладання договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01 вересня 2018 року є законодавчо обґрунтованим. Відповідно до п. п. б, в п.1 вищезазначеного договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність позивачка повинна була своєчасно повідомляти адміністрації Підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей, вести облік, складати та подавати в установленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей. Позивачка зазначила, що у жовтні 2018 року нею були складені акти про нестачу грошових коштів у касі ВПЗ Слов`янськ - 9 та доповідна записка. Як стверджує позивачка акти про виявлення нестачі грошових коштів у касі відділення були складені від 20 жовтня 2018 року, 23 жовтня 2018 року, а доповідна записка складена від 26 жовтня 2018 року. Тобто, позивачкою були складені вищезазначені документи після перевірки порядку збереження грошових коштів і матеріальних цінностей відповідачем від 19 жовтня 2018 року, а в пояснювальній записці від 19 жовтня 2018 зазначила, що з січня 2018 року виявляла нестачі в касі відділення, брала з каси кошти та не повідомляла Донецьку дирекцію AT «Укрпошта». На підставі розпорядження директора філії від 05 травня 2017 року № 46 «Про створення робочої групи про перевірки порядку збереження грошових коштів і матеріальних цінностей» комісією у\~складі співробітників\~відділу безпеки\~та фахівців\~19\~жовтня 2018\~року проведено документальну ревізію у ВПЗ Слов`янськ - 9 у присутності позивачки. Під час проведення документальної ревізії виявлено нестачу грошових коштів у касі відділення на суму 19879,84 грн., квитанції по сплаті комунальних послуг від населення у кількості 777 одиниць на загальну суму 105 770, 38 грн. та 3 квитанції за прийняту передплату на суму 683,58 грн., які не були проведені по касі відділення з березня поточного року ( зі слів оператора відділення [PERSON] ). Для проведення службового розслідування за даним фактом наказом директора філії 22 жовтня 2018 року № 812 створено комісію. У ході проведення службового розслідування встановлено, що позивачка разом з оператором відділення [PERSON] у період з січня поточного року по 19 жовтня 2018 року, зловживаючи службовим становищем, періодично привласнювали грошові кошти відділення для особистих потреб. Під час виявлення нестачі готівки у касі ВПЗ Слов`янськ - 9 сума фактичної наявності становила 3521,65 грн., а за обліковими даними повинно бути 23401,49 грн., таким чином, нестача склала 19879,84 грн.; на наступний день нестача по касі становила 4697,12 грн., квитанції по сплаті комунальних платежів станом на 30 жовтня 2018 р.: загальна кількість 810 одиниць на суму 111 747,94 грн., 3 квитанції за прийняту передплату на суму 683,58 грн., невиплачені грошові перекази у кількості 5 одиниць на загальну суму 20050,76 грн. Тобто, відповідно до Акту службового розслідування за фактом привласнення ротових коштів у ВПЗ Слов`янськ - 9 Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта», затвердженого директором філії Донецька дирекція ПАТ «Укрпошта» від 30 жовтня 2018 р., комісія дійшла висновку, що начальник ВПЗ Слов`янськ - 9 [PERSON] та оператор ЗПЗ Слов`янськ - 9 [PERSON] , зловживаючи службовим становищем, за період з січня поточного року по 30 жовтня 2018 р. привласнили грошові кошти на загальну суму 157 059,24 грн., чим завдали значних збитків AT «Укрпошта». На думку Донецької дирекції АТ «Укрпошта» вищезазначені факти є свідченням неодноразових випадків зловживання службовим становищем з метою привласнення грошових коштів, що є доказом вини начальника ВПЗ Слов`янськ - 9 у нестачі грошових коштів в касі відділення. Позивач заперечує проти підстав її звільнення з займаної посади за п.2 ст.41 КЗпП, тобто через втрату довіри та вважає причину звільнення законодавчо необґрунтованою. Донецька дирекція AT «Укрпошта» з даною думкою [PERSON] не згодна з наступного. Насамперед за п. 2 ст. 41 КЗпП України можуть бути звільнені працівники, прийняті на роботу, у зв`язку з виконанням якої з ними може бути укладений договір про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених їм цінностей. Розірвання трудового договору за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл, тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довіри до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу. Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстав втрати довіри може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує гроші або товарні цінності (зайняття їх прийманням, зберіганням транспортуванням, розподілом і т.п), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Звільнення працівника з підстав втрати довіри може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує гроші або товарні цінності (зайняття їх прийманням, зберіганням транспортуванням, розподілом і т.п), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри (ухвала ВССУ від 27.09.2017 у справі 520/2850/16-ц). Саме таку правову позицію раніше висловив ВСУ у постанові від 20.04.2016 у справі № 6-100цс16. Позивач зазначає в позові, що Позивачем не було отримано дозволу на звільнення у профспілкової організації. Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового з підстав передбачених п.2 ст. 41 КЗпП може бути проведено лише за попередньою згодою виборчого органу (профспілкового підприємства). Донецька дирекція AT «Укрпошта» надіслала до Первинної профспілкової організації ЦПЗ №7 Донецької дирекції УДППЗ «Укрпошта» звернення від 06 листопада 2018 року № 03-1296 про надання згоди на звільнення за втрату довіри на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України начальника ВПЗ Слов`янськ - 9 Жук [PERSON] . Протоколом від 08 листопада 2018 р. № 79 Первинна профспілкова організація ЦПЗ №7 Донецької дирекції УДППЗ «Укрпошта» надала згоду щодо звільнення Позивача на підставі п.2 ст. 41 КЗпП. Згідно зі ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Наказом Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» №4310/к від 08.11.2018 р. про припинення трудового договору було звільнено позивачку 09 листопада 2018 року на підставі п. 2 ст.41 КЗпП України, у зв`язку з втратою довір`я при обслуговуванні матеріальних цінностей. Позивач стверджує, що під час звільнення не було надано копію наказу та не була видана трудова книжка, але від ознайомлення з наказом Позивач відмовилася, у зв`язку з чим комісією складено відповідний акт від 09.11.2018 р. Також, Донецькою дирекцією AT «Укрпошта» був складений акт про відмову [PERSON] від отримання трудової книжки від 05 грудня 2018 року. Донецька дирекція AT «Укрпошта» неодноразово відправляла повідомлення Позивачу щодо необхідності прибути за трудовою книжкою, а також можливості надання клопотання про відправлення трудової книжки поштою ( від 09.11.2018 р. № 03-1302/1, від 15.11.2018 р. № 03-1318, від 22.11.2018 р. № 03-1336). Відповідач вважає звільнення начальника ВПЗ Слов`янськ -9 законодавчо обґрунтованим. На даний час за заявою Донецької дирекції AT «Укрпошта» триває досудове розслідування щодо виявленої нестачі в касі Відділення поштового зв`язку Слов`янськ - 9. З огляду на викладене просила суд відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, викладені у позовній заяві підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Крім того пояснила, що вона особисто ніколи не брала кошти з каси, а в своїх пояснення де вказано, що брала періодично біля 300 гривень, то вона мала на увазі [PERSON] , а не себе. Щодо виявленої нестачі, то хоче зазначити, що вона випадково виявила цю нестачу, коли побачила, що [PERSON] забирає пачку з квитанціями в кінці робочого дня, про що особисто повідомила службу безпеки «Укрпошти», однак оскільки ніякої реакції на її повідомлення не поступило, то вона знову повідомила про це. Хоче звернути увагу на те, що вона довготривалий час була у відпустці, на лікарняному, а в цей час її заміняла саме [PERSON] , яка власне і вчинила безпосередньо привласнення коштів. Крім того, з боку неї, як керівника ніяких порушень не було, оскільки приховані квитанції та ту обставину, що [PERSON] як оператор брала кошти, а квитанції не проводила, вона не могла перевірити самостійно, допоки хто-небудь не почав би скаржитися. Як тільки вона виявила такі дії [PERSON] , то відразу повідомила про це службу безпеки «Укрпошта». Представник позивачки адвокат Клочкова О.М., яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 16 листопада 2018 року та ордеру серії ДН № 000,44517, в судовому засіданні надала пояснення аналогічні поясненням її довірительки [PERSON] Наполягала на задоволенні позовних вимог. Звернула увагу на те, що відповідно до показань свідка [PERSON] , у її довірительниці не було можливості повністю Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали. Підтримали свою позицію, викладену у відзиві на позов. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета директор філії Донецької дирекції публічного акціонерного товариства «Укрпошта» [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 11 грудня 2018 року прийнято справу до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 19 лютого 2018 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] та витребувано із Слов`янського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області оригінали документів які були вилучені у представника філії Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» Алієвої О.А., в ході тимчасового доступу проведеного на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2019 року [PERSON] С [PERSON] , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 12018050510002388 від 09 листопада 2018 року, для їх огляду в судовому засіданні. Ухвалою суду від 20 березня 2019 року, за клопотанням представника позивачки [PERSON] було залучено до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору роботодавця позивачки директора філії Донецької дирекції публічного акціонерного товариства «Укрпошта» Пушкіна [PERSON] . [PERSON] . Суд, заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, виходить з наступного. Згідно із копією посадової інструкції Начальника відділення зв`язку поштового Слов`янськ 9, [PERSON] була ознайомлена із вказаною інструкцією під свій особистий підпис18 лютого 2014 року. Вказана інструкція була затверджена начальником центру поштового зв`язку № 11 С.В.Болотовою (а.с. 7-8). Згідно із наказом(розпорядженням) № 4310/к, 09 листопада 2018 року, [PERSON] була звільнена з посади начальника відділення зв`язку поштового, на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України, у зв`язку з втратою довір`я при обслуговуванні матеріальних цінностей. З вказаної копії наказу вбачається, що [PERSON] відмовилася від ознайомлення з вказаним наказом. Комісією було складено акт про відмову від підпису [PERSON] від 09 листопада 2018 року(а.с.9). Згідно із копіями сторінок книги КАО-5, слідує, що в ній відображені записи надання грошових коштів на початку дня оператору [PERSON] - [PERSON] (а.с.10-22). Згідно із договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01 вересня 2018 року, слідує, що було укладено вказаний договір між ПАТ «Укрпошта» в особі директора філії Донецька дирекція ПАТ «Укрпошта» [PERSON] та [PERSON] з метою забезпечення збереження матеріальних цінностей, що належать Донецькій дирекції ПАТ «Укрпошта». Вказаний договір підписано [PERSON] (а.с.21). 16 листопада 2018 року [PERSON] звернулася із письмовою заявою до комісії по трудовим спорам у м. Краматорськ з питанням про її незаконне звільнення(а.с.22). 05 грудня 2018 року [PERSON] звернулася з письмовою заявою до директора ПАТ «Укрпошта» [PERSON] з проханням надати їй наказ на звільнення її з займаної посади від 09 листопада 2018 року. Вказана заява була прийнята ПАТ «Укрпошта» про що свідчить штамп. Згідно із представленої суду копії доповідної від 26 жовтня 2018 року, [PERSON] звернулася із доповідною до директора Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» з повідомленням про те, що 18 жовтня 2018 року нею була виявлена нестача грошових коштів у оператора [PERSON] (а.с.24). Згідно із актом № 2 від 20 жовтня 2018 року, встановлено, що при прийомі залишку каси в кінці робочого дня від оператора [PERSON] була виявлена недостача у розмірі 24576,9 грн.(а.с.25). Згідно із актом від 23 жовтня 2018 року, [PERSON] В були оприбутковані комунальні платежі за електропостачання за р/р № 210612023 у сумі 306,23 грн., 326,88 грн. на ім`я [PERSON] , що мешкає по [ADDRESS] , залишок нестачі був збільшений на суму 639,60 грн. Нестача зі станом на 23 жовтня 2018 року становила 25216,56 грн.(а.с.26). Згідно із актом від 18 жовтня 2018 року, було виявлено, що при перевірці залишку каси у оператора [PERSON] виявилася недостача грошових коштів. Залишок каси на кінець дня складав 3521,65 грн., нестача 19879,84 грн. Причину нестачі грошей оператор пояснити не міг.(а.с.27). Згідно із довідкою про склад сім`ї, виданою виконавчим комітетом Слов`янською міською радою від 28 листопада 2018 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входять: чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] (а.с.28). 21 листопада 2018 року представником позивачки [PERSON] було надано адвокатський запит № 43-а, директору Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» в якому були витребувані необхідні документи, а також наказ про звільнення та інше(а.с.29). Згідно із відповіддю від 30 листопада 2018 року за № 09-2598, адвокатський запит було розглянуто, та повідомлено, що у зв`язку із великим обсягом копій документів, які треба надати за даним запитом, а також з потребою її пошуку серед значної кількості, Донецька дирекція ПАТ «Укрпошта» повідомила, що термін розгляду запиту [PERSON] продовжено до 21 грудня 2018 року(а.с.30). 01 березня 2017 року між начальником центру поштового зв`язку № 11 [PERSON] та [PERSON] було укладено типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, яка була пов`язана із збереженням, обробкою, доставкою, продажем, отриманням та видачею матеріальних цінностей та грошових коштів(а.с.48). Згідно із наказом від 25 червня 2018 року № 437, про структурні зміни у Донецькій дирекції ПАТ «Укрпошта» було проведено оптимізацію мережі поштового зв`язку ЦПЗ № 7 м. Краматорськ шляхом приєднання з 01 вересня 2018 року відділень поштового зв`язку до апарату управління Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта», ВПЗ Слов`янськ 9 входило до вищезазначеного центру поштового зв`язку(а.с.49-51). В судовому засіданні були досліджені письмові пояснення [PERSON] від 19 жовтня 2018 року, відповідно до яких дійсно було виявлено нестачу грошей, однак ні вона, ні [PERSON] не стали повідомляти про неї, вирішивши самостійно погасити таку нестачу. Причини нестачі коштів не стали виявляти. Однак потім нестача коштів стала лише збільшуватися. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] від 19 жовтня 2018 року, вона пояснила, що раніше виявляла нестачу у [PERSON] , однак це були невеликі суми і [PERSON] їх завжди погашала, тому вона про них не повідомляла керівництво. Були ситуації коли брала по 300 -500 грн., а потім, через деякий час повертала назад.(а.с.53, 54). Згідно із протоколом засідання профспілкового комітету Центра поштового зв`язку № 7 Донецької дирекції УДППЗ «Укрпошта» № 79 від 08 листопада 2018 року, було надано згоду комітетом на звільнення [PERSON] та [PERSON] за п. 2 ст. 41 КЗпП(а.с.56). 09 листопада 2018 року, було складено акт про відмову від підпису про ознайомлення [PERSON] з наказом про звільнення(а.с.57). Листами Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» від 09 листопада 2018 року,15 листопада 2018 року, 22 листопада 2018 року [PERSON] було повідомлено про необхідність прибуття до Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» за трудовою книжкою(а.с.58, 59, 60) Згідно із актом ПАТ «Укрпошта» від 05 грудня 2018 року, вбачається, що 05 грудня 2018 року об 11 годині [PERSON] , прибула до Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта», їй було запропоновано поставити підпис про ознайомлення з наказом про звільнення та отримати свою трудову книжку. [PERSON] відмовилась від отримання трудової книжки а також ознайомленням під підпис із наказом про звільнення(а.с.61). 30 жовтня 2018 року було складено акт службового розслідування за фактом привласнення грошових коштів у ВПЗ Слов`янськ 9 Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» від 30 жовтня 2018 року, відповідно до якого комісія дійшла до висновку , що начальник ВПЗ Слов`янськ 9 [PERSON] та оператор ВПЗ Слов`янськ 9 [PERSON] , зловживаючи службовим становищем, за період з січня поточного року по 30 жовтня 2018 року привласнили грошові кошти на загальну суму 157\~059,24 грн(а.с. 62-65). Згідно із актом перевірки ВПЗ Слов`янськ-9 від 19 жовтня 2018 року проведено перевірку технічної укріпленості, фінансової дисципліни, порядку збереження грошових коштів у ВПЗ № 9, відповідно до якого на момент перевірки встановлено нестачу коштів на суму 19879 грн. 84 коп. Перевіркою встановлено, що на початку робочого дня оператору видається сума, яка залишається в касі ВПЗ наприкінці попереднього робочого дня. Також встановлено, що готівку по прийнятим від населення платежам листоноші стать оператору без відповідної відмітки про прийняття готівки. До вказаного акту наданий акт № 1 про результати інвентаризації наявних коштів за яким, відсутність коштів пояснюється тим, що їх взяла [PERSON] .. Відповідно до касових звітів та пояснювальних записок, представлених в судовому засіданні видно, що вони складалися за допомогою комп`ютерної техніки, щодня, де звірялась кількість отриманих за день квитанцій та відповідно отриманих по ним сум, у разі певної невідповідності, оператор писав пояснювальну записку, в якій вказував про причини невідповідності. Судом були досліджені табелі обліку робочого часу, відповідно до яких, дійсно на час відсутності [PERSON] на роботі, як керівника у зв`язку зі перебуванням останньої у відпустці, або на лікарняному, її обов`язки виконувала [PERSON] . Судом досліджено матеріали кримінального провадження, відповідно до яких досліджено виявлені у [PERSON] квитанції про оплату комунальних послуг та інших платежів, заяви осіб, які зверталися до «Укрпошти» з тим, щоб були відшукані їх квитанції, та інші оплати, у зв`язку з тим що оплата коштів та перекази не поступили. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] під присягою повідомила, що вона сім років тому, працювала начальником поштового відділення, а [PERSON] була оператором. Може ствердити, що позивачка завжди чесно та сумлінно виконувала свої обов`язки, може ствердити що ніколи такого не було, щоб [PERSON] могла якимось чином привласнити кошти. Пояснила, що система прийому платежів наступна. Оператор приймає платежі у населення, проводить їх у комп`ютері в програмі (фіксує), фіксує роздруківкою на квитанції отримання коштів, проводить розрахунок з клієнтом, віддає йому квитанцію, отримує кошти. У кінці робочого дня складається звіт, а керівник його перевіряє на відповідність. Після чого гроші та квитанції відправляються в центр обробки. Ствердила, що у оператора є можливість отримавши квитанцію та кошти у клієнта не показати квитанцію у звіті, а керівник про це не зможе дізнатися, оскільки така квитанція не зафіксована у звіті, і в компетенцію керівника не входить перевірка особистих речей оператора. Дійсно за часів її роботи як керівника були випадки нестач але це були невеликі суми, дуже рідко, і вони відразу погашалися, і були наслідком помилки, а не свідомих дій. Зазначила, що зазвичай, за виявлення розтрати тощо, за часів її роботи на «Укрпошта» людину не звільняли, а переводили на іншу роботу, не пов`язану з відповідальністю за матеріально - товарні цінності. Також пояснила що коли вона уходила у відпустку, то перед цим завжди приїздила комісія проводилася ревізія та вона передавала свої повноваження такої перевірки та за актом прийомки передачі справ, так само відбувалося по виходу на роботу. Згідно ст.4 Конвенції № 158 Міжнародної організації праці «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року», спрямованої на захист прав працівника, - трудові відносини з працівником не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, зв`язаних зі здібностями або поведінкою працівника. Як вбачається зі ст.9 Міжнародної Конвенції № 158, на роботодавця покладається тягар доказування законності підстав звільнення працівника. Статтею 43 Конституції України\~передбачена, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений статтею 5-1КЗпП\~України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Аналіз вказаних норм трудового права дає підстави для висновку, що у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. Вирішуючи питання про визнання незаконним та скасування наказу № 4310/к про припинення трудового договору(контракту) від 09 листопада 2019 року суд виходить з наступних встановлених обставин та відповідних ним доказів. Конституція України, проголосивши Україну демократичною, соціальною, правовою державою, визначила зміст і спрямованість діяльності держави, зокрема, її обов`язок щодо утвердження, забезпечення і гарантування прав і свобод людини (ст. ст.1,3 Конституції України). Складовою цього обов`язку є забезпечення державою соціальної спрямованості економіки, створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею і своєчасно одержувати винагороду за працю (ч. 4 ст.13, ч. ч. 1, 2, 7 ст.43 Конституції України). Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у\~ст.\~51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до\~статті 147 КЗпП України\~за порушення трудової дисципліни\~\~до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Відповідно до\~статті 148 КЗпП Українидисциплінарне\~стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Частиною 3\~статті 149 КЗпП України\~передбачено, що за кожне правопорушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Статтею 41 КЗпП передбачаються додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов. Зокрема, крім підстав, передбачених\~статтею 40\~цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку: 2) винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу; Розірвання договору у випадках, передбачених частинами першою і другою цієї статті, провадиться з додержанням вимог\~частини третьої статті 40, а у випадках, передбачених пунктами 2\~і\~3 частини першої\~цієї статті, - також вимог\~статті 43\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 43 КЗпП, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації),\~2-5,\~7\~статті 40 і пунктами 2 і 3\~статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Розірвання трудового договору за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл, тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довіри до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу. Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстав втрати довіри може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує гроші або товарні цінності (зайняття їх прийманням, зберіганням транспортуванням, розподілом і т.п), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Звільнення працівника з підстав втрати довіри може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує гроші або товарні цінності (зайняття їх прийманням, зберіганням транспортуванням, розподілом і т.п), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри (ухвала ВССУ від 27.09.2017 у справі 520/2850/16-ц). Саме таку правову позицію раніше висловив ВСУ у постанові від 20.04.2016 у справі № 6-100цс16. Пункт 28 постанови пленуму\~Верховного Суду\~України N\~9\~від 06\~листопада 1992\~«Про практику\~розгляду судами\~трудових спорів» роз`яснює, що звільнення з підстав втрати довір`я (п.2 ст.41 КЗпП)\~суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір`я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов`язані з їх роботою. Як встановлено у судовому засіданні позивачка виконувала обов`язки начальнику відділення зв`язку поштового Слов`янськ -9. Відповідно до п. п. 2.13 посадової інструкції вона, як начальник, зокрема, забезпечує збереження готівки, поштових відправлень, матеріальних цінностей та документації, п.п.2.44 дотримується та контролює виконання підлеглими працівниками ВПЗ вимог «Інструкції з обслуговування фізичних та юридичних осіб в УДППЗ «Укрпошта». Відповідно до п.4 посадової інструкції, позивачка, як начальник зв`язку поштового несе відповідальність, зокрема, за збереження грошових сум, за правильність ведення касових операцій, незабезпечення виконавчої та трудової дисципліни працівниками ВПЗ(а.с.7-8). Як достовірно встановлено у судовому засіданні і вказана обставина не заперечується позивачкою, підтверджена в судовому засіданні свідком [PERSON] , саме як начальник, позивачка щодня повинна була отримати від оператора готівку та здійснити відповідну звірку щодо проведених за день грошових операцій. Та обставина, що на виконання вказаних вимог [PERSON] здійснювала вказані операції та отримувала від оператора [PERSON] підтверджується дослідженими в судовому засіданні даними журналу обліку готівки, касовими звітами. При цьому в судовому засіданні встановлено, що актом проведення службової перевірки від 19 жовтня 2018 року встановлено, нестачу коштів в сумі 19879 грн. 84 коп.. Відповідно до акту службової перевірки від 30 жовтня 2019 року комісія дійшла до висновку, що начальник ВПЗ Слов`янськ 9 [PERSON] та оператор ВПЗ Слов`янськ 9 [PERSON] , зловживаючи службовим становищем, за період з січня поточного року по 30 жовтня 2018 року привласнили грошові кошти на загальну суму 157\~059,24 грн(а.с. 62-65). Аналіз згаданих вище документів у сукупності із показаннями свідка [PERSON] , письмовими поясненнями [PERSON] , табелями обліку робочого часу, квитанціями, які були вилучені у [PERSON] , дозволяє дійти до висновку про те, що станом на 19 жовтня 2018 року було встановлено, що у ВПЗ 9 внаслідок неправомірних дій оператора [PERSON] виявлено нестачу коштів. Як видно із досліджених в судовому засіданні квитанцій, табелів обліку робочого часу, журналів прийому передачі коштів безпосередньо отримувала кошти від населення оператор [PERSON] .. При цьому суд не приймає до уваги її письмові пояснення, в яких [PERSON] зазначила, що нестача коштів утворилася незрозумілим чином, та кошти з каси вони брали разом із [PERSON] , оскільки на момент розгляду справи в суді, наведені обставини жодним чином не підтверджені, та спростовуються тією обставиною, що саме на робочому місці [PERSON] були виявлені квитанції про сплату комунальних послуг від населення, які не були зафіксовані та включені у щоденні звіти, показаннями свідка [PERSON] , яка ствердила в судовому засіданні, що оператор має можливість прийняти у населення квитанцію про оплату зокрема комунальних послуг, гроші, однак оплату не провести та не внести вказану квитанцію у звіт. Суд також приймає до уваги показання свідка [PERSON] , що начальник відділення не має змоги у повному обсязі відслідкувати такі дії оператора. Аналізуючи при цьому письмові пояснення [PERSON] , в яких вона повідомляє, що нестача коштів нею встановлювалася і раніше, і кошти з каси невеликими сумами бралися, суд приймає до уваги такі пояснення, в сенсі повідомлення [PERSON] , де вона звертає увагу, що коли вона написала, брала кошти невеликими сумами в 300 грн., вона мала на увазі [PERSON] , а не себе, та не приймає до уваги твердження відповідача, в тій їх частині, що вказане [PERSON] повідомляла щодо себе. Суд зважає на ту обставину, що дійсно із вказаних пояснень нечітко зрозуміло про кого конкретно йдеться мова, однак при ознайомленні з текстом пояснень в цілому, видно, що [PERSON] в своїх поясненнях вказує, що їй відомо про те, що [PERSON] неодноразово була помічена у нестачах по касі, і їй відомо про те, що [PERSON] гроші невеликими сумами брала, однак їх завжди повертала. Саме з цих підстав, [PERSON] не повідомляла керівництво про такі дії [PERSON] .. Суд при цьому зазначає, що інше тлумачення письмових пояснень [PERSON] не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та не спростоване відповідачем. Суд не приймає до уваги пояснення [PERSON] , що фактично привласнення коштів [PERSON] відбувалося під час того, яка вона виконувала обов`язки начальника відділення на час відсутності [PERSON] , оскільки наведені твердження спростовуються табелями обліку робочого часу та відповідно дослідженими в судовому засіданні квитанціями по комунальним послугам та переказам, які були виявлені на робочому місці [PERSON] , та наразі перебувають у матеріалах кримінального провадження. Так, як видно із вказаних квитанцій та їх кількості, більша кількість необлікованих квитанцій припала саме на час, коли [PERSON] виконувала свої посадові обов`язки начальника, тобто не можна стверджувати, що [PERSON] здійснювала привласнення коштів та відповідно приховування квитанцій під час відсутності [PERSON] на робочому місці. Суд також не приймає до уваги доводи позивачки в тій їх частині, що вона виявила нестачу, заподіяну [PERSON] , про що повідомила відповідача, однак керівництво та служба безпеки не відразу відреагувала на її повідомлення, оскільки як видно із матеріалів справи, всі доповідні [PERSON] належним чином не зареєстровані та вчинені після проведення перевірки, якою виявлено нестачу коштів та квитанції за робочим місцем [PERSON] . Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів дозволяє дійти до висновку, що суду не представлено належних та достовірних відомостей умисного привласнення коштів [PERSON] , разом з тим, суд зважає на ту обставину, що [PERSON] виконувала обов`язки начальника відділення зв`язку поштового, та в силу своїх посадових обов`язків зобов`язана була вжити всіх заходів щодо виконання вимог своєї посадової інструкції, зокрема п.п 2.13, 2.44. Так в судовому засіданні достовірно встановлено, і вказана обставина не заперечується позивачкою, що були випадки виявлення безпосередньо [PERSON] порушення здійснення операцій з грошовими коштами [PERSON] , однак [PERSON] не вжила жодних заходів щодо припинення таких дій, на думку суду наведена бездіяльність [PERSON] свідчить про те, що вона, як керівник не виконувала належним чином свої посадові обов`язки, не здійснювала відповідно до вимог інструкції контролю за діями своєї підлеглої, а навпаки допускала можливість неправомірних дій [PERSON] при здійсненні операцій з готівкою та не вживала відповідних заходів щодо припинення цих неправомірних дій, хоча повинна була вжити. Суд наголошує повторно, що розірвання трудового договору за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл, тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довіри до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу. Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстав втрати довіри може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує гроші або товарні цінності (зайняття їх прийманням, зберіганням транспортуванням, розподілом і т. п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Суд звертає увагу на ту обставину, що за своїми посадовими обов`язками [PERSON] щодня зобов`язана була приймати гроші від оператора [PERSON] , для здійснення подальших операцій з готівкою, отже можна стверджувати, що її діяльність прямо пов`язана з безпосереднім обслуговуванням грошових коштів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в діях [PERSON] встановлено наявність умов, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, за яких відповідач втратив довіру до неї. Вирішуючи питання\~щодо правомірності\~винесення наказу,\~суд приходить\~до висновку,\~що наказ\~винесений особою,\~яка правомочна\~виносити такі\~накази у\~відповідності до\~п.п.\~5.1.,\~5.3.2,\~5.3.11 Положення про\~Донецьку дирекцію\~ПАТ «Укрпошта»,\~затверджену відповідно\~до наказу\~№ 805\~від 23\~червня 2017\~року(а.с.86\~ 86\~з.б), накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади вчинено у строки, передбачені ст. 148 КЗпП України та за умови отримання попередніх письмових пояснень від особи, щодо якої вирішується питання про накладення щодо неї дисциплінарного стягнення, при цьому вжито відповідних заходів щодо повідомлення про вказаний наказ та вручення трудової книжки(а.с.57-61). Вирішуючи питання щодо дотримання норм, передбачених ст.40, 43 КЗпП при звільненні, то досліджені в судовому засіданні докази дозволяють дійти висновку що при звільненні дотримано вимоги щодо первинного дозволу про звільнення профспілковим комітетом(а.с.56). Суд з врахуванням всіх обставин справи, також приходить до висновку, що обрання відповідачем такого виду стягнення як оголошення догани, відповідає ступеню тяжкості вчиненого проступку, заподіяній позивачем шкоди, обставинам, за яких вчинено проступок, і попередній роботі працівника. З огляду на викладене, суд приходить висновку що в позові про поновлення на роботі та скасування наказу про звільнення слід відмовити. Щодо вирішення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди, то вказані вимоги є похідними від вимоги про поновлення на роботі, отже вони не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, то враховуючи ту обставину що судом прийнято рішення про відмову у позові, стягнення судових витрат понесених позивачем, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, відшкодуванню не підлягають, інші витрати з врахуванням пільг позивача щодо сплати судового збору компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed