Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 01.09.2009 р. між ВАТ Державний ощадний банк України та відповідачем був укладений договір №6048/К про відкриття розрахунково - касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, у відповідності до якого відповідач отримав кредит в межах ліміту в сумі 11 750,00 грн.; укладаючи договір, сторони за ним погодили (п. 6.1.2) к разі відсутності коштів на картрахунку та наявності заборгованості за договором відповідач зобов'язаний погасити заборгованість шляхом поповнення картрахунку у безготівковому порядку чи шляхом внесення готівки до 25 числа місяця, наступного за звітним. За користування кредитом позичальник зобов'язаний належним чином виконувати відповідні умови до договору та вимог ЦК України, інших актів законодавства. У відповідності до п. 7.2 та 7.2.1 та 7.2.2 кредитного договору відповідач зобов'язаний сплачувати банку відсотки в порядку та розмірах, визначений в Додатку №1 до кредитного договору, а саме у разі, якщо кредитна заборгованість існує менше двох звітних періодів плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 10,5 річних. В іншому випадку плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 13% річних. Проценти за перевищення витратного ліміту у розмірі 24% річних (п. 7.2.2 кредитного договору). Згідно з п. 3.1.1 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору; на підставі п. 12.2 кредитного договору договір набуває чинності з дати підписання його сторонами та діє до дня закриття картрахунку і завершення всіх розрахунків по картрахунку відповідно до п. 11.1 кредитного договору. Як зазначається позивачем при зверненні до суду у зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором 13.07.2012 р. позичальнику було направлено претензію про повне погашення заборгованості по кредиту, яка не була отримана позичальником та конверт був повернутий через закінчення терміну зберігання. Загальна сума заборгованості станом на 28.08.2012 р. становить 15 951,27 грн., з яких: 11 744,02 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 101,59 грн. - нараховані доходи за кредитом овердрафт, 129,26 грн. - нараховані доходи за кредитом, 3 963,40 грн. - прострочені нараховані доходи за кредитом, 13.00 грн. - прострочені інші нараховані доходи. За судового розгляду позивач збільшив розмір позовних вимог, надав відповідну заяву, та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, розмір якої станом на 03.09.2014 р. становить 21 678,35 грн., з яких: 11 744,02 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 9,97 грн. - нараховані доходи за кредитом, 9 911,36 грн. - прострочені нараховані доходи за кредитом, 13,00 грн. - прострочені інші нараховані доходи за кредитом. Підставу позову становлять приписи ст.ст. 526, 527, 530, 536, 610, 611, 612, 625 ЦК України. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач позов не визнав повністю та просив суд відмовити в його задоволенні. Відповідно до заперечень відповідача останній не укладав із позивачем кредитного договору, відповідач перебував у трудових відносинах із позивачем, для отримання заробітної платні було видано банківську картку на підставі договору №6048/К про відкриття розрахунково - касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 01.09.2009 р. На банківську картку, видану за цим договором, відповідач отримував заробітну плату, зберігав власні кошти, поповнюючи картку через каси банківських установ, та користувався власними коштами на свій розсуд. Щодо розмірів кредитних лімітів, порядку та умов їх використання, то з цього питання відповідач повідомлений не був, про надання кредитних коштів до банку не звертався, а докази протилежного в матеріалах справи відсутні. На переконання відповідача, позивач вводить суд в оману, свідомо нібито «скорочуючи» назву укладеного між сторонами договору з назви «договір про відкриття розрахунково - касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою» до назви «кредитний договір», та просить суд звернути увагу на те, що сам договір містить тлумачення терміну «дебетово-кредитна схема» - платіжна схема, яка передбачає здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки в межах залишку коштів, які обліковуються на його картрахунку, а в разі їх недостатності (відсутності) - за рахунок наданого Банком кредиту. Вказана обставина вплинула на невірне визначення характеру правовідносин між сторонами - наявність не кредитних зобов'язань відповідача перед позивачем, а навпаки - зобов'язань позивача здійснювати розрахунково - касове обслуговування зарплатної картки відповідача. Разом з тим, з доданих до позову копій документів взагалі не вбачається, що саме такий договір на зазначених умовах було укладено із відповідачем, оскільки в наявних копіях відсутній підпис відповідача, тобто доказів на підтвердження погодження відповідача із банком умов «кредитування» позивачем не надано. Відтак, надані позивачем умови розрахунково - касового обслуговування зарплатної картки носять односторонній характер, не мають згоди відповідача, а тому не можуть бути доказами в розумінні ЦПК України, оскільки не місять підтвердження того факту, що умови саме в цій редакції діяли на момент виникнення відносин між сторонами і що саме з цією редакцією договору відповідача ознайомлювали при виникненні відносин між ними. Згідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається; за ст. 216 ЦК України недійний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відтак, умови надання кредиту, надані позивачем в додатках до позову, є нікчемними та не можуть братися до уваги, а тому не може братися до уваги при розрахунку ціни позову та обґрунтуванні позовних вимог. Разом з тим, матеріали справи, на переконання відповідача, не містять доказів отримання відповідачем кредитних коштів, тобто доказів на підтвердження факту виникнення саме кредитної заборгованості, а не факт користування відповідачем своїми власними коштами, що знаходилися на його зарплатній картці, та яку саме суму було нібито позичено відповідачем шляхом використання кредитного ліміту по дебетовій банківській картці. На думку відповідача, з метою реалізації передбаченого ст. 159 ЦПК України принципу безпосередності судового розгляду, позивач має надати суду оригінали всіх документів, на яких ґрунтує свої позовні вимоги, а саме договір №6048/К про відкриття розрахунково - касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 01.09.2009 р. та первинні документи, що підтверджують виникнення та існування кредитної заборгованості, а саме: заяву позичальника про видачу кредиту, заяву про встановлення кредитного ліміту на картку, меморіальний ордер, платіжне доручення з відміткою банку про виконання платіжного доручення із зазначенням в графі "призначення платежу", що грошові кошти надані саме за договором №6048/К про відкриття розрахунково - касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 01.09.2009 р. в якості кредитних коштів, первинні бухгалтерські документи, що засвідчують рух коштів, які нібито були надані у кредит відповідачеві тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Утім, доказів надання позивачем відповідачеві кредитних коштів в будь-якому розмірі у додатках до позовної заяви та у тексті самого позову немає. Відповідач заперечує проти факту отримання ним кредитних коштів від позивача за договором №6048/К про відкриття розрахунково - касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 01.09.2009 р. та наявності заборгованості за цим договором. За наданою позивачем довідкою вих. №89/1 від 15.05.2014 р. до виплати [PERSON] у зв'язку із звільненням належало 13 184,60 грн.; згідно наданого позивачем меморіального ордеру №003 від 29.04.2010 р. відповідачу в день звільнення було виплачено 9 984,60 грн. Таким чином,

Outcome: dismissed