Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся із позовом до Клінічної лікарні «Феофанія», Комісії з трудових спорів Клінічної лікарні «Феофанія», третя особа: головний лікар Клінічної лікарні «Феофанія» [PERSON], про визнання незаконним та скасування наказу про дисциплінарне стягнення і рішення комісії з трудових спорів. Зміст позовних вимог, з якими звертається позивач. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що він працював у Клінічній лікарні «Феофанія» та займав посаду лікаря-анестезіолога 2 поста відділення анестезіології та інтенсивної терапії. Головним лікарем КЛ «Феофанія» [PERSON] 31 липня 2017 року винесено наказ №К-217 «Про дисциплінарне стягнення», згідно якого позивачу оголошено догану. Із вказаним наказом [PERSON] ознайомився 19.08.2017 року. Підставою для винесення наказу та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало те, що [PERSON] був відсутній на чергуванні без відповідного дозволу з 17 год. 00 хв. 23.07.2017 р. по 09 год. 00 хв. 24.07.2017 року згідно затвердженого графіку чергувань у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії (неврологічне). Не погодившись із вказаним наказом, позивач 27 жовтня 2017 року звернувся із відповідною скаргою до Комісії з трудових спорів Клінічна лікарня «Феофанія» щодо визнання незаконним та скасування такого наказу. Копія витягу з протоколу № 1 засідання комісії з трудових спорів КЛ «Феофанія» направлена поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням на юридичну адресу ППО КД «Феофанія», та отримана [PERSON] 09.11.2017 р., у подальшому останнім передана позивачу 10.11.2017 р. Згідно вказаного витягу Комісією з трудових спорів КЛ «Феофанія» прийнято рішення, яким підтримано наказ головного лікаря КЛ «Феофанія» [PERSON] Не погоджуючись із наказом головного лікаря КЛ «Феофанія» №К-217 «Про дисциплінарне стягнення», позивач посилається на те, що 23.07.2017 р. він не заступив на чергування, оскільки у його дружини [PERSON] близько 15 год.00 хв. 23.07.2017 р. різко погіршився стан здоров`я, що супроводжувалося блювотою з домішками крові. Дружина відмовилася від госпіталізації, і позивач, як лікар та чоловік, змушений був залишитися поряд з нею та надавати останній медичну допомогу і контролювати стан її здоров`я. У зв`язку із даною ситуацією, приблизно з 15 години 23.07.2017 р. позивач намагався зв`язатися із завідувачем відділення анестезіології та інтенсивної терапії (неврологічне) інсультного центру [PERSON] з метою попередити останнього про дану ситуацію та клопотати про надання дозволу на обмін змінами з іншим лікарем, однак останній на телефонні дзвінки не відповідав. Після того, позивач в телефонному режимі погодив питання обміну з черговим заступником головного лікаря КЛ «Феофанія» [PERSON] та отримав згоду останнього. Враховуючи ситуацію, яка склалася у родині позивача, останній вважає підставу обміну змінами вагомою та поважною. Також, позивач вважає рішення Комісії з трудових спорів КЛ «Феофанія» незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно прийняте з порушенням відповідної процедури, без повного з`ясування всіх обставин. Зокрема, комісією не враховано обставини, які змусили позивача до обміну змінами, не досліджено надані останнім документи, не заслухано свідків, про допит яких позивач клопотав у скарзі. Крім того, розгляд скарги позивача проводився практично без його участі, оскільки запросили позивача в кінці засідання комісії. З огляду на викладені обставини, позивач звертається із позовними вимогами, в яких просить: визнати Наказ «Про дисциплінарне стягнення» №К-217 від 31.07.2017 року незаконним та скасувати дисциплінарне стягнення (догану) до якого притягнуто [PERSON] згідно наказу «Про дисциплінарне стягнення» №К-217 від 31.07.2017 року; визнати рішення Комісії з трудових спорів Клінічної лікарні «Феофанія» від 01.11.ю2017 року незаконним та скасувати його. 14 лютого 2018 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути із відповідачів на користь позивача судові витрати за оплату послуг правничої допомоги у розмірі 55 760 грн., витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2560 грн., інші витрати, понесені у зв`язку із поданням позовної заяви у розмірі 196,60 грн. (а.с. 51-52 у І-му томі). Позиція відповідачів щодо заявлених позовних вимог. 14 травня 2018 року відповідач Клінічна лікарня «Феофанія» подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. З боку позивача допущено порушення трудової дисципліни та обов`язків, у зв`язку із чим останнього притягнуто до дисциплінарної відповідальності - оголошено догану. Застосування такої відповідальності до позивача обумовлена тим, що будучи завідомо обізнаним про графік чергування 23-24 липня 2017 р. (з 17 год. 00 хв. 23.07.2019 р. по 09 год. 00 хв. 24.07.2017 р.) [PERSON] на вказану зміну чергування не прибув, свою заміну на іншого лікаря в установленому порядку не здійснив, заздалегідь її не погодив, внаслідок чого на робочому місці після закінчення зміни на чергуванні залишився то й же лікар, що і був - [PERSON] . Необґрунтованим є посилання позивача, що його неявка на робоче місце була обумовлена хворобою [PERSON] , яку позивач визнає як «члена родини» та «дружину», в якої 23.07.2017 р. о 15 год. 00 хв. нібито погіршився стан здоров`я. Такі твердження та доводи позивача слід оцінювати критично, як такі, що направлені на ухилення від притягнення до дисциплінарної відповідальності. Зокрема, позивачем не надано доказів того, що [PERSON] є його дружиною, доказів того, що розлади здоров`я [PERSON] викликали в неї стан непрацездатності та вона не вийшла на роботу 24.07.2017 р. Крім того, оспорюване рішення Комісії з трудових спорів КЛ «Феофанія» від 01.11.2017 р. є правомірне, прийняте у визначеному законом порядку. Зокрема, на засіданні комісії позивач був присутній, також, заслухано свідків, які мали безпосереднє відношення до даного трудового спору. Також, у задоволенні позовних вимог слід відмовити через пропуск позивачем строку звернення до суду із відповідним позовом, оскільки про оспорюваний наказ позивач дізнався 31.07.2017 р., однак відмовився ознайомитися з ним, про що складено відповідний акт. Отже, тримісячний строк оспорювання вказаного наказу сплив у позивача 31.10.2017 р. (а.с. 164 -169 у І-му томі). Пояснення позивача щодо відзиву відповідача на позовну заяву. 24 липня 2018 року позивач подав письмові пояснення щодо відзиву відповідача КЛ «Феофанія», в яких зазначає, що про оспорюваний наказ від 31.07.2017 р. перед щорічною відпусткою позивача ніхто не повідомляв. Вийшовши з відпустки, в перший свій робочий день 19.08.2017 р. позивач ознайомився із наказом. Інші доводи заперечень відповідача вважає безпідставними та необґрунтованими. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2017 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Ухвалою суду від 14.05.2018 року, внесеною до протоколу судового засідання, до участі в справі залучено третьою особою головного лікаря Клінічної лікарні «Феофанія» [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача Клінічної лікарні «Феофанія» - Іванченко В.А. проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі та просив у їх задоволенні відмовити. Представник відповідача комісії з трудових спорів Клінічної лікарні «Феофанія» у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи головного лікаря Клінічної лікарні «Феофанія» [PERSON] - [PERSON] . проти задоволення позовних вимог заперечив та просив у задоволенні позову відмовити. Фактичні обставини справи, що встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] працював у Клінічній лікарні «Феофанія» та займав посаду лікаря-анестезіолога 2 поста відділення анестезіології та інтенсивної терапії (неврологічне) інсультного центру. Згідно п. 3.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку Клінічної лікарні «Феофанія» Державного управління справами, затвердженими конференцією трудового колективу Клінічної лікарні «Феофанія» від 26 жовтня 2016 року прот. № 2, працівники лікарні зобов`язані працювати чесно і сумлінно, дотримуватися дисципліни праці - основу порядку в лікарні, вчасно приходити на роботу, своєчасно і точно виконувати розпорядження уповноваженого органу лікарні, використовувати весь робочий час для продуктивної праці, утримуватися від дій, які можуть зашкодити іншим працівникам виконувати їхні трудові обов`язки (а.с. 73-85). Посадовою інструкцією лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії (неврологічного) інсультного центру, яка затверджена 01 лютого 2017 року головним лікарем Клінічної лікарні «Феофанія» [PERSON] визначені завдання та обов`язки, права, відповідальність та взаємовідносини позивача, як такого, що займає вищевказану посаду. З вказаною Посадовою інструкцією [PERSON] ознайомлений, що підтверджується підписом останнього (а.с. 97-103 у І-му томі). Згідно з п. 1 вказаної Посадової інструкції лікар-анестезіолог зобов`язаний керуватися чинним законодавством України про охорону здоров`я, статутом клінічної лікарні «Феофанія», положенням про відділення анестезіології та інтенсивної терапії (неврологічне) ІЦ, даною посадовою інструкцією та нормативними документами МОЗ України, Державного управління справами, правилами внутрішнього розпорядку, наказами та розпорядженнями головного лікаря його заступників та завідуючого відділення. Як передбачено п. 4 Посадової інструкції лікар-анестезіолог зобов`язаний планувати роботу та аналізувати її результати. Відповідно до п. 11 Посадової інструкції лікар-анестезіолог повинен чергувати у відділенні як лікар-анестезіолог відповідно до затвердженого графіку та проводити лікування хворих у відділенні інтенсивної терапії. 23 травня 2017 року головним лікарем Клінічної лікарні «Феофанія» [PERSON] видано наказ № 51, відповідно до якого внесено зміни до розподілу обов`язків між головним лікарем, заступниками головного лікаря та керівниками структурних підрозділів КЛ «Феофанія» Державного управління справами. Згідно даного наказу відділення анестезіології та інтенсивної терапії (неврологічне) інсультного центру, в якому працював [PERSON] , підпорядковане заступнику головного лікаря з медичної частини [PERSON] Також, у даному наказі головним лікарем наказано начальнику відділу кадрів Кравченку О.Г. до 01.06.2017 р. підготувати порядок зміни режиму (графіку) роботи працівника за його письмовою згодою (а.с. 144-146 у І-му томі). 01 червня 2017 року головним лікарем Клінічної лікарні «Феофанія» [PERSON] затверджено Порядок зміни режиму (графіку) роботи за заявою працівника КЛ «Феофанія» ДСУ (а.с. 148 у І-му томі). Згідно даного Порядку працівник, який виявив бажання внести зміни режиму (графіку) своєї роботи, має написати заяву на зміну режиму (графіку) керівнику підрозділу. Отримати дозвіл керівника підрозділу. Отримати погодження від працівника, який згоден на зміну режиму (графіку) роботи. Отримати дозвіл від головного лікаря, заступників головного лікаря, головного інженера, головної медичної сестри, головного бухгалтера відповідно до розподілу обов`язків між головним лікарем, заступниками головного лікаря та керівними структурними підрозділами (наказ від 23 травня 2017 року № 51). Зміна в графіку роботи працівників структурного підрозділу. Згідно плану графіку чергувань лікарів-анестезіологів ВАІТ (Н) ІЦ на липень 2017 року, який підписаний завідувачем ВАІТ (Н) ІЦ [PERSON] та заступником головного лікаря з медичної частини [PERSON], на 23 липня 2017 року заплановане чергування [PERSON] (а.с. 149 у І-му томі). Із виконаного графіку чергувань лікарів-анестезіологів ВАІТ (Н) ІЦ на липень 2017 року, який підписаний завідувачем ВАІТ (Н) ІЦ [PERSON] та заступником головного лікаря з медичної частини [PERSON], вбачається, що у графі за 23 число проти прізвища [PERSON] міститься запис « н » (а.с. 150 у І-му томі). 23 липня 2017 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] складено акт про відсутність на роботі [PERSON] , лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії, 23.07.2017 р. з 17 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв. впродовж зміни за графіком чергування (а.с. 151 у І-му томі). 24 липня 2017 року завідувачем ВАІТ (Н) ІЦ [PERSON] складено та підписано на ім`я головного лікаря КЛ «Феофанія» [PERSON] доповідну записку, в якій [PERSON] доводить до відома головного лікаря, що лікар-анестезіолог [PERSON] був відсутній на чергуванні з 17:00 23.07.2017 р. по 09:00 24.07.2017 р. згідно затвердженого графіку чергувань у ВАІТ (невр) ІЦ на липень 2017 р. У зв`язку із виробничою необхідністю на чергуванні був залишений лікар-анестезіолог [PERSON] (а.с. 9 у і-му томі). На доповідній записці стоїть резолюція головного лікаря від 26.07.2017 р. про відібрання пояснень у [PERSON] стосовно зазначеного. Зі змісту доповідної записки [PERSON] від 31 липня 2017 року головному лікарю КЛ «Феофанія» [PERSON] вбачається, що 23.07.17 р. о 17.00 год. [PERSON] не прибув на чергування, так як у його дружини близько 15.00 год. почалася блювота «кавовою гущею» з домішками свіжої крові. Так як дружина відмовилася від виклику швидкої та госпіталізації, [PERSON] вимушений був залишитися вдома із дружиною для надання їй медичної допомоги. У доповідній [PERSON] також зазначив, що зміг самостійно знайти йому заміну на чергуванні (а саме [PERSON] ), та неодноразово телефонував завідувачу відділення [PERSON] , однак останній не брав слухавки. Також, у доповідній зазначено, що у зв`язку із даною ситуацією, що склалася, [PERSON] вимушений був узгодити питання обміну через чергового начмеда КЛ «Феофанія» [PERSON] у телефонному режимі, на що останній дав таку згоду, про що [PERSON] складено 26.07.2017 р. доповідну записку на ім`я [PERSON] . Вказана доповідна записка отримана [PERSON] о 10 год. 50 хв. 31 липня 2017 р. (а.с. 7). До матеріалів справи долучено копію доповідної записки головному лікарю КЛ «Феофанія» [PERSON], з аналогічним змістом, проте з резолюцією: «Оголосити догану [PERSON] 31.07.2017 року», оригінал якої досліджувався у судовому засіданні. (а.с.244 т.1) 31 липня 2017 року головним лікарем Клінічної лікарні «Феофанія» [PERSON] винесено наказ № К-217, яким оголошено догану лікарю-анестезіологу відділення анестезіології та інтенсивної терапії (неврологічного) інсультного центру [PERSON] за порушення трудової дисципліни, невиконання своїх службових обов`язків (а.с. 6 у І-му томі). Зі змісту вищевказаного наказу вбачається, що відповідно до службової записки завідувача відділення анестезіології та інтенсивної терапії (неврологічного), лікаря-анестезіолога інсультного центру [PERSON] від 24.07.2017 р., лікар-анестезіолог [PERSON] був відсутній на чергуванні без відповідного дозволу з 17.00 23.07. по 09.00 24.07.2017 року згідно затвердженого графіку чергувань у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії (неврологічне), про що складено відповідний акт. Із копії акту про відмову [PERSON] від ознайомлення з наказом від 31.07.2017 р. № К-217 «Про дисциплінарне стягнення» у вигляді догани, видно, що акт складений та підписаний 31 липня 2017 року завідувачем відділу кадрів [PERSON] , у присутності завідувача юридичного сектору [PERSON] та завідувача приймального відділення [PERSON] (а.с. 152 у І-му томі). Як вбачається із копії оспорюваного наказу, [PERSON] ознайомився із наказом 19 серпня 2017 року. Із матеріалів справи встановлено, що у Клінічній лікарні «Феофанія» конференцією трудового колективу КЛ «Феофанія» ДУС від 30.03.2016 р. затверджено положення про комісію з трудових спорів, про що свідчить витяг з протоколу від 30.03.2016 р. (а.с. 86-87 у І-му томі). Згідно п. 1.1. вказаного Положення Комісія по трудових спорах Клінічної лікарні «Феофанія» Державного управління справами є досудовим органом, який розглядає і вирішує індивідуальний трудовий спір, що виник між працівником лікарні і власником або уповноваженим ним органом. У своїй діяльності Комісія керується Конституцією України, Кодексом законів про працю України, законодавством про працю та іншими галузевими нормативними актами (а.с. 88-91 у І-му томі). Так, не погоджуючись із наказом головного лікаря КЛ «Феофанія» від 31.07.2017 р. № К-217 «Про дисциплінарне стягнення», [PERSON] 27 жовтня 2017 року звернувся до комісії з трудових спорів Клінічної лікарні «Феофанія» із скаргою щодо визнання такого наказу незаконним та скасування наказу (а.с. 12-13 у І-му томі). 01 листопада 2017 року на засіданні комісією з трудових спорів КЛ «Феофанія» ДСУ розглянуто вищевказану скаргу [PERSON] , про що свідчить витяг із протоколу № 1 (а.с. 14). Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що на засіданні комісії з трудових спорів був також присутній позивач [PERSON] . За наслідками засідання комісією з трудових спорів КЛ «Феофанія» ДСУ одноголосно проголосовано «за» підтримку рішення про винесення адміністрацією Наказу «Про дисциплінарне стягнення» № К-217 від 31.07.2017 р. На підтвердження поважності причин неявки на чергування, позивач надав товарний чек № 9887 від 23.07.17 про придбання в ТОВ «Вета-плюс» Амінокапровової кислоти у флаконі 5% р-ну 100мл. та висновок проведеної [PERSON] езофагогастродоуденоскопії від 24.07.2017р., виданий лікарем КНП "Консультативно-діагностичний центр" Печерського району Малимоненко М .Я . 24.07.2017р. о 08.00. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що був колегою позивача. Працюючи на денному чергуванні 23.07.2017 р., близько о 13-14 години дня свідку зателефонував позивач і попросив замінити його на чергуванні, однак свідок відмовився. О 17 год. 00 хв. цього ж дня настала зміна для чергування позивача, проте він на чергування не з`явився, тому [PERSON] змушений був залишитися чергувати у другу зміну. Свідок також пояснив, що для того щоб помінятися змінами у чергуванні, то потрібна письмова заява, яка розглядається керівництвом. Свідку відомо, що позивач також телефонував [PERSON] , однак свідку невідомо чи погодили таке прохання [PERSON] замінити його для чергування. Графік чергування затверджується завчасно, і знаходиться в ординаторській, скріплений підписами та печаткою осіб, які складають графік. У день коли позивач мав з`явитись на чергування, але не з`явився, був складений акт про неявку на роботу позивача, свідок був присутній та брав участь при його складанні. Свідку відомо, що [PERSON] телефонував і до інших колег, щоб помінятися чергами, однак ніхто не виявив бажання для такої заміни. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює у КЛ «Феофанія» на посаді лікаря-невролога та перебувала із позивачем виключно у робочих відносинах. З 22.07.17 р. по 23.07.2017 р. свідок перебувала на чергуванні. 23.07.2017 р. їй зателефонував позивач і попросив зателефонувати Пасічному, так як він самостійно не міг із ним зв`язатись по телефону. Після чого свідок також дзвонила [PERSON] , але останній не брав слухавки. Свідку відомо, що позивач хотів знайти заміну на чергування, телефонував своїм колегам, ніхто не погодився, і позивач не прибув на власне чергування. Також, свідок зазначила, щоб змінитися у чергуванні, потрібно завчасно написати заяву, яка має бути погоджена керівництвом. Про такі правила працівників ознайомлювали у відділі кадрів, і позивач також про таке знав, так як раніше неодноразово змінювався у чергуванні. Графік чергування затверджується на місяць, і він знаходиться в ординаторській для загального доступу працівників, які беруть участь у чергуванні. Особисто свідка позивач не просив замінити його у чергуванні, так як свідок є лікарем-неврологом. Свідок [PERSON] пояснила, що працює на посаді лікаря-анестезіолога у КЛ «Феофіанія» та з позивачем є колегами по роботі. 23.01.2017 року свідок перебувала у своїх батьків, до неї зателефонував позивач і попросив замінити його на чергуванні, повідомив, що його дружині погано і він не може бути на чергуванні. Однак, свідок на заміну позивача у чергуванні відмовилася. У свідка із позивачем хороші відносини, як спеціаліст та людина позивач хороший. Коли свідок прийшла на роботу, то колеги їй повідомили, що позивач на свою зміну не з`являвся, тому було складено акт про відсутність на роботі. У КЛ «Феофанія» заміну в чергуванні можна здійснювати лише на підставі заяви, яка має бути погоджена керівництвом. Графіки чергування складаються на місяць. Свідок [PERSON] у судовому засідання надала пояснення про те, що були колегами із позивачем. 23.07.2017 р. свідок не чергувала, а здала зміну на чергування [PERSON] і [PERSON] , яких вкінці їх зміни мали б змінити [PERSON] та [PERSON] . Після обіду 23.07.2017 р. до свідка зателефонував позивач, повідомив, що в його дружини є підозри на шлункову кровотечу, і тому він попросив свідка змінити його на чергуванні, однак, вона не погодилася. Свідку відомо, що позивач не вийшов на свою зміну чергування, тому 24 липня складався акт про неявку позивача на роботу. Офіційної заяви про здійснення заміни на чергуванні позивач не подавав, хоча знав про такі правила у клінічній лікарні. Графік чергування складається на місяць та знаходиться в ординаторській, і позивач його бачив. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює у КЛ «Феофанія» та знає позивача. 23.07.2017 р. свідок не працював, був вихідним. Дружина свідка повідомила, що йому телефонував позивач, однак свідок не мав з ним розмову, так як був поза межами міста. Також, у цей день свідку зателефонував [PERSON] та повідомив, що він лишається на другу зміну чергування, оскільки [PERSON] на роботу не з`явився. На наступний день свідок прийшов на роботу, опитав працівників, яким було відомі обставини неявки позивача на чергування, та склав відповідний акт. Також, про неявку позивача на чергування з 17.00 год. 23.07.17 р. по 09.00 год. 24.07.17 р. свідок доповідною запискою доповів головному лікарю лікарні. Пояснив, для того щоб змінитися у чергуванні потрібно завчасно написати заяву та погодити її. З такими правилами свідок ознайомлював всіх працівників, у тому числі й позивача. Останній досить часто користувався тим, щоб змінитися у чергуванні. Однак, у даному випадку заяви про зміну його в чергуванні не подав. Так, дійсно, позивач телефонував свідку, на телефоні було багато пропущених дзвінків. Свідок [PERSON] у залі суду пояснив, що є заступником головного лікаря КЛ «Феофанія» та знайомий із позивачем, працювали у вказаній клініці. 23 липня 2017 року свідку зателефонував позивач та повідомив, що в цей день о 17.00 год. має заступати на чергування, однак не може, так як його дружина погано себе почуває. Свідок поцікавився, чи знайшов позивач заміну, на що останній повідомив що так. Свідок запропонував [PERSON] привезти дружину до лікарні, проте він відмовився. Також, позивач повідомив, що зателефонував саме йому, так як не може додзвонитися до завідуючого відділенням [PERSON] Свідок ситуативно дозволив позивачу не приїздити на роботу. Свідок зі слів позивача вважав, що останній знайшов собі заміну на чергуванні та не міг додзвонитися до [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що знає позивача, так як перебувають у дружніх відносинах. 23 липня 2017 року свідок разом із своїм чоловіком приїхали до позивача додому для того, щоб привітати останнього із минулим днем народження. Свідок побачила, що дружина позивача лежала під крапельницею, їй було погано. Тоді ж, зі слів позивача та його дружини, свідку стало відомо, що у [PERSON] була рвота із домішками крові, і позивач надавав їй допомогу. Свідок разом із чоловіком трохи в них посиділи і поїхали додому, так як позивачу і його дружині було в той час не до гостей. Повідомила, що дружить із позивачем давно. [PERSON] свідок сприймає за дружину позивача, оскільки вони вже більше шести років живуть разом, ведуть спільне господарство, купують продукти, в них спільний бюджет. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що перебуває із позивачем та його дружиною у дружніх відносинах, часто зустрічаються, проводять свята та товаришують. Ввечері 23 липня 2017 р. свідок разом зі своєю дружиною вирішили з`їздити до позивача та привітати його із минулим днем народження. Коли вони приїхати до позивача, то помітили що дружина останнього лежить під крапельницею, їй було погано, в неї була рвота із домішками крові. В такому стані свідок бачив дружину позивача вперше. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що перебуває із позивачем у дружніх відносинах, також вони були колегами, працювали разом у КЛ «Феофанія». 23 липня 2017 року свідку зателефонував позивач, попросив його замінити у чергуванні, однак свідок не зміг його замінити, оскільки був поза межами міста. Також, позивач свідку повідомив, що телефонував багатьом своїм колегам із даним проханням, однак ніхто не погодився. У телефонній розмові позивач повідомив свідку про те, що його дружині погано, в неї шлункова кровотеча, і тому позивач не може з`явитися на чергування. Свідок також знає дружину позивача - [PERSON] , оскільки вони дружать сім`ями. [PERSON] та [PERSON] проживають разом однією сім`єю вже близько семи років, ведуть спільне господарство та спільний бюджет. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює у КЛ «Феофанія». 23 липня 2017 року свідок перебував на денному чергуванні разом із [PERSON] . Свідок був присутній при телефонній розмові [PERSON] із позивачем. [PERSON] повідомив [PERSON] , що не зможе його замінити на чергуванні. Також, позивач телефонував свідку із проханням замінити його на чергуванні, проте він не погодився. Свідку відомо, що позивач так і не прибув на свою зміну чергування, а замість нього залишився чергувати [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є дружиною [PERSON] та також працює у КЛ «Феофанія». 23.07.2017 р. зателефонував позивач, і попросив її повідомити свого чоловіка про те, що позивач не має можливості прибути на чергування. Свідок повідомила позивачу, що її чоловіка немає вдома, він за межами міста на риболовлі. Коли ввечері чоловік приїхав додому, свідок повідомила його про те, що телефонував [PERSON] Пояснила, що у лікарні бувають обміни змінами. Свідок [PERSON] пояснив, що із позивачем були колегами, так як працювали разом у КЛ «Феофанія». Йому відомі обставини того, що позивач не вийшов на чергування, про це повідомили колеги. Однак, свідок не пам`ятає дати коли це сталося. Були випадки, що позивач звертався до свідка з приводу заміни його на чергуванні. У лікарні були заміни чергування, однак щоб таке здійснити, необхідно написати завчасно заяву та узгодити із завідувачем відділення. Свідку не відомо, чи просив позивач інших колег змінити його на чергуванні. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює у КЛ «Феофанія», знайомий із позивачем. Свідку відомі ті обставини, що позивач без поважних причин не з`явився на своє чергування, тому була написана доповідна записка на ім`я головного лікаря. Головним лікарем надано свідку вказівку відібрати від [PERSON] пояснення стосовно невиходу на роботу останнього. Такі пояснення позивач приніс свідку 31.07.2017 р., після чого головним лікарем надано вказівку готувати наказ. Свідок підготував наказ, зателефонував позивачу і повідомив про існування такого наказу, а також повідомив, щоб позивач приїхав та ознайомився із наказом. Позивач приїхав до свідка, однак відмовився ознайомлюватися із наказом. У цей час у кабінеті свідка був присутній голова профкому. За наслідками відмови позивача від ознайомлення із наказом, складено відповідний акт. На повторному допиті свідок [PERSON] пояснив, що 23.07.17 р. позивач не з`явився на чергування. Про дані обставини [PERSON] доповів завідувачу відділення, після чого складено акт про відсутність позивача на роботі. Свідок був змушений залишатися на чергуванні замість позивача. Свідок [PERSON] на повторному допиті пояснив, що 23.07.17 р. він був на денному чергуванні, яке закінчується о 17 год. 00 хв., після чого його та [PERSON] мав змінити [PERSON] та [PERSON] . Проте [PERSON] на чергування не з`явився. Свідок не був присутній при складанні акту про неявку позивача на роботу. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що проживає із позивачем однією сім`єю як чоловік та дружина. 23 липня 2017 року свідку стало погано, в неї розпочалася рвота із домішками крові. Позивач надав їй медичну допомогу. Викликати швидку допомогу та їхати в лікарню свідок не хотіла. Позивач вирішив не йти на роботу, а залишитися вдома із свідком, щоб стежити за її станом здоров`я. На наступний день, вранці, позивач повіз свідка в лікарню у місто Київ. Цю лікарню вони обрали тому, що позивач раніше працював у районі, де знаходиться лікарня, і йому було відомо, що у даній лікарні працюють досвідчені лікарі. В лікарню вони поїхали не за направленням. Там свідку зробили обстеження, при обстеженні також був присутній позивач. За наслідками обстеження висновок надав лікар [PERSON] . Після обстеження свідок та позивач поїхали додому. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює у Комунальному некомерційному підприємстві «Консультативно-діагностичний центр» Печерського району м. Києва на посаді лікаря гастроентеролога та ще на двох посадах. Свідок не пам`ятає, чи перебувала вона у липні 2017 року на робочому місці, чи перебувала у відпустці. Також не пам`ятає, в які зміни працювала в той час та чи відмічалася на роботі. Свідку відомо, що на даний час зміни розпочинаються о 8-й годині ранку та вона відмічається на робочому місці. Також, свідок не пам`ятає чи бачилася до даного судового засідання із позивачем, та чи є у них спільні знайомі. На всі решта, поставлені учасниками справи, питання свідок відмовилася відповідати, посилаючись на лікарську таємницю. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частина 1 статті 147 КЗпП України передбачає, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно з вимогами ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до частини другої статті 252 КЗпП притягнення до дисциплінарної відповідальності (незалежно від виду) працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що причини невиходу на чергування є поважними, оскільки у його дружини різко погіршився стан здоров`я, тому позивач змушений був залишитись для надання медичної допомоги дружині. Корім того, позивач самостійно знайшов заміну для чергування в період з 23.07.2017 року 24.07.2017 року. Судом встановлено, що згідно графіку чергувань на липень 2017 року, [PERSON] повинен був чергувати з 17 год. 23.07.2017 року по 9 год. 24.07.2017 року. Такі чергування передбачені Правилами внутрішнього трудового розпорядку Клінічної лікарні «Феофанія» та входять до робочого тижня позивача. На цю зміну чергування позивач не з`явився, що ним і не заперечується. При розгляді даної справи встановлено, що [PERSON] не перебуває в офіційному шлюбі із [PERSON] , а з пояснень самого позивача та показів свідків встановлено, що позивач та [PERSON] проживають спільно в одній квартири і вважають, що характер їхніх відносин має ознаки сімейних стосунків. Щодо свого стану здоров`я 23.07.2017 року свідок [PERSON] у суді пояснила, що у неї почалась рвота із домішками крові, тому [PERSON] надав їй медичну допомогу, поставив крапельницю та залишився вдома для спостереження за подальшим станом свідка, оскільки вона відмовилась від виклику швидкої допомоги. Свідки [PERSON] та [PERSON] бачили, що [PERSON] була «під крапельницею». Разом з тим, надаючи оцінку поважності причин нез`явлення позивача на чергуванні, суд зазначає, у судовому засіданні позивачем не доведений достатніми та належними доказами той факт, що у [PERSON] 23.07.2017 року був такий стан здоров`я, який унеможливлював вихід на роботу позивача. Суд вважає, що відмова свідка [PERSON] , яка також має медичну освіту, від виклику швидкої допомоги чи госпіталізації, не може бути поважною причиною неявки на роботу позивача, який працює лікарем-анестезіологом. Між тим, самостійне звернення [PERSON] на наступний ранок до лікаря-гастроентеролога медичного закладу, який знаходиться у м. Києві, а не за місцем проживання (м. Бровари), також не підтверджує такий критичний стан здоров`я [PERSON] , що перешкоджав позивачу вийти на чергування. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно намагався здійснити заміну свого чергування 23.07.2017 року, телефонуючи до завідуючого відділенням [PERSON] , чергового заступника головного лікаря [PERSON]. та інших колег. Проте, як видно із показів свідків, які є колегами позивача по роботі, ніхто не виявив бажання замінити позивача на чергуванні. Так, свідок [PERSON] повідомив, що його [PERSON] просив залишитись на чергуванні, але свідок відмовився. Однак, коли після закінчення зміни [PERSON] - [PERSON] на зміну не з`явився, змушений був залишитись на нічне чергування. При цьому, свідок [PERSON] , пояснив, що позивач дійсно телефонував йому, повідомивши, що у дружини кровотеча, та сказав, що знайшов заміну на чергування. Отже, аргументи позивача про те, що він самостійно знайшов заміну на чергування, не підтверджені достатніми доказами. Також позивач не здійснив заміну чергування у порядку визначеному Порядоком зміни режиму (графіку) роботи за заявою працівника КЛ «Феофанія» ДСУ. З огляду на викладене, вбачається, що позивачем не доведено у судовому засіданні існування таких поважних причин, які унеможливлювали його вихід на чергування. Разом з тим, надаючи оцінку оскаржуваному наказу, суд приходить до висновку, що відповідачем при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни, правильно застосовано трудове законодавство, відібрані пояснення у позивача, при обранні виду дисциплінарного стягнення враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, попередню роботу працівника. Щодо оспорюваного рішення Комісії з трудових спорів Клінічної лікарні «Феофанія». Відповідно до статті 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу). Статтею 221 КЗпП України закріплено, що повноваженнями щодо розгляду трудових спорів, окрім судів, наділені й комісії по трудових спорах. Згідно із частиною 1 статті 225 КЗпП України працівник може звернутися до комісії по трудових спорах у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у спорах про виплату належної йому заробітної плати - без обмеження будь-яким строком. За змістом статті 226 КЗпП України комісія по трудових спорах зобов`язана розглянути трудовий спір у десятиденний строк з дня подання заяви. Спори повинні розглядатися у присутності працівника, який подав заяву, представників власника або уповноваженого ним органу. Розгляд спору за відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. Комісія по трудових спорах має право викликати на засідання свідків, доручати спеціалістам проведення технічних, бухгалтерських та інших перевірок, вимагати від власника або уповноваженого ним органу необхідні розрахунки та документи. Засідання комісії по трудових спорах вважається правомочним, якщо на ньому присутні не менше двох третин обраних до її складу членів. Оскаржуючи рішення Комісії з трудових спорів Клінічної лікарні «Феофанія» від 01.11.2017 року, позивач посилається на те, що комісією проведено розгляд без з`ясування всіх обставин, без виклику всіх свідків, практично без присутності позивача. Із протоколу №1 засідання комісії з трудових спорів видно, що комісія викликала на засідання свідків, які мають безпосереднє відношення до трудового спору. Це безпосередній керівник позивача - завідуючий відділенням АІТ (н) ІЦ КЛ «Феофанія» [PERSON] , лікар, якого мав змінювати позивач [PERSON] 23.07.2017р. та який залишався на роботі внаслідок невиходу позивача на роботу - [PERSON] , та лікар, яка працює в денні зміни і якій були відомі обставини справи - [PERSON] , а також лікарі [PERSON] та [PERSON] . При цьому, суд звертає увагу на те, що стаття 226 КЗпП України передбачає право комісії, а не обов`язок викликати свідків на засідання, тому викликавши лише частину свідків, про яких заявляв [PERSON] , комісія не діяла всупереч вимогам чинного трудового законодавства. Як встановлюється з Витягу з протоколу № 1 КТС КЛ «Феофанія» ДУС від 01.11.2017 р., позивачу було повідомлено про день засідання КТІ ( 14.00 01.11.2017р.) та він був присутній на засіданні комісії, надавав особисті пояснення та документи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оспорюване ним рішення КТС від 01.11.2017р. прийняте з дотриманням вимог ст.226 КЗпП України щодо процедури розгляду трудового спору та з дотриманням норми матеріального права. Щодо строку звернення до суду. Відповідно до частини 1 статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Так, із копії акту про відмову [PERSON] від ознайомлення з наказом від 31.07.2017 р. № К-217 «Про дисциплінарне стягнення» у вигляді догани, встановлено, що акт складений та підписаний 31 липня 2017 року завідувачем відділу кадрів [PERSON] , у присутності завідувача юридичного сектору [PERSON] та завідувача приймального відділення [PERSON] . У судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що ознайомлював позивача із наказом від 31.07.2017 р. № К-217 «Про дисциплінарне стягнення у день оголошення догани, тобто 31.07.2017 року, однак [PERSON] відмовився ознайомлюватись із наказом. Як встановлено з пояснень сторін, після чергової зміни 31.07.2017р, позивач перебував у відпустці з 02.08.2017р до 19.08.2018р. Лише після виходу з відпустки відповідач фактично розписався про ознайомлення з оспорюваним наказом. Позивач заперечуючи проти обставин ознайомлення його з оспорюваним наказом 31.07.2017 року, не надав належних та достовірних доказів, які б спростовували факт його відмови від ознайомлення з наказом. Аргументи позивача зводяться лише до здогадок та припущень, які не можуть бути належними доказами. З викладеного вище слідує, що про оспорюваний позивачем наказ позивач дізнався ще 31.07.2017р., тобто в день видання наказу. Отже, про порушення свого права (притягнення його дисциплінарної відповідальності наказом від 31.07.2017р. № К-217) позивач дізнався 31.07.2017 року, тому тримісячний строк оспорювання вказаного наказу сплив 31.10.2017р. До суду позовна заява надійшла 22 листопада 2017 року та позивач не заявляв клопотань про поновлення строку ( ст. 234 КЗпПУ), тому пропустив тримісячний строк на звернення до суду без поважних причини. Висновки суду. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що враховуючи важливість робочих завдань та обов`язків позивача, який працює лікарем, ним не доведено поважності причин, тобто існування таких обставин, які об`єктивних унеможливлювали його вихід на чергування у лікарні (відсутність на робочому місці) з 17 год 23.07.2017 року по 09 год 24.07.2017 року. Одночасно позивачем пропущено тримісячний строк на звернення до суду із даним позовом. Позовні вимоги про скасування рішення комісії з трудових спорів також є безпідставними. Тож, позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з їх недоведеністю та пропуском строку на звернення із даним позовом в частині вимог щодо оскарження наказу про дисциплінарне стягнення. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed