Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

У липні 2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути на користь ПАТ Шахта «Надія»: з відповідача [PERSON] зайво одержану премію за додаткове завдання у розмірі 38 200,00 грн. та нараховане на названу суму ЄСВ та сплачене підприємством в розмірі 18 985,40 грн., неправомірну надбавку до заробітної плати у розмірі 79 034,61 грн. та нараховане на названу суму ЄСВ та сплачене підприємством в розмірі 39 280,18 грн.; із відповідача [PERSON] зайво одержану премію за додаткове завдання у розмірі 138 270,00 грн. та нараховане на названу суму ЄСВ та сплачене підприємством в розмірі 68 720,19 грн.; з відповідача [PERSON] зайво одержану премію за додаткове завдання у розмірі 94 780,00 грн. та нараховане на названу суму ЄСВ та сплачене підприємством в розмірі 47 105,66 грн.; з відповідача [PERSON] 2 000,00 грн. зайво одержаної премії за додаткове завдання та нараховане на названу суму ЄСВ та сплачене підприємством в розмірі 994,00 грн. На обґрунтування позову послався на те, що відповідно до ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 07.04.2016 року Державною фінансовою інспекцією у Львівській області проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, якою встановлено порушення - неправомірно виплачені премії за виконання додаткового завдання з видобутку вугілля за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року: [PERSON] неправомірно нараховано та виплачено 79 034,61 грн., [PERSON] в розмірі 138 270,00 грн., [PERSON] в розмірі 94 780,00 грн., [PERSON] в розмірі 2 000,00 грн. Також встановлено, що наказами на шахті встановлювалася та виплачувалася премія за виконання додаткового завдання по видобутку вугілля. Ревізією встановлено, що вказані вище працівники товариства фактично не виконували та не мали безпосереднього впливу на додатковий видобуток вугілля. Внаслідок допущеного порушення проведено зайве нарахування та сплату ЄСВ на загальну суму 140 278,95 грн. Вищевказане порушення призвело до завдання матеріальної шкоди товариству на загальну суму 422 528,95 грн. У зв'язку з цим відповідачам товариством були направлені претензії про повернення вказаних вище неправомірно виплачених коштів, такі ними отримані, однак не виконані. Відповідачі подали до суду заперечення, у якому просять відмовити позивачу у задоволенні позову. На обґрунтування заперечення послалися на те, що премії були їм нараховані та виплачені керівником підприємства і приведені в дію. На даний час зазначені накази не скасовані, тому накази керівника підприємства є законними та чинними. Що стосується стягнення ЄСВ, які були сплачені на суми премій за кожного з відповідачів, то в цій частині позову також просять відмовити, оскільки ЄСВ підприємство платить самостійно за працівника. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав, вказаних у позовній заяві та надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Просить позов задовольнити повністю. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав, зазначених у запереченні на позовну заяву, тому просять відмовити позивачу у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на таке. Як встановлено судом, відповідачі є працівниками ПАТ «Шахта «Надія». Відповідачу [PERSON] позивачем згідно з довідками ПАТ «Шахта «Надія» від 18.07.2016 року №№ 09/846, 09/847 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року нараховано та виплачено Товариством премію за додаткове завдання за видобуток вугілля у розмірі 38 200,00 грн. та нараховане на названу суму ЄСВ та сплачене підприємством в розмірі 18 985,40 грн., надбавку до заробітної плати у розмірі 79 034,61 грн. та нараховане на названу суму ЄСВ та сплачене підприємством в розмірі 39 280,18 грн. Відповідачу [PERSON] позивачем згідно з довідкою ПАТ «Шахта «Надія» від 18.07.2016 року № 09/845 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року нараховано та виплачено Товариством премію за додаткове завдання за видобуток вугілля у розмірі 138 270,00 грн. та нараховане на названу суму ЄСВ та сплачене підприємством в розмірі 68 720,19 грн. Відповідачу [PERSON] позивачем згідно з довідкою ПАТ «Шахта «Надія» від 18.07.2016 року № 09/844 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року нараховано та виплачено Товариством премію за додаткове завдання за видобуток вугілля у розмірі 94 780,00 грн. та нараховане на названу суму ЄСВ та сплачене підприємством в розмірі 47 105,66 грн. Відповідачу [PERSON] позивачем згідно з довідкою ПАТ «Шахта «Надія» від 18.07.2016 року № 09/843 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року нараховано та виплачено Товариством премію за додаткове завдання за видобуток вугілля у розмірі 2 000,00 грн. та нараховане на названу суму ЄСВ та сплачене підприємством в розмірі 994,00 грн. Згідно з листом Державної фінансової інспекції у Львівській області від 24.05.2016 року № 05-15м/2945 відповідно до ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 07.04.2016 року Державною фінансовою інспекцією у Львівській області проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, якою встановлено порушення, які відображені в акті ревізії від 11.05.2016 року № 05-21/01. Так, згідно з актом від 11.05.2016 року № 05-21/01 позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року [PERSON] в ревізійному періоді нараховано та виплачено надбавку за високі досягнення праці в розмірі 50% доплати за суміщення професій (посад) та премії на загальну суму 79034,61 грн. та відповідно нараховано та сплачено товариством ЄСВ на загальну суму 39280,18 грн. Також Товариством всупереч вимог ст.ст. 13, 97 КЗпП України від 10.12.1971 року № 322-VIII, ст..15 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», ч.7 ст.65 ГК України, а також п.2.7 Положення про преміювання працівників ДВАТ «Шахта «Надія» за виконання додаткового завдання з видобутку вугілля проведено безпідставне нарахування та виплату окремим працівникам Товариства премії на загальну суму 282 250,00 грн. Внаслідок допущеного порушення проведено зайве нарахування та сплату ЄСВ на загальну суму 140 278,95 грн. Вищевказане порушення призвело до завдання матеріальної шкоди Товариству на загальну суму 422 528,95 грн. Відповідачам за їхнім місцем проживання направлялися позивачем претензійні вимоги про повернення зайво нарахованих премій та нараховані та сплачені Товариством на ці суму ЄСВ, які останніми невиконані, тому представник позивача звернувся до суду із даним позовом. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до положення ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу (ч.1 ст.102-1 КЗпП України). Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, а саме: основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців ; додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Згідно з ч.2 ст.97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Відповідно до ч.2 ст.127 КЗпП України Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: 1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми; 2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв'язку з переходом на пенсію; 3) при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136). Згідно з ч.1 ст.1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. З урахуванням наведених вище правових норм суд дійшов висновку, що роботодавець може вимагати повернення грошових коштів, у разі встановлення безпідставності отримання їх працівником, виключно за наявності наступних підстав: наявність рахункової (лічильної) помилки, здійснення роботодавцем виплат на користь працівника за відсутності ознак добровільності, наявності недобросовісності дій працівника, видача керівником наказу про відрахування, не пізніше одного місяця з дня виплати неправильно обчисленої суми. Так, згідно з п.2.7 Положення про преміювання працівників ДВАТ «Шахта «Надія» преміюванню за вказаним Положенням підлягають працівники, які виконують або безпосередньо впливають на виконання додаткових виробничих завдань. Водночас, зазначеним пунктом Положення не передбачено, що до додаткових виробничих завдань відносяться лише додаткові завдання з видобутку вугілля. Згідно з реченням другим п.п. 1 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору. Отже, враховуючи акт ревізії від 11.05.2016 року № 05-21/01, беручи до уваги тривалий період нарахування та сплати премій відповідачам за виконання додаткових виробничих завдань, і те, що сплата відповідних сум була проведена та здійснена на підставі наказів, підписаних керівником Товариства, суд вважає, що в даному випадку відсутня рахункова (лічильна) помилка, тому позов в частині стягнення з відповідачів зайво одержаних премій за додаткові завдання за видобуток вугілля задоволенню не підлягає. Що стосується позову в частині стягнення з відповідачів єдиного соціального внеску, суд вважає такі вимоги необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Відповідно до ч.13 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Враховуючи те, що відповідачі не є отримувачем відповідних сум єдиного соціального внеску, так як такі кошти сплачуються на користь держави, беручи до уваги те, що у випадку помилкової (безпідставної) сплати єдиного соціального внеску, позивач вправі на його повернення або на зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску в порядку, встановленому чинним законодавством, суд вважає, що така вимога позивача є безпідставною, необґрунтованою і такою, що задоволенню не підлягає. За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed