Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення оплати, отриманої адвокатом згідно угоди про надання юридичної допомоги. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у листопаді 2011 року він з відповідачем уклав договір про надання юридичної допомоги. Сторони домовилися, що на виконання цієї угоди відповідач повинен був скласти позовну заяву до Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань про перерахунок щомісячних страхових виплат, а також подати позовну заяву до суду. Позивач сплатив вартість послуг у сумі 2500 грн. У грудні 2011 р., на виконання угоди, відповідач зробив запит до фонду соціального страхування про надання копій постанов про призначення страхових виплат, проте позовну заяву не склав та до суду її не подав. Після неодноразових звернень відповідач повернув йому частину сплачених коштів у сумі 1100 грн., а залишок у розмірі 1400 грн. повернути відмовляється. Тому просить стягнути з відповідача кошти у сумі 1400 грн. та судові витрати по справі. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів відповідач зазначив, що у листопаді 2011 року до нього звернувся позивач за допомогою у вирішенні питання про перерахунок страхових виплат, нарахованих фондом соціального страхування. Вони уклали угоду, згідно якої він взяв на себе зобов'язання надати позивачу юридичну допомогу зі складання позовної заяви та представляти його інтереси в суді. За надання юридичної допомоги позивач сплатив йому гонорар, проте у якому розмірі він не пам'ятає. На виконання угоди він зробив запит та склав позовну заяву, проте позивач не з'являвся для її підписання, а він сам не мав повноважень на підписання позовної заяви. На теперішній час цей позов втрачено. В подальшому до нього звернувся позивач з вимогою про повернення грошових коштів. Кошти він позивачу повертав, оскільки послуги було надано не в повному обсязі. Коли і в якому розмірі він повертав кошти позивачу, він не пам'ятає. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 18 листопада 2011 року між адвокатом [PERSON] з одного боку та [PERSON] було укладено угоду про надання юридичної допомоги. За змістом угоди відповідач взяв на себе зобов'язання з надання позивачу юридичної допомоги та представництва інтересів у цивільному процесі у Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області. Угода набирає чинності з моменту підписання та діє до вирішення питання по суті /а.с.31/. У судовому засіданні сторони підтвердили факт укладання цієї угоди. Відповідачем за вих.№235 від 26.12.2011 р. було направлено запит до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Павлограді, з приводу надання копій постанов про нарахування щомісячних виплат [PERSON] /а.с.6/. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до міліції та до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області з приводу неналежного виконання умов угоди про надання юридичної допомоги. За результатами розгляду звернень [PERSON] позивачу було рекомендовано звернутися до суду /а.с.5,15/ Відповідно до ст.5 Закону України "Про адвокатуру", який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, адвокати дають консультації та роз'яснення з юридичних питань, усні і письмові довідки щодо законодавства; складають заяви, скарги та інші документи правового характеру; посвідчують копії документів у справах, які вони ведуть; здійснюють представництво в суді, інших державних органах, перед громадянами та юридичними особами; подають юридичну допомогу підприємствам, установам, організаціям; здійснюють правове забезпечення підприємницької та зовнішньоекономічної діяльності громадян і юридичних осіб, виконують свої обов'язки відповідно до кримінального процесуального законодавства у процесі досудового розслідування. Зі змісту угоди, укладеної між сторонами, неможливо встановити, який саме перелік послуг повинен був надати адвокат, який порядок виконання договору та розмір гонорару тощо. Як вбачається з тексту угоди, сторони дійшли згоди щодо того, що оплата послуг адвоката узгоджується додатково. Проте, відомостей, про розмір гонорару узгодженого сторонами, суду не надано. Також позивачем не доведено факт отримання відповідачем коштів саме у розмірі 2500 грн. Позивач пояснив, що він не може надати суду жодних доказів сплати відповідачу коштів саме у розмірі 2500 грн. Згідно зі ст. ст. 11, 58 - 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведено факт порушення позивачем умов договору про надання юридичної допомоги, а також не доведено факт отримання гонорару відповідачем та його розмір, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Крім того, зі змісту угоди вбачається, що вона діє до вирішення питання по суті, проте вимоги про розірвання угоди, позивачем не заявлялися.

Outcome: dismissed