Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

позивач зверенувся до відповідачів з позовом про визнання права власності на новостворене майно. В обґрунтування покликався на те, що 25.12.2004р. у с.Фалиш померла мати [PERSON] Батько [PERSON] помер значно раніше. За життя мати склала заповіт, яким розпорядилася належним їй житловим будинком, розташованим в с.Фалиш Стрийського району, вул. Грушевського,7, в якому проживала до смерті разом з дочкою - [PERSON], на користь останньої. [PERSON], яка є його сестрою, вже отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на цей будинок. Однак, є ще один житловий будинок А-1, розташований по вул.Шевченка,5 в с.Фалиш Стрийського району, дійсна вартість якого разом з належними до нього господарськими будівлями і спорудами згідно з технічним паспортом, виготовленим Стрийським МБТІ 16.03.2012р., складає 419\~815 грн. Спірний будинок побудований на підставі дозвільної та будівельної документації, яка була оформлена на ім'я матері, зокрема: виписка з протоколу №4 зборів уповноважених колгоспу «Дружба» від 18.11.1977р. про виділення [PERSON] присадибної ділянки під будівництво житлового будинку розміром 0,06 га між сусідами [PERSON] та [PERSON]; рішення виконавчого комітету Стрийської районної ради № 72 від 16.03.1978р. «Про відведення земельної ділянки піж житлове будівництво [PERSON] в с. Станків розміром 0,08 га за рахунок земель вільного присадибного фонду; план забудови земельної ділянки №54/18, затверджений районним архітектором 31.03.1978р.; проект будинку, погоджений районним архітектором. Мати за життя була членом колгоспу. Для вирішення житлових потреб його сім'ї мати звернулася до правління колгоспу із заявою про виділення їй земельної ділянки під будівництво житлового будинку. За домовленостю з матір'ю на виділеній їй земельній ділянці він мав збудувати житловий будинок для своєї сім'ї, що й зробив. Своїми силами та за свої кошти збудував спірний будинок разом з господарськими будівлями і спорудами, ще за життя матері. Окрім того, ним самочинно збудовано кладовоїу Д, розміром 9,05х 2,55м. В погосподарських книгах Станківської сільської ради ще з 1980р. будинок обліковується за мною, але право власності на нього не оформлене і він не може оформити в позасудовому порядку, так як первинні правовстановлюючі документи видані на ім'я матері, тому змушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, покликаючись на викдадені в позовній заяві обставини. Відповідачка [PERSON] позов визнала, пояснила, що вона разом із сімєю проживає у житловому будинку за адресою: с.Станків Стрийського району, вул. Грушевського,7 ( колишня вул. 8 березня), на даний час є одноосібним власником останнього. Будинок їй дістався він батьків. Матері [PERSON] за життя була виділена земельна ділянка під будівництво іншого житлового будинку, який фактично побудував її брат позивач, він разом з сімєю проживає в ньому до цього часу. Ні вона, ні будь-хто інший з відповідачів не претендують на цей будинок, який знаходиться за адресою: с.Фалиш Стрийського району, вул. Шевченка,5. Представник відповідача - Станківської сільської ради Стрийського району в судове засідання не прибув, подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не прибули, з поданих останніми нотаріально завірених заяв вбачається, що вони не претендують на частки майна колгоспного двору, головою якого була [PERSON], відмовляються від часток у спірному майні на користь позивача [PERSON] Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії 1-СГ № 427260, повторно виданого 10.09.2014р. відділом держаної реєстрації актів цивільного стану по Стрийському району реєстраційної служби Стрийського МУЮ у Львівській області, батьками позивача були [PERSON], який згідно із свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 179299 від 01.12.2000р. помер 01.12.2000р., та [PERSON] згідно із свідоцтвом про смерть серії 1-СГ 3 361486 від 27.12.2004р. померла 25.12.2004р. Судом встановлено, що за життя мати прозивача - [PERSON] була головою колгоспного двору, членами якого в період з 01.01.1986р. по 01.01.1993р. були чоловік - [PERSON], дочка - [PERSON], зять [PERSON], внучки [PERSON] та [PERSON], що підтверджується погосподарськими книгами Станківської сільської ради Стрийського району. Попередня адреса господарства с.Станків Стрийського району, вул. 8 березня, на даний час: с. Станків Стрийського району, вул. Грушевського,7. Згідно з випискою з протоколу №4 зборів уповноважених колгоспу «Дружба» від 18.11.1977р. [PERSON] була виділена під будівництво житлового будинку присадибна ділянка розміром 0,06 га між сусідами [PERSON] та [PERSON], яка розташована в с.Станків-2; рішення виконавчого комітету Стрийської районної ради депутатів трудящих № 72 від 16.03.1978р. «Про відведення земельної ділянки піж житлове будівництво [PERSON] в с. Станків» затверджено рішення зборів колгоспників колгоспу «Дружба» №4 від 18.11.1977р. про виділення [PERSON] земельної ділянки в с.Станків розміром 0,08 га за рахунок земель вільного присадибного фонду; 31.03.1978р. районним архітектором [PERSON] затверджений погоджений план земельної ділянки №54/18 в с.Станків, яка виділена [PERSON] рішенням виконавчого комітету Стрийської районної ради депутатів трудящих № 72 від 16.03.1978р.; виданий [PERSON] проект будинку, погоджений районним архітектором [PERSON]. Як стверджував позивач він на виділеній матері [PERSON] земельній ділянці на підставі дозвільних документів, виданих на імя останньої, своїми силами та за власні кошти збудував житловий будинок, який розташований за адресою: с.Фалиш Стрийського району, вул. Шевченка,5. Згідно з даними Стрийського МБТІ спірний будинок збудований у 1985р. Однак, позивач не надав суду на підтвердження будівництва ним спірного будинку жодних належних та допустимих доказів. Відповідно до пунктів 1,4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Встановлено, що спірний будинок збудовано у 1985р. Статтею 12 Закону України Про власність, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, у приватній власності громадян можуть перебувати жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах. За змістом статті 17 ЗК України та статті 14 Закону України Про власність земельна ділянка для будівництва жилого будинку і господарських будівель надається громадянину в приватну власність, а тому участь інших осіб у будівництві не створює для них права приватної власності на жилий будинок, крім випадків, передбачених законом. Таким чином, будівництво будинку на земельній ділянці, яка забудовнику не відводилась, не дає підстав для визнання за ним права власності на вже збудований будинок. Згідно з погосподарськими книгами Станківської сільської ради Стрийського району дане господарство за адресою: с.Фалиш Стрийського району, вул. Шевченка,5 в період з 01.01.1991р. по 01.01.1993р. обліковувалося як колгоспний двір, головою якого значився позивач [PERSON]; в господарстві у зазначений період проживала сімя останнього, яка складалася з пяти чоловік: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно з довідкою №173 яка видана 14.07.2015р. Станківською сільською радою Стрийського району на даний час за адресою: вул. Шевченка,5 в с.Фалиш Стрийського району зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] 1995р. народження. Відповідачка [PERSON] на підставі свідоцтва про правво власності на нерухоме майно від 30.10.2006р., що видане на підставі рішення виконкому Станківської сілької ради від 24.11.12005р. за №165, та зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 30.10.2006р. за №16557786, є власником будинку за адресою: с.Станків Стрийського району, вул. Грушевського,7. Батько позивача[PERSON] помер 01.12.2000р. не залишивши заповіту, мати позивача [PERSON] померла 25.12.2004р. також не залишивши заповіту; сестра відповідачка [PERSON] (огородник) [PERSON], яка як і позивач є спадкоємцем першої черги за законом; проживаючи у господарстві за адресою: с.Станків Стрийського району, вул. Грушевського,7, прийняла спадщину, набула право на спадкове майно після смерті [PERSON], однак спадкових прав не оформила, в судовому засіданні відмовилась від своєї частки у майні колгоспного двору та у спадковому майні на користь позивача. Інші відповідачі також відмовилась від своєї частки у майні колгоспного двору на користь позивача, що стверджено адресованими суду заявами, датованими 19 26 листопада 2015р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 2 статті 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Частиною 3 статті 331 ЦК України визначено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 узагальнено, що порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється , що по об'єктах, які збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво є незавершеним. Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Отже, судом встановлено, що будівництво будинку за адресою: вул. Шевченка,5 в с.Фалиш Стрийського району відбулося на відведеній для цього [PERSON] земельній ділянці на законних підставах та згідно з даними Стрийського МБТІ завершене у 1985р.; позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що будівництво спірного будинку здійснювалося саме ним за власні кошти, тому суд вважає забудовниклом [PERSON], яка померла 25.12.2004р., не залишивши заповіту, оскільки будівництво здійснювалося на відведеній їй для цього земельній ділянці та на підставі проектної і технічної документації, виданої на імя [PERSON]; після закінчення будівництва у 1985р. житловий будинок не було здано в експлуатацію та відповідно не оформлено правовстановлюючих документів на імя забудовника [PERSON], тому до спадкоємця переходить право забудовника на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку. До моменту здачі житлового будинку в експлуатацію його необхідно вважати незвершеним будівництвом. Таким чином, встановлено, що права забудовника на момент відкриття спадщини належали спадкодавцеві матері позивача [PERSON], не припинилися із її смертю, а відтак, входять до складу спадщини. Згідно із ст.214 ЦПК Українги під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - за позивачем в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] необхідно визнати права забудовника на спірне майно. Згідно з ч.ч.2,3 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Враховуючи, що з часу самочинної побудови позивачем 1989р. кладової Д розміром 9,05 х 2,55 м останньому земельна ділянка так і не була відведена; доказів того, що зазначена будівля відповідає будівельно-технічним, пожежним, санітарним нормам, не порушує права інших осіб, позивачем не надано, суд вважає, що позов в частині визнання права власності на самочинно збудовану кладову Д розміром 9,05х 2,55 м задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed