overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

03.10.2018 року [PERSON] звернулася до Завдського районного суду м. Миколаєва з заявою, в якій просила встановити факт народження [PERSON] [INFO] у м. Керч, АРК Крим, Ураїни. Мати - [PERSON],\~дата народження\~04.06.1979\~року,\~громадянка України, батько - [PERSON], дата народження 24.08.1987 року, громадянин України. Заяву обґрунтовано тим, що 12.10.2016 року в Державному бюджетному закладі охорони здоров'я Республіки Крим "Керченський пологовий будинок", що знаходиться за адресою: м. Керч, вул. Крупської 25, народила сина, про що 25.10.2016 року нею було отримано свідоцтво про народження №1154 Керченським міський відділом реєстрації актів цивільного стану Департаменту реєстрації актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим. У виданому свідоцтві про народження на бланку увесь текст, що стосується запису про народження дитини здійснено на російській мові. Коли заявник звернувся до Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою реєстрації народження сина, співробітником Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного їй було відмовлено, тому що, відповідно до ч.2 , 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", який набрав чинності 27.04.2014 року, будь-які органи, їх діяльність вважаються незаконним, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь який акт (рішення, документ), виданий органами та /або особами, передбаченими ч.2 цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. В судове засідання заявник, не прибув, надав заяву, в якій заяву про встановлення факту підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій заяву про встановлення факту підтримав, просив її задовольнити. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що [PERSON]\~народилася 04.06.1979\~року в\~місті Миколаїв, 12.10.2016 року на тимчасово окупованій території України народила сина, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження [PERSON] 35 №020022 від 12.10.2016 року. За змістом ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Перелік фактів, що можуть визнаватися судом, не є вичерпним. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що факт народження [PERSON] сина 12.10.2016 року на тимчасово окупованій території України доведений, суд задовольняє заяву [PERSON] та встановлює юридичний факт. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

03.11.2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 24.11.2007 року зареєстрував шлюб з відповідачкою в відділі реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. З вересня 2015 року з відповідачкою припинили шлюбні відносини. Поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згоден. Посилаючись на викладене, просив суд шлюб між ним та відповідачкою розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, до суду надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на розірванні шлюбу. В судове засідання відповідачка не з'явилася, до суду надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити "Гонта". Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні 24.11.2007 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 51. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що відповідачці необхідно залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу "Гонта". Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

03.12.2013 року КС «Еталон» звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] Вахід-кизи про стягнення заборгованості за договором кредиту від 22.08.2012 року в сумі 9223,78 грн., посилаючи на те, що останні не виконують свої зобов'язання за договором. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] позов винала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи вважається такою, що повідомлена належним чином. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.08.2012 року [PERSON] уклала з КС «Еталон» кредитний договір, за яким отримала кошти в сумі 4200 грн. при умові сплати процентів- 60річних. В забезпечення виконання умов кредитного договору [PERSON] виступила поручителем, підписавши договір поруки від 22.08.2012 року. Свої зобов'язання за договором кредиту позичальник не виконує належним чином, допустила прострочення сплати коштів і станом на грудень 2013 року заборгованість за кредитом складає 9223,78 грн., з яких 2697 грн. сума кредиту, 3561,18 проценти за кредитом, 2965,60грн. штраф за порушення строків сплати кредиту. Вказані обставини підтверджуються: договором кредиту, договором поруки, видатковим касовим ордером, заявою на отримання кредиту, поясненнями сторін в судовому засіданні. Відповідно до ст.1054 ЦК України "За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. ч.2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 554 ЦК України "У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки". Свої зобов'язання перед кредитною спілкою за договором кредиту та договором поруки, відповідачі виконують неналежним чином, що є підставою для стягнення суми несплоченого кредиту, нарахованих процентів та штрафу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

03.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 452434грн. 24 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, завчасно та належним чином про причини неявки не повідомив. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.10.2013 ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПІВДЕНКОМБАНК" та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 10К-60Ф згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 380000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевою датою повернення 21.10.2014 року. З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] умов договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 26.11.2014 року утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 452434 грн. 24 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 380000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 5409 грн. 72 коп., прострочена заборгованість зі сплати процентів - 46305 грн. 29 коп., пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків - 20719 грн. 23 коп.. (а.с. 23-25). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПІВДЕНКОМБАНК" підлягають задоволенню. Також необхідно стягнути з відповідачки судовий збір на користь держави в сумі 3654 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

03.12.2018 року до суду звернулося Акціонерне Товариство Комерційний банк "Приватбанк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові посилалися на те, що відповідач звернувся до позивача з заявою від 25.06.2012 року на отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, відповідач підтвердив, що заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами банку є договором про надання банківських послуг, посилаючись на те, що п.1.1.3.2.4 договору передбачає зміну тарифів, відповідач неналежно виконував обов`язок щодо повернення кредиту, процентів за користування, передбаченого умовами договору № б/н від 25.06.2012 року, внаслідок чого склалася заборгованість станом на 30.10.2018 року в сумі 14344,02 грн., з яких заборгованість за кредитом в сумі 1343,22 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 833,91 грн., заборгованість за пенею в сумі 11007,65 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 659,24 грн., прохав стягнути заборгованість за договором №б/н від 25.06.2012 року станом на 30.10.2018 року в сумі 14344,02 грн., судові витрати в сумі 1762 грн., надав суду розрахунок заборгованості по кредиту, копію анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 27.09.2013 року, витяг з Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, копію банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року, витяг з Статуту Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк "Приватбанк", справу розглянути за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. 11.12.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкрите судове засідання на 08.02.2019 року. Відповідач відзив на позов не надав. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи . Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов суду не подав. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

03 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] В позовній заяві вказала, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], в якому зареєстрований відповідач і добровільно виписуватись не бажає, що перешкоджає їй в користуванні своїм майном. Просить суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] права користування житловим будинком. У судове засідання позивачка надала письмову заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а справу просила розглянути в заочному порядку без її участі. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка в отриманні судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, причини своєї неявки суду не сповістив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, доходить наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно ( а. с. 5 ). Згідно акту депутата Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, відповідач [PERSON] зареєстрований в цьому житловому будинку, але фактично не проживає ( а. с. 11 ). У відповідності із ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 48 Закону України "Про власність" передбачено, що власник майна може вимагати усуненні будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавлення володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою ), свідоцтва про смерть. З цього слідує, що позов про позбавлення права користування житловим будинком підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

03 березня 2014 року заявник [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки, свідоцтва про розірвання шлюбу, договору дарування квартири та технічного паспорту на квартиру. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали і пояснили, що [PERSON] оформлюється на пенсію. При підготовці документів для подачі до управління Пенсійного фонду України по м. Котовськ та Котовському районі Одеської області виявилося, що в трудовій книжці, яка видана їй 24 вересня 1975 року Симферопольським кооперативним профтехучилищем, свідоцтві про розірвання шлюбу та договорі дарування квартири [ADDRESS], при написанні її імені зроблена помилка, а саме написано "[PERSON]", а потрібно було вказати "[PERSON]". Просить встановити, що трудова книжка [NUMBER], яка видана 24 вересня 1975 року на ім'я [PERSON] [INFO], свідоцтво про розірвання шлюбу, [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON], договір дарування квартири [ADDRESS] від 24.05.1996 року, посвідчений державним нотаріусом Котовської міської державної нотаріальної контори за реєстровим № Д-1198 та технічний паспорт на згадану квартиру стосуються [PERSON] [INFO]. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України по м. Котовськ та Котовському районі Одеської області в судовому засіданні проти задоволення вимог позивачки щодо встановлення факту належності трудової книжки заперечував. Свої заперечення обґрунтував тим, що в трудовій книжці ім'я [PERSON] виправлено на [PERSON]. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню повністю по слідуючим підставам. Відповідно п. 6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З показів заявника в судовому засіданні, з копії паспорта та свідоцтва про народження заявника, копії трудової книжки, копії свідоцтва про розірвання шлюбу та копії договору дарування квартири вбачається, що трудова книжка [NUMBER], яка видана 24 вересня 1975 року на ім'я [PERSON] [INFO], свідоцтво про розірвання шлюбу, [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON], договір дарування квартири [ADDRESS] від 24.05.1996 року, посвідчений державним нотаріусом Котовської міської державної нотаріальної контори за реєстровим № Д-1198 та технічний паспорт на згадану квартиру належать [PERSON] [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

03 березня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. В судове засідання сторони не з'явилися, у поданих письмових заявах просилисправу слухати за їх відсутності, позов задовольнити. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 1999 року (а.с. 3). Від шлюбу дітей не мають. Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено з 1999 року. Поновлювати шлюбні стосунки позивач наміру не має, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Вимога позивача про зміну його прізвища на дошлюбне "[PERSON]" не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому згідно ч. 6 ст. 15 закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Таким чином, зміна прізвищ громадян України знаходиться поза компетенцією суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

03 грудня 2013 року представник позивача Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" звернувся до суду з цивільним позовом в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором № б/н від 12.08.2008 року у сумі 21934,69 гривень, а також судовий збір в розмірі 240,77 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, він направив до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно та не повідомив суд про причини своєї відсутності, а тому суд приймає рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 12.08.2008 року укладено кредитний договір № б/н про надання кредиту "Розстрочка" у розмірі 3000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у встановленому банком (позивачем) порядку, а саме: щомісяця в період сплати, позивальник (відповідачка) повинен надати банку (позивачу) грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконував в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 19.11.2013 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 21934,69 грн., з яких: 1. заборгованість за кредитом - 3000,00 грн.; 2. заборгованість по процентам за користування кредитом - 10693,99 грн.; 3. заборгованість по комісії за користування кредитом - 6720,00 грн.; 4. штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; 5. штраф (процентна складова) - 1020,70 грн.. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 229,40 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved