Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

У серпні 2015 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути з відповідача на свою користь в якості погашення заборгованості грошові кошти у розмірі 58973 (п'ятдесят вісім тисяч дев'ятсот сімдесят три) гривень 29 коп. та судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, 22.05.2006 між Акціонерним банком «Південний» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 24/И-06, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит частинами, а відповідач зобов'язався повернути кредит 26.04.2021 та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 8 % річних. Додатковою угодою від 04.11.2008 до кредитного договору № 24/И-06 від 22.05.2006, було змінено п. 1.1. кредитного договору та збільшено розмір процентів за користування кредитом з 8 % на 10 % річних. Також встановлено, що у випадку звільнення відповідача з банку та невиконання ним п. 3.2.10. кредитного договору, процентна ставка з наступного дня після дня звільнення встановлюється в розмірі 18 % річних, при цьому п. 3.2.10 встановлював обов'язок відповідача достроково повернути суму кредиту та нарахованих відсотків за ним у випадку звільнення з банку, крім того вищевказаною додатковою угодою було змінено валюту зобов'язання відповідача, та встановлено в п. 1.З., що сума зобов'язань відповідача по кредиту могла збільшуватися при акцепті позивача відповідних заявок відповідача, не перевищуючи при цьому суму в розмірі 98215 (дев'яносто вісім тисяч двісті п'ятнадцять) гривень 78 коп., додатковою угодою від 08.04.2014 було змінено п. 1.1. кредитного договору та встановлено, що у випадку звільнення відповідача з банку та невиконання ним п. 3.2.10. кредитного договору, процентна ставка з наступного дня після дня звільнення встановлюється в розмірі 10 % річних, відповідач у свою чергу неодноразово порушував умови кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.54-57, 61, 62, 66, 68), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності не з'явившихся осіб на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 22.05.2006 між Акціонерним банком «Південний» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 24/И-06, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит частинами, а відповідач зобов'язався повернути кредит 26.04.2021 та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 8 % річних (а.с. 7-10, 15, 16). Додатковою угодою від 04.11.2008 до кредитного договору № 24/И-06 від 22.05.2006 було змінено п. 1.1. кредитного договору та збільшено розмір процентів за користування кредитом з 8 % на 10 % річних. Також встановлено, що у випадку звільнення відповідача з банку та невиконання ним п. 3.2.10. кредитного договору, процентна ставка з наступного дня після дня звільнення встановлюється в розмірі 18 % річних, при цьому п. 3.2.10 встановлював обов'язок відповідача достроково повернути суму кредиту та нарахованих відсотків за ним у випадку звільнення з банку та було змінено валюту зобов'язання відповідача, та встановлено в п. 1.З., що сума зобов'язань відповідача по кредиту могла збільшуватися при акцепті позивачем відповідних заявок відповідача, не перевищуючи при цьому суму у розмірі 98215 (дев'яносто вісім тисяч двісті п'ятнадцять) гривень 78 коп. (а.с. 17-22). Додатковою угодою від 08.04.2014 до кредитного договору № 24/И-06 від 22.05.2006 було змінено п. 1.1. кредитного договору та встановлено, що у випадку звільнення відповідача з банку та невиконання ним п. 3.2.10. кредитного договору, процентна ставка з наступного дня після дня звільнення встановлюється в розмірі 10 % річних (а.с. 23). Відповідач в свою чергу неодноразово порушував умови кредитного договору № 24/И-06 від 22.052006, а саме: відповідно до п. 3.2.1. кредитного договору № 24/И-06 від 22.05.2006 року відповідач зобов'язався повернути позивачу отриманий кредит у відповідності до п.п. 1.1., 2.1., 2.3. кредитного договору, зокрема. відповідно до графіку погашення кредиту. Крім того, у відповідності із п. 3.2.2. кредитного договору № 24/И-06 від 22.05.2006, відповідач зобов'язався сплатити позивачу проценти за кредитом згідно до п.п. 1.1., 2.2., 2.3. кредитного договору (а.с. 11-14). Також відповідачем не було дотримано строків, передбачених графіком погашення кредиту, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом у розмірі 8112 грн. 36 коп., а також не сплачені проценти за користування кредитом у розмірі 6700 грн. 15 коп. у період з 30.04.2014 по 30.07.2015, однак станом на 06.07.2015 відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору у результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 1348 грн. 25 коп., яка складається з: тіло кредиту: 569 грн. 44 коп.; прострочене тіло кредиту 81 грн. 19 коп.; заборгованість за відсотками 697 грн. 62 коп.; заборгованість за комісіями 0 грн. 00 коп., У зв'язку з вищенаведеним у Позичальника виникла заборгованість за кредитним договором № 24/И-06 від 22 травня 2006 року у розмірі 58973,29 (п'ятдесят вісім тисяч дев'ятсот сімдесят три) гривні 29 копійок, зазначена заборгованість складається з наступного: сума прострочених відсотків за кредитом, нарахованих за період з 30.04.2014 р. по 30.07.2015 р., 6700 грн. 15 коп. Позивачем на адресу відповідача було надіслано досудову вимогу №14-36771 від 05.08.2015 щодо погашення заборгованості по кредитному договорі №24/И-06 від 22.05.2006 (а.с.24-26). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено поняття "тимчасова окупована територія України» (зокрема це сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя) і встановлено особливий правовий режим цієї території (стаття 4), особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Так, статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» змінено територіальну підсудність судових справ у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях. З урахуванням доказів, оцінку яким суд дав вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 589 грн. 73 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved