Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

01 червня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зазначивши, що позивачу у справі на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Окрім позивача за вказаною адресою також зареєстрований - відповідач [PERSON], [INFO]. При цьому, приблизно сім років відповідач у квартирі не проживає, його особисті речі у помешканні відсутні. Позивач, являючись власником нерухомого майна, обмежений у своєї правах власника, так як відповідач фактично не проживаючи у квартирі, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, внаслідок чого позивач несе додаткові витрати по утриманню житла, не може розпорядитися своєю власністю, тому просив визнати відповідача особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням. Позивач [PERSON] у судове засідання не з*явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, підтримує позовні вимоги (а.с.22). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності у звязку з неможливістю прибути до судового засідання, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 19). Дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09 квітня 2010 року Відділ по приватизації при КП «СЄЗ» свідчить про те, що його квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.2). Загальна площа квартири складає 62,0 кв.м. Свідоцтво видане згідно розпорядження Відділу приватизації при Комунальному підприємстві «СЄЗ» № 31 від 23 березня 2010 року (а.с.7), зареєстрованого у Костянтинівському міському БТІ 19 травня 2010 р., р/ № 9465, кн. № 230 (а.с. 8). Як вбачається з наданої довідки КП «СЄЗ № 4» за Вих. № 695 від 21 липня 2017 року, виданої [PERSON], який зареєстрований у [INFO], та займає 37,60 кв.м трикімнатної квартири на дев*ятому поверсі дев*яти поверхового будинку. Лицьовий рахунок відкритий на ім.*я [PERSON] У вказаній квартирі зареєстровано двоє осіб [PERSON], [INFO] - з 22 квітня 1998 року, та його син [PERSON], [INFO] - з 21 травня 2003 року (а.с.24). Відповідно до акту перевірки паспортного режиму від 15 квітня 2016 року, складеного представниками КП "Служба єдиного замовника № 4" м. Костянтинівка (а.с. 3), за адресою: [ADDRESS], зареєстровані дві особи: [PERSON], [INFO] квартиронаймач; [PERSON], [INFO] син. Перевіркою встановлено, що [PERSON], [INFO], за даною адресою зареєстрований, але фактично не проживає приблизно 7 років, особистих речей його у помешканні немає, що підтвердили свідки сусіди [PERSON] (а.с.11) та [PERSON] (а.с.12). У добровільному порядку після припинення проживання у вказаній вище квартирі відповідач місце реєстрації не змінив, на вимоги позивачів про зняття з реєстраційного обліку не відреагував, у зв*язку з чим позивачі у справі несуть додаткові витрати по утриманню житла та позбавлені можливості у випадку необхідності розпорядитися своєю власністю за власним розсудом. Відповідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В силу ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що порушене право власності позивача [PERSON] потребує захисту, враховуючи позицію відповідача у справі, яким визнано позов в повному обсязі, необхідно усунути перешкоди у здійсненні позивачем цього права, визнавши відповідача [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою № 32 у будинку № 5 по вул. Калмикова у м. Костянтинівка Донецької області.

Outcome: approved