Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № BL8091 від 15 серпня 2008 року в розмірі 40 410,51 грн., з якої: заборгованість по сумі кредиту -26 054,81 грн., заборгованість по відсотках - 8 252,02 грн., заборгованість по підвищених відсотках - 6 103,68 грн., а також судовий збір у розмірі 404,11 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань щодо повернення кредитних коштів в порядку, розмірі та строки, визначені договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яку в судовому порядку з врахуванням відсотків просить стягнути позивач. Через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність у заочному порядку. Відповідач та її представник у судове засідання вкотре не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання справи. При цьому, від відповідача та її представника надходили клопотання про відкладення розгляду справи, а саме: 11.03.2015 про відкладення розгляду справи за сімейними обставинами (а.с. 62), 08.06.2015 про відкладення розгляду справи у зв'язку з участю представника в розгляді кримінальної справи в Броварському міськрайонному суді Київської області, 11.08.2015 про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням представника - адвоката Гудзя В.М. в іншому місті (Б. Церква). У зв'язку із тим, що дані клопотання не містили доказів на підтвердження викладених у них обставин неможливості прибуття відповідача та її представника у судові засідання з розгляду даного спору, суд зобов'язував останніх надати документи на підтвердження обґрунтування клопотань від 08.06.2015 та від 11.08.2015. Разом з тим, жодних документів, які вимагались судом, відповідачем чи його представником на адресу суду не направлялись. Зі згоди представника позивача суд визнав за можливе проведення заочного розгляду справи, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів про права та обов'язки сторін. Суд, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 15 серпня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір № BL8091, за умов якого банк зобов'язувався надати відповідачу кредит в сумі 50 000 грн., а відповідач зобов'язувався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку і на умовах, зазначених в кредитному договорі. Відповідно до п. 1.2.2 кредитного договору відповідач зобов'язувалась повернути кредит у повному обсязі не пізніше 01 серпня 2015 року. Пунктом 1.3 договору встановлена плата за кредит: - за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, визначеного цим договором, встановлюється процентна ставка в розмірі 31,95% річних (базова процентна ставка); - за користування кредитними коштами понад строк кредитування (або терміни погашення за Графіком кредиту), встановлений цим договором, процентна ставка встановлюється у розмірі 63,9 % річних (підвищена процентна ставка). Терміни та розміри повернення кредиту були встановлені Графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до кредитного договору. Відповідно до додатку № 2 до кредитного договору кредит надавався шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER]. Позивач взяті на себе договірні зобов'язання виконав належним чином, доказом чого є виписка з поточного рахунку позичальника - [PERSON] № [NUMBER]. Однак відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, порушивши його умови. Так, станом на 16.12.2014 заборгованість відповідача за кредитним договором № BL8091 від 15 серпня 2008 року складає 40 410,51 грн., а саме: заборгованість по сумі кредиту -26 054,81 грн., заборгованість по відсотках - 8 252,02 грн., заборгованість по підвищених відсотках - 6 103,68 грн. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610, 612 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачем не було надано належних доказів в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості. Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства та виходячи із встановлених судом обставин справи, позивачем правомірно заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, а також відсотків, відповідно до зробленого позивачем розрахунку заборгованості, які підлягають задоволенню у зв'язку з порушенням останньою взятих на себе зобов'язань за договором. З відповідача у порядку ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача 404 грн. 11 коп. судових витрат.

Outcome: approved