Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача Позивач [PERSON] звернувся із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником автомобіля «ВАЗ 21103», реєстраційний номер [NUMBER] . Автомобіль він надав в тимчасове користування батькові своєї дружини [PERSON] для того щоб він міг приїжджати на дачу. 30.06.2020 р. його дружині зателефонував батько, та сказав, що 29.06.2020 р. приблизно об 17.00 год. батько вигнав автомобіль на дорогу напроти своєї ділянки та попросив дружину помити автомобіль. Під час коли дружина мила автомобіль до неї підійшов сусід [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння, та почав її ображати та наносити удари кулаком в ліве око, після цього вона вивернулась та втекла до будинку. Батько вийшов на подвір`я та помітив, що біля його автомобіля стояв [PERSON] , який батькові почав задавати йому тілесні ушкодження. Батько з матір`ю забігли до будинку, з вікна вони бачили, що [PERSON] б`є автомобіль. За фактом нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] , [PERSON] 03.07.2020 р. відносно [PERSON] було відкрито кримінальне провадження № 12020045520000004 за ч. 1 ст. 125 КК України. Кримінальне провадження передане до Петриківського районного суду Дніпропетровської області. 20 липня 2020 він звернувся до Петриківського відділення поліції із заявою відносно пошкодження його автомобіля. Відповіддю Петриківського ВП № 503/3854 від 20.08.2020 року йому було повідомлено, що на час розгляду справи не було встановлено суму спричиненого збитку та в даній ситуації вбачається цивільно правові відносини. Була проведена автотоварознавча експертиза вартості матеріального збитку становить 26 147, 49 грн., матеріальна шкода відповідачем не відшкодовано. Тому просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 29 047, 49 та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилався на обставини зазначені в позові. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав відзив на позов. У відзиві на позов відповідач зазначив, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки надані позивачем документи не вказують ні на час, ні на місце, ні на характер, ні на суб`єкт нанесення пошкоджень автомобілю позивача. Наданий вирок суду від 06 жовтня 2020 року не містить відомостей про пошкодження відповідачем автомобіля позивача. Вважає, що позивачем не надано будь-яких доказів винної поведінки відповідача, яка спричинила матеріальної шкоди позивачу.\~ Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є свекром позивача, він користувався автомобілем зятя. Відповідач сусід по дачі. 26 червня 2020 р. вони були на дачі «Куліши», сусід [PERSON] прийшов до них та був у стані алкогольного сп`янінн. Почав чіплятись до нього і дружини. Коли жінка пішла мити автомобіль він її вдарив, тоді остання викликала поліцію. Коли він захищав дружину [PERSON] і його вдарив. Після цього [PERSON] ударив кулаком по капоту автомобіля, та погрожував, та порізав шини автомобіля. Вони викликали поліцію. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом [PERSON] і знайомий позивача. 29 червня 2020 р. по він заїхав до [PERSON] , побачив, що вони побиті, обличчя дружини червоне, а чоловік держався за бік. Вони всі були у будинку коли [PERSON] ходив біля машини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в них з чоловіком є дача в [PERSON] . Сусід [PERSON] постійно наїжджає на їх паркан, та поставив бетонні круги біля свого паркану, коли їх не було на дачі він їх викинув на їх теплицю.\~ Коли вони приїхали на дачу то це побачили, пішли до [PERSON] додому відкрила дружина, його дома не було. Коли вони вигнали автомобіль на дорогу, щоб помити, вийшов сусід почав лаятись та вдарив її, вона пішла до дому, дома був чоловік, вона йому сказала, що буде викликати поліцію. Процесуальні дії суду Ухвалою суду 09 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі. Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин В судовому засіданні встановлено, що власником автомобіля «ВАЗ 21103» реєстраційний номер [NUMBER] є позивач [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва\~ про реєстрацію транспортного засобу (а.с.11,12). Як вбачається з матеріалів справи висновком експерта № 3808/20/20 встановлена вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу автомобіль «ВАЗ 21103», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого в наслідок протиправних дій третіх осіб, складає 24 517, 39 грн. (а.с.13-23), сума сплачена за експертизу становить 2900 грн. (а.с.37). Згідно до висновку від 27.07.2020 р. 20.07.2020 р. до Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській надійшло повідомлення від [PERSON] в котрому він просить притягти до відповідальності [PERSON] , котрий пошкодив його автомобіль. Висновком встановлено, що за час розгляду матеріалу не було встановлено суму спричиненого збитку, оскільки заявник не надав жодних документів про суму завданої шкоди. Таким чином у виниклій ситуації вбачається цивільно правові відносини спори за котрими розглядаються в судовому порядку, тому перевірка по матеріалам ЄО № 3451 від 20.07.2020 закінчена (а.с.38). Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020045520000004 від 03.07.2020 р., 29.06.2020 року невстановлена особа перебуваючи за адресою: ділянка [ADDRESS] спричинила тілесні ушкодження [PERSON] , [PERSON] (а.с.40). Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України та предметом позову є стягнення матеріальної шкоди. Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з трудових правовідносин, до яких застосовуються положення Цивільного Кодексу України. Оцінка суду Суд, вислухавши представників сторін, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Стаття 1166 ЦК України встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, зокрема частиною першою цієї статті визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди можливе за таких умов: 1) завдано шкоди особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи; 2) дії або бездіяльність, якими завдана шкода, є неправомірними. 3) причинний зв`язок між протиправними діями правопорушника і шкодою, яка виникла; 4) вина особи, яка завдала шкоду. Наявність усіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. При цьому діє презумпція (припущення) вини порушника: якщо потерпілий довів наявність шкоди, то боржник має довести відсутність своєї вини. Для виникнення обов`язку відшкодування шкоди ступінь вини порушника значення не має. Встановлені в статті 1166 ЦК України умови відшкодування шкоди поширюється на всі норми, що входять до глави 82 ЦК України, тією мірою, в якій їх не змінюють спеціальні правила, передбачені окремими статтями цієї глави. Названі умови разом із фактом заподіянням шкоди є підставами й юридичної відповідальності, вони утворюють одночасно і склад правопорушення. Тобто, частина перша статті 1166 ЦК України містить пряму вказівку на протиправність поведінки заподіювача шкоди як обов`язкову підставу деліктної відповідальності. Ст.ст.76, 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Ст.81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На виконання вимог ст.81 ЦПК України, позивачем не надані будь-які докази того, що дійсно зі сторони відповідача була спричинена матеріальна шкода. Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено того, що саме відповідачем [PERSON] спричинена матеріальна шкода позивача, шляхом пошкодження його автомобіля «ВАЗ 21103», реєстраційний номер [NUMBER] та саме в такому розмірі 24 517, 39 грн.. Окрім цього, суд не приймає до уваги висновок експерта № 3808/20/20, яким встановлена вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу автомобіль «ВАЗ 21103», реєстраційний номер [NUMBER] , за яким пошкодження складає 24 517, 39 грн. (а.с.13-23). Так, як зазначено у висновку огляд транспортного засобу проводився 17 червня 2020 року, хоча подія, під час якої спричинені пошкодження автомобіля, відбувалася 29 червня 2020 року, тобто огляд проводився до події. Також зазначено, що огляд проводився й 21 серпня 2020 року, тобто через довгий час після вказаної позивачем події. Також, з висновку експерта № 3808/20/20 неможливо встановити, чи дійсно відповідачем спричинені пошкодження транспортного засобу, та як зазначено у висновку пошкодження автомобілю спричинені в наслідок протиправних дій третіх осіб, що також не вбачається з пояснень свідків. Інших доказів, які підтверджують що саме відповідачем спричинені пошкодження транспортному засобу автомобілю «ВАЗ 21103», реєстраційний номер [NUMBER] , позивачем не надані. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги не доведені та не підлягають задоволенню. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). На підставі викладеного та

Outcome: dismissed