Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

У січні 2017 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» далі ([PERSON]) та [PERSON] 13.07.2007р. було укладено кредитний договір № 117/в. За умовами вказаного договору банк повинен був надати [PERSON] кредит у сумі 18\~000 доларів США, цільове призначення кредиту проведення розрахунків по договору купівлі-продажу квартири, зі сплатою 13% річних, а з 14.11.2008р. 16,5% річних, з кінцевим строком погашення 11.07.2025р. Додатком\~№ 1\~до вказаного договору, погоджено графік погашення кредиту, який є невідємною частиною договору. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 117/в від 13.07.2007р., між банком та [PERSON] 13.07.2007 р. було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] за реєстровим № 4498. Відповідно іпотечного договору предметом іпотеки є трикімнатна квартира за номером 17, загальною площею 53,1 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., розташована на першому поверсі чотирьох поверхового житлового будинку за номером 6 на вул. Бірюзова в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області. Банк взяті на себе зобовязання виконав належним чином, надавши позичальнику кредит у розмірі 18 000 доларів США. Однак [PERSON] належним чином умови договору не виконував та у звязку з цим 25.01.2010р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості у розмірі 139\~711, 35 грн. Однак, [PERSON] до теперішнього часу рішення не виконав. Внаслідок чого станом на грудень 2016р. виникла заборгованість, яка становить: 16 755 доларів США кредитна заборгованість; 21\~545,72 доларів США заборгованість по процентам; 2\~617,92 грн комісія за РО; 18\~602,94 грн штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка). За таких обставин, [PERSON] просив в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «ВіЕйБі Банк», за кредитним договором, звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом договору іпотеки від 13.07.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] за реєстровим №4498, а саме: - трикімнатна квартира за номером 17 загальною площею 53,1 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., розташованої на першому поверсі чотирьох поверхового житлового будинку за номером 6 на вулиці Бірюзова в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, шляхом його продажу ПАТ «ВіЕйБі Банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною субєктом оціночної діяльності, з наданням ПАТ «ВіЕйБі Банк»всіх\~прав продавця\~та стягнути з відповідачів на свою користь суму сплаченого судового збору в розмірі 1 378 грн. У судове\~засіданні представник\~позивача не\~зявився,подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак конверт повернувся на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 06.01.2017 р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 25.01.2017 р. від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 31.01.2017 р. клопотання представника про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Ухвалою суду від 11.04.2018 р. витребувано у уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі» [PERSON] докази на підтвердження оцінки майна субєктом оціночної діяльності ціни продажу предмета іпотеки, а саме квартири №17, що розташована по вул. Бірюзова, 6 в місті Кривому Розі. 27.07.2018 р. на виконання ухвали суду від 11.04.2018р. представником позивача надано висновок про вартість обєкта незалежної оцінки та звіт про оцінку трикімнатної квартири загальною площею 53,1 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 13.07.2007 р. між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON], [INFO], було укладено кредитний договір № 117/в (далі Договір) (а.с. 5-12). За умовами вказаного договору банк надав [PERSON]А.(позичальнику) грошові кошти у сумі 18\~000 доларів США, що складає еквівалент 90\~900 грн, зі сплатою 13% річних, а з 14.11.2008р. 16,5% річних, з кінцевим строком погашення 11.07.2025р., для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу квартири від 13 липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького МНО [PERSON], що укладений між позичальником та [PERSON] (продавцем), згідно якого позичальник придбав у власність нерухоме майно квартира №17, що знаходиться за адресою Дніпропетровської область, м. Кривий Ріг, вул. Бірюзова, будинок 6, та яка стала власністю позичальника. Додатком №\~1\~до вказаного договору, погоджено графік погашення кредиту, який є невідємною частиною договору (а.с. 13). В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 117/в від 13.07.2007р., між банком та [PERSON] 13.07.2007 р. було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] за реєстровим № 4498 (а.с.14-18). Відповідно іпотечного договору предметом іпотеки є трикімнатна квартира за номером 17, загальною площею 53,1 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., розташована на першому поверсі чотирьох поверхового житлового будинку за номером 6 на вул. Бірюзова в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області. Статтею 7 п. 7.1. іпотечного Договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобовязання по кредитному договору в цілому або в тій чи іншій його частині та/або невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем обовязків, встановлених цим договором, в цілому або в тій чи іншій його частині, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: - рішення суду; - виконавчого напису нотаріуса; - переходу до іпотеко держателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання по кредитному договору в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору; - продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами договору (п.7.4). Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах передбачених п. 7.4 цього договору (п.7.5). Тобто право вибору способу звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно цього договору, належить іпотекодержателю. Банк взяті на себе зобовязання належним чином виконав, надавши позичальнику кредит у розмірі 18 000 доларів США (а.с. 19). Однак [PERSON] належним чином умови договору не виконував, у звязку з чим [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу 25.01.2010р. стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості у розмірі 139\~711,35 грн, по Кредитному договору № 117/в від 13.07.2007р., яка утворилася станом на 09.02.2009р., а також судові витрати. Рішення набрало законної сили 05.02.2010р. (а.с. 27-29). Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання обома сторонами. Правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України «Про іпотеку». Відповідно до ст.1\~Закону України\~«Про іпотеку»\~іпотека -\~вид забезпечення\~виконання зобовязання\~нерухомим майном,\~що залишається\~у володінні\~і користуванні\~іпотекодавця,\~згідно з\~яким іпотекодержатель\~має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 572 ЦК України, ст.1, ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі N 6-1080цс15 (постанова Верховного Суду України від 3 лютого 2016 року) слідує, що відповідно до частини першої статті 33 Закону України "Про іпотеку" в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення\~суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно\~з договором\~про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 34 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном\~здійснюється відповідно\~до законодавства\~та умов,\~визначених договором\~чи рішенням\~суду.\~Продукція,\~плоди і\~доходи,\~отримані в результаті управління предметом іпотеки,\~спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду. Відповідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів на підтвердження погашення кредитної заборгованості за кредитним договором [PERSON], до суд не було надано. Заборгованість по кредитному договору № 117/в від 13.07.2007р. [PERSON] до теперішнього часу не погашена, внаслідок чого станом на грудень 2016р. виникла заборгованість, яка становить: 16 755 доларів США кредитна заборгованість; 21\~545,72 доларів США заборгованість по процентам (що станом на 11.08.2016р. становить 950\~493,26 грн); 2\~617,92 грн комісія за РО; 18\~602,94 грн штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) (а.с. 23-26). Факт наявності\~заборгованості за\~кредитним договором\~у встановленому\~законом (ст.\~ст.\~12,\~81 ЦПК України) порядку ніким не спростовано. Звернення стягнення\~на предмет\~іпотеки не\~призводить до\~заміни основного\~зобов'язання\~на забезпечувальне.\~У даному\~випадку позичальник\~допустив заборгованість\~по кредиту,\~а тому\~в банку\~виникло право\~звернення стягнення\~на предмет\~іпотеки квартири №17, що знаходиться за адресою Дніпропетровської область, м. Кривий Ріг, вул. Бірюзова, будинок 6. Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову\~про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Суть іпотеки як засобу забезпечення виконання цивільно-правових зобовязань полягає у тому, що кредитор (іпотекодержатель) набуває право в разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення з вартості іпотечного майна переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Це право відповідно до Закону України «Про іпотеку» підлягає підтвердженню з боку суду. За змістом частини першої статті 39 цього\~Закону в разі звернення стягнення на предмет іпотеки початкова ціна іпотечного майна, з якої починаються торги, встановлюється рішенням суду. Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, беручи до уваги аналіз норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону. На виконання ухвали суду про надання доказів на підтвердження оцінки майна субєктом оціночної діяльності ціни продажу предмета іпотеки, а саме квартири №17, що розташована по вул. Бірюзова 6 в місті Кривому Розі, представником позивача було надіслано звіт про оцінку трикімнатної квартири загальною площею 53,1 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS], згідно якого ринкова вартість обєкта оцінки, станом на 06.06.2018р. становить 108\~000 грн або 4\~129 доларів США за курсом НБУ станом на дату оцінки. З огляду на викладене, суд вважає за можливе визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», визнавши початкову ціну продажу предмету іпотеки у розмірі 108 000 грн. Враховуючи викладене, вимоги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» судовий збір у розмірі 1\~378 (тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Outcome: approved