Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1999 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 липня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Від подружнього життя мають сина [PERSON], 2000 року народження, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Окрім того, син є інвалідом з дитинства підгрупи «А». Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у зв'язку з чим вона звернулася з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , який є інвалідом з дитинства підгрупи «А», у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилася. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. У судове засідання відповідач не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. За наявності зазначених вище заяв сторін суд вважає за можливе справу розглянути за їх, сторін, відсутності. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 16 жовтня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Радянського районного управління юстиції у м.Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. 28 березня 2000 року від шлюбу у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у м.Києві. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано При розгляді справи судом встановлено, що на даний час неповнолітній [PERSON] постійно мешкає з [PERSON] та повністю перебуває на утриманні останньої. Відповідач у добровільному порядку не надає регулярної матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб сина та його розвитку. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Окрім того, медичним висновком про дитину-інваліда віком до 16 років №490/2 складеного Центральною районною дитячою поліклінікою Голосіївського району м.Києва від 15 грудня 2006 року підтверджується інвалідність з дитинства [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як зазначає ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За правилами ч. 1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, його дохід є нерегулярним, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті Кодексу визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. [PERSON] є чоловіком працездатного віку, інших дітей, окрім сина [PERSON] у нього немає. Доказів на підтвердження того, що його стан здоров'я є незадовільним відповідачем не надано. Згідно зі ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімумум" прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. Отже, суд вважає, що щомісячне грошове забезпечення у сумі 2000 грн. є необхідним й достатнім для забезпечення нормального функціонування організму неповнолітнього [PERSON], а також задоволення його основних соціальних і культурних потреб. Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачем пред'явлено позов 22 червня 2015 року. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 22 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат, суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved