Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернулася суду з позовом до КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» про визнання недійсним особового рахунку [NUMBER] відкритого на ім'я [PERSON], встановлення в якій кількості, яким чином (засобами) надавалися послуги по теплопостачанню власнику квартири [ADDRESS], встановлення в якій кількості та яким чином (засобами) власник квартири [ADDRESS] отримувала вказані послуги від КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» з 14.09.2009 року по теперішній час, визнання дій КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» в частині нарахування за послуги які не надаються неправомірними, зобов'язання відповідача припинити незаконне нарахування за ненадані послуги централізованого опалення, визнання недійсним боргу перед КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» в сумі 3486 грн. 49 коп., зобов'язання списання боргу з особового рахунку [NUMBER], та стягнення матеріальної шкоди в сумі 500 грн., посилаючись на те, що вона проживає в квартирі [ADDRESS]. До 2009 року вона являлась споживачем послуг КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго». За період з 2006 року по 2009 року мешканці будинку неодноразово зверталися до КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» щодо аварійного стану батарей, опалення, низької якості послуг, та відключення батарей опалення, проте відповідач не відреагував та не прийняв заходів по відключенню її квартири від централізованого опалення. У зв'язку з чим, позивач 14.09.2009 року здійснила відключення від мережі опалення за власні кошти. В жовтні 2009 року працівник КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» здійснив огляд квартири позивача на предмет відсутності батарей опалення, проте відмовився скласти акт. Але не зважаючи на відсутність батарей опалення відповідач продовжує нараховувати плату за послуги централізованого опалення, яка нараховується на особистий рахунок [NUMBER], відкритий на ім'я мати позивача, яка померла 13.09.2011 року. За період з жовтня 2009 року по липень 2012 року заборгованість позивачки складає 3429,36 грн. Крім того, позивач вказує, що договір з відповідачем вона не укладала, на її ім'я не відкритий особовий рахунок, отже вона не є споживачем послуг, а відповідач не є постачальником послуг, так як з 09.10.2009 року її квартира фактично відключена від центрального опалення. З урахуванням вищевикладеного позивачка вважає, що дії КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» є протизаконними та носять систематичний протиправний характер у зв'язку з чим діями відповідача їй нанесено матеріальну шкоду в сумі 4 486 грн. В ході розгляду справи 16.12.2013 року [PERSON] змінила позовні вимоги та просила суд визнати недійсним особовий рахунок [NUMBER] відкритий на ім'я [PERSON], [PERSON], встановити в якій кількості, яким чином (засобами) надавалися послуги КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» по теплопостачанню власнику квартири [ADDRESS], встановити в якій кількості та яким чином (засобами) власник квартири [ADDRESS] отримувала вказані послуги від КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» з 14.09.2009 року по теперішній час, визнати дії КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» в частині нарахування за послуги які не надаються неправомірними, зобов'язати відповідача припинити незаконне нарахування за ненадані послуги централізованого опалення, визнати недійсним борг перед КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» в сумі 5249 грн. 89 коп., зобов'язати списати борг з особового рахунку [NUMBER], встановити факт порушення законів, стягнути моральну шкоду в сумі 10000 грн. та матеріальну шкоду в сумі 1570 грн. 15.09.2014 року [PERSON] подала заяву в якій вона оцінює моральну шкоду у розмірі 2400 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 7 600 грн., які просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги та обставини позову не визнав з підстав зазначених в запереченнях від 22.10.2013 року, в яких вказує, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 26.09.2012 року по справі №2-3022/2011, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.12.2012 року позовні вимоги КП «ТМ ІТКЕ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення - задоволені, та відмовлено у задоволені зустрічного позову [PERSON] до КП «ТМ ІТКЕ» про визнання розрахунків незаконними, повернення грошових коштів та стягнення моральної шкоди. В ході розгляду цієї справи було встановлено і не підлягає доказуванню при розгляді даної справи, що КП «ТМ ІТКЕ» оформлено особовий рахунок [NUMBER] на [PERSON], а не на [PERSON], по даному особовому рахунку проводяться нарахування за надані послуги з теплопостачання та обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення у відповідності з тарифами, затвердженими рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №1555 від 25.11.2004 року, №1695 від 15.12.2008 року, №1 від 06.01.2011 року. В свою чергу тарифи на теплову енергію сформовані на підставі Закону України «Про теплопостачання», Порядку формування тарифів на виробництво…теплової енергії, затвердженого постановою КМ України №955 від 10.07.2006 року, до якого зобов'язано підприємства, що надають послуги з централізованого опалення застосовувати виключно двоставкові тарифи. Рішення органу місцевого самоврядування щодо введення і застосування двоставкового тарифу не скасовані та є чинними. Крім того, копія акту мешканців будинку від 17.01.2011 року (написаного відповідачем і підписи в якому ніким не завірені) про поганий стан відрізних труб опалення, копія акту мешканців будинку від 30.01.2007 року (підписи в якому ніким не завірені) про те, що в квартирі холодно, неможливо вважати належним і допустимим доказом. Передбачених законом доказів неякісного теплопостачання і неякісного надання послуг з обслуговування тепломережі з боку КП «ТМ ІТКЕ» актів-претензій, складених у встановленому законом порядку, [PERSON] не надано. Посилання [PERSON] на відсутність в її квартирі опалення у зв'язку з відключенням від мережі теплопостачання з 01.10.2009 року не можуть братися до уваги, оскільки відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМ України від 03.10.2007 року №1198, передбачено, що споживач теплової енергії зобов'язаний погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення системи теплопостачання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, що затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року №4, передбачено відключення від мереж централізованого опалення цілого будинку (а не окремого приміщення) шляхом написання заяви про надання дозволу на відключення до міжвідомчої комісії з питань відключення від мереж централізованого опалення, а не до керівництва теплопостачальної організації. [PERSON] не дотрималась передбаченого законом порядку відключення житлового приміщення від мереж централізованого опалення, а також з огляду на те, що багатоквартирний будинок №11 по вул. Клушина в м. Ізмаїлі забезпечується централізованим опаленням, враховуючи факт існування особового рахунку по квартирі відповідача, та тривале існування зобов'язальних відносин між теплопостачальним підприємством та позивачкою, у КП «ТМ ІТКЕ» відсутні правові підстави для припинення нарахувань за відповідні послуги згідно діючих тарифів. Щодо позовних вимог позивача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, представник відповідача зазначає, що [PERSON] не надано жодних доказів на підтвердження факту завдання їй шкоди та не доведено протиправної поведінки КП «ТМ ІТКЕ» і підстав для покладення на нього відповідальності у вигляді стягнення шкоди. Навпаки, наведені обставини, які були встановлені рішеннями судів, доводять відсутність вини і протиправності дій зі сторони КП «ТМ ІТКЕ». Вислухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України та п. 30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідач зобов'язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п.п. 1,2,4 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів тощо), послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) та на послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Отже послуги по обслуговуванню внутрішньобудинкових мереж опалення є одним із видів комунальних послуг. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2012 року по справі №2-3022/2011, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.12.2012 року власником квартири №8 в багатоквартирному житловому будинку №11 по вул. Клушина в м. Ізмаїлі Одеської області була [PERSON], яка померла 13.09.2011 року. Після її смерті вказану квартиру успадкувала її донька [PERSON], яка проживала разом зі своєю матір'ю на день смерті, була зареєстрована в успадкованій квартирі, і подала заяву про прийняття спадщини до Ізмаїльської державної нотаріальної контори. За ст. 1268 ЦК України спадщина їй належить з часу відкриття спадщини. (а.с. 18-21) Також судом встановлено, що постачальником теплової енергії до вказаного багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, є КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго», яке забезпечує обслуговування внутрішньо будинкових мереж, забезпечує теплопостачання до будинку. Згідно з особовими рахунками, житло забезпечується централізованим опаленням. Як вбачається з аналізу Верховного Суду України судової практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України від квітня 2014 року вимоги позивачки про визнання недійсним особового рахунку, встановлення в якій кількості, яким чином (засобами) надавалися послуги по теплопостачанню, встановлення в якій кількості, яким чином (засобами) власник квартири отримувала послуги з 14.09.2009 року по теперішній час, визнання дій в частині нарахування за послуги, які не надаються неправомірними, зобов'язання припинити дії з нарахування за ненадані послуги централізованого опалення, визнання недійсним боргу, зобов'язання списати борг з особового рахунку, може бути запереченням у разі пред'явлення до неї позову про стягнення певної суми збитків. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2012 року з [PERSON] на користь КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» стягнуто заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 3429,36 грн. і за обслуговування внутрішньобудинкових мереж у сумі 57,13 грн., яка утворилася за період з 01.10.2009 року по 01.08.2012 року (а.с. 20). В позовній заяві від 07.10.2013 року позивачка просить суд визнати недійсним особовий рахунок [NUMBER], визнати недійсним борг перед КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» в сумі 3486 грн. 49 коп., а також зобов'язати списати борг з особового рахунку [NUMBER]. Однак рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2012 року, яке набрало законної сили, вже встановлено правомірність відкриття особового рахунку [NUMBER] на ім'я [PERSON], а також правомірність нарахування заборгованості в сумі 3486 грн. 49 коп. (заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 3429,36 грн. і за обслуговування внутрішньобудинкових мереж у сумі 57,13 грн., яка утворилася за період з 01.10.2009 року по 01.08.2012 року) При цьому також встановлено, що розрахунок оплати за надані послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення проводився згідно тарифам, затвердженим рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 1555 від 25.11.2004 року, №1695 від 15.12.2008 року, №1 від 06.01.2011 року. В свою чергу тарифи на теплову енергію сформовані на підставі Закону України «Про теплопостачання», Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 955 від 10.07.2006 р. та Постановою Кабінету Міністрів України № 1267 від 24.10.2007 р. внесені зміни в п.п.9, 39 у вищезазначений Порядок, відповідно до яких зобов'язано підприємства, що надають послуги з централізованого опалення застосувати виключно двоставкові тарифи. Відповідно п. 40 «Правил користування тепловою енергією» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року за № 1198, передбачено, що споживач теплової енергії зобов'язаний погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплопостачання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії. Процедура відключення від мережі централізованого теплопостачання, крім Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, встановлена Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, що затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4, який містить в собі імперативні норми, що не допускають будь-яких відхилень від вичерпаного переліку прав і обов'язків тих чи інших суб'єктів. Вищезазначеним нормативним актом передбачено відключення від мереж централізованого опалення цілого будинку (а не окремого приміщення) шляхом написання заяви про надання дозволу на відключення до міжвідомчої комісії з питань відключення від мереж централізованого опалення, а не до керівництва теплопостачальної організації. У разі незгоди з відповідною відмовою Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж централізованого опалення, даний спір має вирішуватися в судовому порядку судом, який уповноважений розглядати справи, стороною в яких виступає орган місцевого самоврядування. В свою чергу, відповідно до п.п. 2.5 2.6, 2.7 Правил відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, відключення приміщення від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за умови, що проведення таких робіт ґрунтується на дозволі Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж централізованого опалення. Підставою для припинення відносин з приводу теплопостачання є затвердження постійно діючою міжвідомчою комісією для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, акту про відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Припинення постачання теплоносія в систему житлового будинку внаслідок розірвання договірних відносин в силу суб'єктивних причин позивача, а також відключення окремого приміщення в житловому будинку, є противоправним, оскільки такі дії призводять до порушення прав інших споживачів, що використовують ці послуги. Згідно акту про відключення квартири [ADDRESS] від 04.12.2013 року від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 101) відключення від мереж централізованого опалення КП «ТМ ІТКЕ» вважається з 01.12.2013 року та КП «ТМ ІТКЕ» зобов'язано припинити нарахування за надану послугу з централізованого опалення та по технічному обслуговуванню внутрішньобудинкової системи опалення з 01.12.2013 року. Отже, [PERSON] згідно встановленого законом порядку відключення житлового приміщення від мереж централізованого опалення лише 04.12.2013 року отримала акт відключення квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, тому вона вважалася споживачем послуг з централізованого опалення, та у КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до грудня 2013 року були відсутні правові підстави для припинення нарахувань за послуги централізованого опалення згідно діючим тарифам. Як вбачається з пояснень сторін та виписок з особового рахунку № 4485 (а.с. 97,98) КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» припинило нарахування за надану послугу з централізованого опалення та по технічному обслуговуванню внутрішньобудинкової системи опалення з 01.12.2013 року квартири [ADDRESS]. Що стосується посилання позивача на ту обставину, що договір на постачання теплової енергії між позивачем та комунальним підприємством не укладався, судом вони не приймаються до уваги, в зв'язку з тим, що відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основним обов'язком споживача. Згідно вищезазначених норм закону відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. За таких обставин, суд приходить до висновку, що не підлягають задоволенню вимоги позивачки про визнання недійсним особового рахунку, встановлення в якій кількості, яким чином (засобами) надавалися послуги по теплопостачанню, встановлення в якій кількості, яким чином (засобами) власник квартири отримувала послуги з 14.09.2009 року по теперішній час, визнання дій в частині нарахування за послуги, які не надаються неправомірними, зобов'язання припинити дії з нарахування за ненадані послуги централізованого опалення, визнання недійсним боргу, зобов'язання списати борг з особового рахунку оскільки вони не обґрунтовані. У зв'язку з тим, що не встановлено судом факту порушення законів КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго», тому також не підлягають задоволенню вимоги в цій частині. Що стосується позовних вимог, щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Разом з цим, суд приходить до висновку, що ст.ст. 1166, 1167 ЦК України не передбачають відшкодування майнової та моральної шкоди завданої пред'явленням позову, а передбачає інші підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови від 31.03.1995 року за № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках коли встановлена відповідальність за заподіяння моральної шкоди, при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Оскільки правовідношення між сторонами базуються на фактичних договірних підставах стягнення моральної шкоди в зазначеному випадку не передбачено договором. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити у зв'язку з його незаконністю та необґрунтованістю.

Outcome: dismissed