Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про захист прав споживача та стягнення грошових коштів у розмірі 38059,60 гривень, яка складається з: переданих відповідачу грошей на виконання умов договору у розмірі 5340 гривень, пені у розмірі 31719,60 гривень та витрат на правову допомогу у розмірі 1000 гривень. Вимоги позову мотивовані тим, що між нею та [PERSON] був укладений усний договір підряду на виконання робіт з доставки та встановлення нової електропроводки. Вартість зазначених послуг була обумовлена у розмірі 5340 гривень, які позивачка передала відповідачу, однак до теперішнього часу відповідач умови договору у повному обсязі не виконав. Такі дії відповідача на думку позивачки порушують її права як споживача у зв'язку з чим вона просить стягнути з [PERSON] отримані в рахунок оплати робіт грошові кошти у розмірі 5340 гривень, пеню у розмірі 3% від вартості робіт за період з 11.04.2013 по 28.10.2013 що складає 31719,60 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 1000 гривень. Представники позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просила їх задовольнити посилаючись на обставини, що викладені в позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через засоби масової інформації, відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, заперечень на позов не надав, причин неявки суду не повідомив. У зв'язку з неявкою відповідача у судове засідання, враховуючи думку позивача, у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України, визнаючи наявні матеріали про права і взаємовідносини сторін достатніми, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, приходить до висновку що вимоги позову не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Правовідносини, що склались між сторонами регулюються нормами глави 61 Цивільного кодексу України. Відповідно до положень ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Судом встановлено, що між сторонами склались договірні відносини з приводу надання відповідачем послуг щодо внутрішніх ремонтних робіт у квартирі замовника з матеріалу підрядника та його засобами, що регулюється положеннями ст. 839 ЦК України. Згідно зі ст.843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Як було встановлено в процесі розгляду справи 09.04.2013 р. [PERSON] отримав від [PERSON] для виконання ремонтних робіт грошові кошти у розмірі 1000 гривень. Також 10.04.2013 р. та 11.04.2013 р. позивачкою додатково були передані [PERSON] грошові кошти на загальну суму 2570 гривень, таким чином [PERSON] отримав від [PERSON] суму у розмірі 3570 гривень, з яких 1770 гривень він витратив на придбання матеріалів, що підтверджується складеною ним розпискою. Відповідачем були виконані електромонтажні роботи у двох кімнатах, вартість яких [PERSON] оцінив у 2500 гривень. Статтею 846 Цивільного кодексу України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Оскільки сторонами при укладені договору не був обумовлений певний строк виконання робіт та позивачкою не надано доказів того, що вона зверталась до відповідача з вимогою про завершення робіт у певний строк, то посилання позивачки на прострочку виконання зобов'язань та вимоги щодо стягнення пені з [PERSON] на думку суду є безпідставними. Щодо вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 5340 гривень на користь позивачки з відповідача, то на думку суду вони також не можуть бути задоволені виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Позивачка в своєму позові посилається на те, що відповідач не приступив до виконання робіт обумовлених договором, однак доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надано. З постанови про закриття кримінального провадження від 28.06.2013 р. вбачається, що [PERSON] виконав електромонтажні роботи у двох кімнатах, тому суд приходить до висновку, що відповідачем була виконана значна частина обсягу послуг та в цій частині між сторонами проведено розрахунок. За таких обставин, оскільки відповідач виконав значну частину обумовленої сторонами роботу, то посилання позивачки на те, що він своєчасно не приступив до виконання взятих на себе зобов'язань є безпідставними. Відповідно до приписів ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень. Позивачкою в процесі розгляду справи не надано суду доказів обставин на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог, а саме - що нею було передано відповідачу суму у розмірі 5340 гривень за виконання електромонтажних робіт. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення грошових коштів у розмірі 5340 гривень та пені у розмірі 31719,60 гривень є недоведеними, тому не підлягають задоволенню. Згідно приписів ст. 88 ЦПК України, оскільки у задоволені позову відмовлено у повному обсязі, то судові витрати не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed