Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] і [PERSON] предявили до суду позов до кооперативного обєднання «ЖБК», житлово-будівельного кооперативу (далі ЖБК) «Берізка» про захист прав споживачів, стягнення матеріальної шкоди, посилаючись на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. [PERSON] проживає у спірній квартирі. На протязі декількох років відбувається залиття їх квартири внаслідок неналежного стану даху будинку. У звязку з цим позивачі уклали зі страховою компанією «ІНГОССТРАХ» договір страхування майна. Через деякий час після укладання страхового договору знов відбулось залиття квартири, унаслідок чого завдана матеріальна шкода, проте страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що не підлягають компенсації збитки від пошкодження водою, які були викликані пошкодженням (протіканням) даху застрахованих будівель, споруд. Вважають, що шкода завдана з вини відповідачів. Позивачі просили з урахуванням уточнення позовних вимог стягнути солідарно з кооперативного обєднання «ЖБК», житлово-будівельного кооперативу «Берізка» на їх користь матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири, у розмірі 3990 грн., понесені ними судові витрати. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 15 червня 2016 року позов задоволено частково. Стягнути з кооперативного обєднання «ЖБК» на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 3990 грн. У задоволенні позовних вимог [PERSON] до житлово-будівельного кооперативу «Берізка» та позовних вимог [PERSON] відмовити. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Не погодившись з рішенням суду, кооперативне обєднання «ЖБК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування скарги відповідач зазначив, що суд не дав правової оцінки тій обставині, що після заяви позивачів від 20 грудня 2012 року про залиття квартири кооперативне обєднання «ЖБК» вжило необхідні заходи по усуненню наслідків, а з березня 2013 року позивачі з відповідними заявами про залиття квартири не зверталися. Суд не повно зясував критерії поточного чи капітального ремонту і дійшов висновку про часткове задоволення позову без оцінки доказів у їх сукупності; лише на підставі експертного висновку, який викликає сумніви. У судовому засіданні представник кооперативного обєднання «ЖБК» [PERSON] підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів. Інші особи, які беруть участь у справі, не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (ас. 62-63, 66). Згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розглядові справи. Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що залиття квартири, власником якої є [PERSON], відбулося внаслідок дефекту покрівлі будинку, який знаходиться на обслуговуванні кооперативного обєднання «ЖБК». Останній на підставі ст. 1166 ЦК України і Закону України «Про житлово-комунальні послуги» несе відповідальність за майнову шкоду, завдану [PERSON] унаслідок залиття квартири. Відмовляючи у задоволенні інших вимог, суд мотивував висновок тим, що вина ЖБК «Берізка» у залитті квартири відсутня; позивач [PERSON] не є власником пошкодженого майна. Рішення в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог сторонами не оскаржено. Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів зробила наступний висновок. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені у статті 1166 ЦК України. Шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч.1 ст. 20 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню. Частина 2 статті 21 зазначеного Закону наголошує, що виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень. Судом установлено, що [PERSON] є власником квартири 45, розташованої на пятому поверсі пятиповерхового будинку 14 по вулиці Наді Курченко у м. Краматорську Донецької області. З грудня 2012 року, у тому числі 30 січня 2013 року і 11 березня 2013 року, відбувалося неодноразове залиття квартири, внаслідок чого стеля і стіни зазнали пошкоджень, чим власнику завдано матеріальну шкоду. Згідно з висновком комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 104 від 11 березня 2016 року (ас. 94-102 т. 1), технічною причиною залиття квартири [ADDRESS] є протікання покрівлі. Між залиттям квартири № 45 та дефектами є причинно-наслідковий звязок. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт, повязаних із залиттям цієї квартири, з урахуванням вартості матеріалів на момент проведення експертизи складає 3990 грн. Матеріалами справи підтверджується, що власником будинку № 14, у якому розташована спірна квартира, є житлово-будівельний кооператив «Берізка», який 01 березня 2010 року уклав з кооперативним обєднанням «ЖБК» договір на поточне утримання будинку та прибудинкової території (ас. 153-155 т. 1). Отже, цим договором на кооперативне обєднання «ЖБК» покладено обовязок щодо поточного утримання будинку та прибудинкової території, у тому числі дахів та покрівлі. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) Неправомірність поведінки особи. б) Наявність шкоди. в) Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди Однак, установивши факт неодноразового залиття спірної квартири, зокрема 30 січня 2013 року і 11 березня 2013 року, і що технічною причиною залиття квартири [ADDRESS] є протікання покрівлі, суд, покладаючи відповідальність у заподіянні майнової шкоди у розмірі 3990 грн. на кооперативне обєднання «ЖБК», не зясував питання, яким саме із цих залиттів або будь-яким іншим було завдано шкоду у такому розмірі, оскільки у позовній заяві та її уточненій редакції (ас. 2-3, 108-109 т. 1) позивач не зазначив, з яким конкретно фактом залиття повязує обовязок відповідача відшкодувати майнову шкоду у вказаному розмірі. Висновок експерта також не містить даних щодо конкретного факту залиття, яке було предметом дослідження у 2016 році; не розмежовує залиття, що мали місце 30 січня 2013 року і 11 березня 2013 року, або в будь-який інший час, їх наслідки і розмір шкоди, завданої внаслідок кожного із цих залиттів. Заперечуючи проти позову (ас. 139-141 т. 1), кооперативне обєднання «ЖБК», у тому числі, посилалось на відсутність у позові конкретного факту заподіяння шкоди, з яким саме повязується неправомірність поведінки відповідача. Проте суд у рішенні не навів мотивів, з яких він відхилив ці заперечення. Таким чином, висновок суду про причинно-наслідковий звязок між залиттями, що мали місце 30 січня 2013 року і 11 березня 2013 року, та дефектами, виявленими експертами при проведенні дослідження у 2016 році, ґрунтується на припущеннях. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, межі позовних вимог, у тому числі конкретний факт заподіяння шкоди, з яким повязується неправомірність поведінки особи і який підлягає доказуванню, визначає позивач. Ураховуючи, що не установлено, коли конкретно мало місце залиття квартири, належної [PERSON], унаслідок якого завдано майнову шкоду у розмірі 3990 грн., і ці обставини не доведені позивачем, не можна погодитись з висновком суду про задоволення вимог. Щодо доводів апеляційної скарги про потребу проведення капітального ремонту покрівлі, колегія суддів відзначає таке. Перелік видів поточного ремонту дахів і покрівлі міститься у главі 1.2 розділу 1 Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10 серпня 2004 року № 150, зареєстровано в міністерстві юстиції України 21 серпня 2004 року за № 1046/9645, із змінами і доповненнями, внесеними наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 12 листопада 2004 року № 198, наказом міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 листопада 2014 року № 330. Зокрема, до поточного ремонту віднесено заміну окремих ділянок підкроквяних брусів (мауерлатів), укріплення фальців та обтискання гребенів у сталевій покрівлі з промазуванням гребенів та свищів суриковою замазкою (пп. 1.2.6.4, 1.2.6.22). Крім того, вищевказаним Примірним переліком… передбачено санітарно-технічне обслуговування дахів та покрівлі, у тому числі промазування замазкою свищів, ділянок гребенів стальної покрівлі (п. 1.1.8.1). Виконання цих робіт, згідно з поясненнями представника особи, яка подала апеляційну скаргу, є компетенцією кооперативного обєднання «ЖБК». Таким чином, доводи скарги, що покрівля потребує капітального ремонту і це не було враховане судом при вирішенні справи, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо необхідності проведення капітального ремонту покрівлі. Акти, що були надані суду першої інстанції кооперативним обєднанням «ЖБК» (ас. 218-222), є лише доказом проведення профілактичного огляду та виконання робіт з санітарно-технічного обслуговування даху і покрівлі, проведення поточного ремонту. Ураховуючи викладене, апеляційний суд визнає, що суд попередньої інстанції при ухваленні рішення неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; порушив норми матеріального і процесуального права, що згідно зі ст. 309 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення в оскарженій частині. Апеляційний суд ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] до кооперативного обєднання «ЖБК» про захист прав споживачів, стягнення матеріальної шкоди. Рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] до житлово-будівельного кооперативу «Берізка» та позовних вимог [PERSON] сторонами не оскаржено; відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України його законність й обґрунтованість апеляційний суд не перевіряв.

Outcome: dismissed