Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

01 листопада 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 27 липня 2018 року Заводським районним в місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області. Від шлюбу спільних дітей не мають. Подружнє життя не склалося через часті сварки, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги та кохання між ними, спільне господарство не ведуть, проживають за різними адресами. В судовому засіданні 02.03.2020 року позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримали повністю та просили його задовольнити, і зокрема зазначили, що через постійний психологічний тиск відповідачем на позивачку, остання не мала змоги проживати разом з ним, а тому більше ніж півроку як переїхала проживати до своєї матері в с. Ставки Веселинівського району Миколаївської області. З того часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. В судове засідання 30.03.2020 року позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду 27 березня 2020 року представник позивача [PERSON] надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою від 18.03.2020 року. До суду 10 березня 2020 року надав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 27 липня 2018 року Заводським районним в місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 451 та 23 жовтня 2019 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області видано повторно свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги та кохання між ними, спільне господарство не ведуть, проживають за різними адресами. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивачка виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне " [PERSON] ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", як інвалід першої групи, що підтверджується медичними довідками (а.с. 4-6), то суд вважає, що з відповідача на користь держави слід стягнути 768,40 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved