Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нова Ера», третя особа: Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної державної адміністрації в м. Києві. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що протоколом №6 Загальних зборів учасників ТОВ«Фінансова компанія «Нова Ера» від 12.05.2014 було прийнято рішення призначити позивача на посаду директора вказаного товариства, учасником якого згідно Статуту є Компанія «Гранд Капітал ЛТД». Видано відповідний наказ 12.05.2014 про призначення позивача на посаду директора. Зазначає, що у відповідності до ст.37 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються письмовим рішенням такого учасника. Окрім того, до Товариства з одним учасником не застосовуються положення ст.ст. 32-36 Закону, а інші положення цього Закону застосовуються з урахуванням положень частини першої вищевказаної статті. Позивач вказує, що 20.11.2018 ним було підготовлено і направлено повідомлення про скликання позачергових Загальних зборів учасників Товариства на направлено його разом із заявою на адресу Учасника Товариства, проте, станом на дату, вказану в заяві про звільнення - 27.12.2018, жодної реакції від сторони відповідача не наступило. При цьому, [PERSON] вказує, що ним були здійснені всі можливі дії для того, щоб питання про звільнення його з посади директора Товариства могло бути вирішено в позасудовому порядку. Разом із тим, оскільки відповідач проігнорував повідомлення позивача про звільнення і не розглянув заяву про звільнення, не виконав покладених Статутом обов`язків по створенню нового виконавчого органу, не прийняв рішення про звільнення позивача з посади директора, відповідачем були порушені трудові права, зокрема його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням та право на вільне обрання місця роботи на сласний розсуд. Посилаючись на викладені обставини справи, позивач просив встановити факт припинення своїх трудових відносин із вказаним відповідачем з 27.12.2018 року у зв`язку зі своїм звільненням з посади директора товариства за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року позивачу було надано строк для усунення вказаних недоліків позову, відповідною ухвалою від 18.03.2019 відкрито провадження в справі та вирішено її розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відзиву на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було. Однак, представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, посилаючись на те, що були скликані збори, але єдиний їх учасник не з`явився. Третя особа Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної державної адміністрації в м. Києві про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання свого представника не направив. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та за відсутності заперечень проти позову відповідача, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства" та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Так, перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач [PERSON] є директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нова Ера» з 13 травня 2014 року. Єдиним засновником (учасником) юридичної особи є Компанія «Гранд Капітал ДТД» - юридична адреса: Ненсі Вайтікер Хаус, 7 Оулд Стріт, Розо, Співдружність Домініки; кінцевий бенефіціарний власник - [PERSON], [ADDRESS] (а.с.14-19). Позивач посилається на те, що він вважає припиненими свої трудові відносини з ТОВ «Фінансова компанія «Нова Ера», у зв`язку зі звільненням його з посади директора за власним бажанням з 27.12.2018 року, про що свідчить його власна заява від 20.11.2018 (а.с.10). Відповідно до ч. 1ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Слід зазначити, що Кодекс законів про працю Українивстановлює загальні вимоги до порядку розірвання трудових відносин, не враховуючи специфіку становища керівника господарського товариства. По суті, директор об`єднує в собі і статус найманого працівника (який визначається на підставі норм трудового права) і статус виконавчого органу господарського товариства (який визначається на підставі норм корпоративного права). Ні норми трудового договору, ні положення Статуту не повинні погіршувати становище директора порівняно з тим обсягом гарантій, наданих йому трудовим законодавством. Тобто, директор завжди може скористатися ст. 38 КЗпП України та ініціювати розірвання трудового договору за власним бажанням. Відповідно до статті 3 КЗпП до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно з частиною четвертою статті 65 ГК у разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), у якому визначаються строк найму, права, обов`язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. За частиною шостою статті 65 ГК керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом), відповідно до закону. Нормами ст. ст. 97, 99 ЦК України закріплено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Згідно із ст. ст. 28, 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (далі - Закон) органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган. Загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників. Відповідно до ч.3 ст.39 виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників і наглядовій раді товариства (у разі утворення) та організовує виконання їхніх рішень. В свою чергу, положення п.7 ч.2 ст.30 Закону передбачають, що обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства. Встановлено, що, реалізуючи своє право на звільнення, передбачене ч. 1 ст. 38 КЗпП України, позивач [PERSON] , у відповідності до положень Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю», ініціював скликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нова Ера» для вирішення питання про його звільнення. На підтвердження вказаного факту, позивач вказує на ту обставину, що ним було направлено повідомлення про скликання загальних зборів учасників Товариства, а саме його єдиного учасника Компанію «Гранд Капітал ДТД» - на юридичну адресу: Ненсі Вайтікер Хаус, 7 Оулд Стріт, Розо , Співдружність Домініки, - із зазначенням порядку денного, часу, дати та місця проведення зборів - 27.12.2018 о 12 год.(а.с.11). На підтвердження вказаного позивачем надано Відповідне повідомлення було долучено до матеріалів позову копії фіскальних чеків «Укрпошта» про направлення простого повідомлення (а.с.12). Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства (ч. 1 ст. 30 Закону). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону загальні збори учасників скликаються, зокрема з ініціативи виконавчого органу товариства. Якщо загальні збори не відбулися, то за змістом зазначеного положення Закону, необхідно скласти протокол щодо цього. Разом із тим, стороною позивача не надано жодного доказу на підтвердження того, що ініційовані ним збори товариства 27.12.2018 не відбулися і про це був складений відповідний протокол, адже наданий позивачем акт про відсутність учасника ТОВ «Фінансова компанія «Нова Ера» таким не являється. Особливості проведення загальних зборів учасників товариством, що має одного учасника врегульовані ст.27 Закону, які встановлюють, що у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника. До товариства з одним учасником не застосовуються положення статей 32-36 цього Закону, а інші положення цього Закону застосовуються з урахуванням положень частини першої цієї статті. Відповідно до положень ст. 38 КЗпП України, ст.ст. 28, 29, 30 Закону праву директора товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариств провести загальні збори та розглянути заяву директора про звільнення і створення виконавчого органу. Також, враховуючи викладене суд вважає, що право найманого працівника, у т.ч. того, який обіймає посаду директора товариства, як у даному випадку, можуть бути припинено на підставах, передбачених Кодексом законів про працю України, зокрема і за власним бажанням. Зокрема, звільнити директора, дійсно, може тільки засновники підприємства, але якщо загальні збори скликати не можливо, то це не означає, що директор буде змушений довічно працювати на цьому підприємстві. Міністерством праці та соціальної політики в листі від 12.01.2011 № 15/06/186-11 зазначено, що у таких випадках директор має право реалізувати своє право звільнитися за власним бажанням, передбачене ст. 38 КЗпП України. Для цього директор повинен видати наказ про визнання себе звільненим за власним бажанням. Відповідно до вимог ст. 312 ЦК України фізична особа має право на вибір роду занять та використання примусової праці забороняється. Однак, із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду не надано доказів про отримання учасником (засновником) ТОВ «Фінансова компанія «Нова Ера» - Компанію «Гранд Капітал ДТД» (юридична адреса: Ненсі Вайтікер Хаус, 7 Оулд Стріт, Розо, Співдружність Домініки ( кінцевий бенефіціарний власник - [PERSON], [ADDRESS] ) оригіналу заяви позивача про звільнення та повідомлення про скликання загальних зборів. Додані позивачем фіскальні чеки ТОВ «Укрпошта» з інформації в яких взагалі відсутня можливість з`ясування яким адресантом, якому адресату та що саме за змістом було направлено - не є доказом належного отримання засновником відповідача вищевказаних документів. Належним чином повідомлення повинно містити дані не лише щодо поштового відправлення, але й отримання адресатом відправленої поштової кореспонденції. Необхідно зазначити, що неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленомузаконом порядку є порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів товариства недійсними. Крім цього, у матеріалах позовної заяви відсутні дані, що позивачем було повідомлено органи реєстраційної служби про його звільнення. Також, з урахуванням вищевикладеного та відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, в даному випадку, суд відмовив у прийнятті визнання відповідачем позову. Таким чином, оскільки позивачем не здійснені всі необхідні дії щодо звільнення його з посади директора, то звернення з таким позовом наразі є безпідставним і передчасним, а тому правові підстави для задоволення позову відсутні. На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed