Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 24.12.2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 34337. В обґрунтування позову зазначає, що наприкінці травня 2020 року вона від приватного виконавця виконавчого округу в Житомирській області Волкової Є.О. одержала поштою постанову про звернення стягнення на заробітну плату та пенсію від 05.05.2020 року ВП №61128415 про стягнення з неї заборгованості на користь АТ Альфа-Банк у розмірі 112 987,12 грн. Звернення стягнення з позивача з нарахування та виплати пенсії проводиться в розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 124 785,83 грн., яка складається з 11 298,71 грн. суми основної винагороди приватного виконавця та основної суми боргу на користь стягувача 112 987,12 грн. Вважає, що виконавчий напис №34337 від 24.12.2019 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення належних позивачу коштів. Стверджує, що вона не укладала з банком кредитного договору №500816755 від 03.05.2019 року, тому нотаріус не вчинив виконавчий напис безпосередньо на документі, що підтверджує заборгованість. Також нотаріус не звернув уваги, що термін погашення кредиту ще не сплинув, а діяв до 2022 року. Крім цього, а ні банк, а ні нотаріус не проінформували позивача про намір вчинити виконавчий напис, так само як і не було надано банком нотаріусу первинних документів щодо видачі їй споживчого кредиту, чим грубо порушені права позивача щодо можливості надання заперечень щодо розміру заборгованості. У відзиві представник відповідача АТ Альфа-Банк зазначає, що [PERSON] звернулася до банку з ОФЕРТОЮ на укладання угоди про надання особистого кредиту №500816755 від 03.05.2019 року. [PERSON] отримала кредит в сумі 104574,25 грн., з відсотковою ставкою 23% річних строком на 36 місяців до 06.05.2022 року. Банком направлялось повідомлення позивачу з вимогою усунення порушень, однак воно виконане не було. Та перед вчиненням виконавчого напису нотаріуса направлялася вимога позивачу від 07.11.2019 року про усунення порушення основного зобов`язання із застереженням про вчинення виконавчого напису нотаріуса у випадку не усунення порушення. В зв`язку з викладеним просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог (а.с. 27-32). У відповіді на відзив позивач наголошує, що приватному нотаріусу Хара Н.С. кредитний договір на вчинення виконавчого напису не надавався та вона не отримувала від нотаріуса вимогу від 07.11.2019 року про усунення порушення основного зобов`язання (а.с. 40-42). Позивач в судовому засіданні позов відтримала та просила задовольнити з підстав зазначених у ньому. Представник АТ « Альфа-Банк» в судове засідання не прибув. В матеріалах справи міститься заява від представника банку про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги не визнають з підстав, зазначених у відзиві. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не прибула також, у письмовій заяві просила проводити розгляд справи без її участі. Третя особа приватний виконавець в судове засідання не прибула. В заяві просить справу розглядати без її участі. Заперечує щодо задоволення позовних вимог, вважає їх необгунтованими та просить відмовити в їх задоволенні. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Угоду про надання споживчого кредиту, яка була укладена шляхом звернення позивача до банку з ОФЕРТОЮ на укладання угоди про надання особистого кредиту №500816755 від 03.05.2019 року. Відтак [PERSON] отримала кредит в сумі 104574,25 грн., з відсотковою ставкою 23% річних строком на 36 місяців до 06.05.2022 року для повернення заборгованості по кредиту 501099702 від 04.01.2019 року (а.с. 114). 07.11.2019 року АТ Альфа-Банк направлено [PERSON] повідомлення про порушення основного зобов`язання з вимогою до 07.12.2019 року добровільно виплатити заборгованість у розмірі 112337,12 грн. в погашення заборгованості за кредитним договором №500816755 (а.с. 48-57). 24.12.2019 року АТ «Альфа-Банк» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. із заявою про вчинення виконавчого напису (а.с.112). Відповідно до виписки з рахунку боржника, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 07.11.2019 року складала 112337,12 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом 8574,09 грн., заборгованість за комісією та процентами -7844,22 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 93956,46 грн., строкова заборгованість за комісією та процентами становить 1\~962,35 грн. (а.с. 113). 24.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 34337, про стягнення з [PERSON] на користь АТ « Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500816755 від 03.05.2019року, станом на 07.11.2019року в розмірі 112337,12 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом 8574,09 грн., заборгованість за комісією та процентами-7844,22грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 93956,46грн., строкова заборгованість за комісією та процентами становить 1\~962,35 грн. (а.с. 95). 05.05.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу (а.с. 21). Також 05.05.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з [PERSON] основної винагороди в сумі 11298,71грн. одночасно з боргом на користь стягувача (а.с .22). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування регулюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок № 296/5). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні положення щодо безспірності заборгованості та обмеження трирічним строком з дня виникнення права вимоги містяться у пункті 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Судом встановлено, що приватний нотаріус, перевіривши подані йому документи, що підтверджують безспірність заборгованості та врахувавши, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, у відповідності до вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» видала виконавчий напис. Не заслуговують на увагу посилання позивача, що у нотаріуса був відсутній кредитний договір №500816755 від 03.05.2019 року, оскільки він є укладений шляхом подачі [PERSON] оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500816755 і підписанням нею акцепту 03.05.2019 року (а.с. 114) Позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що заборгованість, зазначена в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірною. Зазначені у виконавчому написі суми складаються з заборгованості по тілу кредиту, по комісії та по відсоткам, розмір яких узгоджено між позивачем і банком письмово. Визначений сторонами строк дії договору до 06.05.2022 року не позбавляє позивача обов`язку погашати строкову заборгованість по тілу кредиту, відсотках та комісії щомісячно. Альтернативного розрахунку заборгованості позивачем не надано. Також слід звернути увагу, що згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень-письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Однак у вказаному випадку між банком та позивачем був укладений кредитний договір, а не договір іпотеки, тому АТ "Альфа-Банк" не є іпотекодержателем і не має обов`язку надсилання боржнику повідомлень-письмової вимоги. Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджуються належними доказами, а тому не підлягають задоволенню. Окрім того, заявлені позовні вимоги до приватного нотаріуса не підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус не є належним відповідачем у цій справі, так як цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом, тобто стягувача (Постанова ВС № 519/77/18 від 14.08.2019 року). За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Відтак правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] відсутні. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed