Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

У травні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») про визнання кредитного Договору №066-2008-2228 від 27.06.20208 року та Дододаткових угод до Договору б/н від 10.06.2011 року і 16.06.2011 року недійсними. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27.06.2008 року між ним та ВАТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір №066-2008-2228, відповідно до умов якого ВАТ «Універсал Банк» зобов`язувалось надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти у сумі 111 060 швейцарських франків (кредит), а позичальник зобов`язувався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування коштами у розмірі 10,95 % річних (базова процентна ставка) в порядку, на умовах та в строки визначені цим Договором. Цільове використання кредиту на придбання квартири [ADDRESS] , строком з дати надання кредиту до 10.06.2038 року. У Додатку №2 «Графік платежів» встановлено наступні умови кредитування та строки сплати: -розмір щомісячного платежу 1 048,06 швейцарських франків; -строк сплати 360 місяців; -сума платежу за розрахунковий період 386 723, 55 швейцарських франків; -погашення основної суми кредиту 111 060,00 швейцарських франків; -проценти за користування кредитом 266 241,27 швейцарських франків; -реальна процентна ставка 12,26 річних; -абсолютне значення подорожчання кредиту 278 798,60 швейцарських франків (до суми процентів користування кредитом додані суми комісії, страхування і послуг нотаріуса). 10.06.2011 року між ПАТ «Універсал Банк», який є правонаступником ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору за якою змінено розмір процентної ставки з визначенням строку її дії: - у період з 10.06.2011 року по 15.06.2011 року позичальник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти в розмірі 3,7% річних (базова процентна ставка); - у період з 16.06.2011 року по 09.06.2012 року позичальник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти в розмірі 10,16% річних (базова процентна ставка). При цьому 16.06.2011 року на вимогу банку із [PERSON] укладено наступну додаткову угоду б/н до кредитного договору за якою з встановленням нових умов порядку зміни процентної ставки у період з 16.06.2011 року до 09.06.2012 року встановлено базову процентну ставку у розмірі 3,7% річних, а з 10.06.2012 року у розмірі вищевказаної базової процентної ставки, збільшеної на 6,64% річних, тобто 10,16% річних. Таким чином, за кредитним договором №066-2008-2228 від 27.06.20208 року та Додаткових угод до Договору було визначено розміри процентної ставки за користування кредитом: 27.06.2008 року - 14.07.2008 року - ставка 10,95% річних; 15.07.2008 року - 15.06.2011 року - ставка 10,16% річних; 16.06.2011 року - 09.06.2012 року - ставка 3,7% річних; 10.07.2011 року -10.06.2015 року сума оплати процентів у період збільшена на 119,66 швейцарських франків; 10.06.2012 року -10.06.20138 рік - ставка 10,16% річних. За твердженням позивача ПАТ «Універсал Банк» при оформленні додаткових угод до Договору не дотримано обов`язкових вимог передбачених Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, оскільки додаткові угоди не містили графік скорегованих платежів, що свідчить, на думку позивача, про небажання Банку зменшити загальну суму нарахованих процентів за кредитом до погоджених знижених процентних ставок за Додатковими угодами (3,7% та 10,16% річних). При цьому, за підрахунками позивача дані вказані у Додатку №2 до кредитного договору містять значну розбіжність у процентах за користування кредитом на користь Банку. Таким чином, [PERSON] зазначає, що вже на момент укладення спірного кредитного договору ПАТ «Універсал Банк» вводив його в оману як споживача кредитних послуг з метою отримання завищеної, несправедливої, безпідставної вигоди у розмірі 84 321,42 швейцарських франків. Під час укладення кредитного договору відповідач вказав завищену кінцеву сукупну вартість кредиту по нарахованим відсотками, яка свідомо не підлягала зміні останнім при зниженні відсотків за Додатковими угодами. Узгоджені у кредитному договорі (10.95% річних) і додаткових угодах (3,7% та 10,16%) розміри процентних ставок як істотні умови не відповідали фактичній сумі оплати процентів за користування кредитом. З огляду на зазначене, на думку позивача, кредитний договір і Додаткові угоди до нього мають бути визнані недійсними, як такі, що вчинені під впливом обману. До початку розгляду справи по суті, позивач змінив підстави позову вказавши, що кредитний договір і Додаткові угоди до нього вчинені під впливом обману з використанням нечесної підприємницької практики, що Законом України «Про захист прав споживача» є підставою для визнання їх недійсними. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги пославшись на Висновок експертного економічного дослідження від 07.04.2017 року №19 судового експерта Барабаш Р.В., предметом дослідження якого були оскаржувані угоди, і який, на переконання останнього, повністю підтверджує позицію позивача. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. 27.06.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №066-2008-2228 (на придбання майна), відповідно до умов якого ВАТ «Універсал Банк» зобов`язувалось надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти у сумі 111 060 швейцарських франків (кредит), а позичальник зобов`язувався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування коштами у розмірі 10,95 % річних (базова процентна ставка) в порядку, на умовах та в строки визначені цим Договором. Цільове використання кредиту на придбання квартири [ADDRESS] , строком з дати надання кредиту до 10.06.2038 року. У Додатку №2 «Графік платежів» встановлено наступні умови кредитування та строки сплати: -розмір щомісячного платежу 1 048,06 швейцарських франків; -строк сплати 360 місяців; -сума платежу за розрахунковий період 386 723, 55 швейцарських франків; -погашення основної суми кредиту 111 060,00 швейцарських франків; -проценти за користування кредитом 266 241,27 швейцарських франків; -реальна процентна ставка 12,26 річних; -абсолютне значення подорожчання кредиту 278 798,60 швейцарських франків (до суми процентів користування кредитом додані суми комісії, страхування і послуг нотаріуса). 10.06.2011 року між ПАТ «Універсал Банк», який є правонаступником ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору за якою змінено розмір процентної ставки з визначенням строку її дії: - у період з 10.06.2011 року по 15.06.2011 року позичальник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти в розмірі 3,7% річних (базова процентна ставка); - у період з 16.06.2011 року по 09.06.2012 року позичальник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти в розмірі 10,16% річних (базова процентна ставка). При цьому 16.06.2011 року на вимогу банку із [PERSON] укладено наступну додаткову угоду б/н до кредитного договору за якою з встановленням нових умов порядку зміни процентної ставки у період з 16.06.2011 року до 09.06.2012 року встановлено базову процентну ставку у розмірі 3,7% річних, а з 10.06.2012 року у розмірі вищевказаної базової процентної ставки, збільшеної на 6,64% річних, тобто 10,16% річних. Таким чином, за кредитним договором №066-2008-2228 від 27.06.20208 року та Додаткових угод до Договору було визначено розміри процентної ставки за користування кредитом: 27.06.2008 року - 14.07.2008 року - ставка 10,95% річних; 15.07.2008 року - 15.06.2011 року - ставка 10,16% річних; 16.06.2011 року -09.06.2012 року - ставка 3,7% річних; 10.07.2011 року -10.06.2015 року сума оплати процентів у період збільшена на 119,66 швейцарських франків; 10.06.2012 року -10.06.20138 рік - ставка 10,16% річних. Ст. 230 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. З наявних матеріалів справи прослідковується, що не дивлячись на підписані Додаткові угоди про зменшення процентної ставки з 10,95% річних до 3,7% та 10,16% річних, графік платежів викладений в Додатком №2 до кредитного договору №066-2008-2228 від 27.06.20208 року зміні та коригуванню не підлягав (а.с. 22-25). Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження повідомлення банком про сплату позичальником нової зміненої суми чергового місячного платежу та проведення банком відповідного коригування суми до сплати. При цьому, вимоги позичальника про повернення кредитних коштів зводяться до розміру щомісячного платежу у сумі 1048,06 швейцарських франків (а.с. 22-25). Правочин, вчинений під впливом обману, належить до правочинів з вадами волі, оскільки у сторони, яка діяла під впливом обману, внутрішня воля сформувалася невірно, під впливом хибних відомостей про обставини правочину, спричинених діями інших осіб. Обман може відбуватися як у вигляді активної поведінки сторони, повідомлення нею про будь-які обставини, яких насправді нема, так і у вигляді свідомого замовчування обставин, що можуть перешкодити укладенню правочину. Під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину іншою стороною щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто, при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі - вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення, тобто природи правочину. А природою правочину слід вважати юридичну природу того чи іншого правочину, тобто основні (типові) характеристики, притаманні зазвичай правочинам такого виду. П.20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 року №9 визначено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Правочини, вчинені під впливом обману щодо обставин, що мають істотне значення, є недійсними, оскільки не відповідають загальним підставам дійсності правочинів, зокрема ч.3 ст.203 ЦК України, оскільки внутрішня воля учасника правочину не відповідає її зовнішньому прояву - волевиявленню учасника, яке сформоване під впливом обману. Сторона на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що обман насправді мав місце, тобто надати докази, які б свідчили про істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обґрунтовуючи позов позивач вказував, що у рамках зменшення процентної ставки кредитування за Додатковими угодами строк погашення кредиту збільшенню не підлягав, а отже сума щомісячного платежу мала бути зменшена згідно скорегованого Графіку. Банк єдиний хто готував кредитний договір, додатки до нього, та самі Додаткові угоди. ПАТ «Універсал Банк» у момент укладення Додаткових угод не було дотримано обов`язкових вимог, передбачених Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту (п. 3.2.) затверджених постановою Правління Національного Банку України №168 від 10.05.2007 року, а саме: Додаткові угоди банку від 10.06.2011 року та 16.06.2011 року не містили графік скорегованих платежів, що свідчить про небажання Банку зменшити загальну суму нарахованих процентів за кредитом до погоджених процентних ставок за Додатковими угодами (3,7% та 10,16% річних). Згідно Висновку експертного економічного дослідження від 07.04.2017 року №19 судового експерта Барабаш Р.В. (Т. а.с. 122-171), крім іншого: «кредитний договір №066-2008-2228 від 27.06.20208 року не містить в собі в повному обсязі необхідні (Істотні) умови для договорів даного типу, як-от - загальної (сукупної) вартості кредиту для споживача та її детального розпису (в повному обсязі) (в тому числі - реальної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі), що є недотриманням вимог Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991р. №1023-Х1І, Правил надання банками |України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ від 10.05.2007р. №168»….«згідно з відомістю дослідження реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту, яка викладена в додатку №1 до висновку, то, навіть з врахуванням вихідних підсумкових даних (на підставі яких банком визначені показники реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту, що викладені в графіку платежів (додаток №2 «До кредитного договору)), то розмір становить: реальної процентної ставки - 11,95% (а не 12,26% - як вказано в графіку платежів згідно додатку №2 до кредитного договору), абсолютного значення подорожчання кредиту - 278 937,84 шв. фр. (а не 278798,60 шв. фр. - як вказано в графіку платежів згідно і Додатку №2 до кредитного договору). Вказана розбіжність першочергово пояснюється необґрунтованим проведенням розрахунків фахівцями банку внаслідок допущення арифметичних помилок, пов`язаних з визначенням сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки. В зв`язку з чим, наявні підстави вважати, що дані Графіку платежів (додаток №2 до зазначеного кредитного договору) щодо: реальної процентної ставки, абсолютним значенням подорожчання кредиту є документально та нормативно необгрунтованими…. У детальному розписі сукупної вартості кредиту (Даток №2 до договору кредиту) відсутні в повному обсязі відомості ( як-от: не визначені цифрами) щодо вартості всіх супутніх послуг, винагород та інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту ((п.3.2. Правил надання банками «України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ від 10.05.2007р. №168). Не віднесення до загальної вартості кредиту всіх належних сукупних витрат споживача та не зазначення їх (в повному обсязі) в кредитному Договору (на придбання майна) від 27.06.2008р. №066-2008-2228 показує значно меншу вартість кредиту». Таким чином, даний Висновок експертного економічного дослідження констатує факт недотримання банком в кредитному договорі від 27.06.2008 року №066-2098-2228 вимог Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-ХІІ, Правил надання банками України інформації Споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ від 10.05.2007 року №168. У відповідності до ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики є недійсними. За вказаною статтею Закону практикою яка вводить в оману стосовно основних характеристик продукції, зокрема, таких, як її наявність, переваги, очікувані результати споживання, є підприємницька практика, що спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б. Також, підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заперечуючи проти позову та вказуючи на принцип свободи договору відповідач аналізує зміст кредитного договору та додаткових угод до нього, яким надана оцінка у Висновку експертного економічного дослідження. Частина 3, 4 ст. 102 ЦПК України дає право підготувати висновок експерта на замовлення учасника справи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. При цьому, ставлячи під сумнів вказаний Висновок експертного економічного дослідження відповідачем не спростовано його змісту жодним належним та допустимим доказом. Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Ст.ст. 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до п. 1.2 Кредитного договору строк кредитування за цим Договором становить період: з дати надання Кредитором Кредиту позичальнику по 10.06.2038 року включно. В позовній заяві йдеться про порушення Банку здійснені при оформленні кредитного Договору №066-2008-2228 від 27.06.20208 року та Дододаткових угод до Договору б/н від 10.06.2011 року і 16.06.2011 року. Ч.1, ч.5 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З штампу вхідної кореспонденції вбачається, що позовна заява [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору та додаткових угод до договору подана до суду 06.05.2014 року, тобто з урахуванням дат Додаткових угод, які й стали приводом до перерахунку позивачем сум кредиту та вказаних відсотків, в межах строку, встановленого ст. 257 ЦК України. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України з врахуванням суми сплаченого позивачем судового збору у відповідності до Платіжного доручення №20060278 від 30.04.2014 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved