Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що вона є співвласником житлового будинку в [ADDRESS] . Даний будинок раніше рахувався квартирою так як у дворогосподарстві знаходиться ще одна квартира, яка належить відповідачу. Відповідач [PERSON] в 2007 році отримав у власність земельні ділянки розміром 0,0124 га та 0,0009 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] та Свалявською міською радою видано державний акт на право власності на землю (кадастровий номер земельних ділянок 2124010100:01:002:0043 та 2124010100:01:002:0050 ).На підставі державного акту відповідач отримав у власність двір спільного користування та порушив права позивача як співкористувача. Відповідач перешкоджає позивачу в користуванні спільним двором, а тому вона просить скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку від 10.05.2017 року серії ЗК № 018540 виданий [PERSON] на земельні ділянки кадастровий номер 2124010100:01:002:0043 та 2124010100:01:002:0050. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 листопада 2019 року справу № 306/2352/19 (провадження № 2/306/862/19) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 16). 13 грудня 2019 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу відкриття провадження у справі (а.с. 23). В судове засідання позивач та її представник не з"явилися. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі за наявними в матеріалах справи документами (а.с. 65). В судовому засіданні відповідач позов не визнав, заперечив проти його задоволення. Представник Свалявської міської ради в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 76). Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися нормами земельного Кодексу України. Судом встановлено, що згідно державного на право власності на земельну ділянку від 10.05.2017 року серії ЗК № 018540 [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину заззаконом, реєстр №1109 від 19 травня 2006 року є власником земельної ділянки площею 0,0124 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Кадастровий номер земельної ділянки 2124010100:01:002:0043 та 2124010100:01:002:0050 (а.с.14,15). Статтею 126 ч.1 ЗК України ( яка діяла на момент видачі державного акту) передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Форми державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою затверджуються Кабінетом Міністрів України( ч.4 ст.126 ЗК УКраїни) . Ч.ч.1,2 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно ч.1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Позивач зазначає, що на підставі державного акту відповідач отримав у власність двір спільного користування та порушив її права як співкористувача. Однак жодних висновків спеціалістів щодо отримання земельної ділянки відповідачем, яка б належала позивачеві як співкористувачу до суду не надано.Клопотань позивачем про призначення земельної експертизи до суду не надходило та в судовому засіданні сторонами не заявлялись. З матеріалів справи не вбачається, яким чином порушуються права позивача, не надано жодних допустимих на належних доказів, які б вказували на неправомірність видачі державного акту на право власності на земельну ділянку відповідачу. Враховуючи наведене в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed