overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

08.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08.09.2002 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку Алісу, [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось через різні характери та погляди на вирішення сімейних проблем, ведення домашнього господарства і виховання доньки, на ґрунті чого в сімї постійно виникали суперечки і подальше сумісне проживання та збереження сімї стало неможливим. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, наполягала на розлученні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, не згоден на розірвання шлюбу. Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08. 09.2002 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку Алісу, [INFO] (а.с. 4,5). Позивач [PERSON] наполягає на розлученні, миритися не бажає, наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав. Причиною розпаду сімї стали суперечки, що виникали на ґрунті різних характерів та поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства і виховання доньки. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. До вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

08.09.2021 [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеною заявою, вимоги якої мотивували тим, що 19.10.2019 року у виконкомі Неветленфолівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис № 22. Після укладення шлюбу заявник змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". [INFO] в м.Ґілдфорд графства Суррей в Англії у заявників народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , номер запису 110 від 10.11.2020 року. Під час звернення заявниці до УСЗН Берегівської РДА для оформлення пакету документів на отримання допомоги при народженні дитини та догляду за нею до трьох років, вона отримала відмову у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують родинний зв`язок між матір`ю та дитиною. Дана обставина позбавляє заявників та їх дитину права на отримання встановлених законом соціальних виплат, а тому вони просили суд встановити факт родинних відносин між ними та дитиною. В судове засідання заявники не з`явилися, однак надали письмову заяву, в якій підтвердили зазначені в заяві обставини, заявлені вимоги повністю підтримали. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, однак надала письмову заяву в якій просила слухати справу у відсутність її представника. Вивчивши доводи заяви, дослідивши подані письмові докази, суд вирішив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Суд встановив, що дійсно [INFO] в м.Ґілфорд графства Суррей в Англії у заявників народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , номер запису 110 від 10.11.2020 року (переклад на українську мову із англійської перекладачем Орос Є.І. засвідчено приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Лапчак Г.І. 02.07.2021) За змістом вказаного документу батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно письмового повідомлення заступника начальника УСЗН Берегівської РДА від 19.08.2021 року, написання персональних даних батьків дитини у Свідоцтві про народження без зазначення по-батькові є перешкодою для призначення допомоги при народження дитини, оскільки такий документ не може бути взято на підтвердження факту родинних відносин. Суд констатує, що більшість західноєвропейських країн історично не зазначають в документах по-батькові у імені фізичних осіб. З наявних у справі даних та доказів суд не встановив обставин, які б свідчили про наявність спору про право, у зв`язку з цим суд вирішує заяву задовольнити. Судові витрати у справі, а саме 454 грн. 00 коп. судового збору слід покласти на заявників, оскільки на їх користь ухвалено рішення і які сплатили їх при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

08.10.20013 року між ПАТ "Дельта Банк" і відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту по якому позичальник отримав в банку 14358,50 грн. кредиту у вигляді кредитної лінії строком на один рік. Позичальник одержав платіжну картку на умовах Тарифного пакету Віза Класичний та з умовами згідно Правил здійснення операцій за картковими рахунками. Кредит відповідач повинен був погашати місячними платежами. Проте [PERSON] порушила зобов'язання, в результаті чого станом на 05.06.2014 року виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 16081,54 грн. Тому банк звернувся з позовом в якому просить стягнути заборгованість, що випливає з договору кредиту від 08.10.2013 року та судовий збір за подачу позову. Позовні вимоги банк обґрунтовує тим, що відповідач не виконував умов договору та не повертає встановлених договором щомісячних платежів, чим завдає шкоди банку . Представник банку в суд не з'явився, проте у позові зазначив, що не заперечує проти розгляду справи без його присутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] подала в суд заяву у якій просить справу розглядати без неї. Позов вона визнає у повному обсязі і не заперечує, щоб з неї стягнули заборгованість. Оцінивши подані докази, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається з копії договору від 08.10.2013 року, то такий був укладений між ПАТ "Дельта Банк" та відповідачкою [PERSON]. Відповідно до умов даного договору, то банк відкрив клієнту поточний рахунок з використанням платіжної картки у національній валюті у формі відкличної кредитної лінії, і на день укладення встановлено кредитний ліміт в сумі 14358,50 грн. строком на один рік. За користування кредитною лінією клієнт зобов'язувався сплачувати проценти, які зазначені у Тарифах, що становлять 12,12 % річних. З розрахунку заборгованості убачається, що борг відповідача перед банком станом на 05.06.2014 року становить 16081,54 грн., яка складається з: 10167,25 грн. - тіло кредиту; 4191,25 грн. - прострочене тіло кредиту; 1723,04 грн. заборгованість за комісіями. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. А відповідно до змісту ст. 1048, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти, та сплатити відсотки у строк та на умовах зазначених у договорі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

08.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло на квартиру [ADDRESS], з підстав розбіжності між паспортними даними померлого [PERSON] та даними в свідоцтві про право власності на житло у написанні прізвища, що не дає змоги заявнику отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її сина. У судове засідання представник заявника не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала і просила задовольнити. Заінтересована особа - представник Першої Миколаївської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] і [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 05.12.1996 р. В свідоцтві про право власності на житло, яке видане Житлово-комунальним управлінням ДП Чорноморський суднобудівний завод» прізвище сина заявниці вказане "[PERSON]". [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). Після його смерті заявник у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом як спадкоємець першої черги, але в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено з тих підстав, що є розбіжності між даними у свідоцтві про смерть спадкодавця та даними в свідоцтві про право власності на житло у написанні прізвища, а саме в свідоцтві про право власності на житло - „[PERSON]", а згідно свідоцтва про смерть - „[PERSON]". Факт належності свідоцтва про право власності на житло від 05.12.1996 року саме [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], висновком Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану РС Миколаївського МУЮ від 07.02.2014 року, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.05.2014 року. Відповідно до ст. 256 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, тому суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

08.10.2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] Маловисківського району Кіровоградської області, на підставі договору купівлі-продажу від 14.05.2014 року. В даній квартирі зареєстровані відповідачі, які після укладення договору купівлі-продажу не знялися з реєстрації та не проживають в ній більше року. Просить суд визнати їх такими, що втратили право на користування житловою квартирою. Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.05.2014 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 370, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . В даній квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідно до довідки № 1167 від 24.09.2015 року. Відповідно до акту встановлення факту проживання від 15.10.2015 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають з 14.05.2014 року. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 346 ЦК України передбачено підстави припинення права власності, серед яких і відчуження власником свого майна. Отже, відповідачі під час укладення договору купівлі-продажу житла втратили право користування даною квартирою, так як відповідно до договору купівлі-продажу позбавлені права власності на житлове приміщення. Відповідно до ст. 72ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, серед яких однією з підстав є судове рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи, що відповідачі в квартирі [ADDRESS] не проживають з 14.05.2014 року, не знялися з реєстрації до даного часу, тобто чинять перешкоди власнику майна у його користуванні, володінні та розпорядженні , а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

08.10.2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 26 листопада 1994 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають девять дітей, з яких сім неповнолітніх: доньку Марину, [INFO]; сина [PERSON], [INFO]; доньку Міхаелу, [INFO]; доньку Надію, [INFO]; доньку Ауріку, [INFO]; доньку Анастасію, [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Їх спільне життя не склалося. Останні пять років відповідач зловживає спиртними напоями, не працює, не цікавиться проблемами сімї, інтересами дітей, застосовує насилля до позивачки та дітей. Позивачка вважає, що їх спільне життя та примирення неможливо, просила шлюб розірвати. Справа призначалась до слухання неодноразово. У дане судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи, не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Діденко". Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, не з'явився, не повідомив суд про причину неявки, у зв'язку з чим, за клопотанням позивачки, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу заочно, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і повязані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі (а.с. 3,4). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що клопотання позивачки про залишення їй прізвища "Діденко" після розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

08.10.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 21.10.1989 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у Шумському райвідділі ЗАГС Тернопільської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З відповідачем шлюбні відносини припинилися понад 20 років тому, спільного господарства вони не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згодна, тому просила суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Позивачка у судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву про слухання справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити. Відповідач у визначений строк відзив до суду не направив, у судові засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 21.10.1989 року сторони зареєстрували шлюб у Шумському райвідділі ЗАГС Тернопільської області, актовий запис №48. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не досягли примирення, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне залишити позивачці прізвище " [PERSON] ". Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

08.11.2003р. сторони у виконкомі Гружчанської сільської ради Конотопського району Сумської області зареєстрували шлюб. Шлюб у сторін перший. Від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з батьком, і на утримання якої відповідачка буде надавати матеріальну допомогу добровільно. Майновий спір між сторонами не виник. 11.12.2014р. [PERSON] звернувся до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що в сім"ї з жовтня 2013року постійно виникали непорозуміння, сварки, лайки, і це призвело до того, що з 01 травня 2014 року спільно не проживають. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, надала заяву, проти розірвання шлюбу та залишення дитини з батьком не заперечує. Строк для примирення сторонам не потрібен. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства і відновлювати їх вони не бажають. У судовому засіданні достоменно встановлено, що подальше спільне життя цього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких підстав, суд приходить до висновку, що сім'я [PERSON] розпалася остаточно і збережена бути не може, а тому їх шлюб на підставі ст. 112 СК України і потрібно розірвати.. [PERSON] є батьком, а [PERSON].- матір"ю [PERSON], [INFO]. (а.с.4) Згідно ст. 141 СК України вони мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, а згідно ч.2 ст.160 цього Кодексу місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Батьки та дитина досягли спільної згоди, що донька Каріна залишиться проживати з батьком, що і підтвердила у судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

08.11.2013 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 01.06.2010 по 01.04.2013 роки ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачу, який є власником [ADDRESS]. Відповідач в порушення "Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідводів" не вносить плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.06.2010 року і у нього утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 2364,61 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 229грн.40коп. Відповідач у судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач проживає в [ADDRESS], та згідно п.18 Правил надання населенню послуг водотеплозабезпечення та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року за №1497, зобов'язані вчасно вносити плату за користування комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Як вбачається з довідки по особовому рахунку відповідача, заборгованість за період з 01.06.2010 року по 01.04.2013 року перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» складає 2364грн. 61коп. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума боргу за період з 01.06.2010 року по 01.04.2013 року в розмірі 2364,61 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 229грн.40коп.

Outcome: approved