Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

29 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який уточнив 11 лютого 2019 року, мотивуючи його тим, що 19.12.2016 року його було прийнято на посаду заступника начальника з фінансово-економічних питань управління до КП «Марганецьке ВУВКГ» ДОР. 21.12.2017 року позивача було звільнено з посади. При виконанні своїх посадових обов`язків позивач весь час працював за комп`ютером, на якому в тому числі і виконував наступну роботу: перевіряв економічні розрахунки; контролював витрати виробництва, використання прибуття грошових коштів, фінансові кредити; ведення обліку договорів на підприємстві; здійснював перевірку документації бухгалтерського обліку щодо операцій надходження грошових коштів. Робота працівників, які працюють на комп`ютерах, пов`язана з підвищеним зоровим і нервово-емоційним напруженням, тому таку роботу віднесено до роботи з особливим характером праці. Але, при звільнені відповідач не здійснив повний розрахунок з позивачем, не сплатив суму заборгованості за невикористану відпустку за особливі умови праці у кількості днів 4 календарних днів, при звільненні відповідач зобов`язаний здійснити працівнику виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Щорічні додаткові відпустки за особливий характер праці, зокрема, відпустка за роботу з комп`ютером, мають надаватися обов`язково, навіть якщо колективний договір на підприємстві не укладено або в колективному договорі не передбачено гарантії щодо встановлення працівникам цих відпусток. Грошова компенсація за невикористану додаткову відпустку, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає у розмірі 1\~853 грн. 71 грн. Крім цього, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у встановлені законом строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З відповідача на користь позивача за період з 22.12.2017 року по 29.10.2018 року підлягає стягненню середній розрахунок при звільнені у розмірі 196\~409 грн. 20 коп. Своїми незаконними діями щодо не повного розрахунку із заробітної плати при звільненні відповідач наніс позивачу моральну шкоду, яку позивач оцінює у 100 000 грн. Позивач в ході судового розгляду справи уточнив позов та на підставі вищевикладеного, просив суд стягнути з відповідача на його користь компенсацію за несвоєчасний розрахунок при звільненні у розмірі 11\~142 грн. 24 коп. за період з 22 грудня 2017 року по 03 січня 2018 року; грошову компенсацію при звільнені за невикористані 4 дні відпустки у розмірі 1\~853 грн. 71 коп.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 грудня 2017 року по 29 жовтня 2018 року у розмірі 198\~704 грн. 67 коп.; моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.; витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3\~171 грн. 60 коп. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що позивач працював в КП «Марганецьке ВУВКГ» ДОР» на посаді заступника начальника з фінансово-економічних питань з 19.12.2016 року по 21.12.2017 року Позивач фактично відпрацював на підприємстві 144 дні з них 38 днів перебував у відряджені. Також, 94 дні перебував на лікарняному, відсутній з поважних причин на робочому місці 22 дні та перебував у відпустці 24 дні. Виконував тільки організаційно-розпорядчі обов`язки, для виконання, яких не було та немає необхідності у роботі за комп`ютером. Документація стосовно діяльності підприємства та вся звітність, надавалась позивачу виключно в друкованому вигляді та на паперових носіях. Робоче місце позивача не було обладнане комп`ютером. Посада позивача не передбачає надання щорічної додаткової відпустки у термін до 4 календарних днів. За весь час відпрацьований на підприємстві позивач не виконав жодного документу ні в електродному вигляді, ні в печатному. Його посадові обов`язки не закріплюють роботу за комп`ютером. Позовна заява не містить жодного доказу та доводів, що позивач працював на посаді з особливим характером праці (за комп`ютером), у зв`язку з чим ставить питання щодо надання йому щорічної додаткової відпустки та відшкодування сум компенсації в подальшому. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представники відповідача у задоволенні позову просили відмовити, вказуючи на безпідставність позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. 19.12.2016 року [PERSON] , на підставі наказу № 280-К, прийнято на посаду заступника начальника з фінансово-економічних питань управління до КП «Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради. Згідно з наказом КП «Марганецьке ВУВКГ» ДОР № 210-К від 15.11.2017 року [PERSON] заступнику начальника з фінансово-економічних питань надано щорічну відпустку за період роботи з 19.12.2016 року по 19.12.2017 року, з 27.11.2017 року по 20.12.2017 року, загальною тривалістю двадцять чотири календарних дні. Наказ КП «Марганецьке ВУВКГ» ДОР видано на підставі наданої заяви від 09.11.2017 року заступником начальника з фінансово-економічних питань [PERSON] на ім`я начальника КП «Марганецьке ВУВКГ» ДОР Петровенко І.Г. про надання йому щорічної відпустки за поточний рік роботи з 27.11.2017 року по 20.12.2017 року, загальною тривалістю двадцять чотири календарних дні. 21.12.2017 року [PERSON] було звільнено з посади на підставі наказу № 227-К. Відповідно до посадової інструкції на заступника начальника з фінансово-економічних питань на [PERSON] були покладені такі посадові обов`язки: організація роботи в здійснені фінансово-економічній діяльності підприємства; організація роботи щодо складанню виробничо-господарських планів, статистичної та податкової та іншої звітності підприємства; координація діяльності структурних підрозділів підприємства по складанню перспективних планів роботи, відповідно до підписаних договорів, фінансово-економічної діяльності, виявлення та використання резервів виробництва, організація проведення аналізу результатів господарської діяльності підприємства; розроблення заходів з підвищення ефективності фінансово-господарської діяльності підприємства; здійснює контроль за афективним використанням и витратами всіх наявних ресурсів підприємства; систематизує та аналізує результати, розробляє заходи з раціонального використання ресурсів; спільно з профспілкою та трудовим колективом розробляє колективний договір підприємства. Виходячи з службових записок заступника головного бухгалтера КП «Марганецьке ВУВКГ» ДОР Квітницької О.Я. та начальника виробничого-технічного відділу КП «Марганецьке ВУВКГ» ДОР Мішкова О.С., документація стосовно діяльності підприємства та вся звітність, надавалась заступнику начальника з фінансово-економічних питань [PERSON] виключно в друкованому вигляді та на паперових носіях. Згідно зі службовою запискою матеріально-відповідального працівника за комп`ютерне обладнання прикладного програміста з комп`ютерних мереж КП «Марганецьке ВУВКГ» ДОР Бойка Є.І. робоче місце заступника начальника з фінансово-економічних питань [PERSON] не було обладнане комп`ютером. Відповідно до службової записки інженера з комп`ютерних мереж КП «Марганецьке ВУВКГ» ДОР Южакова О.С. робоче місце заступника начальника з фінансово-економічних питань [PERSON] не було обладнане комп`ютером, у зв`язку з чим обслуговування комп`ютера не виконувалось. Крім цього, виходячи з колективного договору на підприємстві на 2016-2017 року, прийнятого 25.12.2015 року на конференції трудового колективу КП «Марганецьке ВУВКГ» ДОР по забезпеченню економічного та соціального розвитку трудового колективу і захист прав працівників, визначено професії та ряд посад, які отримають додаткову щорічну відпустку у чотири календарних дні за роботу за комп`ютером. Допитані у судовому засіданні в якості свідків у справі співробітники КП «Марганецьке ВУВКГ» ДОР: прикладний програміст [PERSON] . та інженер з комп`ютерних мереж [PERSON] надали показання, що робоче місце заступника начальника з фінансово-економічних питань [PERSON] не було обладнане комп`ютером. При винесенні рішення у справі суд виходить з наступних правових підстав. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про відпустки», щорічна додаткова відпустка за особливий характер праці надається: окремим категоріям працівників, робота яких пов`язана з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або виконується в особливих природних географічних і геологічних умовах та умовах підвищеного ризику для здоров`я, - тривалістю до 35 календарних днів за Списком виробництв, робіт, професій і посад, затверджуваним Кабінетом Міністрів України; працівникам з ненормованим робочим днем тривалістю до 7 календарних днів згідно із списками посад, робіт та професій, визначених колективним договором, угодою. Конкретна тривалість щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці встановлюється колективним чи трудовим договором залежно від часу зайнятості працівника в цих умовах. Позицією 58 розділу XXII «Загальні професії за всіма галузями господарства» Додатку 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 року № 1290 «Список виробництв, робіт, професій і посад працівників, робота яких пов`язана з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або виконується в особливих природних географічних і геологічних умовах та умовах підвищеного ризику для здоров`я, що дає право на щорічну додаткову відпустку за особливий характер праці» встановлено максимальну тривалість щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці для працівників, які працюють на електронно-обчислювальних та обчислювальних машинах в 4 календарних дні. Розділом ІІ Правил охорони праці під час експлуатації електронно-обчислювальних машин, затверджених Наказом Державного комітету з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 26.03.2010 року № 65 (чинних на момент виникнення спірних правовідносин), електронно-обчислювальна машина (ЕОМ) електронно-обчислювальна машина з необов`язковими додатковими пристроями, системними елементами (пристрої для друку, сканери, модеми, блоки безперервного живлення та інші спеціальні периферійні пристрої); периферійні пристрої (ПП) сукупність необов`язкових додаткових пристроїв, які використовуються в процесі діяльності оператора ЕОМ (клавіатура, маніпулятор "миша", дискова система, звукова система, модем, мікрофон, принтер, сканер тощо). Виходячи з п.п. 9, 10 Порядку застосування Списку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість працівників на роботах, в яких дає право на щорічну додаткову відпустку, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 30.01.1998 року № 16, додаткова відпустка за особливий характер праці надається пропорційно фактично відпрацьованому часу. У розрахунок часу, що дає право працівнику на додаткову відпустку, зараховуються дні, коли він фактично був зайнятий на роботах із шкідливими і важкими умовами праці не менше половини тривалості робочого дня, установленого для працівників цих виробництв,цехів, професій і посад. Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установ, організації у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити робітника перед виплатою зазначених сум. Статтею 117 КЗпП України, встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч. 2 розділу II Порядку обчислення\~середньої заробітної\~плати,\~затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середній заробіток розраховується якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні даного спору суд враховує в сукупності та взаємозв`язку наступні докази. В посадовій інструкції заступника начальника з фінансово-економічних питань [PERSON] А. [PERSON] не передбачено посадових обов`язків, які б були безпосередньо пов`язані з роботою на комп`ютері. В судовому засіданні свідки співробітники КП «Марганецьке ВУВКГ» ДОР: прикладний програміст [PERSON] та інженер з комп`ютерних мереж [PERSON] надали показання, що робоче місце заступника начальника з фінансово-економічних питань [PERSON] не було обладнане комп`ютером. Підтвердження цих же фактів містяться в їхніх службових записках та в службовій записці матеріально-відповідального працівника за комп`ютерне обладнання прикладного програміста з комп`ютерних мереж КП «Марганецьке ВУВКГ» ДОР Бойка Є.І. В службових записках співробітників КП «Марганецьке ВУВКГ» ДОР: заступника головного бухгалтера Квітницької О.Я. та начальника виробничого-технічного відділу Мішкова О.С., зазначено, що документація стосовно діяльності підприємства та вся звітність, надавалась заступнику начальника з фінансово-економічних питань [PERSON] виключно в друкованому вигляді та на паперових носіях. Отже, посада заступника начальника фінансово-економічних питань [PERSON] . не передбачала використання ним комп`ютера, його робоче місце не було обладнано останнім, а отже і підстави для надання позивачу щорічної додаткової відпустки терміном до 4 календарних днів були відсутні. Жодного належного та допустимого доказу на спростування цих фактів позивач суду не надав. Відповідно, позов є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає. Враховуючи те, що в задоволені позову відмовлено, судовий збір відповідно до ст.\~141\~ЦПК України необхідно залишити за рахунок позивача.

Outcome: dismissed