Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

У поданому позові [PERSON] просить зобов`язати ТОВ «Сумигаз Збут» здійснити перерахунок вартості послуги з постачання природного газу, сплаченої ним у період з 01.05.2016 р. по 01.11.2018 р. за житлово-комунальну послугу постачання природного газу. На обґрунтування вимог у позові вказав, що між ним та ТОВ «Сумигаз Збут» був укладений договір постачання природного газу побутовим споживачам №1200356549 за яким постачається газ до його будинку, що використовується виключно для проживання. Оплату за наведені послуги здійснює регулярно. Вважає, що його права як споживача житлово-комунальних послуг із постачання природного газу порушені відповідачем, оскільки у період з 01.05.2016 р. по 01.11.2018 р. ціна (тариф) на всі послуги була значно завищена за рахунок включення до їх незаконної собівартості економічно необгрунтованої і також завищеної ціни на природній газ. У період часу з 01.05.2016 р. по 01.11.2018 р. ним сукупно було сплачено на рахунок відповідача за природній газ 1464,19 грн. Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 04.03.2019 р. в справі №826/9665/16 за позовами ГО "Тарифна Мобілізація", гр. [PERSON] до КМУ Постанова КМУ №315 від 27.04.2016 р. була визнана протиправною та нечинною з моменту її прийняття, тобто з 27.04.2016 р., яке набрало законної сили 08.07.2019 р. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 р. в справі №826/9665/16 рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 04.03.2019 р. залишено без змін. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 р. в справі №757/31606/15-ц судом зроблено висновок про те, що в разі відміни судом акта, яким встановлені тарифи на житлово-комунальні послуги, за зверненням споживача, їх виконавець (постачальник) повинен здійснити перерахунок. Позивач намагався здійснити досудове врегулювання спору з відповідачем шляхом направлення останньому заяви про здійснення перерахунку сплачених сум за природній газ від 08.11.2019 року, проте отримав відмову з посиланням на неможливість здійснення перерахунку за відсутності передбаченого законодавством механізму, що і стало підставою звернення до суду. Позивач [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ТОВ «Сумигаз збут» також пропонує розглянути справу без їх участі. У поданому відзиві просить відмовити у задоволенні вимог за необґрунтованістю (а.с.42-47). Суд, ознайомившись з доводами позивача викладеними у позові, запереченнями відповідача у відзиві, дослідивши представлені докази приходить до такого висновку. Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу, яким в розглядуваному випадку є позивач [PERSON] , регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №2494 від 30.09.2015 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/2782, Правилами постачання природного газу (далі - Правила), затвердженими Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, що укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку визначених договором. Наведеними Правилами закріплено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу розміщеного на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Статтею ст. 714 ЦК передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Згідно з п.17 ч.3 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» Постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року затверджено Правила постачання природного газу, якими врегульовано відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Судом встановлено, що [PERSON] отримує послуги з постачання природного газу на підставі договору про постачання природного газу побутовим споживачам №1200356549. Дана обставина сторонами не оспорюється. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] послався на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2019 року №826/9665/16, що набрало законної сили, за яким визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 р. № 758» з моменту її прийняття, тобто з 27.04.2016 року. А тому вважає, що за період з 01.05.2016 р. по 01.11.2018 р. відповідач повинен повернути йому 1464,19 грн, оскільки підстава на якій набуті ці кошти згодом відпала. За приписами ст. 11 ЗУ «Про ринок природного газу», з 01.10.2015 року КМУ на суб`єктів ринку природного газу покладаються спеціальні обов`язки, зокрема на НАК «Нафтогаз України», як оптового продавця та на ТОВ «Сумигаз збут», як постачальника природного газу для побутових споживачів Сумської області. У період з 01.10.2015 року до 01.04.2017 року було чинним Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затверджене Постановою КМУ № 758 від 01 жовтня 2015 р. 27.04.2016 року КМУ прийняв Постанову № 315 «Про внесення змін до Постанови КМУ від 01.10.2015 року № 758», за якою з 01.05.2016 року затверджена: гранична роздрібна ціна за природний газ для побутового споживача в розмірі 6,879 грн за 1 метр кубічний та формула її розрахунку; ціна продажу природного газу Національною компанією «Нафтогаз України» постачальникам природнього газу для потреб населення на рівні імпортного паритету в розмірі 4,942 за 1 метр кубічний. До прийняття Постави № 315 з 01.10.2015 року діяли граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів, диференційовані залежно від виду та обсягів використання природнього газу, а саме: 1) для приготування їжі та/або підігріву води -7,188 грн за 1 метр кубічний; 2) для індивідуального опалення або комплексного використання (індивідуальне опалення, приготування їжі та/або підігріву води) - 7,188 грн. за 1 метр кубічний, крім обсягів до 1200 метрів кубічних, що використані за період з 01.10.2015 року по 31.10.2016 року (включно) за ціною 3,60 грн. за 1 метр кубічний. За рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2019 року по справі № 826/9665/16, що набрало законної сили, визнана протиправною та нечинною Постанова КМУ України від 27 квітня 2016 року № 315 «Про внесення змін до Постанови КМУ від 01 жовтня 2015 року № 758 з моменту її прийняття. Постанова № 315 діяла виключно в період з 30 квітня 2016 року до 01 листопада 2018 року та вносила зміни в пункти 13 та 13-1 Постанови № 768 від 01 жовтня 2015 року. Ухвалення судового рішення про визнання нечинною з моменту прийняття Постанови № 315 означає, що до правовідносин, які діяли в період з 30.04.2016 року до 01.11.2018 року застосуванню підлягають пункти 13 та 13-1 Постанови № 758 в редакції, що діяла до 30.04.2016 року, зокрема: з 01.10.2015 року діють граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів, диференційовані залежно від виду та обсягу використання природного газу. В розмірі визначеному постановою НКРЕКП від 03.03.2015 року № 583, а саме: 1) для приготування їжі та/або підігріву води - 7,188 грн. за 1 метр кубічний; 2) для індивідуального опалення або комплексного використання (індивідуальне опалення, приготування їжі, та/або підігріву води) - 7,188 грн. за 1 метр кубічний, крім обсягів до 1200 м. кубічних, що використані за період з 01.10.2015 року по 31.03.2016 року (включно), за ціною 3, 60 грн. за 1 метр кубічний. Граничні роздрібні ціни за природний газ для побутових споживачів у період з 01.05.2016 року по 31.03.2017 року (включно) встановлюється окремим рішенням КМУ. На момент розгляду даного спору окреме рішення Уряду, яким би визначалась ціна природного газу протягом спірного періоду відсутнє. Відтак після скасування Постанови КМУ № 315 від 27.04.2016 року для розрахунку вартості газу необхідно застосовувати ціну визначену в редакції Постанови КМУ № 234 від 30.03.2016 року, якою вносились зміни до постанови КМУ № 768, а саме 7,1888 за 1 м. куб., оскільки постанова КМУ № 234 від 30.03.2016 року не має обмежень щодо її застосування у часі та діяла до втрати чинності Постановою КМУ № 758. Враховуючи, що на час скасування Постанови № 315 відсутня інформація про ціну природного газу для потреб побутових споживачів у період з 01.05.2016 року по 31.03.2017 року, розрахунок позивача про перерахунок оплати за спожитий газ не є обґрунтованим. Крім того слід зазначити, що пільгова гранична роздрібна ціна на природній газ, який використовується населенням для індивідуального опалення або комплексного (індивідуальне опалення, приготування їжі та /або підігрів води), в розмірі 3,60 грн. за 1 метр кубічний у разі використання до 1200 метрів кубічних природного газу (включно), була встановлена виключно на період з 01.10.2015 року по 31.03.2016 року (п.13 Постанови № 758 від 01.10.2015 р). Проте, позивач взявши за основу вказану величину просить здійснити перерахунок починаючи з 01.05.2016 року по листопад 2018 року. Рішенням Окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року була визнана протиправною та нечинною лише Постанова КМУ від 27.04.2016 р № 315, якою вносились зміни до постанови КМУ від 01.10.2015 року № 758. З 01.10.2017 року Постанова КМУ від 01 жовтня 2015 року № 758 втратила чинність на підставі Постанови № 187 від 22.03.2017 р. «Про затвердження Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу». Тобто визнана протиправною та нечинною Постанова КМУ № 315 від 27.04.2016 року поширювала свою дію у часі не пізніше ніж до 01.04.2017 року. З огляду на викладене доводи позивача про безпідставність отримання відповідачем коштів за спожитий газ не заслуговують на уваги суду.

Outcome: dismissed