Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1500 грн. до 3000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років збільшився згідно з Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік", а також вказує на те, що потреби їхнього сина, якому вже 12 років, значно зросли. Відповідач надав до суду відзив, в якому погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн., позов не визнає. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09.11.2020 у вказаній вище цивільній справі відкрито провадження та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08.08.2018 у справі № 133/887/18 з [PERSON] ухвалено стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 гривень, щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з 20.04.2018 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 17 цієї Постанови Пленуму Верховного Суду України зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Тобто, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. Відповідно збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку аліментів (постанова Великої палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 755/10947/17). За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що позивачем не надано суду доказів про погіршення матеріального стану чи стану її здоров`я, а також доказів того, що матеріальний стан відповідача з дня ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів змінився на стільки, що дозволяв би сплачувати йому аліменти у більшому розмірі, ніж це встановлено рішенням суду, а сама зміна прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку не є підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Крім того, не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів витрати позивача на навчання та лікування дитини, оскільки за своєю суттю ці витрати є додатковими витратами на утримання дитини, а тому наявність цих обставин є підставою для звернення позивачем до суду з вимогою про їх компенсацію батьком дитини у порядку передбаченому законом.

Outcome: dismissed