Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

У січні 2015 року ПАТ «Київгаз» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за газ. Свої вимоги мотивують тим, що відповідачка є споживачем природного газу, постачання якого здійснює ПАТ «Київгаз» відповідно до договору № 300001997.7 про надання послуг з газопостачання від 12.02.2003 року. Відповідно до умов договору № 300001997.7 позивач зобов'язався постачати природний газ до будинку [ADDRESS], а відповідачка зобов'язалася здійснювати оплату за використаний природний газ, обсяг використаного природного газу визначається лічильником відповідача. Посилаючись на те, що у зв'язку з порушенням відповідачем порядку розрахунків встановленого Правилами газопостачання та договором, станом на 28.01.2015 року у останньої виникла заборгованість у сумі 3 281 грн. 02 коп. за період з грудня 2013 року по грудень 2014 року, а тому позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь зазначену суму та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини поважності неявки в судове засідання суду не повідомила. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідачки з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 лютого 2003 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір №300001997.7 про надання послуг з газопостачання ( а.с. 6-11). Відповідно до умов даного договору позивач зобов'язався постачати природний газ до будинку [ADDRESS], а відповідачка зобов'язалася здійснювати оплату за використаний природний газ щомісячно до 10 числа наступного за звітним місяця (п.6.1), обсяг використаного природного газу визначається лічильником відповідача. Згідно розрахунку боргу сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на грудень 2014 року становить 3 281 грн. 02 коп. (а.с. 12). Розрахунки позивача, відповідачем, з посиланням на належні та допустимі докази, спростовані не були. Розрахунок суми боргу проводився з урахуванням відповідних тарифів, встановлених нормативними актами, спеціалізованою комп'ютерною програмою, яка надає підсумкові нарахування до сплати, вказує розмір внесеного платежу та залишок сукупного боргу по поточних комунальних нарахуваннях й сум за договором реструктуризації. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. N 2246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2004 р. N 476) споживач зобов'язаний укласти договір в письмовій формі; своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Згідно з п. 34 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за надані послуги з газопостачання. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також, Постановою КМУ від 08.10.1992 року №572 з наступними змінами «Про механізм впровадження закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", якою затверджено правила користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, зокрема, в п. 7 цих правил передбачено обов'язок сплачувати житлово-комунальні послуги встановлені договором або законом. Починаючи з 01.08.2010 р. вартість газу визначалась Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 812 від 13.07.2010 року, а з 01.05.2014 року ціни на газ визначені Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 420 від 03.04.2014 р. Для спрощення порядку визначення вартості спожитого газу підрозділами КМДА погоджено та затверджено позивачем тарифи на газ для споживачів у яких відсутні прилади обліку газу, в залежності від встановленого газового обладнання в розрахунку на одну особу. У відповідності до п. 17 Правил газопостачання, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин, на основі з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи, що станом на грудень 2014 року заборгованість відповідача за споживання природного газу становить 3 281 грн. 02 коп., суд приходить до висновку, що дана сума підлягає стягненню з відповідачки, як заборгованість за спожитий природний газ. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь ПАТ «Київгаз» підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved