Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з урахуванням уточнених позовних вимог до [PERSON], [PERSON], газети « Франковий Край « в особі [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації,мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 17 червня 2015 року о 15 год в Уличненській СЗШ І-ІІІ ступеня відбулася конференція « Звіт керівника навчального закладу перед педагогічним колективом, батьківським комітетом, [PERSON] школи, піклувальною радою та громадкістю села». Порядок денний: 1. Звіт керівника навчального закладу перед педагогічним колективом, батьківським комітетом, [PERSON] школи, піклувальною радою та громадкістю. 2; Обговорення звіту. 3.Голосування, щодо оцінки діяльності керівника навчально- виховного закладу. В Уличненській СЗШ І-ІІІ ст.нараховується 430 учнів, які навчаються у 21 класі та 54 вчителі. У відповідності до положення участь у голосуванні повинні були брати присутні вчителі школи, а їх 53, члени батьківського комітету (по одному представнику з класу), тобто не більше 21 члена, [PERSON] школи 15 членів, зокрема 5 учнів, 5 вчителів, і 5 батьків. Одже участь у голосуванні могли взяти 53 вчителі+ 21 член батьківського комітету + 15 членів [PERSON] школи за винятком 5 вчителів, які вже одержали бюлетні, як вчитель. Тобто бюлетенів можна було видати не більше 84. Протокол №2 засідання рахункової комісії від 17.06.2015р. був зроблений з грубим порушенням, тому що були залучені особи, які не мали права брати участь у голосуванні, не будучи членами батьківського комітету та ради школи. Про це свідчить, що було видано 120 бюлетенів, проголосували - 106, з них визнати роботу директора школи задовільною та клопотати перед відділом освіти про його заохочення - 14 голосів, визнати роботу директора школи задовільною - 26 голосів, визнати роботу директора школи не задовільною - 65 голосів, не дійсні - один бюлетень, не використаних - 14 бюлетенів. Такі результати голосування були викликані тим, що [PERSON] безпідставно почала демонструвати на сцені під час звіту директора школи від 17.06.2015р., через шкільний проектор, ноутбук, екран ряд товарів, а її чоловік [PERSON] коментував кожну світлину. На екрані всі делегати конференції та гості побачили світлини помешкання [PERSON] з якою він живе останніх 3 роки в громадянському шлюбі. Фотографії із світлин, зокрема деякі речі були придбані на ринку вторинної продукції , деякі є приватною власністю господині будинку [PERSON].,а деякі є подарунком на день народження. Причиною такого конфлікту з громадянкою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] стало, те що вважаючи свою дитину найталановитішою, наполягали на її претендуванні на золоту медаль серед шести учнів, які теж претендували на це. Однак п. Білан активно пропунувала дати золоту медаль тільки своїй дитині, а решту, хоч не менш здібних, вважали недостойними. І це безумовно сталося б, якби їхня дитина склала ДПА з англійської мови не на 9 балів, з хоча б на 10 б. Батьки вважали, що шкільна комісія несправедливо оцінила роботу, і тому написали скаргу в апеляційну комісію відділу освіти. Між тим, апеляційна комісія встановила, що робота оцінена в школі правильно. Батьки на цьому не зупинились, а звернулись на гарячу лінію Львівської ОДА та обласне управління освіти. Обласна комісія теж погодилась з оцінкою шкільної комісії. Отже, усі зовнішні комісії, до яких вона зверталася, встановили об'єктивність оцінювання роботи в школі. Внаслідок цього, в газеті «Франковий Край» №23 від 19 червня 2015р. Появилася стаття редактора [PERSON] під назвою « Громадянський «вибух»в Уличному». В даній статті наведені матеріали, які є неправдивими і шкодять його діловій репутації. Такими матеріалами є викладена така інформація: що він, [PERSON], перетворив на склад помешкання, в якому тепер проживає, і зберігає там речі, що належать школі, хоча вказані товари є власністю його громадянської дружини [PERSON] та його особистою власністю. Також у статті пан [PERSON] вказав, що жоден з туалетів школи не був відремонтований, хоча насправді це не так, оскільки у 2012-2013н.р.без жодної бюджетної копійки було збудоване та обладнано убиральню для учнів початкових класів, чого зовсім не зауважили Відповідачі. Таким чином п. Швед у своїй статті використав неперевірені матеріали, які йому надали [PERSON] та [PERSON] Окрім того, після ДПА з англійської мови у 11 класі в Уличнянській СЗШ, [PERSON], виражаючи незгоду з результатами ДПА погрожував йому фізичною розправою (викинути через вікно), про що він повідомляв правоохоронні органи, та за результатами його заяви здійснювалась перевірка і він отримав відповідь від 01.09.2015 року. 13 травня 2016 року він знову погрожував йому у Дрогобицькому міськрайонному суді, про що він також повідомив правоохоронні органи. В результаті отримав відповідь від 15.06.2016 року. Внаслідок сильного психологічного тиску та абсолютно необгрунтованих наклепів, йому завдано великої моральної шкоди, що зараз позначилося на стані його здоров'я. Про це свідчить виписка з історії хвороби № 04639 від 18.06.2015р. Діагноз: Гіпертонічна хвороба П, ст. З, ризик ІУ - дуже високий. Гіпертонічний криз 18.06.2015р НК І ст. Віін знаходився на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділі ДМЛ №1 з 18.06.2015р' по 01.07.2015р. Йому було призначено лікування і загальна сума, що була витрачена на ліки становить 3500 грн( три тисячі пятсот гривень). За час перебування в стаціонарі у його повторно відмічались гіпертонічні кризи, які знімались додатковим введенням гіпотензивних середників. Враховуючи нестабільність перебігу захворювання йому рекомендовано продовжити лікування в амбулаторних умовах. Такі відомості, повідомлені на конференції шляхом демонстрації відеоматеріалів та світлин, та в статті, що була надрукована у газеті «Франковий Край», принижують честь, гідність і ділову репутацію, як громадянина та керівника. Оскільки характер висловлювань в статті, а також, висловлювання під час конференції вчинені громадянином [PERSON], підтвердженням якого є відеозапис конференції, створюють негативне враження і відношення до нього, наведені світлини також є припущенням і неправдива інформація про характер їх походження, яка порочить його ділову репутацію, як професіонала у своїй сфері, та принижують честь, гідність його, як директора школи, оскільки висловлювання щодо привласнення ним шкільних предметів не відповідає дійсності. Також зазначає, що за час його роботи, а він працюю там 25 років, він не мав жодного зауваження з боку вищестоящого керівництва. Був нагороджений посвідченням № 54157 від 08 серпня 2001р. «Відмінник освіти України», грамотою за популяризацію природничих дисциплін у 2011/2012 н.р., подякою за сприяння проведенню Міжнародного інтерактивного природничого конкурсу у 2012/2013 н.р.та популяризацію природничих дисциплін, сертифікатом визнання заслуг за сприяння справі створення в Європі єдиного економічного, культурного та інформаційного простору, за зміцнення дружби між європейськими народами 22.11.2013р. 08.04.2014 р. проатестований атестаційною комісією II рівня при відділі освіти Дрогобицької райдержадміністрації з висновком: [PERSON]В, директор Уличненської СЗІ1І І-ІІІ ст.. відповідає займаній посаді. Одноголосно. Ці вислови на конференції формують негативне уявлення у педагогічному колективі, батьківському комітеті, [PERSON] школи, піклувальній раді та громадкості про те, що він порушуючи свої професійні обов'язки привласнив речі школи та шкодить діловій репутації. Просить визнати, що інформація, яка була подана на конференції де йдеться про його непрофесійність, та викладені не провірені факти не відповідають дійсності, шкодять діловій репутації його як директора школи, та наносить шкоду його інтересам, та нанесла суттєву шкоду його здоров' ю. Зобов'язати [PERSON], [PERSON] та газету « Франковий Край « в особі [PERSON] принести публічні вибачення перед ним, а газету « Франковий Край « в особі [PERSON] спростувати на шпальтах газети «Франковий Край» інформацію про його непрофесійність. Сплату судового збору за подання позову та за відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача. Стягнути з відповідачів солідарно компенсацію за понесену ним матеріальну шкоду у розмірі 3500 грн, та моральну шкоду в розмірі 41 500 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того ввказали, що сім»я [PERSON] намагалася будь-яким способом зашкодити йому, звільнити його з роботи, шляхом написання скарг у різні інстанції. Просять позов задоволити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON], її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні з позовом не згідні, та суду пояснили, що [PERSON] як вчитель інформатики, як член педагогічного колективу і як мати дитини , вирішила самостійно демонструвати на сцені світлини під час звіту директора школи. Вказані світлини їй дав [PERSON], який зробив їх у будинку , де проживає його мати. Ні з боку директора, ні з боку присутніх інших осіб не було жодних заперечень з приводу демонстрації. Вона не коментувала вказані світлини. Будь- яких образ в сторону директора не звучало, просять в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з позовом не згідний та суду пояснив, що він не проводив демонстрацію світлин, організацією займалась [PERSON] , а він був присутній як батько дитини. Слів образи не було, були тільки запитання, критика і зауваження. Просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач представник газети « Франковий Край» [PERSON] позовні вимоги не визнав посилаючись на письмові заперечення долучені до матеріалів справи та суду пояснив, що він 17.06.2015 він як редактор газети « Франковий Край» та журналіст перебував Уличненській СШ 1-111 ступенів на конференції « Звіт керівника навчального закладу перед педагогічним колективом, батьківським комітетом, [PERSON] школи, піклувальною радою та громадкістю села». На підставі інформації, висвітленої на вказаній конференції , з дослівним відтворенням публічних виступів осіб та оціночних суджень таких виступів у випуску газети « Франковий Край» за № 23 від 19.06.2015 року вийшла стаття « Громадський вибух « в Уличному. Вважає, що журналіст не несе відповідальності за публікацію відомостей, що є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб»єктів владних повноважень,фізичних та юридичних осіб. Крім того суду пояснив, що в даний час дана стаття спростована, а тому просить в задоволенні вимог , що стосується газети « Франковий Край « відмовити. Заслухавши пояснення позивача, відповідачів, свідків, з'ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами шляхом дослідження, приходить до наступного. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що він є автором цих світлин, які демонстрували на сцені під час звіту директора школи. Вказані світлини він зробив у будинку , де проживає його мати. Одного разу він випадково почув розмову, що вказані речі були привезені зі школи. Вважає, що ці речі мають бути у школі, а тому і сам дав їх для того, щоб продемонструвати. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що вона як вчитель інформатики, дійсно демонстрували на сцені світлини під час звіту директора школи. Вказані світлини їй дав [PERSON], який зробив їх у будинку , де проживає його мати. Директор не заперечував з приводу її демонстрації. З пояснеь свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON] вбачається, що вони є вчителями Уличненської СШ 1-111, та суду пояснили, що були присутні на конференції , де демонстрували на сцені світлини під час звіту директора школи. Пані [PERSON] звинувачувала директора, що речі, які були на світлинах він привласнив, що вони знаходяться у нього дома. Крім того були коментарі, з приводу того, що директор не дбає про школу, що школа осипається. Вказали, що відносини між [PERSON] та директором неприязні, у них був конфлікт. З оглянутої газети « Франковий Край » № 25 ( 86) 03.07.2015 року вбачається, що в газеті міститься стаття під назвою « Громадський вибух « в Уличному. З оглянутого в судовому засіданні відеозапису конференції вбачається, що дійсно сім»я [PERSON] шляхом демонстрування на сцені світлин під час звіту директора школи показали фотографії побутових приладів та інших речей, які нібито є шкільними, але як твердили сім»я [PERSON] зберігаються в будинку, де проживає директор школи. Були висловлювання, що директор перетворив своє помешкання на склад, що директор не дбає про школу, не володіє комп»ютером, що екзамен замість нього здавала сама [PERSON], що він не проводить факультативи, тощо. Згідно до ст. 34 Конституції України - кожному гарантується на свободу думки і слова. На вільне вираження своїх поглядів в переконань. Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 9 Закону України «Про інформацію» передбачено, що всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію. Це право передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій. Але реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших осіб. В даному випадку інформація, яка висвітлена на конференції зачіпає інтереси позивача [PERSON], оскільки є неправдивою, та шкодить діловій репутації позивача і принижує його честь, гідність. Статті 297, 299 ЦК України встановлюють право на повагу до честі і гідності особи, а також на повагу до ділової репутації. Ці права в даному випадку порушені відповідачами [PERSON] та [PERSON] Ст. 302 ЦК України встановлює обов'язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в їі достовірності. Тобто, перед тим як поширити непідтверджену інформацію негативного змісту щодо особи потрібно вжити певних заходів, щоб перевірити достовірність інформації, яка підлягала розголошенню, та не допустити порушення прав, свобод і законних інтересів. В даному випадку інформація перевірена не була, що дало змогу поширити недостовірну інформацію. Вказані обставини встановлюються долученими до матеріалів справи інвентарними описами нематеріальних активів, наказом № 236 від 06.10.2015 року про створення комісії з метою вивчення фінансово господарської діяльності Уличненської СЗШ 1-111 ст. за 2012-2015 роки. Пленум Верховного суду України своєю Постановою від 28.09.1990 №7 «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» (із змінами та доповненнями) (далі - Постанова Пленуму) визначив, що під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації, викладених в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному колу осіб або хоча б одній людині. Згідно зазначеної Постанови до відомостей, що ганьблять особу, слід відносити ті з них, які принижують честь, гідність і ділову репутацію громадянина або організації в громадській думці чи думці окремих громадян з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі, Отже, оскаржувана інформація на конференції крім критики та оцінки дій, містить конкретні факти, а також висловлюваня, які містять інформацію, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність і ділову репутацію позивача [PERSON] в громадській думці з точки зору загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі та підлягає спростуванню. Негативна інформація, поширена про позивача [PERSON] є недостовірною. А, отже, законодавець встановлює презумпцію недостовірності негативної інформації про особу. А на відповідача покладається обов»язок надання доказів достовірності поширеної ним негативної інформації Також пунктом 17 Постанови Пленуму передбачено, що відповідач повинен довести, що поширені ним відомості відповідають дійсності. На позивача покладається обов'язок довести лише факт поширення відомостей, - які його ганьблять, особою до якої пред'явлений позов. Практика Європейського Суду з прав людини виходять з того, що коли така інформація стосується публічної особи (політичного діяча, державного службовця тощо), то право на недоторканість гідності та честі є дещо обмеженим за обсягом та змістом. Все це пов'язано з тим, щоб забезпечити свободу слова для формування громадської думки про поведінку відповідної публічної особи та унеможливити втручання держави у здійснення свободи слова під приводом захисту гідності та гідності політичних діячів (див., наприклад, рішення у справі Лінгенса проти Австрії (Lingens v. Austria)). При цьому права на недоторканість гідності та честі публічної особи підлягають захисту лише у випадку, коли ця особа доведе, що інформація поширена "з явним злим умислом", тобто із знанням її неправдивості, або із нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість (див., наприклад, рішення у справі "Нью-Йорк Таймс проти Салівана" (New York Times v. Sullivan) чи "[PERSON] Ко. проти Батса" (Curtis Publishing Co. v. Butts)). Однак поширення інформації є найбільш поширеним, але далеко не єдиним способом порушення гідності та честі. ЦК України у ст. 20 встановлює право обирати спосіб захисту порушеного права позивачем. Пункт 8 Постанови Пленуму передбачає, що за загальним правилом відомості, що порочать особу, повинні спростовуватись у спосіб найбільш близький до способу їх поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на сході громадян, зборах трудового колективу, заміни документу та ін.)» Однак відповідно до п. 26. постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» зазначено, що відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу, частина перша статті 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК . Відтак на підставі наведеного суд вважає, що інформацію, яка викладена на конференції слід визнати недостовірною та спростувати у такий самий спосіб, у який була поширена неправдива інформація. Оскільки внаслідок розповсюдження неправдивої інформації позивачу [PERSON] завдана моральна шкода яка виражається у душевних стражданнях, в звязку з протиправною поведінкою по відношенню до нього, душевних стражданнях у зв'язку з приниженням честі, гідності, а також його ділової репутації, відтак суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] та [PERSON]солідарно на користь [PERSON] заподіяну йому матеріальну шкоду в розмірі 3500 грн, що стверджується випискою з історії хвороби № 04639 від 18.06.2015р. Діагноз: Гіпертонічна хвороба П, ст. З, ризик ІУ - дуже високий. Гіпертонічний криз 18.06.2015р НК І ст. та перебування позивача на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділі ДМЛ №1 з 18.06.2015р' по 01.07.2015р. і йому було призначено лікування та моральну шкоду в розмірі 41\~500 грн., а всього 45000 тисяч гривень. У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» зазначається, що відповідно до положень ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України не посягати на права та свободи честь і гідність людей. Що стосується позовних вимог до газети « Франковий Край « то в тій частині слід відмовити з таких підстав. Згідно ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її честі та гідності. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи « вбачається, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності , честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально -етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об»єктів судового захисту . Зокрема , під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов»язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь( поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових , громадських чи інших обов»язків. Відповідно до ст. 10 Коневнції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватись своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки пов»язано з обов»язками відповідальністю може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки для охорони порядку або запобігання злочинам , для охорони здоров»я або моралі для захисту репутації або прав інших осіб для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і сторонності суду і є необхідним у демократичному суспільстві. Згідно зі ст. 1 Закону України « Про інформацію» під інформацією цей Закон розуміє документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі на навколишньому природному середовищі. Суд вважає, що поширена інформація відповідачем газетою « Франковий Край» носить критичний та оціночний характер, оскільки в силу ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. У відповідності до п. 3 ч.2 ст. 42 Закону України « Про друковані засоби масової інформації ( пресу) в Україні, редакція, журналіст не несе відповідальності за публікацію відомостей, що є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб»єктів владних повноважень,фізичних та юридичних осіб. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання які не містять фактичних даних, зокрема критика оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином , відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб»єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності ( на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Якщо позивач [PERSON], вважає, що оціночні судження або думки , поширені відповідачем газетою « Франковий Край» в засобі масової інформації, принижують його гідність, честь , а також інші особисті немайнові права, він вправі скористатися наданим йому ч.1 ст. 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування. З відповідачів солідарно на користь [PERSON] підлягає стягненню і сплачений останнім судовий збір в розмірі 243.60 грн.

Outcome: approved