Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

У липні 2021 року в провадження Дарницького районного суду м.Києа надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, в якій позивач просить встановити факт постійного [PERSON] з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] в період з 2001 року і по день її смерті. Позов обґрунтований тим, що позивач є онукою [PERSON] , яка померла [INFO] . У зв`язку із поганим станом здоров`я [PERSON] , позивач у період з 2001 року по 01.05.2020 проживала з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] позивач постійно проживала разом з нею, і фактично прийняла спадщину. Через значний час після смерті [PERSON] позивач виявила, що залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0.12 га, розташована на території Водотиївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, що належала на праві власності [PERSON] . Померлою [PERSON] заповіт складено не було. Позивач 25.02.2021 звернулась до нотаріуса із заявою щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Але в одержанні такого Свідоцтва позивачу було відмовлено на тій підставі, що вона не була зареєстрована разом зі спадкодавцем на день смерті та до 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця заяву про прийняття спадщини не подала, у зв`язку з чим буда змушена звернутись із вказаним позовом до суду. Ухвалою суду від 20.08.2021 розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду. Заявник в судове засідання не з`явилась, письмово заявлені вимоги підтримала повністю, справу просила розглянути без неї. Відповідач у судове засідання не з`явилась, письмово заявлені вимоги визнала, справу просила розглянути без її участі. Дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є онукою [PERSON] , яка померла [INFO] . У зв`язку із поганим станом здоров`я [PERSON] , позивач у період з 2001 року по 01.05.2020 проживала з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Через значний час після смерті [PERSON] позивач виявила, що залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0.12 га, розташована на території Водотиївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, що належала на праві власності [PERSON] . Померлою [PERSON] заповіт складено не було. Згідно п. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Позивач 25.02.2021 звернулась до нотаріуса із заявою щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Але в одержанні такого Свідоцтва позивачу було відмовлено на тій підставі, що вона не була зареєстрована разом зі спадкодавцем на день смерті та до 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця заяву про прийняття спадщини не подала. Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для позивача встановлення факту постійного проживання має юридичне значення, оскільки надасть змогу реалізувати своє права на оформлення спадщини у встановленому законом порядку. Відповідно до довідки ОСББ "Орбіта-Північ" №24 від 09.03.2021 встановлено, що [PERSON] зареєстрована та останні десять років проживає за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням цих обставин, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала понад п`ять років зі спадкодавцем, вела спільне господарство, була пов`язана спільним побутом, несла спільні витрати по сплаті комунальних платежів, але через відсутність належних підтверджуючих документів спільного проживання зі спадкодавицею заявник не може реалізувати своє право на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] . Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені інші, ніж визначено у ч.1 цієї ж статті, факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцю можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Оскільки іншим способом заявник не може встановити факт, від якого залежить виникнення її майнових прав, спір про право відсутній, вона обґрунтовано звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту. З наведених обґрунтувань, суд знаходить позов доведеним, а тому він підлягає задоволенню.

Outcome: approved