Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] міська рада звернулась в суд з позовом до [PERSON], третьої особи [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою площею, розташованою в м. Чорткові по вул. Білецькій, 30/1 посилаючись на те, що рішенням [PERSON] міської ради № 304 від 14.12.1988 року [PERSON] було надано квартиру з двох кімнат, житловою площею 26,7 кв.м. по вул. Білецькій (Маяковського, 30/1) в м. Чорткові на склад сім»ї 4 особи. Рішенням Чортківського районного суду від 26.09.1996 року шлюб було розірвано. Трьох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та Оксану, [INFO] залишено проживати з матір»ю. До травня 1998 року [PERSON] з [PERSON] та трьома неповнолітніми дітьми проживали в [INFO]. Однак, з травня 1998 року [PERSON] звільнилась з роботи і разом з дітьми виїхала в м. Тисменицю . [PERSON] [INFO] повернулась до батька, а двоє інших дітей залишились проживати в м. Тисмениці, де навчались. Їх мати в той час перебувала на заробітках за кордоном. Опікунство на дітьми ні [PERSON], ні Тисменицькою міськими радами не встановлювалось. 17.06.1998 року, 28.08.1998 року та 03.02.1999 року депутатом [PERSON] міської ради та комісією [PERSON] міської ради складено акти про не проживання [PERSON] по місцю прописки. Заборгованість по сплаті комунальних послуг станом на 01.01.1999 року становить: по квартплаті 677, 34 гривні; плата за газ 611, 78 гривень. Жодних клопотань про бронювання нежитлового приміщення, а також пояснень про причини не проживання по місцю прописки від [PERSON] до виконкому [PERSON] міської ради не поступало. Представник позивача [PERSON] міської ради в судове засідання не з»явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника. При вирішенні вказаної справи покладається на розгляд суду, оскільки в даний час ця квартира приватизована та не перебуває у комунальній власності. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позов не визнають, вважають що в задоволенні його слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Третя особа [PERSON] не з»явився, з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 14 вересня 2016 року вбачається, що він помер 14 листопада 2015 року. Враховуючи заяву представника позивача [PERSON] міської ради, вислухавши відповідача [PERSON], її представника адвоката [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] міської ради до [PERSON], третьої особи [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою площею, розташованою в м. Чорткові по вул. Білецькій, 30/1 слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Відповідачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 вересня 1996 року ( справа №2-541/1996р.). Рішенням суду було визначено залишити проживати дочок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та Оксану, [INFO], разом із матір"ю [PERSON] Під час перебування в шлюбі відповідачці [PERSON], яка перебувала на квартирному обліку за місцем проживання ( м.Чортків), рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 14 грудня 1988 року №304 було надано двохкімнатну квартиру по вул. Білецька ( колишня Маяковського ), буд.30/1 на склад сім»ї з 4 чоловік, без зняття сім»ї з квартирного обліку. Судом встановлено, що колишній чоловік відповідачки [PERSON] - [PERSON] (в даний час померлий), пиячив, вчиняв постійні скандали, сварки, виганяв з дому, відповідачка вимушена була забрати доньок та переїхати тимчасово проживати до своєї матері в м. Тисменицю, про що було відомо колишньому чоловікові. Оскільки [PERSON] не займався матеріальним забезпеченням сім"ї, аліментів не сплачував, відповідачка була змушена виїхати на заробітки за кордон, щоб забезпечити гідні умови проживання дітям, про що свідчать грошові перекази та навчання у ВНЗ згідно договорів [PERSON] та [PERSON]В.(2001-2003 ). Перебування [PERSON] з 27.11.1998 року по 20.09.2003 року за межами України на заробітках, стверджується закордонним паспортом відповідачки: тип Р, код держави UKR, №АЕ776781 від 24.03.1998 року та митною декларацією від 20.09.2003 року. Крім того, із картки прописки ( форма16) вбачається, що відповідачка та члени її сім»ї були зареєстровані 11.02.1989 року по вул. Білецька ( колишня. Маяковоського ),30. Цей факт також стверджується записами поквартирної картки ( форма Б), де за адресою вул. Маяковського,30 м. Чортків з 21.02.1989 року зазначено, що за згаданою адресою постійно проживають [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] З причини захворювання старшої дочки [PERSON], в жовтні 2003 року повернулась на Україну і поселилась до дітей, які проживали на найманій квартирі в [ADDRESS], що вбачається з договору піднайму житлової площі від 20.09.2003 року. У раніше надане їй та членам її сім»ї житло [ADDRESS] відповідачка з дітьми не вселялась, оскільки колишній чоловік не впускав до квартири ні її, ні дітей. Згідно поданих позивачем як доказ актів про факт не проживання [PERSON] в м. Чорткові по вул.. Білецька, 30/1 від 17.06.1998 року , 28.08.1998 року та 03 лютого 1999 року вбачається, що за місцем прописки [PERSON] не проживає, квартира закрита. За свідченням сусідів вона не появлялась у вказаній кватирі відповідно протягом двох, чотирьох та шести місяців. Однак, суд вважає, що вказані акти не можуть бути прийняті судом як належний та допустимий доказ, оскільки не вказано із свідчень яких саме сусідів вказані акти складені, чому закрита квартира, в той час, як крім відповідачки у вказаній квартирі зареєстровані ще і ніші члени її сім»ї, в тому числі діти та чоловік, який зазначений третьою особою. Згідно довідки про місце проживання, склад сім»ї та прописку від 09.02.1999 року, виданою ЖЕК вбачається, що у квартирі [ADDRESS] проживають та зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року за № 2, \~у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з»ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Коли відсутня особа повернулась на жилу площу за згодою членів сім»ї, її не можна вважати такою, що втратила право на жилу площу. Якщо ж вона вселилась в жиле приміщення всупереч волі членів сім»ї і була відсутньою понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати її такою, що втратила право на жилу площу. Згідно з ч.3 ст. 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (ст. 179 ЦПК). Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; Таким чином, у даному випадку суд вважає доведеним факт відсутності відповідача та не проживання більш ніж шість місяців у квартирі [ADDRESS] з поважних причин, а також ту обставину, що в даний час квартира приватизована, та не перебуває у комунальній власності, а тому змінились обставини, які були підставою для подачі позову до суду, а тому в позові [PERSON] міської ради про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed