Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що йому на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач. Відповідач за зазначеною адресою не проживає з червня 2009 року, проте у добровільному порядку не змінив місце реєстрації проживання. У звязку з тим, що відповідач зареєстрований у квартирі, позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним будинком квартирою. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування від 25 березня 2006 року /а.с. 6,7/. Крім позивача у будинку за вказаною адресою з 04 липня 2006 року також зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки ОСББ "Заводська,45", яка також засвідчена підписами сідів, [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2009року /а.с.11/. Зазначене свідчить про те, що відповідач вибув на інше постійне місце проживання з будинку, належної позивачу. Крім того, з заяви [PERSON] вбачається, що він вибув на інше постійне місце проживання за адресою: [INFO]. Правилами ч.2 ст.167 ЖК України встановлено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. В звязку з тим, що відповідач зареєстрований у спірній квартирі, позивач не має можливості реалізувати своє право на розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку за вищезазначеною адресою. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У звязку з тим, що відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги, визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача користь позивача.

Outcome: approved