Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

У листопаді 2020 року заявниця звернулася до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої вказувала, що вона народилася [INFO] в м. Чернівці, її родове прізвище « [PERSON] », а її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Своє родове прізвище « [PERSON] » вона змінила на « [PERSON] » одружившись із [PERSON] , шлюб було зареєстровано 07 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за №421. Зазначала, що 25 листопада 1992 року Виконавчий комітет Першотравневої районної ради народних депутатів м. Чернівці видав ордер на житлове приміщення № 559 її матері [PERSON] із сім`єю з 7 чоловік на право зайняття житлового приміщення 49 кв.м., що складається із 4-кімнат в квартирі по [ADDRESS] на підставі рішення райвиконкому № 186\\15 від 11.11.1992 року. На підставі даного ордеру в грудні 1992 року вона разом із батьками, братами та сестрою поселилися в квартиру [ADDRESS] , де проживає до даного часу. Відповідно до розпорядження № 254 від 24 травня 1999 року товариства з обмеженою відповідальністю «Машзавод» квартира [ADDRESS] загальною площею 82.9 кв.м., передана в спільну сумісну власність згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 24 травня 1999 року. Технічний паспорт на квартиру по [ADDRESS] було виготовлено Чернівецьким КОБТІ, де було проведено реєстрацію права спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності у реєстровій книзі за № 106 №9149 ст. 17. Також зазначала, що на час передачі квартири в спільну сумісну власність вона була неповнолітня, їй виповнилося 12 років, і тому вся документація на квартиру зберігалася у батьків. На даний час вони, як співвласники квартири, мали бажання провести державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру [ADDRESS] , однак з`ясували, що при проведенні приватизації в свідоцтві про право власності на житло від 24 травня 1999 року дані заявниці, як співвласника квартири записані в чоловічому роді « [PERSON] ». Разом з тим, у них в родині ніколи не було хлопчика по імені « [PERSON] », була тільки дівчинка по імені « [PERSON] » , і при наданні квартири її було записано в ордер, як доньку [PERSON] , як основного квартиронаймача. Вказувала, що її мати [PERSON] звернулася до ТОВ «Машзавод» в серпні 2020 року із питанням про внесення змін у свідоцтво про право власності на житло від 24 05.1999 року у зв`язку з допущеною помилкою, оскільки в свідоцтві зазначено « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », але отримала відповідь про те, що ТОВ «Машзавод» було створено в 1998 року і воно не є правонаступником, а тому внести зміни в правовстановлюючий документ неможливо, й відповідно з даним питанням необхідно звертатися до суду. На підставі вищевикладеного, просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме що свідоцтво про право власності на житло від 24 травня 1999 року видане Товариством з обмеженою відповідальністю «Машзавод» на підставі розпорядження №254 від 24 травня 1999 року яке посвідчує, що квартира яка знаходиться за адресою [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності гр. [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , належить і [PERSON] , [INFO] , уродженки м Чернівці, зареєстрованої та проживаючої за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання заявниця не з`явилася, від неї через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, просила заяву задовольнити. Від заінтересованих осіб через канцелярію суду надійшли заяви, в яких вказали, що не заперечують проти задоволення заяви, просили розгляд справи провести у їх відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як убачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, заявниця народилася [INFO] в м. Чернівці, її родове прізвище « [PERSON] », а її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується комією свідоцтва про народження (а.с. 10). Своє родове прізвище « [PERSON] » заявниця змінила на « [PERSON] », одружившись із [PERSON] , шлюб було зареєстровано 07 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за №421, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб (а.с. 11). 25 листопада 1992 року Виконавчий комітет Першотравневої районної ради народних депутатів м. Чернівці видав ордер на житлове приміщення № 559 на ім`я матері заявниці [PERSON] , із сім`єю з 7 чоловік на право зайняття житлового приміщення 49 кв.м., що складається із 4-кімнат в квартирі по [ADDRESS] на підставі рішення райвиконкому № 186/15 від 11.11.1992 року (а.с. 14). В подальшому, відповідно до розпорядження № 254 від 24 травня 1999 року товариства з обмеженою відповідальністю «Машзавод» квартира [ADDRESS] загальною площею 82.9 кв.м., передана в спільну сумісну власність згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 24 травня 1999 року (а.с. 12). Технічний паспорт на квартиру по [ADDRESS] було виготовлено Чернівецьким КОБТІ, де було проведено реєстрацію права спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності у реєстровій книзі за № 106 №9149 ст. 17 (а.с. 13). Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, на час передачі квартири в спільну сумісну власність заявниця була неповнолітня, їй виповнилося 12 років, і тому вся документація на квартиру зберігалася у батьків. На даний час співвласники квартири, мали бажання провести державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру [ADDRESS] , однак з`ясували, що при проведенні приватизації в свідоцтві про право власності на житло від 24 травня 1999 року дані заявниці, як співвласника квартири записані в чоловічому роді « [PERSON] ». Разом з тим, як зазначала заявниця, у них в родині ніколи не було хлопчика по імені « [PERSON] », була тільки дівчинка по імені « [PERSON] », і при наданні квартири її було записано в ордер, як доньку [PERSON] , як основного квартиронаймача. 20.08.2020 року, мати заявниці [PERSON] звернулася до ТОВ «Машзавод» в серпні 2020 року із питанням про внесення змін у свідоцтво про право власності на житло від 24.05.1999 року у зв`язку з допущеною помилкою, оскільки в свідоцтві зазначено « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », але отримала відповідь про те, що ТОВ «Машзавод» було створено в 1998 року і воно не є правонаступником ЗАТ «Чернівецький машинобудівний завод», а тому внести зміни в правовстановлюючий документ неможливо, й відповідно з даним питанням необхідно звертатися до суду (а.с. 15). Згідно із роз`ясненнями п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Таким чином, при розгляді заяв про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. Враховуючи викладене, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, оцінені в сукупності з іншими обставинами, встановленими судом, суд вважає встановленим факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 24 травня 1999 року, що видане Товариством з обмеженою відповідальністю «Машзавод» на підставі розпорядження №254 від 24 травня 1999 року, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved