Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивач служба у справах дітей Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила позбавили батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Позов мотивовано тим, що дитина перебуває на обліку служби у справах дітей з 22 січня 2019 року. Позивач зазначив, що між батьком дитини [PERSON] і матір`ю дитини [PERSON] на протязі тривалого часу тривають неприязні відносини, які полягають у взаємних звинуваченнях щодо невиконання батьківських обов`язків тим чи іншим з батьків, окрім того між ними були спірні питання щодо місця проживання дитини, тому, що відповідач [PERSON] 1 жовтня 2010 року самовільно вивіз дитину до іншого міста. Внаслідок звернення [PERSON] до Маловисківського районного суду Кіровоградської області, рішенням у справі № 2-32/11 від 21.04.2011 року було постановлено відібрати дитину у батька та визначити місце проживання дитини біля матері. Відповідач не виконав рішення суду, а повернувся з дитиною в смт Смоліне лише влітку 2017 року. Від мешканців селища в службу у справах дітей неодноразово надходили усні повідомлення про те, що батько дитини не працює, особистого доходу не має, може вживати наркотичні засоби. З метою з`ясування умов приживання неповнолітнього 9 липня 2019 року службою у справах дітей було проведено огляд домоволодіння за місцем проживання дитини та виявлено, що в квартирі брудно, приміщення не провітрюється і має різкі запахи від випорожнення домашніх тварин. Позивач стверджує про те, що незважаючи на неналежні умови проживання неповнолітньої дитини, яка постійно хворіє, в тому числі на бронхіальну астму, батько дитини заходів щодо покращення умов проживання дитини не вживав, відповідач не працевлаштувався. Позивач вказав, що 11 вересня 2019 року відповідач звернувся із заявою про невиконання батьківських обов`язків матір`ю дитини [PERSON] 16 жовтня 2019 року до служби у справах дітей надійшла заява [PERSON] , в якій вона зазначила, що саме [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки, що полягає в ненаданні належних умов проживання, матеріального забезпечення, оздоровлення, культурного та фізичного розвитку дитини, а також перешкоджання в отриманні початкової освіти. Заявник [PERSON] також зазначила, що [PERSON] чинить психічний тиск на дитину, а саме не дозволяє спілкуватися з матір`ю та примушує розповсюджувати про неї неправдиві чутки щодо небажання піклуватися про нього. 17 жовтня 2019 року службою було перевірено умови проживання у матері дитини та складено відповідний акт, згідно з яким у приміщенні є всі належні умови для проживання дитини, в свою чергу при намірі провести перевірку умов проживання дитини у батька, виявилося, що неповнолітній знаходився вдома сам, двері не відчинив, повідомив, що батько поїхав до м. Кропивницький, незважаючи на те, що цього дня дитину відпустили зі школи у зв`язку з погіршенням самопочуття. Позивач зазначив, що під час підготовки до засідання комісії та за період перебування неповнолітнього на обліку, службою у справах дітей було з`ясовано, що під час проживання дитини разом з батьком [PERSON] у навчанні мав досягнення низького рівня, потребував постійного контролю, зацікавленості до навчання не виявляв, а його вихованням займалася бабуся. Позивач стверджує, що дитина не відвідувала школу з 21 жовтня 2016 року по 21 серпня 2017 року. За період навчання в Смолінському НВО [PERSON] також має низькі оцінки та багато пропусків, переважна більшість з яких по хворобі, яка постійно прогресує. Згідно характеристики, наданої Смолінським НВО , [INFO] [PERSON] показав початковий та середній рівень знань, до навчання зацікавленості не виявляє, вдома недостатньо працює над предметами та має неврівноваженість у поведінці. Згідно психолого-педагогічної характеристики [PERSON] , почавши навчатися у Смолінському НВО, не мав навичок спілкування з однолітками, на контакт йшов неохоче, у зв`язку з фізичною та психологічною втомленістю, дратівливістю та нерозвиненими соціальними навичками між ним та однолітками виникали бійки, ініціатором яких він був сам. [PERSON] проявив знижену потребу у спілкуванні та відгородженість від навколишнього світу. На теперішній час [PERSON] не має навичок у спілкуванні з однолітками згідно загальноприйнятої вікової норми, не відвідує жодних секцій та гуртків, не приймає участі в культурних заходах, а основним заняттям дитини є комп`ютерні ігри. Зазначені обставини позивач вважає такими, що підтверджують невиконання відповідачем батьківських обов`язків. Крім того, позивач зазначив про те, що відповідач [PERSON] не виконує рішення суду від 21 серпня 2018 року про стягнення аліментів на користь [PERSON] 18 жовтня 2019 року комісія з питань захисту прав дитини при службі у справах дітей Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області дійшла висновку рекомендувати службі у справах дітей звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача стосовно неповнолітнього сина. 6 листопада 2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі (а.с. 60). 18 грудня 2019 року відповідач [PERSON] надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив постановити рішення, яким відмовити у задоволенні позову (а.с. 75-79). Відзив мотивовано тим, що позивач не надав суду належні та допустимі докази, які б підтверджували обставини, які на думку позивача є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідач зазначив, що підставою для звернення до суду стала заява [PERSON] від 16 жовтня 2019 року, однак він впродовж 2013-2019 років постійно звертався до селищної ради з вимогою захисту своїх прав як батька дитини. Відповідач вказав, що дані звернення є доказом про те, що він фактично цікався долею своєї дитини, намагався у законний спосіб вплинути на обставини, які перешкоджали у здійсненні його прав. Відповідач зазначив, що через постійні звернення до позивача з приводу розгляду скарг між працівниками позивача і відповідачем утворилися неприязні відносини, у вигляді використання без дозволу відповідача його персональних даних та інших обставин. Відповідач зазначив, що через неприязні відносини відносно нього було безпідставно складено протоколи про адміністративні правопорушення, однак рішенням суду провадження у справах було закрито за відсутністю складу адміністративних правопорушень. Відповідач не погодився з твердженнями позивача про те, що відповідач є хронічним алкоголіком і наркоманом. Відповідач не погодився з тим, що він не бере участь у матеріальному забезпеченні сина та не дбає про його фізичний стан. Відповідач зазначив, що син страждає на хронічне захворювання, а також переборов інше тяжке захворювання. Відповідач стверджує про те, що він безпосередньо брав участь під час лікарських обстежень сина та за власні кошти купував ліки. Відповідач звернув увагу суду на те, що характеристика класного керівника щодо навчання сина від 11 жовтня 2019 року є позитивною. Також позитивною є характеристика відповідача від 17 листопада 2019 року за підписом його сусідів (а.с. 75-79). У відповіді на відзив від 9 січня 2020 року позивач не погодився з доводами відповідача, посилаючись на положення п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (а.с. 107-113). 14 січня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду (а.с. 116). Позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записами в свідоцтві про народження (а.с. 11). 19 квітня 2011 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області у справі № 2-32/11 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , визначено місце проживання малолітнього сина [PERSON] біля матері, а також постановлено відібрати дитину від батька та передати матері (а.с. 12, 14). 21 серпня 2018 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області у справі № 392/10/18 частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та збільшено розмір аліментів до 1000 гривень щомісячно на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 13, 15). 11 вересня 2019 року відповідач [PERSON] звернувся до начальника служби у справах дітей Кіровоградської обласної державної адміністрації із заявою на неправомірні дії посадових осіб Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 16). 16 жовтня 2019 року громадянка [PERSON] звернулася із заявою на ім`я голови Смолінської селищної ради з проханням перевірити виконання батьківських обов`язків громадянином [PERSON] , в якого на той час проживав неповнолітній [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Відповідно до заяви від 29.10.2018 року неповнолітній [PERSON] виявив бажання проживати разом з батьком (а.с. 18). 9 липня 2019 року уповноваженою комісією обстежено умови проживання в квартирі [ADDRESS] , в якій фактично проживали [PERSON] , 1947 року народження, [PERSON] , 1967 року народження та неповнолітній [PERSON] , 2004 року народження. Під час обстеження встановлено, що квартира має незадовільний санітарний стан, брудна підлога, бруд на меблях, на кухні підлога брудна, розкидано папір. В квартирі неприємний запах від тварин. Дитина має окреме ліжко, стіл для навчання; дитина забезпечена продуктами харчування, одягом по сезону та медичними препаратами (а.с. 19). 18 жовтня 2019 року уповноваженою комісією обстежено умови проживання в квартирі [ADDRESS] , в якій фактично проживали [PERSON] , 1947 року народження, а також тимчасово [PERSON] і неповнолітній [PERSON] . Під час обстеження встановлено, що кімната обладнана, мебльована, але відсутнє провітрювання на момент візиту, важке повітря; в кухні брудна підлога, різкий запах, неприємний від випорожнень тварин. Робоче місце дитини обладнане, навчальне приладдя існує, є підручники в шафі і ін. У квартирі тепло, прибрано, постілі прибрані. У холодильнику на момент обстеження напівфабрикати, є гречка з м`ясом. Є два ноутбуки, художньої літератури немає, читає книжки в інтернеті (а.с. 30). Відповідно до особової справи [PERSON] , учень засвоїв навчальний матеріал на середньому рівні; в матеріалах особової справи значна кількість документів медичного характеру, які підтверджують відсутність учня в навчальному закладі в зв`язку з хворобою (а.с. 31-42). Даними, які викладені в довідці Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України в Дніпропетровській області підтверджується, що громадянин [PERSON] притягувався до кримінальної відповідальності 26 вересня 2000 року та 27 березня 2007 року (а.с. 43). Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини при службі у справах дітей Смолінської селищної ради від 18.10.2019 року № 02-37/1474/1, комісія дійшла висновку про необхідність звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , 2004 року народження (а.с. 44-45). 22 лютого 2012 року Смолінська селищна рада Маловисківського району Кіровоградської області надала відповідь на адресу громадянина [PERSON] щодо його звернень зі скаргами на роботу селищної ради (а.с. 47). Відповідно до довідки лікаря, [PERSON] перебував на прийомі у лікаря нарколога 24 квітня 2008 року; в період з червня 2007 року до листопада 2009 року громадянин [PERSON] перебував на обліку в наркологічному кабінеті Маловисківської ЦРЛ, знятий з обліку в 2009 році в зв`язку з виїздом (а.с. 50). 20 серпня 2013 року рада опіки та піклування при виконкомі Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області вирішила винести питання щодо проживання дитини [PERSON] біля одного з батьків (а.с. 80). 12 грудня 2017 року рада опіки та піклування при виконкомі Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області вирішила рекомендувати батькам ретельно виконувати рекомендації лікарів щодо своєчасного обстеження дитини в медичних закладах (а.с. 81). 16 березня 2018 року Смолінська селищна рада Маловисківського району Кіровоградської області надала згоду батькові дитини [PERSON] щодо проведення медичного обстеження його сина [PERSON] (а.с. 82). 11 червня 2018 року та 4 листопада 2019 року громадянин [PERSON] звертався до Смолінської селищної ради із заявами щодо вжиття заходів до матері його неповнолітнього сина та підтвердження місця проживання дитини (а.с. 83, 84). 31 жовтня 2019 року постановою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області закрито провадження у справі про притягнення [PERSON] за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП (а.с. 89). 31 жовтня 2019 року постановою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП (а.с. 90). 31 жовтня 2019 року [PERSON] пройшов медичний огляд, ознак наркологічного захворювання не виявлено (а.с. 92). Медичною довідкою та відповідним сертифікатом щодо проходження психіатричного та наркологічного оглядів підтверджується здатність [PERSON] виконувати роботу продавця-консультанта (а.с. 93, 94). Медичними документами підтверджується факт лікування дитини [PERSON] , 2004 року народження (а.с. 95-105). Відповідно до характеристики мешканців будинку громадянин [PERSON] за місце проживання характеризується позитивно (а.с. 106). Наведені обставини вказують на такі права і обов`язки сторін. Відповідно до частини 1 статті 18, частини 1 статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, вчиняють їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. За змістом вищенаведеного закону ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування суд вирішує після з`ясування ставлення батьків до дітей. Крім того, цей захід впливу є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню тільки тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України» зазначив, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем рішення суду першої інстанції про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. У позовній заяві позивач наполягає на тому, що відповідач [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина [PERSON] , 2004 року народження, що полягає у тому, що між батьками дитини на протязі тривалого часу тривають неприязні відносини, які полягають у взаємних звинуваченнях щодо невиконання батьківських обов`язків; батько дитини 1 жовтня 2010 року самовільно вивіз дитину до іншого міста; відповідач не виконав рішення суду 21.04.2011 року про повернення дитини за місцем проживання матері; батько дитини не працює, особистого доходу не має, може вживати наркотичні засоби; за місцем проживання дитини з батьком в квартирі не створені належні умови для проживання дитини; на думку позивача батько дитини, яка постійно хворіє, не вживає заходи щодо покращення умов проживання дитини; батько дитини не забезпечує умов для здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. На підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві, позивач надав такі документи: копію паспорта матері дитини; копію паспорта дитини; копію свідоцтва про народження дитини; копії рішень судів про визначення місця проживання дитини та зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини; копію виконавчих листів; копію заяв батька і матері дитини до органу опіки та піклування; копію письмової заяви дитини про те, що він буде проживати з батьком; копію акта обстеження умов проживання від 9.07.2019 року квартири, в якій проживала дитина; копію довідки державного виконавця про те, що боржник [PERSON] жодного разу аліменти не сплачував; копію довідки про склад осіб, які зареєстровані в житловому приміщенні; копії листів переписки; копію акта обстеження квартири за місце проживання матері; копію акта обстеження за місце проживання батька; копію особової справи дитини; копію довідки про судимості батька; висновки комісії з питань захисту прав дитини; копію листів та довідок про перебування на обліку особи у лікаря-нарколога. Проаналізувавши зазначені документи в сукупності з іншими доказами, суд дійшов висновку про те, що відомості, які викладені у зазначених документах, не свідчать про те, що відповідач [PERSON] ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач у позовній заяві сам зазначив, що між батьками дитини на протязі тривалого часу тривають неприязні відносини. Неповнолітній [PERSON] станом на 29 жовтня 2018 року письмово заявив про те, що бажає проживати з батьком. Під час обстеження квартири за місцем проживання дитини комісія встановила, що дитина має окреме ліжко, стіл для навчання, дитина забезпечена продуктами харчування, одягом та медичними препаратами. До відзиву на позовну заяву відповідач надав медичні документи, які вказують на те, що батьком забезпечувалося медичне обстеження і лікування дитини. В особовій справі дитини наявні довідки про те, що дитина пропускала навчання у зв`язку з хворобою. Наведені факти не дають підстав твердити про те, що відповідач [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування дитини. Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування від 18 жовтня 2019 року про можливість позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина. Відповідно до статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Як вбачається з даного висновку, комісія дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , посилаючись на загальну характеристику батька і матері дитини, дані про обстеження житлово-побутових умов батька і матері дитини, інформації Смолінського НВО, де навчається неповнолітній [PERSON] та пояснень батька і матері на засіданні комісії. Між тим, у супереч положенням статті 171 СК України комісія не вислухала думку дитини про можливість позбавлення батька батьківських прав. Про допит неповнолітнього [PERSON] у судовому засіданні позивач клопотання не заявляв. При вирішенні питання позбавлення батьківських прав відповідача визначальним є ставлення батька до дитини, бажання спілкуватись і брати участь в її вихованні, що може бути об`єктивно встановлено в цій справі з показань неповнолітнього [PERSON] , якому виповнилося 15 років . Батьківські права основані на спорідненості батьків з дитиною, тому виникнення між батьком та матір`ю конфлікту чи погіршення їхніх особистих стосунків, не є підставою для позбавлення цих прав. Таким чином, суд дійшов переконання, що висновок органу опіки та піклування від 18 жовтня 2019 року є помилковим та недостатнім для застосування такого виняткового заходу, як позбавлення батьківських прав відповідача. Показання свідка [PERSON] у судовому засіданні щодо неналежного виконання батьком своїх батьківських обов`язків, суд оцінює в сукупності з іншими доказами, якими не встановлено наявності такого обов`язкового елементу як винності в умисному ухиленні батька [PERSON] від виконання його батьківських обов`язків. Таким чином, суд не має законних підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed