Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач у вересні 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № SAMDN40000012083395 від 12.03.2007 року у розмірі 91449,87 грн.; з ПАТ «Акцент - банк», [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн. та з [PERSON] стягнути на свою користь судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № SAMDN40000012083395 від 12.03.2007 року відповідачка [PERSON] отримала кредит 8868,00 дол. США., зі сплатою за користування нею відсотків у розмірі 9,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.03.2012 року. Проте, в порушення умов відповідачка [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідачки [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ "А-Банк", договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, у зв'язку з чим вони є солідарними відповідачами за пред'явленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2012 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», [PERSON] про стягнення заборгованості була задоволена. Ухвалою суду від 19 лютого 2013 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2012 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано. При новому розгляді справи у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Надалі відповідно до заяви просив слухати справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Представник ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанк був укладений кредитний договір № SAMDN40000012083395 від 12.03.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 8868,00 дол. США., зі сплатою за користування нею відсотків у розмірі 9,96 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.03.2012 року. Відповідно до п.1.1 Додаткової угоди № 2 до договору № SAMDN40000012083395 від 12.03.2007 року про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки «Авторозстрочка», Банк надав позичальнику кредит на купівлю автомобіля - Деу Сенс, 2007 року випуску, тип т/з легковий (седан), № кузова/шасі [NUMBER], д/н [NUMBER], який передано у заклад. Відповідно до п. 32 Кредитного договору при порушення Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 17.12,17.3 даного договору, Банк має право нарахувати, а клієнт зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1% від суми поточної заборгованості за кредитним лімітом, проте не менше 30 грн. за кожний факт виникнення прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. Як вказує у своїй позовній заяві позивач, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою [PERSON] умов договору № SAMDN40000012083395 від 12.03.2007 року заборгованість за ним станом на 13.09.2012 р. склала 12692,34 дол. США (що відповідно до повідомлення НБУ від 13.09.2012 року за курсом 1 дол. США = 7,99 грн. складає 101449,87 грн.) в тому числі 3555,32 дол. США - заборгованість за кредитом; 3843,98 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 598,59 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 4694,45 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідачем [PERSON] при розгляді заяви про перегляд заочного рішення, в якості заперечення позовних вимог та правильності нарахування заборгованості за кредитним договором, долучено до матеріалів справи акт передачі в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» автомобіля Деу Сенс, 2007 року випуску, тип т/з легковий (седан), № кузова/шасі [NUMBER], д/н [NUMBER] (а.с.34). Проте, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого Банком вбачається, що кошти від реалізації автомобілю не надходили, представником позивача не надано суду інформації щодо реалізації автомобіля (а.с. 108-112). Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З урахування вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не знайшли свого підтвердження, оскільки позивач в порушення вимог ст. 131 ЦПК України не надав належних доказів на підтвердження правильності розрахунку заборгованості, а саме не надано інформації щодо реалізації автомобіля, переданого у заклад та зарахування даних коштів в рахунок погашення заборгованості, тому вони є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові то судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed