Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася 08.12.2017 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] , [PERSON] , Затоківської селищної ради, про встановлення факту та визнання права власності, просить суд: визнати поважними причини пропуску строку позовної давності для звернення до суду [PERSON] з відповідним позовом; встановити факт того, що [PERSON] в період з 29.04.2003 року по 31.05.2012 року була членом сім`ї [PERSON] та [PERSON] , які перебували в шлюбі на підставі свідоцтва про одруження від 29.04.2003 року, актовий запис №6, виданого Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міської ради Одеської області; встановити факт належності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної часткової власності, в рівних частках по 1/3 частки кожному, майна, що в цілому складається із земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0446 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] належала на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку із земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0446 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] належала на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] . Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді: - земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0446 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] . Ії мати [PERSON] перебувала з 29.04.2003 року у зареєстрованому шлюбі з померлим [PERSON] . Вона є донькою [PERSON] від іншого шлюбу, проте зазначає, що проживала разом з матір`ю та її чоловіком, була зареєстрована в смт. Затока з 30.05.2005 року, навчалася та 31.05.2012 року закінчила Затоківську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів №9. Вважає, що була членом сім`ї [PERSON] та [PERSON] та має право на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0446 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , оскільки передумовою видачі державного акту [PERSON] було рішення Затоківської селищної ради «Про надання земельних ділянок, розташованих на території смт. Затока, громадянам для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у власність та короткострокову оренду» № 466 від 18.05.2007 року, у п.2 якого вказано: «Передати сім`ям громадян земельні ділянки, що розташовані на території Центрального та Лиманського районів смт. Затока: у власність загальною площею 5,5486 га, у короткострокову оренду терміном на 5 років - загальною площею 0,4787 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд». Те, що [PERSON] особисто на своє ім`я оформив земельну ділянку їй стало відомо лише після його смерті. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , вона подала до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Щукіної Л.С. заяву про видачу свідоцтва про право власності на 1/3 частку спірної земельної ділянки, проте постановою нотаріусу Щукіної Л.С. відмовлено у видачі вказаного свідоцтва про право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0446 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] . З вказаних вище підстав, вона і звернувся до суду з даним позовом. 08.12.2017 року [PERSON] , звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , Затоківської селищної ради, адреса: вул. Приморська, 21, смт . Затока, м . Білгород-Дністровський Одеської області про визнання спільним майном та визнання права власності, у якому просила суд: визнати поважними причини пропуску строку позовної давності для звернення до суду [PERSON] з відповідним позовом; встановити факт належності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частках по 1 / 3 кожному земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0446 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] належала на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0446 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] належала на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/6 частку земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0446 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] належала на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] . Так, вимоги [PERSON] мотивовані тим, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . Разом з ними проживала її малолітня донька від першого шлюбу [PERSON] . За життя [PERSON] набув право власності на земельну ділянку на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , передумовою видачі державного акту [PERSON] було рішення Затоківської селищної ради «Про надання земельних ділянок, розташованих на території смт. Затока, громадянам для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у власність та короткострокову оренду» № 466 від 18.05.2007 року, у п.2 якого вказано: «Передати сім`ям громадян земельні ділянки, що розташовані на території Центрального та Лиманського районів смт. Затока: у власність загальною площею 5,5486 га, у короткострокову оренду терміном на 5 років - загальною площею 0,4787 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд». Вказує, що вона як член сім`ї [PERSON] має право на 1/3 частку спірної земельної ділянки. Проте, після подання до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Щукіної Л .С. заяви про видачу свідоцтва про право власності на 1/3 частку земельної ділянки , кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0446 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] належала на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] , постановою від 13.01.2017 року приватного нотаріуса Щукіної Л.С. на підставі ст. 34 ЗУ «Про нотаріат», їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 1/3 частку вищевказаної земельної ділянки. Тож, вказані підставі і стали причиною для звернення [PERSON] з вищенаведеним позовом. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.10.2018 року, клопотання представника відповідача [PERSON] про об`єднання цивільних справ по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Затоківської селищної ради про встановлення факту та визнання права власності - задоволено. Об`єднано у одне провадження цивільну справу №495/10427/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Затоківської селищної ради про встановлення факту та визнання права власності із цивільною справою 495/10428/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, про визнання спільним майном та визнання права власності,та надано загальний номер справі 495/10427/17. Позивач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилась, від її представника надійшла заява, згідно якої вона просить розглядати справу у відсутність, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач за первісним позовом та позивач за об`єднаним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнає, її позовні вимоги також просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] та позовних вимог [PERSON] заперечує в повному обсязі. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог [PERSON] , [PERSON] надала до суду 15.02.2018 року письмовий відзив, у якому вказала, що встановити факт того, що позивач була членом сім`ї з [PERSON] неможливо з підстав ненадання доказів спільного проживання, пов`язаності спільним побутом, чи її усиновлення спадкодавцем тощо. Крім того, вказувала, що позивач навіть не знає, коли помер спадкодавець, у зв`язку з чим зазначає у її позові та зверненнях до нотаріусу невірну дату смерті, тож це ще раз вказує, що вони були чужими людьми. Окрім того, відповідач вказує на визначений нормами права порядок набуття права власності громадянами земельних ділянок, та зазначає, що саме у спосіб безоплатної приватизації земельної ділянки [PERSON] набув права власності на спірну земельну ділянку, що є його особистим майновим правом, що тісно пов`язано з його особою та реалізується ним особисто. Із державного акту, виданого на ім`я [PERSON] не вбачається, що він містить список співвласників. Єдиним власником є [PERSON] , який приватизував земельну ділянку. Представник відповідача Затоківської селищної ради в судове засідання не з`явився, матеріали справи містять його заяву з проханням розглядати справу у відсутності представника Затоківської селищної ради, а рішення прийняти на розсуд суду у відповідності до діючого законодавства України. Суд розглядає справу за відсутність учасників справи, відповідно до наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер спадкодавець - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] /л.с.30 т. 1/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді земельної ділянки, площею 0,0446 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Факт належності вищевказаного нерухомого майна померлому [INFO] [PERSON] підтверджується наступними документами. Так, 18.05.2007 року на ХІ-ій сесії V скликання Затоківської селищної ради було винесено рішення № 466 "Про надання земельних ділянок, розташованих на території смт. Затока громадянам для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у власність та короткострокову оренду», згідно п.1,2,3 якого затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 6,0273 га громадянам для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території Центрального та Лиманського районів смт. Затока, розроблений Одеською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру»: - у власність - 5,5486 га; - у короткострокову оренду терміном на 5 років - 0,4787 га. Передано сім`ям громадян земельні ділянки, що розташовані на території Центрального та Лиманського районів смт. Затока: у власність - загальною площею 5,5486 га, у короткострокову оренду терміном на 5 років - загальною площею 0,4787 га, для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд. Вирішено видати громадянам державні акти на право власності на земельні ділянки, загальною площею 5,5486 га, для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд, що розташовані на території Центрального та Лиманського районів смт. Затока після розробки відповідної документації /л.с.7-9 т. 1/. На підставі вищевказаного рішення, [PERSON] було видано на його ім`я державний акт на право власності на спірну земельну ділянку серії [NUMBER] та оформлено за ним право власності у визначений спосіб. /л.с.10 т. 1/. Позивач [PERSON] вказує, що її мати [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що помер [INFO] з 29.04.2003 року. В якості обґрунтування вказаного ствердження надає до матеріалів справи копію свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 29.04.2003 року Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міськради Одеської області /л.с.4 т. 1/. Позивач [PERSON] , [INFO] , вказує, що у період шлюбу її матері з [PERSON] вона була малолітньою, та проживала разом із матір`ю та її чоловіком, була їх членом сім`ї, навчалась у Загальноосвітньому навчально-виховному комплексі «дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів», про що в якості доказу надала копію Свідоцтва про базову загальну середню освіту /л.с.5 т. 1/ Проте, незважаючи на це [PERSON] оформив право власності не на усіх членів сім`ї, а лише на себе. Після його смерті, бажаючи відновити свої права вона звернулась до нотаріусу з вказаного питання, проте постановою приватного нотаріусу Білгород-Дністровського міського нотаріального округу № 5/02-31 від 13.01.2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 1/3 частину земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0446 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] належала на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] з підстав ненадання документів для закликання [PERSON] до спадкування. /л.с.6 т. 1/. Задля повного та об`єктивного розгляду справи, судом було витребувано належним чином завірену спадкову справу № 16/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] . /л.с.26-88 т. 1/. Так, з матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] звернулись [PERSON] - мати спадкодавця, [PERSON] - дружина спадкодавця та позивач [PERSON] . Постановами приватного нотаріусу Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Щукіної Л.С. № 508/02-31 від 20.12.2017 року та № 509/02-31 від 20.12.2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності та право на спадщину у зв`язку з не подачею оригіналів усіх необхідних документів, не оплати нотаріальної дії, а також у зв`язку із її відсутністю спадкоємця під час вчинення нотаріальної дії. /л.с.81,82 т. 1/. Листом приватного нотаріусу Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Щукіної Л.С № 294/02-14 від 21.08.2017 року повідомлено [PERSON] , що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що залишилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] необхідно надати оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Також зазначено, що у разі неможливості надання правовстановлюючих документів на зазначене вище майно, їй необхідно звернутися до судових органів за захистом її прав /л.с.77 т. 1/. Матеріали справи містять докази звернення до суду [PERSON] до Затоківської селищної ради, [PERSON] про встановлення факту приналежності та визнання права власності на спадкове майно /л.с.87 т. 1/. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п. 10 цієї Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. У відповідності до ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Коментована стаття окреслює загальні ознаки, яким повинен бути зв`язок між фізичними особами для того, щоб вони вважалися сім`єю. До таких ознак належать: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом; взаємні права та обов`язки. Разом з тим, ознаки членів сім`ї не можна розглядати окремо від підстав створення сім`ї, передбачених у частині 4 коментованої статті. Оскільки спільне проживання та побут та наявність взаємних прав та обов`язків можуть бути і у інших суб`єктів, які не є членами сім`ї (наприклад, проживання кількох студентів в одній кімнаті в гуртожитку). Так, з матеріалів спадкової справи вбачається, у відповідності до довідки № 174, виданої реєстратором Затоківської селищної ради, [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 10.09.1986 року постійно по день смерті. /л.с.31 т.1/. Згідно паспортних даних позивача вбачається, що зареєстрованим місцем її проживання є: [ADDRESS]. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всупереч вказаним нормам права, позивачем [PERSON] не доведено жодним чином проживання разом з померлим [PERSON] , який помер [INFO], не пов`язаності з ним спільним побутом, ані її усиновлення чи кровного споріднення. З цих підстав, суд погоджується з запереченнями щодо недоведеності позовних вимог [PERSON] в частині встановлення факту, що вона була членом сім`ї [PERSON] З урахуванням недоведеності вказаної частини позовних вимог [PERSON] , стає неможливим задоволення її позовних вимог щодо встановлення факту належності по 1/3 частині на праві спільної часткової власності земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0446 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] , оскільки позивач наводила мотиви обґрунтування її вимог у цій частині саме те, що вона була членом сім`ї померлого [INFO] [PERSON] , що не знайшло свого підтвердження в судовому засідання, і що нібито рішенням Затоківської селищної ради № 466 від 18.05.2007 року надавалась спірна земельна ділянка саме членам сім`ї, проте цьому суд не надає оцінку, як і щодо належності 1/3 частини відповідачу, оскільки вказане буде розглядатись у вимогах [PERSON] Вимоги щодо визнання за [PERSON] права власності на 1/3 частину із земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0446 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] є похідними вимогами, та можуть бути задоволені лише у разі основної частини позову. Відтак, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Затоківської селищної ради про встановлення факту та визнання права власності є недоведеними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Стосовно позовних вимог [PERSON] , суд приходить до наступного. Судом вставлено та було наведено вище, що дійсно [PERSON] / дошлюбне прізвище [PERSON] / 29.04.2003 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . /л.с.175/. ЇЇ чоловіку, що помер [INFO] /досліджувалось вище за текстом/ належало на підставі Державного акту державний акт на право власності на спірну земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення Затоківської селищної ради від 18.05.2007 року № 466 "Про надання земельних ділянок, розташованих на території смт. Затока громадянам для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у власність та короткострокову оренду», земельна ділянка площею 0,0446 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що п.2 вищенаведеного рішення Затоківської селищної ради спірна земельна ділянка передавалась сім`ям громадян за Списком, що входить як Додаток до рішення № 466 від 18.05.2007 року, в т.ч. і [PERSON] , проте її чоловік оформив її лише на себе /л.с.177-181 т. 1/. Не погоджуючись із вказаними вимогами, відповідач [PERSON] надала до суду відзив від 28.02.2018 року, у якому вказала, що земельна ділянка, надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0446 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] є особистою приватною власністю [PERSON] , який набув її у порядку безоплатної приватизації. Інший з членів сім`ї жодним чином не бере участі в набутті такого права, хоча право на безоплатну приватизацію земельної ділянки мають кожен із подружжя та можуть реалізувати його незалежно один від одного. Позивачем не надано доказів, що вона зверталась із заявою до Затоківської селищної ради із проханням надання їй земельну ділянки для індивідуального будівництва. Із Державного акту серії [NUMBER] про право власності на землю не вбачається, що такий містить список співвласників. Позивачем не надано доказів, що вона зверталась у виконавчий комітет Затоківської селищної ради про внесення змін у рішення № 466 від 18.05.2007 року, або із зверненням до суду щодо скасування Державного акту серії [NUMBER]./л.с.190-193/. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник Затоківської селищної ради 11.07.2018 року також надав до матеріалів справи відзив, у якому вказав, що з позовними вимогами [PERSON] не згоден, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з підстав того, що померлий [INFO] [PERSON] , відповідно до рішення Затоківської селищної ради від 18.05.2007 року № 466 отримав у власність земельну ділянку, площею 0,0446 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , тобто вказана земельна ділянка одержана померлим із земель комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, що у сенсі розуміння ст. 57 СК України є його особистою приватною власністю. Суд, погоджується з вищевикладеними мотивами заперечень відповідачів, з наступних підстав. Так, відповідно до положень ст.81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Згідно ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Стаття 118 ЗК України визначає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею186 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Саме таким шляхом набув права власності на спірну земельну ділянку [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується відповідним рішенням Затоківської селищної ради № 466 від 18.05.2007 року, актом передачу в натурі меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у власність [PERSON] , а також державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до змін, внесених до Сімейного кодексу України Законом № 4766-VI від 17.05.2012 року було виключено ч.5 ст.61 Сімейного кодексу України, та доповнено ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України п. 5 наступного змісту: особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Таким чином, земельна ділянка, надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0446 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] є особистою приватною власністю [PERSON] , який набув її у порядку безоплатної приватизації. В такому разі позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення факту належності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частинах по 1/3 кожному спірної земельної ділянки є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенні бути не можуть. Вимоги позивача щодо визнання за [PERSON] /як членом сім`ї [PERSON] , який помер [INFO] / право власності на 1/3 частину земельної ділянки, наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0446 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] є похідними вимогами, які можуть бути задоволенні лише в разі доведення основної частини позову стосовно того, що спірна земельна ділянка була надана померлому на правах спільної часткової власності, що не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи. Стосовно вимог [PERSON] про визнання за нею в порядку спадкування 1/6 частини земельної ділянки, суд приходить до наступного. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що Постановами приватного нотаріусу Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Щукіної Л.С. № 508/02-31 від 20.12.2017 року та № 509/02-31 від 20.12.2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності та право на спадщину на підставі ст. 42 ЗУ «Про нотаріат», де зазначено, що нотаріальні дії вчиняються після їх оплати та в день подачі всіх необхідних документів, та на підставі ст. 43 ЗУ «Про нотаріат», у якій йдеться, що не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або уповноважених представників. Відповідно до ст. 1297 ЦК України та ст. 66 Закону України «Про нотаріат», оформлення прав на спадкове майно входить до виключної компетенції органів нотаріату. Згідно до ст. 8-1 Закону України «Про нотаріат», будь - яке втручання в їх діяльність та вирішення питань, що належать до їх виключної компетенції забороняється. Частина 1 ст. 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові «Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 року, згідно до п. 23 якого, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Жодних доказів перешкоджання з`явитись до нотаріальної контори, оплатити послуги за вчинення нотаріальної дії та надати оригінали необхідних документів, матеріали справи не містять, позивач не навела доказів щодо перешкоди у оформленні її прав в нотаріальному порядку ані в позовній заяві, ані в ході судового розгляду справи. За таких обставин, прийнявши до уваги, що позивач є спадкоємицею до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка не навела доказів жодних перешкод для оформлення її спадкових прав в нотаріальному порядку, тому суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, про визнання спільним майном та визнання права власності в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed