Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

У березні 2014 року до суду надійшла заява позивача [PERSON] про роз'яснення рішення, в якій позивач просить роз'яснити рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2009 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Самарський відділ РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції про встановлення факту смерті, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, а саме: зазначивши, що відповідно до рішення суду за [PERSON] було визнано право власності у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] на домоволодіння [ADDRESS], яке складається із: житлового будинку А-1, загальною площею -122,1 кв.м., житловою -67,7 кв.м., допоміжною- 54,4 кв.м., прибудови А'-1, А''-1, а-1, ганком -а, В-літня кухня, під В -погріб; Г -сарай, Д -навіс (тимчасовий), Е -вбиральня, Ж -душ, з -вхід в погріб, споруди -вимощення, колодязь, огорожі, сходи, хвіртки, яма вигрібна. Сторони та треті особи в судове засідання не з'явились, про час та дату судового засідання було повідомлено належним чином. Для розгляду даної заяви згідно ст.ст. 219, 221 ЦПК України, присутність сторін у судовому засіданні не є обов`язковою. Суд, дослідивши матеріали справи № 2-271/09, вважає, що дана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до рішення суду (а.с.77-78), ухвали від 21.05.2010р. про виправлення описки (а.с.87), ухвали від 31.10.2011р. про роз'яснення рішення (а.с.96) та матеріалів справи дійсно за позивачем визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] Як вбачається з матеріалів справи, заявник посилається на те, що причиною відмови в реєстрації зазначена відсутність опису домоволодіння в рішенні суду, на яке за нею було визнано право та наявність самочинних споруд, але на момент ухвалення рішення не була проведена інвентаризація домоволодіння. КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" була проведена інвентаризація домоволодіння та виготовлений технічний паспорт станом на 09.04.2010р., але - після ухвалення рішення (а.с.94). Згідно копії договору купівлі- продажу від 23.12.1970 року жилого будинку, яка міститься в матеріалах справи, будинок зазначений на генплані під літ. А-1 з загальною жилплощею 13,6 кв.м. з господ.будівлями в [ADDRESS] (а.с.24). Відповідно до ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Як вбачається з абзацу третього позовних вимог зміст яких протягом судового розгляду не уточнювався, позивач просив винести рішення яким визнати за [PERSON] [INFO] право власності в порядку спадкування за законом, після смерті її чоловіка [PERSON] померлого [INFO] на домоволодіння яке складається із будинку А-1, сараю Б, вбиральні № 1, огорожі № 2, колодязю К, розташоване на земельній ділянці площею 512 кв.м. за адресою [ADDRESS] Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» п. 21, відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливо тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію; якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення. Фактично в заяві про роз'яснення рішення суду ставиться питання про додаткове обґрунтування висновків суду та внесення в нього нових даних. Тобто, в заяві поставлено питання не про незрозумілість та уточнення судового рішення, а поставлено питання про внесення до тексту рішення нових даних (а.с.101), які не були зазначені в позовних вимогах позивача, що згідно ст. 221 ЦПК України не може бути підставою для роз'яснення рішення суду. Крім того, з матеріалів справи та рішення суду від 06.03.2009р. не вбачається, що право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння, яке містить самочинні будівлі було визнано за позивачем, оскільки в матеріалах справи на час винесення рішення міститься тільки копія договору купівлі - продажу від 23.12.1970 року жилого будинку (а.с.24), відповідно до якої, будинок зазначений на генплані під літ. А-1 має загальну жилплощу 13,6 кв.м. з господ. будівлями, а ні загальною площею -122,1 кв.м., житловою -67,7 кв.м. як зазначає позивач в своїй заяві (а.с.101). Отже, суд розглянув цивільну справу згідно з ст. 11 ЦПК України -не інакше як за зверненням фізичної особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у справі. Ухвалення рішення по даній справі було здійснено за наявними на той час доказами в матеріалах справи. Крім того, згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 та Постанови № 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва), якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Факт відмови реєстратора в реєстрації права власності на зазначені об'єкти нерухомості, не може бути підставою згідно ст. 221 ЦПК України для роз'яснення рішення суду, оскільки наведені обставини не свідчать про його незрозумілість. Крім того, Самарським районним судом м.Дніпропетровська було розглянуто заяву позивача про роз'яснення рішення та ухвалою суду від 31.10.2011р. позивачу було відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви (а.с.96). З урахуванням викладеного, суд вважає, що відсутні підстави для роз'яснення рішення суду від 06 березня 2009 року, оскільки вищевказане рішення відповідає вимогам, зазначеним у ст. 215 ЦПК України та роз'ясненням п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі». На підставі викладеного,

Outcome: dismissed