Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ директора Олександрівського професійного аграрного ліцею від 05.05.2017 року № 30, та стягнути з Олександрівського професійного аграрного ліцею на її користь моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень. На виконаня ухвали суду від 01.06.2017 року, про залишення заяви без руху, позивач надала уточнену позовну заяву, в якій просила визнати протиправним та скасувати наказ директора Олександрівського професійного аграрного ліцею від 05.05.2017 року № 30 «Про недобросовісне відношення до роботи», а в частині стягнення моральної шкоди залишити без розгляду. 26.06.2017 року представник позивача подав до суду уточнення позовних вимог, відповідно до яких просить суд визнати дії деректора Олександрівського професійного аграрного ліцею - [PERSON] в частині винесення наказу № 30 від 05.05.2017 року, про оголошення догани викладачу історії [PERSON] незаконними та такими, що порушують трудові права позивача [PERSON], як викладача історії Олександрівського професійного аграрного ліцею. Крім того, просить стягнути з Олександрівського професійного аграрного ліцею на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 3500,00 грн. В обґрунтування уточнених позовних вимог, представник позивача посилається на те, що з 2007 року позивач працює в Олександрівському професійному аграрному ліцеї на посаді викладача історії. За весь час роботи не мала ні зауважень, ні дисциплінарних стягнень. Наказом директора [PERSON] від 05.05.2017 року № 30 було оголошено догану, про що її повідомили на педагогічній раді лише 15.05.2017 року. Підставою для винесення наказу стала службова записка заступника директора з навчально-виховної роботи [PERSON], з якою позивач не ознайомлена. Крім цього, письмових пояснень від позивача не вимагали і не отримували. Як випливає із зазначеного наказу, догана позивачеві оголошена «за невиконання плану роботи ліцею, ігнорування щодо проведення заходів з відзначення 100-річчя подій Української революції 1917-1921 р.р., плану виховної роботи за травень 2017 року (тематична лінійка до Дня Перемоги)". З даним наказом вона не згодна, оскільки, свої посадові обовязки виконує чітко та сумлінно. За 10 років роботи в ліцеї отримала звання старшого викладача, на даний час отримує другу вищу освіту. За тривалий час роботи жодного разу не було будь-яких нарікань, трудову дисципліну не порушувала. 15.05.2017 року наказом № 30/1 було скасовано вищезазначений наказ, проте, в ньому не зазначено, з яких підстав його скасовано і не встановлено, чи є, все-таки, в діях позивача вина. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала уточнені позовні вимоги та просила їх задовольнити. В обґрунтування своєї позиції зазначила, що даний наказ є незаконним, оскільки її посадові обовязки чітко визначені у посадовій інструкції від 14.11.2012 року, жодного пункту посадової інструкції не порушувала. Крім того, наказ про застосування дисциплінарного стягнення датований 05.05.2017 року, а про нього дізналася лише 15.05.2017 на педагогічній нараді, після якої намагалась ознайомитись з даним наказом, але її не ознайомили, не надали можливості надати свої письмові пояснення. Копію наказу №30 від 05.05.2017 рок «про недобросовісне відношення до роботи» та наказ № 30/1 від 15.05.2017 року, про відміну наказу № 30 від 05.05.2017 року, отримала лише 25.05.2017 року. Представник позивача - [PERSON] просила позов задовольнити, пояснюючи, що при накладенні дисциплінарного стягнення на позивача не було дотримано як процедуру, оскільки взагалі не відбиралися пояснення у [PERSON], так і не доведено, що дисциплінарний проступок мав місце у дійсності, а саме - не зазначено, який пункт іструкції було порушено викладачем. Відповідач в даному випадку взагалі не розбирався у обставинах, про які зазначено у доповідній, не проводив ніякої перевірки, не заслухав пояснення позивача. Представник відповідача директор Олександрівського професійного аграрного ліцею, [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на підставі доповідної записки заступника директора з навчально-виховної роботи - [PERSON], за невиконання своїх службових обовязків, недобросовісне відношення до роботи, викладачу історії [PERSON], було наказом Олександрівського професійного аграрного ліцею від 05.05.2017 року № 30 оголошено догану. Але, в подальшому, цей наказ було відмінено, наказом від 15.05.2017 року № 30/1, у звязку з тим, що при винесенні догани були допущені порушення. Тому, просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Допитана як свідок [PERSON] заступник директора з навчально-виховної роботи Олександрівського професійного аграрного ліцею, суду пояснила, що працює на цій посаді з 01.09.2015 року. Ліцей отримав лист НМЦ ПТО у Донецькій області від 27.01.2017 року № 627 «Щодо відзначення подій Української революції 1917-1921 років», де було рекомендовано запланувати і провести відповідні заходи. З нагоди цих подій, було видано наказ по ліцею від 02.03.2017 року № 11/2 та розроблено план заходів, зазначені відповідальні особи, в тому числі і викладач [PERSON] Зазначений план заходів було оголошено на педагогічній нараді, де особисто було повідомлено позивача, а також те, що 02.03.2017 року вона повинна буде провести позакласний захід історичний урок « Хай буде Україна вільною» в актовому залі. Але, [PERSON] провела цей захід у своєму класі, як виховну годину, не для усього ліцею. Тому, написала доповідну записку на імя директора ліцею [PERSON] та доповіла, що викладач історії [PERSON] не виконала заплановані заходи, не провела історичний урок, а на зауваження відповіла, що її відкриті заходи вичерпано і проводити відмовилась. Також, ліцей отримав листа департаменту освіти і науки від 04.05.2017 року, вх. № 141 «Про відзначення Дня памяті та примирення", про що було повідомлено позивача про підготовку лінійки з нагоди свята, на що отримала відповідь: «Я раніше проводила, а цей раз підготуєте Ви». Кожного разу зверталась до [PERSON] доброзичливо, але вона всі пропозиції сприймає негативно. Допитана судом в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що працює викладачем української мови Олександрівського професійного аграрного ліцею, є колегою позивача. 15.05.2017 року була присутня на нараді педагогічних працівників, на якій викладачу історії [PERSON] повідомили про факт винесення догани за неодноразове невиконання планів виховної роботи, оскільки, вона двічі відмовилася проводити тематичні завдання, але, робота викладача не обмежується лише викладацькою діяльністю. Поведінка її була надто емоційною, в її діях вбачалася неповага до керівництва навчального закладу. Причиною відмови у проведенні заходів у [PERSON] це мало часу, оскільки працює за сумісництвом в Іверській ЗОШ. Всю відповідальність у проведенні заходів в ліцеї покладають на відповідальну особу, а заступник директора лише координує цю діяльність. В судовому засіданні допитана як свідок [PERSON] суду пояснила, що працює викладачем фізики в Олександрівському професійному аграрному ліцеї з 1979 року, в якому була завжди доброзичлива форма спілкування. На педагогічній нараді 15.05.2017 року, на якій вона була присутня, повідомили, що викладачу історії [PERSON] винесено догану за неналежне виконання службових обовязків, а саме, що не виконала доручення по підготовці запланованого заходу «Щодо відзначення 100-річчя подій Української революції 1917-1921 років» та до Дня Перемоги, на що вона неадекватно відреагувала. Про план роботи ліцею на 2016-2017 роки повідомляли на педагогічній раді та був висвітлений на інформаційній дошці у коридорі головного корпусу. Допитана як свідок [PERSON] - викадач фізичної культури ліцею, пояснила суду, що під час проведення наради педагогічних працівників 15.05.2017 року, було оголошено догану [PERSON], яка викладає історію в ліцеї. Після цього, вона стала вести себе некоректно, не до кінця вислуховувала зауваження, щодо виконання її службових обовязків, а саме не провела заходи «Щодо відзначення 100-річчя подій Української революції 1917-1921 років» та Дня Перемоги, які були заплановані заступником директора з навчально-виховної роботи. В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] інспектор відділу кадрів Олександрівського професійного аграрного ліцею суду пояснила, що на педагогічній нараді 15.05.2017 року було зачитано наказ від 05.05.2017 року № 30, про оголошення догани викладачу історії - [PERSON], який було підготовлено та підписано директором ліцею. Мені надали копію цього наказу, який приєднала до особової справи позивача. Пізніше, наказом Олександріського професійного аграрного ліцею від 15.05.2017 року № 30/1, наказ від 05.05.2017 року № 30, про винесення догани викладачу історії [PERSON] було відмінено, як такий, що втратив чинність. Після цього, було внесено відповідний запис до журналу реєстрації наказів. Допитаний як свідок [PERSON] колишній директор Олександрівського професійного аграрного ліцею, суду пояснив, що саме він приймав на роботу [PERSON] викладачем історії, за рекомендацією [PERSON] [PERSON] була викладачем першої категорії. Під час роботи ніяких нарікань з приводу її роботи не було. Направлялась на конкурс кращого викладача з правознавства, за результатами проведення якого, мала успішний результат. [PERSON] була атестована на вищу категорію старшого викладача. Крім того, зазначив, що під час своєї роботи в ліцеї керувався виключно ЗУ «Про вищу освіту», Статутом та навів приклади порядку проведення ним педагогічних нарад та ознайомлення викладачів з планом роботи. Суд, заслухавши пояснення сторін та показання свідків, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що позивач перебуває у трудових правовідносинах з відповідачем, працює з 2007 року викладачем історії Олександрівського професійного аграрного ліцею, як спеціаліст вищої категорії. У 2014 році отримала звання старшого викладача. Відповідно до наказу № 124/А від 01.09.2016 року та довідки № 320 від 27.06.2017 року, позивач - [PERSON] в період навчального 2016-2017 року тимчасово, за сумісництвом, працювала вчителем англійської мови в Іверській ЗОШ I-III ступенів, з тижневим навантаженням 14 год: середа (7 год), пятниця (7 год). Згідно наказу від 05.05.2017 року № 30 Олександрівського професійного аграрного ліцею, викладачу історії - [PERSON] оголошено догану за неналежне виконання посадових обов'язків, що є порушенням посадової інструкції викладача, за невиконання плану роботи ліцею, ігнорування щодо проведення заходів з відзначення 100-річчя подій Української революції 1917-1921 р.р., плану виховної роботи за травень 2017 року (тематична лінійка до Дня Перемоги) (а.с. 6). Даний наказ винесено на підставі доповідних записок заступника директора з НВхР - [PERSON] від 02.03.2017 року та 04.05.2017 року. У доповідній заступника директора з НВхР [PERSON] на імя директора [PERSON] від 02.03.2017 року зазначено, що викладач історії, [PERSON] не виконала заплановані заходи, а саме не провела історичний урок «Хай буде Україна вільною», згідно листа НМЦ ПТО № 627 від 27.01.2017 року, та розроблених і запланованих заходів Олександрівським професійним аграрним ліцеєм, затверджених 28.02.2017 року. У доповідній заступника директора з НВхР - [PERSON] на імя директора [PERSON] від 04.05.2017 року зазначено, що нею було складено місячний план виховної роботи на травень 2017 року, з яким були ознайомлені всі класні керівники, майстри та інженерно-педагогічний колектив, згідно якого була запланована тематична лінійка до Дня Перемоги на 05.05.2017 року, і призначена відповідальною викладач історії [PERSON], про що була особисто попереджена. Тематичну лінійку [PERSON] проводити відмовилась, зіславшись на зайнятість і відсутність вільного часу. За змістом ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. За правилами ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2)звільнення. Строк і порядок застосування дисциплінарного стягнення передбачено ст. ст. 148, 149 КЗпП України. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленим проступком, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Як вбачається з матеріалів справи, один із проступків викладача історії [PERSON], про який зазначено в наказі від 05.05.217 року № 30 щодо ігнорування проведення заходів з відзначення 100-річчя подій Української революції 1917-1921 року, було виявлено 02.03.2017 року, про що свідчить доповідна записка заступника директора з НВхР - [PERSON] на імя директора. Отже, зазначення даного проступку в наказі № 30 від 05.05.2017 року є незаконним, оскільки на момент винесення наказу сплив місячний строк з дня його виявлення. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення (ч. ч. 1, 2 ст. 149 КЗпП України). Судом встановлено, що всупереч вимог ст. 149 КЗпП України у даному випадку, у позивача, при вирішенні питання про застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани, директор не зажадав від неї письмові пояснення. При цьому, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що [PERSON] відмовлялась надавати письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме - резолюції на доповідній від 04.05.2017 року та усних пояснень директора, він, не маючи письмових пояснень від [PERSON], надав доручення на підготовку наказу про догану, тобто, у даному випадку не ставилося на меті встановити та перевірити факт порушення [PERSON] трудової дисципліни. Крім того, в наказі про накладення дисциплінарного стягнення № 30 від 05.05.2017 року не зазначено, який пункт посадової інструкції порушила викладач історії [PERSON], відмовивши у виконанні плану виховної роботи на травень 2017 року (тематична лінійка до Дня Перемоги). На виконання вимог ухвали суду, представником відповідача було надано спочатку копію посадової інструкції викладача професійного технічного навчального закладу від 14.11.2012 року, яка у розділі 2 «Задачі і обовязки» містить пункти: 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.7, 2.8, 2.9, 2.10, 2.11, 2.12, яку суд вважає неналежним доказом, оскільки відповідно до оригіналу посадової інструкції викладача професійного технічного навчального закладу від 14.11.2012 року, який був наданий суду представником відповідача для огляду, не містить п. 2.11, на який посилалась [PERSON] у своїх поясненнях, яким передбачено, що викладач бере участь у роботі педради, нарадах та інших заходах, які проводяться адміністрацією ліцею. Крім того, при винесені догани директором не було враховано те, що проведення тематичної лінійки до Дня Перемоги, відповідно до плану роботи Олександрівського професійного аграрного ліцею на травень 2017 року призначено на 05.05.2017 року, яке припадає на пятницю, тобто на той день, коли [PERSON], згідно наказу № 124/А від 01.09.2017 року, працює викладачем англійської мови в Іверській загальноосвітній школі I-III ступенів. З матеріалів справи вбачається, що за відсутності визнання викладачем історії [PERSON] факту порушення нею трудової дисципліни за обставин, викладених у доповідних від 04.05.2017 року та 02.03.2017 р., директором [PERSON] фактично покладено в основу наказу, про оголошення догани, лише самі доповідні без перевірки обставин, викладених у них, що в даному випадку не є достатнім доказом факту порушення позивачем трудової дисципліни. Згідно статті 149 КЗпП України, стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку в трьохденний строк. Проте, [PERSON] наказ було оголошено лише 15.05.2017 року на педагогічній нараді, а копію отримала 25.05.2017 року, тобто, з пропуском вказаного строку, що також є порушенням порядку застосування дисциплінарного стягнення. В підтвердження даних обставин позивачем було надано суду СД-диск з аудіо записом розмов з директором, проте, суд вважає його неналежним доказом, оскільки не відоме джерело та час виготовлення запису. Крім того, запис проводився без згоди та попередження про його здійснення опонента. Таким чином, суд вважає, що при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення відповідачем було порушено як процедуру його накладення, так і не було належним чином перевірено та доведено самого факту вчинення викладачем історії [PERSON] порушення трудової дисципліни, зокрема того, про яке йшлося у доповідних записках від 02.03.2017 року та 04.05.2017 року. Згідно ст. 3 ЦПК України захисту в судовому порядку підлягає порушене, невизнане або оспорюване право особи. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення ( визнання) порушених ( оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Проте, з огляду на те, що на час звернення з позовом до суду, трудові права позивача [PERSON] були відновлені самим роботодавцем, шляхом скасування наказу від 05.05.2017 року № 30 «Про недобросовісне відношення до роботи» наказом № 30/1 від 15.05.2017 року, а відтак, відповідно до приписів ст. 3 ЦПК України, відсутнє порушене, оспорюване або невизнане право позивача [PERSON], тому, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити .

Outcome: dismissed