Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

У червні 2019 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, Виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, треті особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Третя Полтавська державна нотаріальна контора, Департамент державної архітектурно будівельної інспекції у Полтавській області про зміну ідеальних часток у домоволодінні, визнання права власності на 21/50 частину домоволодіння з самочинними побудовами в порядку спадкування, визнання права власності на 29/50 часток домоволодіння з самочинними побудовами, визнання порядку користування земельною ділянкою, в якому просили змінити частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння розташоване в [ADDRESS] , а саме у власності [PERSON] , який помер [INFO] 21/50, [PERSON] 29/50 часток, визнати право власності за [PERSON] , ІПН [NUMBER] , на 21/50 частину житлових будинків з господарськими побудовами, яка складається з: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 43,1 кв. м. житловою 20,5 кв. м., сарай літ. «З», частини огорожі №1, трубопровід №2, а також самочинно збудований: житловий будинок літ. «М-1» загальною площею 42,9 кв. м. житловою 19,9 кв. м., розташовані в [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , визнати право власності за [PERSON] , ІПН [NUMBER] , на 29/50 частин житлового будинку з господарськими побудовами, які складається з: самочинно побудованих: житлового будинку літ. «К-1» загальною площею 65,8 кв. м. житловою 39,2 кв. м., гаражу літ. «Л», сараю літ. «Н», сараю літ. «Р», а також вбиральня літ. «О», частина огорожі №1, огорожа №3, Встановити порядок користування земельною ділянкою площею 910 кв. м., розташованої в [ADDRESS] виділивши в користування [PERSON] земельну ділянку площею 442 кв. м., відповідно до зазначеного в додатку №2 до висновку експерта №07-19 від 01.03.2019 р., проведеного судовим експертом Авдєєвим А. К., позначену червоним кольором, виділити в користування [PERSON] земельну ділянку площею 468 кв. м., відповідно до зазначеного в додатку №2 до висновку експерта №07-19 від 01.03.2019 р., проведеного судовим експертом Авдєєвим А. К., позначену синім кольором.. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник - адвокат Новікова Т.В. не з`явились, але надали на адресу суду заяви, в яких прохали проводити судовий розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник відповідача Територіальної громади в особі Полтавської міської ради в судове засіданні не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій при вирішенні спору покладався на розсуд суду, при винесення рішення просив врахувати рішення Тимчасової комісії з розгляду питань самочинного будівництва у м. Полтава. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання представник відповідача виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгулу справ и у відсутність їх представника, при вирішенні спору покладався на розсуд суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Третьої Полтавської державної нотаріальної контори, Департамента державної архітектурно будівельної інспекції Полтавської області в судове засідання не з`явились, але надали на адресу суду заяви про слухання справи у відсутність їх представника, при вирішенні спору покладались на розсуд суду. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких обставин в разі якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засіданні без поважних причин або без повідомлення причини та відповідачем не було подано відзив, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] , [PERSON] таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 26.05.2008 р. видане Центральним відділом РАЦС Полтавського МУЮ та свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 20.01.1962, видане Краснодонським районним ЗАГС Луганської області. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.02.1975 р., посвідченого Третьою полтавською державною нотаріальною конторою, належало 2/5 частини жилого будинку з надвірними побудовами за адресою [ADDRESS] . Позивачу [PERSON] належить 3/5 частки зазначеного жилого будинку з надвірними побудовами відповідно до: договору купівлі-продажу від 26.06.1980 р., посвідченого Третьою полтавською державною нотаріальною конторою та договору купівлі-продажу від 20.03.1981 р., посвідченого Третьою полтавською державною нотаріальною конторою. Вказаний житловий будинок з надвірними побудовами знаходиться на земельній ділянці, зареєстрованій за землекористувачами, площею 910 кв. м. відповідно додатку №1 до рішення виконкому Полтавської міської ради від 07.06.1954 р. №396, а також в їхньому тимчасовому користуванні залишено земельну ділянку площею 254 кв. м. Земля не є приватизованою. Згідно з довідкою ПП ПБТІ «Інвентаризатор» №12636 від 27.11.2018 р. вбачається, що станом на 14.11.2018 р. за адресою [ADDRESS] знаходяться самочинні побудови: житловий будинок «К-1», житловий будинок «М-1», гараж літ. «Л», сарай літ. «Н», сарай літ. «Р». Також на даній земельній ділянці знаходиться житловий будинок «А-1», сарай літ. «З», які знаходяться у користуванні [PERSON] . У зв`язку з невеликою площею будинку «А-1» для проживання сімей [PERSON] та [PERSON] на вказаній земельній ділянці, яка була виділена для користування, самочинно побудували: -[PERSON] житловий будинок «М-1», який є самочинним, загальною площею 42.9 кв. м., житловою площею 19,19 кв. м. та складається з: 1-1 коридор площею 8,3 кв. м., 1-2 кухня площею 2,5 кв. м., 1-3 санвузол площею 2,5 кв. м., 1-4 кімната площею 9,1 кв. м., 1-5 кімната площею 10,8 кв. м., І веранда, площею 9,7 кв. м. -[PERSON] житловий будинок «К-1», який є самочинний, загальною площею 65,8 кв. м., житловою площею 39,2 кв. м, який складається з 1-1 коридор площею 3,7 кв. м., 1-2 кухня площею 6,8 кв. м., 1-3 кімната площею 8,5 кв. м., 1-4 коридор площею 7-3 кв. м., 1-5 кімната площею 22,6 кв. м., 1-6 кімната площею 8,1 кв. м., 1-7 санвузол площею 3,2 кв. м., І тамбур площею 5,6 кв. м., а також гараж літ. «Л», сарай літ «Н», сарай літ. «Р». Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В позові позивачем [PERSON] вказувалось про те, що після смерті чоловіка вона звернулась до Третьої полтавської державної нотаріальної контори, в якій було заведено спадкову справу за номером 2/2010. Відповідно до матеріалів спадкової справи [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом, так як дві доньки не заявили про свої права на спадщину після смерті батька протягом 11 років, що підтверджується постановою нотаріуса та довідкою КП «ЖЕО №2», про те, що спадщина не була фактично прийнята в порядку ст. 1268 ЦК України. Постановою № 811/02-30 від 08.12.2018 р. нотаріус [PERSON] А. М. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із наявністю самочинного будівництва, тому вона була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Згідно технічного паспорту на садибний житловий будинок виготовлений станом на 14.11.2018 р. та довідки ПП ПБТІ «Інвентаризатор» про технічний опис об`єкта нерухомого майна № 12636 від 27.11.2018 р., вбачається наявність у садибі, розташованій у [ADDRESS] самочинного будівництва: житловий будинок літ. «К1» загальною площею 65,8 кв. м., житловою площею 39,2 кв. м., житловий будинок літ. «М1» загальною площею 42,9 кв. м., житловою 19,9 в. м., гараж літ. «Л», сарай літ. «Н», сарай літ. «Р». Згідно статті\~376\~ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч.2\~ст.376\~ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Статтею 1218\~ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування". За змістом зазначених роз`яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3,5 ст. 376 ЦК і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216,1218 ЦК). Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3,5ст. 376 ЦК) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3,5 ст. 376 ЦК є суб`єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216,1218 ЦК. Згідно із\~ч.\~1\~ст.\~13\~Конституції України\~та ст.\~20\~Земельного кодексу\~України органи державної влади та орган місцевого самоврядування здійснюють право власності на землю від імені Українського народу. Лише ці органи можуть вирішувати питання про відведення земельних ділянок, передачу їх у приватну власність, визначення цільового призначення землі. Відповідно до\~ст.375\~ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до\~ст.376\~ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст.\~1216\~Цивільного кодексу\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). А відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30.03.2012 року встановлено, що, вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначений Постановою КМУ «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» № 461 від 13.04.2011 року. Зокрема, п.10 Порядку передбачено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Згідно з\~п.4\~постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~«Про практику\~застосування судами\~статті 376\~Цивільного кодексу\~України (про\~правовий режим\~самочинного будівництва)»\~№ 6\~від 30.03.2012 року під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Відповідно додатку №1 до рішення виконкому Полтавської міської ради від 07.06.1954 р. №396 зареєстрована земельна ділянка площею 910 кв. м. за адресою [ADDRESS] . Відповідно висновку експерта №07-19 експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження житловий будинок літ. «К-1», житловий будинок літ. «М-1», гараж літ. «Л», сарай літ. «Н», сарай літ. «Р», розташовані в [ADDRESS] відповідають вимогам ДБН, технічний стан добрий та відповідає загальній характеристиці технічного стану. Пошкоджень і деформацій немає. Є окремі несправності, що не впливають на експлуатацію елемента і усуваються під час ремонту. Розмір частки у праві спільної сумісної власності [PERSON] відповідно висновку складає 21\\50, до складу якої входить житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 43,1 кв. м. житловою 20,5 кв. м., житловий будинок літ. «М-1» загальною площею 42,9 кв. м. житловою 19,9 кв. м., сарай літ. «З», частини огорожі №1, трубопровід №2. Вартість нерухомого майна складає 262\~711,00 грн. Розмір частки у праві спільної сумісної власності [PERSON] складає 29/50. Відповідно Висновку експерта №07-19 на 21\\50 частину домоволодіння [ADDRESS] в користування [PERSON] пропонується земельна ділянка площею 442 кв. м. (на плані зафарбовано в червоний колір), а в користування [PERSON] пропонується земельна ділянка площею 468 кв. м. (на плані зафарбовано в синій колір). Варіант порядку користування земельною ділянкою зображений в додатку №2 до Висновку експерта №07-19. Згідно з\~ч.\~3\~ст.\~88\~ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Згідно ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності\~до п.\~23\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30\~травня 2008\~року за\~№ 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, при вирішенні спору суд приймає до уваги рішення Тимчасової комісії з розгляду питань самочинного будівництва в м. Полтаві від 08 жовтня 2019 року, в якому вирішено в судовому засіданні з огляду на надані документи, а саме лист юридичного управління виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16.07.2019 року за № 11.1-251; копія ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 24.06.2019 року; копія позовної заяви від 19.06.2016 року; копія технічного паспорту, виконаного ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 14.11.2018 року; копія висновку експерта № 07-19 експертного будівельно технічного та земельно - технічного дослідження житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки, що розташовані у [ADDRESS] , виконаного судовим експертом Авдєєвим А.К.; копії договорів купівлі продажу від 17.02.1975 року, від 26.06.1980 року та від 20.03. 1981 року; копія постанови Третьої Полтавської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 811/02-30 від 08.12.2018 року; копія свідоцтва про смерть від 25.05.2008 року; копія витягу з рішення тридцять дев`ятої сесії Полтавської районної у м. Полтаві ради від 06.08.2019 року; копія листа ПП «ПРлтавське БТІ «Інвентаризатор» № 12636 від 27.11.2018 року; копія листа Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції у Полтавській області № 1016-1.20/2/104 від 06.05.2019 року; копія довідки ВП «ЖЕО№2» ПМР № 1685 від 15.05.2019 року, копія архівного витягу з державного архіву Полтавської області № 04-15/Д-26від 06.02.2019 року; копія рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради депутатів трудящих № 396 від 07.06.1954 року, покладатись на розсуд суду. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] , [PERSON] є законними і обґрунтованими. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved