Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування належним йому житловим будинком, який знаходиться у с. Верхній Струтин, по вул. Грушевського, 21. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що доводиться позивачу до дружиною. Вони проживають у житловому будинку, який належить її чоловікові та знаходиться у с. . Верхній Струтин, по вул. Грушевського, 21. У цьому будинку зареєстровані, але фактично не проживають відповідачі: [PERSON], який доводиться йому зятем, та [PERSON] брат її чоловіка. У травні 2011 року шлюб між дочкою позивача та [PERSON] було розірвано. Однак ще до цього, у 2010 році відповідач зібрав свої речі та покинув належний її чоловікові житловий будинок. Відповідач [PERSON] у будинку не проживає вже більше 20 років і місце його перебування не даний час не відоме. У добровільному порядку знятися з реєстрації в будинку відповідачі не бажають, чим порушують їх з позивачем майнові права, зокрема через реєстрацію по їх місцю проживання відповідачів, вони з чоловіком не мають можливості оформити субсидії, що ставить їх у скрутне матеріальне становище. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку шляхом повідомлення в газеті «Галичина», причини неявки не відомі. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності відповідачів з постановленням заочного рішення. Вислухавши представників позивача і свідків та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання про те, що живе у с.В.Струтин по сусідству з позивачем. Їй достовірно відомо, що відповідачі у житловому будинку позивача не живуть тривалий час [PERSON]Г більше п»яти років, а [PERSON] більше 20 років. Їх фактичне місце перебування невідоме. Аналогічні показання дала у судовому засіданні свідок [PERSON] Позивач є власником житлового будинку, який знаходиться у с. Верхній Струтин, по вул. Грушевського, 21 Рожнятівського району, Івано-Франківської області, що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а. с. 6,7). У належному позивачеві будинку зареєстровані відповідачі: його зять [PERSON], [INFO], та брат [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 189 про склад сімї або зареєстрованих у житловому будинку, виданою Верхньострутинською сільською радою 20 лютого 2017 року (а. с. 9). Відповідач [PERSON], який з 17 травня 2011 року розлучений з дочкою позивача за рішенням суду, у належному позивачу будинку не проживає з 2010 року, відповідач [PERSON] також там не проживає більше 20 років, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача від 20 лютого 2017 року (а. с. 10). Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідження наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. На підставі досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться у с. Верхній Струтин, по вул. Грушевського, 21. У будинку зареєстровані відповідачі: його зять [PERSON] та брат [PERSON] [PERSON] у вказаному будинку не проживає з травня 2010 року, а [PERSON] більше 20 років. Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сімї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. За змістом ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на житло внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі добровільно залишили будинок позивача та протягом тривалого часу там не проживають. Наявність реєстрації місця проживання відповідачів позбавляє позивача права на отримання субсидій на опалення та електроенергію, тобто ставить його у скрутне матеріальне становище. Оскільки відповідачі не живуть у належному позивачу житловому будинку більше одного року без поважних причин, то вони втратили право на проживання там і підлягають зняттю з реєстрації у судовому порядку.

Outcome: approved