Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із скаргою в якій просить визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби (далі ВДВС) Бабак Х.А. щодо опису та арешту належної скаржнику земельної ділянки площею 0,00093,0 га, розташованої на території Приморсько-Посадської сільської ради Приазовського району Запорізької області з цільовим призначенням «ведення індивідуального дачного будівництва» - неправомірними та скасувати акт опису та арешту майна складений державним виконавцем ВДВС Приазовського районного управління юстиції (далі РУЮ) Бабак Х.А. 11 листопада 2014 року (виконавче провадження № 36367850), яким накладено арешт на належну скаржнику земельну ділянку площею 0,00093,0 га, розташованої на території Приморсько-Посадської сільської ради Приазовського району Запорізької області з цільовим призначенням «ведення індивідуального дачного будівництва». Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що в провадженні ВДВС перебуває виконавче провадження № 36367850 з примусового виконання виконавчого листа 2-84/12, виданого Приазовським районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації в сумі 98535,60 гривень. 18 листопада 2014 року він поштою отримав оскаржуваний акт опису та арешту майна. Вважає що опис та арешт належної скаржнику земельної ділянки проведений державним виконавцем незаконно, з порушенням його прав, зазначаючи, що в порушення вимог ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії були проведені за його відсутності, а стягувач [PERSON], яка була присутня при проведенні зазначених виконавчих дій, отримала описане майно на відповідальне зберігання. Крім того скаржник зазначає, що 04.11.2014 року державним виконавцем Бабак Х.А. в ході виконавчих дій, за вказаним виконавчим провадженням, проведено опис та арешт іншого, належного йому нерухомого майна - 35/200 частки нежитлового приміщення - кафе-магазину, розташованого по [ADDRESS], вартість якого (відповідно висновку № 1468 від 30 березня 2011 року може складати 959840 гривень 00 копійок, або 120724,00 доларів США). Таким чином вартість його частки у зазначеному майні, складає 479920,00 гривень, що значно перевищую суму боргу за виконавчим провадженням, який складає - 98535,60 гривень. Вважає що за таких обставин відсутня необхідність в описі та арешті належної йому земельної ділянки, вартість якої, за визначенням самого державного виконавця складає 10000,00 гривень, що не може задовольнити вимоги стягувача. На підставі викладеного, вважає опис та арешт майна надмірним, в обсязі більшому, ніж це необхідно та просить його вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги, викладені у скарзі у повному обсязі та наполягав на її задоволенні. Представник відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції в судовому засіданні вимоги скаржника не визнала, вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню посилаючись на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження №36367850 з виконання виконавчого листа № 2-84/12 виданого 09.08.2012 року Приазовським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації вартості майна на загальну суму 98535,60 гривень. Перевіривши майновий стан боржника було встановлено майно боржника, на яке може бути звернено стягнення, а саме: земельна ділянка для ведення індивідуального дачного будівництва, площею 0,00930 га, розташована на території Приморсько-Посадської сільської ради, Державний акт від 03.10.2002 року № 571 серії ІІІ-ЗП № 021055, без кадастрового номеру; 35/200 частин нежитлового приміщення по [ADDRESS], що належить боржнику на підставі рішення Приазовського районного суду від 11.04.2013 року № 2/325/59/2013; та 1/3 частина квартири [ADDRESS], що належить боржнику на підставі свідоцтва про право на житло, виданого 30.09.1993 року Приазовською районною державною адміністрацією. Державний виконавець у своїх запереченнях посилається на вимоги ч.1 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», якою регулюється черговість звернення стягнення на майно боржника, зокрема в першу чергу, згідно зазначеної норми закону, передбачено звернення стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належить боржнику. В останню чергу стягнення звертається на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. 04.11.2014 року державним виконавцем був складений акт опису та арешту 35/200 частин нежитлового приміщення по [ADDRESS], а 11.11.2014 року - акт опису та арешту земельної ділянки для ведення індивідуального дачного будівництва, площею 0,00930 га, розташованої на території Приморсько-посадської сільської ради. Як зазначає державний виконавець 06.11.2014 року листом № 5296/04 до відома сторін виконавчого провадження було доведено, що виконавчі дії щодо опису та арешту земельної ділянки боржника призначено на 9.00 годин 11.11.2014 року. Зазначене майно у відповідності до вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» після його арешту передане на відповідальне зберігання стягувану, під розписку в акті опису. Незалежна експертна оцінка 35/200 частин, належного боржнику нежитлового приміщення по [ADDRESS], та спірної земельної ділянки площею 0,00930 га ще не проводилась, але з метою визначення ринкової вартості зазначеного нерухомого майна, державним виконавцем 18.11.2014 року винесені постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Тобто виконавче провадження перебуває на стадії експертної оцінки арештованого майна. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні скарги. Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали наявні в справі, суд вважає що скарга [PERSON] не підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється сторонами на виконанні у відділі державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження № 36367850 з виконання виконавчого листа № 2-84/12 виданого 09.08.2012 року Приазовським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації вартості майна на загальну суму 98535,60 гривень. 04.11.2014 року державним виконавцем ВДВС Приазовського РУЮ Бабак Х.А. в межах зазначеного вище виконавчого провадження було складено акт опису та арешту майна [PERSON], а саме 35/200 частин нежитлового приміщення по [ADDRESS] Запорізької області. Зазначене майно державним виконавцем попередньо оцінено в 90000 гривень (а.с. 8-9). 11.11.2014 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна [PERSON], а саме земельної ділянки для ведення індивідуального дачного будівництва, площею 0,00930 га, розташованої на території Приморсько-Посадської сільської ради. Зазначене майно державним виконавцем попередньо оцінено в 10000 гривень (а.с. 5-6). Про час проведення зазначеної виконавчої дії боржник був повідомлений листом державного виконавця від 06.11.2014 року № 5296/04 (а.с21), на підтвердження цього до матеріалів справи державним виконавцем додано реєстр на відправлення звичайної кореспонденції за 06.11.2014 року (а.с.22). Іншого порядку повідомлення сторін про виконавчі дії Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає. Описане майно було передано стягувану - [PERSON], що не суперечить вимогам ст. 59 Закону. Таким чином, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження посилання скаржника про те, що він не був попереджений про час та дату проведення виконавчої дії, та що стягувач безпідставно отримала це майно на відповідальне зберігання. У скарзі [PERSON] зазначає, що вартість описаного та арештованого майна, а саме 35/200 частки нежитлового приміщення - кафе магазину по [ADDRESS] складає 479920,00 гривень, посилаючись на висновок будівельно-технічної експертизи № 1468 від 30 березня 2011 року. На його думку державним виконавцем накладено арешт на майно вказані приміщення та земельну ділянку, вартість яких значно перевищує суму бору. Суд вважає таку думку хибною, враховуючи наступне. Відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Таким чином, державний виконавець не може прийняти до уваги висновок будівельно-технічної експертизи № 1468 від 30.03.2011 року, бо ч.1 ст. 58 зазначеного Закону є імперативною нормою, яка зобов'язує державного виконавця у будь-якому разі призначати суб'єкта оціночної діяльності для оцінки нерухомого майна. Постановами державного виконавця про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 18.11.2014 року, вимоги ч.1 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» виконані, на час розгляду справи результати експертної оцінки належного боржнику нерухомого майна ще не відомі. Експерту визначено строк до 18.12.2014 року (а.с. 23, 24). Таким чином, порушень прав чи свобод боржника [PERSON] під час проведення зазначених виконавчих дій не встановлено, підстави для задоволення скарги відсутні, тому суд вважає необхідним відмовити скаржнику у задоволенні скарги у повному обсязі.

Outcome: dismissed