Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

03 жовтня 2016 року Веселинівська районна державна адміністрація Миколаївської області звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] є матір'ю чотирьох дітей: - [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. З 1999 року по 2004 рік громадянка [PERSON] перебувала у шлюбі з громадянином [PERSON], [INFO], жителем смт. Веселинове. За період перебування у шлюбі у подружжя народилися діти: [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено відповідні записи та видані свідоцтва про народження. Після розлучення, впродовж тривалого часу (близько 11 років) [PERSON] проживала з громадянином [PERSON] без реєстрації шлюбу. За час проживання у них народилася донька - [PERSON]. Окрім того, у 2014 році [PERSON] народила малолітнього [PERSON], що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян. Вказана сім'я з 2010 року періодично перебуває під соціальним супроводом Веселинівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, та на обліку служби у справах дітей з причин ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків. Впродовж всього часу з громадянкою [PERSON] проводилася робота, направлена на покращення ситуації в сім'ї, а саме: щодо припинення зловживання алкоголем, щодо підвищення виховного потенціалу матері, щодо створення належних умов для проживання та розвитку дітей, тощо. Вказана громадянка неодноразово розглядалася на засіданнях виконкому сільської ради, де їй надавалися рекомендації та виносилися попередження, та нажаль, противних результатів це не дало. [PERSON] зловживає спиртними напоями, спілкується з сумнівними компаніями, вчиняє сварки та бійки зі своїм співмешканцем в присутності дітей, що негативно впливає на їх психічний стан, не забезпечує нормальних умов проживання дітям, належного харчування та розвитку. Окрім того, малолітні діти часто залишаються без догляду, що є загрозою їх життю та здоров'я. 22 серпня 2016 року по центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді надійшло повідомлення від жителів села, що в [ADDRESS] знаходяться неповнолітні та малолітні діти, які потребують соціального захисту. В цей же день, працівниками центру спільно з працівниками поліції було здійснено виїзд за вказаною адресою, в результаті якого виявлено, що перебування дітей в сім'ї загрожує їх життю та здоров'ю, про що складено відповідний акт. Діти були доставлені в центральну районну лікарню. 23 серпня 2016 року, на клопотання центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, виконкомом Миколаївської сільської ради було прийняте рішення про відібрання неповнолітніх: [PERSON], [PERSON] та малолітніх: [PERSON] [PERSON] від їх матері - [PERSON] та влаштування їх до державних закладів. 25 серпня 2016 року, за направленням служби у справах дітей неповнолітня [PERSON] та малолітня [PERSON] були влаштовані до центру соціально-психологічної реабілітації дітей Вознесенської міської ради. Малолітній [PERSON], відповідно до розпорядження Веселинівської райдержадміністрації від 01.09.2016 р. №194-р, 06 вересня 2016 року був влаштований до Миколаївського обласного будинку дитини. Відповідно до п.11 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008 р. №866, служба у справах дітей Веселинівської райдержадміністрації вжила ряд заходів з метою визначення доцільності передачі неповнолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON] таміли на утримання та виховання їх батькам - [PERSON] та [PERSON], а саме: обстежили умови проживання вказаних осіб, про що склали відповідні акти, провели бесіди з батьками дітей, з'ясували їхню позицію щодо даного питання. В результаті проведеної роботи було встановлено наступне. Громадянин [PERSON] проживає у смт. Веселинове, має іншу сім'ю, трьох дітей. Він практично весь чач не спілкувався зі своїми дітьми від першого шлюбу, не приймав участі у їх вихованні та утриманні. [PERSON] і зараз не виявляє бажання опікуватися дітьми, утримувати їх та виховувати, про що надав письмове пояснення та відповідні документи. Громадянин [PERSON] проживає у с. Градівка у будинку, який не придатний для проживання. Він також не приймав участі в утриманні своєї доньки, її вихованні та розвитку. Вказаний громадянин фактично не має місця проживання, постійного доходу, зловживає спиртним. Питання доцільності передачі неповнолітніх [PERSON], [PERSON] та малолітньої [PERSON] їх батькам розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини при Веселинівській райдержадміністрації, де було прийнято рішення про недоцільність передачі дітей батькам, так як вказані громадяни фактично самоусунулися від виконання своїз батьківських обов'язків, не виявляють бажання піклуватися дітьми, мотивуючи відсутністю можливості. Зважаючи на те, що громадяни: [PERSON] та [PERSON] не утримують своїх дітей матеріально, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкуються з дітьми взагалі, можна зробити висновок, що відповідачі по справі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей і навіть не заперечують цього. Вони не цікавилися і не цікавляться їх життям, не відвідували і не відвідують їх. Громадянка [PERSON] також не належним чином виконує свої батьківські обов'язки: не створює умов проживання дітям, не забезпечує їм повноцінне харчування, не сприяє їх духовному розвитку, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не дає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це передбачено чинним законодавством. Все вищевказане свідчить виключно про одне: відповідачі по справі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. В судовому засіданні представник позивача Дикусар О.В. вимоги позову підтримала повністю та з тих же підстав. Зокрема суду пояснила, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вихованням дітей не займаються, не цікавляться їх станом здоров'я та розвитком, неналежно виконують свої батьківські обов'язки,[PERSON] та [PERSON] зловживають спиртними напоями, за місцем проживання характеризується негативно, за весь період перебування дитини в державних закладах відвідала дітей декілька разів. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила що опинилася в складних життєвих обставинах, має намір поліпшити умови проживання, зробити ремонт в кімнатах, полагодити дах, підключити газове опалення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що дійсно в нього не має умов для проживання, оскільки будинок знаходиться в аварійному стані, але має намір поліпшити умови для проживання. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає що позов не підлягає задоволенню, так як спілкується зі своїм сином, а з донькою не спілкується, оскільки вона з дитинства не бажала з ним спілкуватися. На даний час він створив іншу сім'ю, є інші діти, забрати сина [PERSON] та доньку [PERSON] він не може, так як не дозволяє житлова площа приміщення де він проживає з іншою сім'єю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Миколаївська сільська рада Веселинівського району Миколаївської області Колесник О.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, зокрема суду пояснив, що відповідачка [PERSON] та [PERSON] зарекомендували себе з негативної сторони, не працюють, вживають спиртні напої, неналежним чином виконують батьківські обов'язки щодо виховання, утримання дітей. Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Веселинівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Чепка Т.І. суду пояснила, що вона була присутня при проведенні обстеження матеріально - побутових умов проживання відповідачки [PERSON], відповідачка знаходилася вдома, але в стані алкогольного сп'яніння, в будинку брудно, холодно, діти голодні, брудні, їжа відсутня. Тому вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Неповнолітня [PERSON] суду пояснила, що навчається та проживає в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Вознесенської міської ради. Мати декілька разів приїздила провідати її до школи - інтернат, а батько взагалі не цікавиться її долею. Також вказала, що не бажає, щоб її матір позбавили батьківських прав, сподівається що мати зможе змінити своє ставлення до дітей, а також налагодити побутові умови. Також висловила бажання налагодити відносини з батьком. Неповнолітній [PERSON] суду пояснив, що мати не здійснює належний догляд, зловживає спиртними напоями, крім того коли він приїздить на канікули то він проживає не в дома, а в друзів. З батьком [PERSON] він підтримує стосунки, батько допомагає йому, в тому числі частково фінансово підтримує його. Прокурор Морозов Д.М. в судовому засіданні висловив думку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі не виконують свої батьківські обов'язки, [PERSON] та [PERSON] зловживає спиртними напоями, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Тому просить суд задовольнити позов повністю. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, третіх осіб Чепку Т.І., Колесник О.А., прокурора, свідка, малолітню дитину [PERSON] дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є матір'ю дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 грудня 1999 року /а.с.9/, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 лютого 2002 року /а.с.19/, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 грудня 2007 року /а.с.10/, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 квітня 2014 року /а.с.11/. [PERSON], [INFO] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 грудня 1999 року /а.с.9/ та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 лютого 2002 року /а.с.19/. [PERSON], [INFO] є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 грудня 2007 року /а.с.10/. Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України [PERSON] в графі відомості про батька є [PERSON] /а.с. 12/. [PERSON] та [PERSON] з 1999 року перебували в зареєстрованому шлюбі, але в 2004 року році шлюб було розірвано та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 23 травня 2006 року /а.с. 17/. Відповідно до клопотання сільського голови Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області Колесника О.А., який просить вжити заходів щодо влаштування дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки вони були відібрані у матері [PERSON] Відповідно до повідомлення центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області №293 від 25.08.2016 року адміністрація Центру повідомляє, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають за адресою: с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області, зараховані до ЦСПРД ССД ВМР на повне державне забезпечення. Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов життя дітей в сім'ї від 22 серпня 2016 року, в житловому будинку відповідачки [PERSON] на момент обстеження мати дітей знаходилася в стані алкогольного сп'яніння, спала в сараї, співмешканець в стані алкогольного сп'яніння роздягнений поводив себе агресивно, вживаючи нецензурну лайку, діти брудні та голодні були на вулиці. Зі слів старших дітей впродовж тривалого часу мати з співмешканцем вживають алкогольні напої, не піклуються про дітей , не готують їжу. Будинок в занедбаному стані, брудно, речі дітей брудні розкидані. Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов життя дітей в сім'ї від 08 вересня 2016 року, в житловому будинку відповідача [PERSON] проживає один в будинку, який потребує капітальному ремонту. Будинок складається з трьох кімнат, не забезпечений опаленням, без предметів побуту, санітарний стан житла жахливий. Згідно з висновком голови Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області Філімонова А.В. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] № 190/22-01-02/07 від 14.06.2016 року з метою захисту прав та законних інтересів неповнолітніх дітей було вирішено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її неповнолітніх та малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно з висновком голови Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області Філімонова А.В. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] № 227/22-01-02/07 від 30.09.2016 року з метою захисту прав та законних інтересів неповнолітніх дітей було вирішено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітніх та малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON]. Згідно з висновком голови Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області Філімонова А.В. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] з метою захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини було вирішено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Відповідно листа Управління охорони здоров'я Миколаївський обласний будинок дитини №03-1166-04 від 28.11.2016 р. [PERSON], [INFO] перебуває в Миколаївському обласному Будинку дитини з 06.09.2016 р. Має затримку психомовного розвитку. Результат огляду медико-педагогічної комісії від 02.11.2016 р.: потребує комплексного педагогічного впливу, заняття за програмою 2-3 роки життя, логопедичної допомоги. Відповідно до відповіді Управління охорони здоров'я Миколаївський обласний будинок дитини №03-1146-04 від 22.11.2016 р. за весь час перебування малолітнього в закладі [PERSON], його матір [PERSON] жодного разу не відвідувала, долею дитини не цікавилася. Відповідно до листа Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області №400 від 28.11.2016 р. на момент влаштування [PERSON] та [PERSON] до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області 25.08.2016 р. діти були дуже налякані. Дівчатка були одягнені бідно, одяг який був на них брудний, від самих дівчаток пахло неприємно. Зі слів дівчаток батьки вживають алкоголь. У сім'ї були сварки, бійки і вони змушені були часто тікати з дому. Такий факт розладив психіку дітей. Згідно листа Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області №497 від 25.10.2016 р. громадянка [PERSON], діти якої знаходяться у центрі у вихідний день 22.10.2016 р. телефонувала на телефон директора центру та просила надати їй якісь характеристики на дітей. Їй було роз'яснено процедуру надання відповідних документів. Але [PERSON] продовжувала цілий день телефонувала. З її висловлювань, незв'язної мови та неодноразових запитань було зроблено висновок, що [PERSON] була в стані алкогольного сп'яніння. Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов життя дітей в сім'ї від 13 грудня 2016 року, в житловому будинку відповідачки [PERSON] на момент обстеження в будинку знаходилися гр.. [PERSON], мати [PERSON] та незнайомий чоловік. З моменту відібрання дітей поліпшень умов проживання не відбулося. В будинку холодно, стояв запах від сигаретного диму. [PERSON] та її мати проживають лише в одній кімнаті- прохідній де двері завжди зачинені. [PERSON] неодноразово обіцяла полагодити стелю, але все що зробила прибрала сміття з підлоги. Світло в деяких кімнатах відсутнє взагалі, електричні дроти звисають зі стелі без електрообладнання. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН № 44/25 від 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 9 Конвенції проголошує, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За положеннями статті 27 Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. На суспільстві і на органах публічної влади повинен лежати обов'язок здійснювати особливе піклування про дітей, які не мають сім'ї, і про дітей, які не мають достатніх засобів для існування. Бажано, щоб багатодітним сім'ям надавалася державна або інша допомога на утримання дітей. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна особа має право на проживання в сім'ї. Особа може бути примусово ізольована від сім'ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом, згідно ч. 3 ст. 4 СК України. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 170 Сімейного Кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Статтею 164 СК України визначено вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, а саме мати, батько, зокрема, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Савін проти України» від 18 грудня 2008 року, в п. 50, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу "Хазе проти Німеччини". З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (див., наприклад, справу "К.А. проти Фінляндії" (K.A. v. Finland), N 27751/95, п. 92, ЄСПЛ 2003-I). Європейським судом зазначалося, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України). Посилання позивача у позові на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали заяви про відмову у вихованні дітей не може вважатися доказом ухилення останніх від батьківських обов'язків, оскільки сам по собі факт надання такої заяви (тим більше, що згодом вони були відкликані в судовому засіданні) не є підставою для позбавлення батьківських прав за вимогами, передбаченими ст. 164 СК України. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає що відповідачі можуть змінити своє ставлення до своїх дітей, також поліпшити побутові умови, які не будуть небезпечними для проживання дітей, тому в позові слід відмовити, водночас суд вважає за необхідне прийняти рішення про відібрання дітей у відповідачів і передачу органам опіки та піклування Також суд враховує думку дитини - [PERSON], яка зазначила, що не бажає, щоб її матір позбавили батьківських прав. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial