Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

У листопаді місяці 2013 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що 06 лютого 2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений договір кредиту б/н згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 13 000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки із сплатою відсотків згідно тарифів на обслуговування платіжних карток. Відповідно до пункту 9.12 умов надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно пункту 8.6 умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Однак позичальник належним чином своїх зобов'язань за договором не виконував, і станом на час звернення з позовом до суду заборгованість відповідача перед банком складає 47 286,98 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту 12 843,99 грн., заборгованості по відсотках 31 583,04 грн., 132 грн. заборгованість по комісії, а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 2227,95 грн. процентна складова. Просить стягнути заборгованість по кредиту з відповідача у примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просить їх задоволити. Суду пояснила, що відповідач порушила умови укладеного договору визначеного сторонами, має прострочену заборгованість, просить її стягнути з відповідача в примусовому порядку у розмірі 47 286,98 грн. та судові витрати. Відповідач в судове засідання не з»явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 лютого 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту б/н згідно умов якого банк надає держателю кредит в сумі 13 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,0% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки із сплатою відсотків згідно тарифів на обслуговування платіжних карток. Відповідно до пункту 6.5 умов надання банківських послуг позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно пункту 8.6 умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Однак позичальник належним чином своїх зобов'язань за договором не виконувала, і станом на час звернення з позовом до суду заборгованість відповідача перед банком складає 47 286,98 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту 12 843,99 грн., заборгованості по відсотках 31 583,04 грн., 132 грн. заборгованості з комісії, а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 2227,95 грн. процентна складова. Відповідно до роз»ясень Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України за №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Відповідно до пункту 9.12 умов та правил договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, якщо протягом цього строку ні одна із сторін не поінформує другу сторону про закінчення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Як вбачається із матеріалів справи відповідач не подавала заяви про закінчення дії цього договору, тому строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування ним та штрафів не минув. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед банком. Тому стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості 47 286,98 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved