Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

07.09.2015 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 29.05.2008 року у розмірі 1931233,84 гривень. Вимоги обґрунтовували тим, що 29.05.2008 року між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №490073083, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 22412,29 дол. США строком до 29.05.2015 року зі сплатою 14,5 %річних. В зв'язку з неналежним виконанням умов договору станом на 17.08.2015рік утворилась заборгованість у розмірі 1931233,84 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, пені. Посилаючись на наведене просили стягнути з [PERSON] вищезазначену суму боргу. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 29.05.2008 року між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №490073083. За умовами зазначеного договору Банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 22412,29 дол. США строком до 29.05.2015рік, зі сплатою 14,5 %річних. Взятих на себе зобов'язань по кредитному договору [PERSON] не виконала. Станом на 17.08.2015 рік виникла заборгованість по кредиту у розмірі 1931233,84 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом - 330584,44 грн., сума заборгованості по відсотках - 84495,89 грн., сума пені - 1516153,51 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Суд приходить до переконання, що вимоги Банку в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом і відсоткам обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з цим , відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшено за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та при наявності інших обставин, які мають суттєве значення. З матеріалів справи вбачається, що загальний розмір заборгованості складає 1931233,84 грн., з яких пеня нарахована в розмірі 1516153,51 грн. Конституційний суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань " від 22 листопада 1996 року дійшов до висновку , що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватись таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Крім того, вимога, щодо нарахування та сплати неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає вимогам передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст. 509 ,ч.ч.1.2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності та розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Такий висновок Конституційного суду України узгоджується з положенням Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів " від 09 квітня 1985 року №39/248 , в якій наголошено , що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, а тому принципи захисту інтересів споживачів мають зокрема , за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Тому Конституційний Суд України визначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч.3 ст.551 ЦК України. Виходячи із зазначеного, суд вважає, що розмір пені необхідно зменшити до 330584,44грн., що буде відповідати принципам справедливості, добросовісності та розумності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3654,00 грн. сплаченої суму судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial