Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

07.10.2014 року ПАТ «КБ «Надра» (надалі - позивач) звернулося у Голосіївський районний суд міста Києва з зазначеним позовом посилаючись на те, що 03.03.2008 року з [PERSON] (надалі - відповідач-1) було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач-1 отримав кердит на загальну суму 13009,90 доларів США із розрахунку 14,20 % на рік строком з 03.03.2008 року по 03.06.2014 року. Позивач зазначає, що [PERSON] (відповідач-2) відповідно до поруки зобов'язалась відповідати перед позивачем як солідарний боржник. Окрім того, вказує, що відповідачем-1 взяті на себе зобов'язання не виконуються та утворилась значна заборгованість в сумі 5358,32 доларів США, що складається з: - непогашений кредит - 3057,16 доларів США; - несплачені відсотки - 16,50 доларів США; - несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 211,13 доларів США; - несплачений штраф за порушення умов додаткової угоди - 2073,53 доларів США. Загальна сума заборгованості складає 3073,66 доларів США та 26796,39 гривень. У зв'язку із зазначеним, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві вказав про можливість розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував Відповідач-1 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідач-2 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене та позицію представника позивача який зазначив у позові можливість ухвалення заочного рішення по справі, суд вважає за можливе ухвалити рішення у відсутність відповідача за наявними у справі доказами, яким задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Надра" є правонаступником прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства Комерційний Банк "Надра" (а. с. 51). Судом встановлено, що 03.03.2008 року Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», та фізична особа - резидент України гр. [PERSON] уклали кредитний договір № 71\\П\\19\\2008-840, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу-1 на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) в доларах США з метою придбання автотранспортного засобу на загальну суму 13009,90 доларів США із розрахунку 14,20% на рік строком з 03.03.2008 року по 03.06.2014 року, згідно Додаткової угоди №2 від 13.07.2011 року до договору «Автопакет» № 71/П/19/2008-840 від 03.03.2008 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. (а. с. 6-21). Відповідно до розділу 3.2 «Порука» кредитного договору та Додаткової угоди гр. [PERSON], гр. [PERSON] зобов'язалися відповідати перед Позивачем як солідарні боржники. Відповідно до розділу 3.2 кредитного договору відповідач-2 зобов'язався безвідзивно та безспірно відповідати перед позивачем за належне виконання відповідачем-1 взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 71\\П\\19\\2008-840 від 03.03.2008 року. При цьому відповідач-2 повинен виконати всі зобов'язання в тому ж порядку, який встановлений для відповідача-1 кредитним договором. Кредит було отримано відповідачем-1 03.03.2008 року, що підтверджується заявою на видачу готівки від 03.03.2008 року (а. с. 47). Відповідно до п. 1.1.1. Додаткової угоди №1 від 30.11.2010 року договору «Автопакет» № 71/П/19/2008-840 від 03.03.2008 року відповідачу надавалася відстрочка на 6 місяців з грудня 2010 року по травень 2011 року, на сплату частини необхідного платежу, при цьому розмір необхідного платежу визначається Графіком до Додаткової угоди 1. Відповідно до п. 1.1.2. Додаткової угоди починаючи з червня 2011 року, встановлений слідуючи порядок погашення заборгованості: -Сума в розмірі відстрочених протягом зазначеного в п. 1.1.1. Додаткової угоди періоду платежу, згідно Графіку до Додаткової угоди № 1; -Комісію за консультації по кредитним операціям у розмірі 0,75 % від суми залишку по кредиту, розрахованої на день сплати; -Суму в розмірі нарахованих та несплачених до зазначеного в п. 1.1.1. Договору періоду платежів, згідно Графіку до Додаткової угоди №1; -Необхідний платіж у повному обсязі, згідно Графіку до Додаткової угоди до кінцевого терміну повернення кредиту,встановленого п. 1.1. Додаткової угоди № 1. Відповідно до умов Додаткової угоди 1, Додаткової угоди 2, викладених в п. 2.4. відповідач-1 зобов'язався повертати суму основної заборгованості по кредиту, щомісячно, до 18 числа поточного місяця, при цьому щомісячний платіж встановлюється в Додатку (Графіку) до Додаткової угоди 1 та Додаткової угоди 2. Відповідно до п. 2.5., 2.6. Додаткової угоди 1, 2 комісія та проценти нараховуються щомісячно, у кінці місяця. Відповідачем-1 станом на 15.06.2014 року порушені пункти 2.4., 2.5., 2.6., 4.3.4., Додаткової угоди щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. Відповідно до п. 5.1. Додаткової угоди у разі невиконання відповідачем-1 зобов'язань щодо строків та повноти сплати кредиту і процентів відповідно до умов Додаткової угоди, відповідач-1 сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Судом встановлено, що загальна сума заборгованості, за кредитом виданому у доларах США, складає: 3073,66 доларів США та 26796,39 гривень. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України в разі невиконання зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, як і боржник, зокрема відповідає за сплату основного боргу і процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що укладений між позивачем та відповідачем кредитний договір відповідає вимогам ст. ст. 1054-1055 ЦК України. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, а саме: позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом або пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторін, які посилаються на обставини, як на підставу своїх вимог і заперечень. Положеннями ч. 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На основі з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову ПАТ КБ «Надра» в повному обсязі. Судові витрати між сторонами розподілити у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved