overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

01 грудня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н про надання останньому кредиту в сумі 2600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Незважаючи на неодноразові попередження, щодо погашення кредиту, заборгованості по відсоткам за користування кредитом, штрафу за порушення строків повернення кредиту та відсотків, [PERSON] здійснює з порушенням встановлених строків та не в повному обсязі, тому представник позивача звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10857,29 грн. та судові витрати у сумі 243,60 грн. 19.05.2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивача у судове засідання не з*явився, надав суду заяву, просить розглянути справу у відсутність представника ПАТ КБ «ПриватБанк», позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 34). Відповідач у судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с. 29,30,32,33,37), заяву про розгляд справи у його відсутність не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони уклали 01 грудня 2007 р. між собою кредитний договір б/н (а.с. 8-14), згідно якого [PERSON] був наданий кредит у сумі 2600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки [PERSON] зобов*язання по кредитному договору не виконував належним чином, то станом на 31.01.2014 року утворилась заборгованість у сумі 10857,29 грн. відповідно розрахунку заборгованості (а.с. 5-7), яка підлягає стягненню з нього на користь ПАТ "ПриватБанк", також з відповідача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 243,60 грн. у відповідності зі ст.81,88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

01 грудня 2014 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.01.2008 в розмірі 16665,61 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, у поданій письмовій заяві надала згоду на заочний розгляд справи, просила задовольнити позов, а справу слухати за її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/нвід 08.01.2008 ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"надав [PERSON] кредит у розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 17-31). За розрахунком позивача, станом на 30.09.2014 заборгованість за кредитним договором № б/нвід 08.01.2008становить 16665 грн. 61 коп., з яких 7400грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 7433грн. 91 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом;800 грн. 00 коп. - заборгованість з комісії; а також: 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 781 грн. 70 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 9-16). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Як встановлено судом, [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання зобов'язання за кредитним договором № б/нвід 08 січня 2008 року, внаслідок чого за розрахунком позивача утворилася заборгованість в розмірі 16665 грн. 61 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

01 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 041459 від 17 лютого 1997 року. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що у вищевказаному документі при написанні її прізвища "[PERSON]" помилково написано "[PERSON]". Дана помилка створює перешкоди у реалізації заявником свого права власності. В судове засідання заявник не з'явився, заінтересована особа представника не направила, через канцелярію суду від заявника та заінтересованої особи надійшли заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності та без участі представника. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява є законною та обґрунтованою і підлягає задоволенню. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

01 жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], залишивши їй прізвище - "[PERSON]". В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 2005 році вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від сумісного проживання мають дочку [PERSON], [INFO]. З серпня 2014 року сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, відповідач мешкає окремо. Їх сімейне життя не склалося через непорозуміння, сварки та постійну дратівливість відповідача, через що сторони втратили почуття любові один до одного. Позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася остаточно та примирення між ними неможливе, в зв'язку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Прибузькою сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, шлюб зареєстрований 22 жовтня 2005 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №6. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]" (а.с.5). Сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

01 жовтня 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти його з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог зазначали, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстрований відповідач по справі, який понад 7 років не проживає у квартирі, не сплачує за комунальні платежі, особистих речей в квартирі немає і не приймає участі в утриманні квартири. В зв'язку з тим, що вони позивачі несуть додаткові витрати по оплаті житла, тому вони змушені звернутися до суду. В судовому засіданні позивачі та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, давши пояснення такі ж, як викладені в поданому до суду позові. Просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується долученим до матеріалів справи оголошенням в газеті «Високий Замок» від 11 листопада 2014 року №166 (5230) про виклик відповідача в судове засідання. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Представник Шевченківського РВ ГУ ДМСУ у Львівській області в судове засідання не з'явився та не направив на адресу суду заперечень на позов, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. Представник ЛКП "Варшавське-407" в судове засідання не з'явився, однак направив на адресу суду заяву, у якій просить суд слухати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивачів та їх представника, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Згідно довідки № 1408 виданої ЛКП "Варшавське-407" від 24.09.2014 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] - відповідач по справі./а.с. 4/ Згідно долучених до матеріалів справи копій актів ЛКП «Варшавське - 407» № 102 від 07 липня 2014 року /а.с. 14/ та акту № 122 від 01 вересня 2014 року /а.с. 15/ відповідач в квартирі зареєстрований, але не проживає. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною другою статті 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

01 квітня 2019 року заявниця звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт належності їй державного акту серії [NUMBER] на право постійного користування землею, площею 1,70 га, виділену для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Котлярівської сільської ради Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області. Вказувала, що при написанні її прізвища в зазначеному державному акті відбулася помилка: замість "[PERSON]" зазначено "[PERSON]". Посилаючись на те, що в адміністративному порядку вона не може встановити та підтвердити факт належності їй документа, тому просила підтвердити це в судовому порядку. Розгляд справи було проведено без участі заявниці, та представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали цивільної справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до паспорту заявниці серії [NUMBER] , виданого 20 жовтня 2016 року Жовтневим РВ УДМС України в Миколаївській області, її прізвище [PERSON] . Заявниця отримала земельну ділянку, площею 1,70 га, виділену для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Котлярівської сільської ради Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області. На підтвердження права на землю їй був виданий державний акт серії [NUMBER] на право постійного користування землею. В той же час в ньому її прізвище було записано з помилкою: замість « [PERSON] » зазначено - « [PERSON] ». Між тим співпадання інформації про заявника (прізвище, ім`я, місце проживання та ін.) в державному акті з інформацією в інших документах на її ім`я (паспорті, довідки, тощо) вказують, що цей державний акт оформлений саме на неї. Встановлення факту належності документу необхідно заявниці для отримання можливості належним чином володіти та користуватися своєю земельною ділянкою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

01 липня 2015 року Березанським районним судом Миколаївської області ухвалено рішення у даній справі, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі, зобов»язано сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк» повернути [PERSON] самовільно зайняту земельну ділянку площею 12,53 га, кадастровий номер 4820955000:09:000:0014, яка знаходиться на території Березанської селищної ради Березанського району Миколаївської області. Стягнуто з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування сплаченого ним судового збору 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач СТОВ "Маяк" оскаржив його у апеляційному порядку. 03 серпня 2015 року апеляційним судом Миколаївської області вказану цивільну справу повернуто до Березанського районного суду Миколаївської області для виконання вимог ст.220 ЦПК України щодо ухвалення додаткового рішення, оскільки [PERSON] заявлено вимогу про повернення земельної ділянки, що є вимогою майнового характеру, а тому судовий збір за цією вимогою повинен складати 1030,25 грн. У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з"явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, присутність сторін при розгляді питання про ухвалення додаткового рішення не є обов"язковою. Згідно з п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. При подачі позову позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн., які рішенням суду від 01 липня 2015 року стягнуто з відповідача на користь позивача. Оскільки [PERSON] заявлено вимогу про повернення земельної ділянки, що є вимогою майнового характеру, судовий збір за цією вимогою повинен складати 1030,25 грн. При ухваленні рішення не розподіленою залишилась сума 786,65 грн., яка на підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

01 липня 2015 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося в суд з даним позовом. В заяві послалося на те, що відповідач є споживачем їх електричної енергії, а тому зобов'язаний споживати її належним чином, через прилад обліку та своєчасно сплачувати вартість. В порушення "Правил користування електричною енергією для населення", відповідач за місцем свого проживання спожив електричної енергії без оплати в сумі 178,28 грн. Яку добровільно не бажає оплатити. Просить постановити рішення про примусове стягнення суми заборгованості та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надіслав письмову заяву. Просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та згодний на заочний розгляд справи в суді. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.224-226 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем доказів, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджуються наявними у справі доказами, що позивач [PERSON], проживає в квартирі №2 житлового будинку №34, по вулиці Лесі Українки в м. Снігурівка, Миколаївської області.(а.с.3-4) Згідно умов договору про користування електричною енергією від 20 червня 2013 року споживач зобовязався щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця здійснити оплату за спожиту електричну енергію. Працівниками філії в червні 2015 року виявлено порушення «Правил користування електричною енергією для населення», а саме відповідач за місцем свого проживання спожив без оплати електричну енергію на суму 178,28 грн, яку на день розгляду справи в суді не сплатив.(а.с.5) Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Позивач свої зобовязання виконує в повному обсязі та дотримується умов договору. А відповідач в порушення умов договору допустив порушення Правил та спожив без оплати електричну енергію на суму 178,28 грн. У звязку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Та стягує з відповідача на користь позивача 177,28 грн, суму заборгованості за спожиту але не оплачену електричну енергію. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок по відшкодуванню позивачу судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок за розгляд справи в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

01 липня 2015 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося в суд з даним позовом. В заяві послалося на те, що відповідач є споживачем їх електричної енергії, а тому зобов'язаний споживати її належним чином, через прилад обліку та своєчасно сплачувати вартість. В порушення "Правил користування електричною енергією для населення", відповідач за місцем свого проживання спожив електричної енергії без оплати в сумі 197,86 грн. Яку добровільно не бажає оплатити. Просить постановити рішення про примусове стягнення суми заборгованості та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надіслав письмову заяву. Просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та згодний на заочний розгляд справи в суді. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.224-226 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем доказів, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджуються наявними у справі доказами, що позивач [PERSON], проживає в житловому будинку №11, по вулиці Декабристів, в м. Снігурівка, Миколаївської області.(а.с.3-4) Згідно умов договору про користування електричною енергією від 20 червня 2013 року споживач зобовязався щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця здійснити оплату за спожиту електричну енергію. Працівниками філії в червні 2015 року виявлено порушення «Правил користування електричною енергією для населення», а саме відповідач за місцем свого проживання спожив без оплати електричну енергію на суму 197,86 грн, яку на день розгляду справи в суді не сплатив.(а.с.5) Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник0 зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Позивач свої зобовязання виконує в повному обсязі та дотримується умов договору. А відповідач в порушення умов договору допустив порушення Правил та спожив без оплати електричну енергію на суму 197,86 грн. У звязку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Та стягує з відповідача на користь позивача 197,86 грн, суму заборгованості за спожиту але не оплачену електричну енергію. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок по відшкодуванню позивачу судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок за розгляд справи в суді.

Outcome: approved