Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду в порядку окремого провадження із заявою, у якій, враховуючи уточнення вимог заяви, просили суд розірвати укладений ними 14 грудня 2013 року шлюб, який зареєстрований Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 920. В обґрунтування заяви зазначали, що з 14 грудня 2013 року вони перебувають у шлюбі, від шлюбу мають двох малолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказували на те, що сімейне життя у них не скалося, фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть, тому вирішили розірвати цей шлюб. Також зазначали, що ними виконані умови щодо розгляду цієї справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя в порядку окремого провадження, зокрема, 10 квітня 2019 року вони уклали договір про здійснення батьківських прав та обов`язків, визначення місця проживання їхніх дітей. У цьому договорі між ними досягнуто згоди, що їхні дві дочки [PERSON] та [PERSON] залишаються проживати з батьком [PERSON] , при цьому матір дітей [PERSON] має право бачитися із ними в порядку, передбаченому законодавством. Також ними досягнуто згоди щодо визначення розміру аліментів на дітей. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному вище, просив суд заяву задовольнити. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання, у якому просила суд у задоволенні поданої подружжям заяви про розірвання шлюбу відмовити, посилаючись на те, що між нею та її чоловіком [PERSON] у січні 2019 року виник конфлікт, внаслідок якого він вигнав її з будинку, де вони проживали, відібрав документи та заборонив входити до будинку, з дітьми вона бачиться лише тоді, коли вони перебувають на заняттях або з нянею. У зв`язку з цими обставинами під тиском чоловіка [PERSON] вона підписала заяву про розірвання шлюбу і договір про виховання та утримання дітей від 10 квітня 2019 року, який повідомив їй, що якщо вона підпише ці документи, то зможе бачитися з дітьми. Крім того зазначала, що договір про виховання та утримання дітей від 10 квітня 2019 року є незаконним та таким, що порушує права дітей, оскільки у ньому зазначено місце проживання дітей у будинку за адресою: [ADDRESS] , який з 12 лютого 2019 року переданий до статутного фонду Приватного підприємства "Кібер Лекс", тому діти не мають права там проживати та у будь-який час можуть бути виселені з цього будинку. Враховуючи зазначені обставини, вказувала на те, що заява про розірвання шлюбу не відповідає її внутрішній волі, є такою, що порушує її права та права дітей. Представник заявника [PERSON] - адвокат Капля О.М. у судовому засіданні подану подружжям заяву про розірвання шлюбу не підтримав з підстав, викладених її довірителем, просив суд у задоволенні заяви подружжя відмовити. Заінтересована особа: Броварський міськрайонний відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області у судове засідання теж не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розгляну дану справу за відсутності їхнього представника, прав заявників не оспорює. З`ясувавши думку, учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Суд встановив, що 14 грудня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 920. Від цього шлюбу вони мають двох дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 10 квітня 2019 року сторонами укладено договір про здійснення батьківських прав та обов`язків, визначення місця проживання їхніх двох дітей, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогором О.А., зареєстрований в реєстрі за № 869. У квітні 2019 року подружжя [PERSON] та [PERSON] звернулося до суду із заявою про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження. За змістом ч. 3 ст. 234 ЦПК України справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дитину, розглядається судом у порядку окремого провадження. У ч. 1 ст. 109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно із ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Аналіз вказаної норми права дає підстави для висновку, що особливостями розгляду заяви про розірвання шлюбу в окремому провадженні за заявою подружжя є: вимога про необхідність долучення до заяви подружжя про розірвання шлюбу письмового договору між ними щодо подальшого облаштування життя дитини: з ким із батьків вона буде проживати; яку участь в утриманні дитини буде брати той, хто проживатиме окремо; яким чином він зможе здійснювати своє право на особисте виховання дитини; суд не уповноважується на з`ясування причин розірвання шлюбу і вжиття заходів до примирення подружжя; суду належить сконцентрувати свою увагу на перевірці відповідності умов договору інтересам дитини; суд має пересвідчитися у вільному волевиявленні подружжя і в тому, що умови договору не порушують засади рівності їхніх особистих та майнових прав як батьків дитини. Тому явка заявників у суд має бути обов`язковою; справа про розірвання шлюбу призначається судом до розгляду після спливу одного місяця від дня подання заяви, для впевності у тому, що їхня воля до розірвання шлюбу не є поспішною. Лише за сукупності цих умов суд задовольняє таку заяву про розірвання шлюбу, а у разі відсутності будь-якої з цих умов суд може відмовити у задоволенні заяви подружжя про розірвання шлюбу. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що заявник [PERSON] проти розірвання шлюбу заперечує та вказує на те, що подана подружжям заява не відповідає її волі та суперечить її інтересам та інтересам їхніх двох малолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вище наведене, клопотання заявника [PERSON] , відсутність однієї з умов за яких можливе розірвання шлюбу в порядку окремого провадження, суд дійшов висновку, що подана до суду заява про розірвання шлюбу за заявою подружжя не відповідає дійсній волі заявника [PERSON] , тому у задоволенні цієї заяви та розірванні шлюбу необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed