Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.05.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, у відповідності до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 2500 доларів США для особистого користування. Зазначену суму відповідач зобов'язався повернути позивачу в тому ж розмірі 07.05.2014 року. Договором обумовлено повернення коштів щомісячно рівними частинами. Також сторони домовились що відсотки за користування грошовими коштами нараховуватися та сплачуватися не будуть. Безпосередньо після досягнення такої домовленості позивачем було передано відповідачу кошти в сумі 2500 доларів США. На підтвердження отримання коштів та укладення договору, відповідачем видано розписку , яку він написав власноруч і в якій викладено всі умови договору. Строк виконання відповідачем зобов'язань по поверненню коштів за вищезазначеним договором позики сплив 07.05.2014 року. Але до теперішнього часу грошові кошти позивачу відповідачем не повернуті. Сума яка підлягає поверненню складає 2500 доларів США, кількість днів прострочення з 08.05.2014р. по 07.11.2014р. складає 184 дні , 2500 дол. США х 3%:365 днів х 184 = 37,80 дол. США. Таким чином сума заборгованості ,яку повинен сплатити позивачу відповідач складає 2537,80 дол. США по що курсу НБУ становить 32864,51 грн. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання відповідач не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 244 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.05.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, у відповідності до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 2500 доларів США для особистого користування. Зазначену суму відповідач зобов'язався повернути позивачу в тому ж розмірі 07.05.2014 року. Факт передачі грошових коштів підтверджується розпискою від 07.05.2013 року, доданою до матеріалів справи. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а ст.. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України сторони повинні виконувати свої обов'язки належним чином і в встановлені строки. Відповідач неналежним чином не виконав свої обов'язки, внаслідок чого склалася заборгованість в розмірі 32 864,51 гривень. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язань. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст. 1046 ЦК України За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками." Відповідно до ст.1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором." У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Крім того, згідно вимог ст.. 88 ЦК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір - 328 гривень 65 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved