Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та Територіальної громади в особі виконавчого комітету Холосненської сільської ради Коростенського району про визнання заповіту недійсним, в обгрунтування вимоги якого зазначила, що 11.11.2009 року її рідна тітка [PERSON] заповіла їй житловий будинок № 4 по вулиці Шевченка в с.Злобичі Коростенського району Житомирської області. Після смерті тітки, яка померла 23.08.2014 року, позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, та дізналася, що 01.07.2014 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений сільським головою Холосненської сільської ради Коростенського району Житомирської області, відповідно до якого своє майно заповіла на користь [PERSON] Позивач просить визнати недійсним заповіт [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений 01.07.2014 року сільським головою Холосненської сільської ради Коростенського району Житомирської області, так як на час складання заповіту тітці виповнилося 80 років, у неї розвивався віковий склероз і вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та не могла керувати ними. На думку позивача підпис на заповітіт від 01.07.2014 року спадкодавцю не належить. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання заповіту, складеного 11.11.2009 року від імені [PERSON] недійсним, в обгрунтування вимоги якого зазначила, що висновком судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України [PERSON] не підписувала заповіт від 11.11.2009 року, її особистий підпис на ньому відсутній. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом просила його задоволити, з-підстав, викладених у ньому.В задоволенні зустрічного позову просила відмовити . В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та її представник просили відмовити в задоволенні вимоги за первісним позовом та задоволити зустрічний позов. Представник ТГ в особі виконавчого комітету Холосненської сілської ради Коростенського району Житомирської області в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, в якій не визнав первісний позов, просив справу розглядати без його участі. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що в задоволенні вимог як за первісним позовом, так і за зустрічним позовом, слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.11.2009 року від імені [PERSON] складено заповіт, на підставі якого все належне їй майно заповіла [PERSON] (позивачеві за первісним позовом)(а.с. 7). 01.07.2014 року від імені [PERSON] складено заповіт розпорядження, на підставі якого все належне їй майно заповіла [PERSON] (відповідачеві за первісним позовом) (а.с. 10). У відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає позов в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів поданих сторонами, на підтвердження підстав позовних вимог позивачем та його представником доказів не надано, хоча для реалізації зазначеного права за їх клопотанням суд надав таку можливість. Норми глави 85 Книги шостої ЦК України регламентують порядок спадкування за заповітом. Предметом спору є заповіт [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений 01.07.2014 року сільським головою Холосненської сільської ради Коростенського району Житомирської області, а також заповіт [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області [PERSON] Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, а також заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.1251-1252 цього Кодексу. У відповідності до ст.1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. За змістом Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20-5 заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається ним перед його підписом. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою за правилами, викладеними в пункті 16 цієї Інструкції. На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись при свідках. Присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особу свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. З аналізу, як загальних норм ЦК України, які стосуються недійсності правочинів, так і спеціальних норм даного кодексу щодо недійсності заповіту, вбачається, що нікчемний правочин є різновидом недійсного правочину, підстави недійсності нікчемного правочину встановлені нормами ЦК України та іншими законодавчими актами. Визнання нікчемного правочину (заповіту) недійсним в судовому порядку не вимагається. Позов про визнання правочину (заповіту) недійсним має бути пред'явлено заінтересованою особою. Оскільки в силу ч. 2 ст. 1223 та ч. 4 ст. 1254 ЦК України у випадку визнання заповіту недійсним спадкування відбувається за законом. З положень ст. 202 та ст. 1233 ЦК України заповіт є одностороннім правочином, тобто дією однієї сторони, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 1254 ЦК України передбачено, що заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт, а також скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Доводи позивача за первісним позовом про те, що [PERSON] через фізичні вікові вади сама не могла прочитати та підписати заповіт від 01.07.2014 року, не знайшли свого підтвердження. Медична карта [PERSON] в архіві Коростенської ЦРЛ відсутня (лист Коростенської центральної районної лікарні № 58 від 27.01.2016 року, а.с.132). Висновок експертів № 22704-22705-15-32 від 15.03.2016 року не дає чіткі відповіді на поставлені судом питання. Висновок експертів № 22704-22705-15-32 від 15.03.2016 року щодо виконання від імені [PERSON] в графі "Підпис" в оригіналі заповіту від 01.07.2014 року, посвідченого [PERSON] Холосненським сільським головою Коростенського району Житомирської області виконаний не тією особою, що виконала підписи від імені [PERSON] в оригіналах: заяви про видачу паспорту (форми № 1) від 13.11.1997 року та інших наданих для дослідження документах, а саме, Страхового свідоцтва про страхування будівель і тварин, що належать громадянам, серії БТ № 0536772 від 19.05.2004; Страхового свідоцтва про страхування будівель, домашнього майна і тварин, що належать громадянам, серії МТ № 1086884 від 01.06.2005; Договору (свідоцтва) страхування майна та тварин, що належать громадянам, серії МТ № 0381960 від 17.08.2006, укладеного між ВАТ HACK «Оранта» в особі начальника Коростенського міського відділу HACK «Оранта» [PERSON] та [PERSON]; Договору (Свідоцтва) страхування майна та тварин, що належать громадянам, серії МТ № 2170406 від 12.11.2009, укладеного між ВАТ HACK «Оранта» в особі начальника Коростенського міського відділу HACK «Оранта» [PERSON] та [PERSON], оригіналу Договору (Свідоцтва) страхування майна та тварин, що належать громадянам, серії МТ № 1687390 (форма № 97-04) від 13.11.2008, укладеного між ВАТ HACK «Оранта» не тією особою, що виконала підписи від імені [PERSON] в оригіналах:Договору про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) одинокого (проживаючого самотньо) громадянина за третьою групою рухової активності відділенням соціальної допомоги вдома, що набрав чинності з 03.01.2012, що укладений між Територіальним центром соціального обслуговування в особі директора [PERSON] та [PERSON]; Договору (Свідоцтва) страхування майна та тварин, що належать громадянам, серії МТ № 1687390 від 13.11.2008, укладеного між ВАТ HACK «Оранта» в особі начальника Коростенського міського відділу HACK «Оранта» [PERSON] та [PERSON]; Договору страхування майна та тварин, що належить громадянам, № 1263914 (форма № 97-20) від 10.11.2011, укладеного між ВАТ HACK «Оранта» в особі начальника Коростенського міського відділу HACK «Оранта» [PERSON] та [PERSON], та в електрофотокопіях: Договору про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) одинокого (проживаючого самотньо) громадянина за третьою групою рухової активності відділенням соціальної допомоги вдома, що набрав чинності з 03.01.2012, укладеного між Територіальним центром соціального обслуговування в особі директора [PERSON] та [PERSON]; на зворотній стороні другого аркуша Договору (Свідоцтва) страхування майна та тварин, що належать громадянам, серії МТ № 1687390 від 13.11.2008, укладеного між ВАТ HACK «Оранта» в особі начальника Коростенського міського відділу HACK «Оранта» [PERSON] та [PERSON]; Договору страхування майна та тварин, що належить громадянам, № 1263914 (форма № 97-20) від 10.11.2011, укладеного між ВАТ HACK «Оранта» в особі начальника Коростенського міського відділу HACK «Оранта» [PERSON] та [PERSON], та не тією особою, що виконала підписи від імені [PERSON] в оригіналах: Індивідуального плану надання соціальної послуги догляду вдома; Страхового свідоцтва про страхування будівель, домашнього майна і тварин, що належать громадянам серії МГ № 0899420 (форма № 90), від 11.06.2003, виданого [PERSON]. Таким чином, з висновку експертів № 22704-22705-15-32 від 15.03.2016 року вбачається, що підпис від імені [PERSON] на заповіті від 01.07.2014 року був зроблений не тією особою, що і підписи в досліджуваних документах, але і підписи в цих документах зроблені різними особами. Суд не може покласти в основу рішення висновок, зроблений експертом щодо невідповідності підпису від імені [PERSON] на заповіті від 01.07.2014 року - підпису на заяві про видачу паспорта, оскільки заява була підписана в 1997 році, тобто за 17 років до складання заповіту. Інші докази, які б вказували на ту обставину, що заповіт від 01.07.2014 року підписаний не [PERSON] в матеріалах справи відсутні. Щодо вимоги за зустрічним позовом про визнання заповіту, складеного 11.11.2009 року від імені [PERSON], недійсним, то правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Загальні вимоги до форми заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України, а саме: письмова форма; нотаріальне посвідчення або посвідчення особами, уповноваженими на це законом (статті 1251, 1252 ЦК України); зазначення у заповіті місця та часу його складання; підписання заповіту заповідачем. Відповідно до вимог ч.1 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. В заповіті [PERSON] від 11.11.2009 року в графі «підпис» власне підпис відсутній, наявний лише запис «Мною [PERSON] Лдмилою [PERSON] заповіту прочитано вголос и Пидписано [PERSON]С.». Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, даючи юридичну оцінку поясненням, поданим по справі доказам, суд дійшов висновку, що підстави для визнання обох заповітів недійсними відсутні. Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 207, 267, 1247 ЦК України, ст. 45 ЗУ «Про нотаріат», та

Outcome: dismissed