Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради Зміївського району Харківської області , державного реєстратора [PERSON] міської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] та ПАТ «Перший Український [PERSON]» , з урахуванням її уточнень, про визнання неправомірними дій державного реєстратора [PERSON] міської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] , щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , з індексним номером 370995603 від 15.09.2017 року ; зобов,язання [PERSON] міської ради Зміївського району Харківської області скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності №22351290 від 13.09.2017 року на квартиру №157 в будинку №173 по пр.. Г. [PERSON] в м. Харкові, внесеного на підставі рішення державного реєстратора [PERSON] міської ради Зміївського району Харківської області з індексним номером 37095603; визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 58,2 кв.м., житловою площею 44,2 кв.м. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16 травня 2008 року між ПАТ «ПУМБ» та позивачем укладено кредитний договір №6258940, згідно з яким іпотекодержатель зобов,язався порядку та вимогах , передбачених кредитним договором , надати позивачу кредит, а останній зобов,язався повернути кредит у розмірі 66370 дол. США , а також сплатити на користь банку проценти за користування кредитом, пені , штрафи та всі інші суми передбачені кредитним договором. З метою забезпечення виконання всіх зобовязань [PERSON] перед ПАТ «ПУМБ» 16.05.2008 року між ними був укладений договір іпотеки за № 6258986, предметом іпотеки за цим договором є квартира [ADDRESS]. 15.09.2017 року Державним реєстратором [PERSON] міської ради Зміївського району Харківської області було прийнято рішення про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37095603 від 15.09.2017 року, відповідно до якого право власності на іпотечну квартиру [PERSON], 13.09.2017 року перереєстровано на ПАТ «Перший Український міжнародний банк», номер запису про право власності: 22351290. [PERSON] зареєстрований та постійно проживає в [INFO], що належала йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.2008 року. З п. 4. 5 Договору вбачається, що після прийняття Іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, Іпотекодавець зобовязаний на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити предмет іпотеки та максимально сприяти його звільненню іншими особами протягом 14 календарних днів з дня отримання такої вимоги, залежно від факту наявності чи не наявності (надання чи не надання) іншого житла для проживання, можливості чи неможливості придбати або найняти інше житло. Якщо іпотекодавець та інші особи не звільняють предмет іпотеки у зазначений вище строк шо, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до п. 4.7 Договору іпотеки за № 6258986 (далі - Договір) встановлено застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом переходу до Іпотекодержателя власності на Предмет іпотеки, а саме: п. п. 4.7.1 Договору - у разі виникнення у Іпотекодержателя права звернути стягнення предмет іпотеки, Іпотекодержатель може прийняти рішення про прийняття предмету іпотеки у власність, про що письмово повідомляє Іпотекодавця. В зазначеному повідомлені має міститися: підстави звернення стягнення на предмет іпотеки, ціна, за якою предмет іпотеки переходить у власність Іпотекодержателя, суть та розмір вимог за основним зобовязанням та щодо відшкодування витрат Іпотекодержателя, передбачених цим Договором, які припиняються в результаті переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки; п. п. 4.7.2 Договору - зазначене застереження, яке вважається договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, є правовою підставою для реалізації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки; п. п. 4.7.3 Договору - Іпотекодавець бере на себе обовязок вчиняти всі незалежні від нього дії, які можуть стати необхідними для переходу права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя, а також дії, які не є необхідними, але можуть зробити процес переходу права власності незалежним, простим та максимально швидким. Протягом 2017 року [PERSON] не отримував жодної документації від ПАТ «ПУМБ», про перереєстрацію квартири стало відомо випадково, з оцінкою квартири ознайомлений не був, оціночна вартість квартири невідома, що позбавило його можливості її оскарження у разі не погодження з нею. Позивач вважає, що це є порушенням при прийнятті спірного рішення та проведенні реєстраційних дій державним реєстратором вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про іпотеку», п. п. 15, 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який зобовязаний діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що у свою чергу вказує на грубе порушення прав Позивача, що охороняються Основним Законом України, незаконне позбавлення права власності на майно іпотекодавця та протиправність оскаржуваного рішення та вчинених реєстраційних дій. Крім того, враховуючи, що [PERSON] зареєстрований та постійно проживає в [INFO], іншого нерухомого житлового майна у власності не має, реалізацією предмета іпотеки шляхом переоформлення власності на спірну квартиру ПАТ «ПУМБ» порушив вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Ухвалою судді від 22 вересня 2017 року позовну заяву залишено без руху. 28 вересня 2017 року ухвалою судді провадження у справі відкрито. Ухвалою суду від 28 вересня 2017 року заява позивача про забезпечення позову задоволена частково. 16 листопада 2017 року ухвалою апеляційного суду Харківської області ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2017 року залишено без змін. 27 листопада 2017 року провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] міської ради Зміївського району Харківської області , державного реєстратора [PERSON] міської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] та ПАТ «Перший Український [PERSON]» про визнання неправомірними дій державного реєстратора [PERSON] міської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] , щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень , з індексним номером 370995603 від 15.09.2017 року ; зобов,язання [PERSON] міської ради Зміївського району Харківської області скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності №22351290 від 13.09.2017 року на квартиру №157 в будинку №173 по пр.. Г. [PERSON] в м. Харкові, внесеного на підставі рішення державного реєстратора [PERSON] міської ради Зміївського району Харківської області з індексним номером 37095603 закрито. 30 листопада 2017 року заява представника позивача про повернення сплаченого судового збору задоволена. 18 квітня 2018 року позивачем подано уточнену позовну до [PERSON] міської ради Зміївського району Харківської області , державного реєстратора [PERSON] міської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] та ПАТ «Перший Український [PERSON]» , з урахуванням її уточнень, про визнання неправомірними дій державного реєстратора [PERSON] міської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] , щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , з індексним номером 370995603 від 15.09.2017 року ; зобов,язання [PERSON] міської ради Зміївського району Харківської області скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності №22351290 від 13.09.2017 року на квартиру №157 в будинку №173 по пр.. Г. [PERSON] в м. Харкові, внесеного на підставі рішення державного реєстратора [PERSON] міської ради Зміївського району Харківської області з індексним номером 37095603; визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 58,2 кв.м., житловою площею 44,2 кв.м. Ухвалою суду від 18 квітня 2018 року уточнену позовну заяву залишено без руху. 18 червня 2018 року до суду надійшов відзив від представника відповідача ПАТ «ПУМБ» в якій представник посилалася на те, що між Закритим акціонерним товариством «Перший Український [PERSON] банк» Правонаступником всіх прав та зобовязань якого є ПАТ «ПУМБ» [PERSON], було укладено кредитний договір. Кредитний договір № 6258940 від 16 травня 2008 року , відповідно до якого Позивач зобовязався надати Відповідачу кредит у розмірі 66 370,00 доларів США (шістдесят шість тисяч триста сімдесят доларів США 00 центів), а Відповідач, в свою чергу, зобовязався використати його за цільовим призначенням, сплатити Позивачу відсотки за користування кредитом та повернути кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором, але не пізніше 16 квітня 2025 року.З метою забезпечення виконання зобовязань Позивача перед Третьою особою за Кредитним договором між Банком та Позивачем було укладено Договір іпотеки № 6258986 від 16.05.2008 р.. який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1473, згідно з яким в забезпечення зобовязань Відповідача за Кредитним договором було передано в іпотеку Банку наступне нерухоме майно: квартира, реєстраційний номер №6628219, загальною площею 58,2 кв.м.. житловою площею 44,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] .Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.10.09р. по справі 4365/2009 ПАТ «ПУМБ» було стягнуто заборгованість за Кредитним договором № 6258940 від 16.05.08р., яке не виконується Позивачем. Враховуючи не виконання у добровільному порядку рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 23.10.09р. та вимоги Банку попередження стосовно ухвалення рішенні «ПУМБ» про прийняття предмету іпотеки у свою власність, тому відповідно до вимог ЗУ «Про іпотеку» та іпотечного договору у Банка виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 4.7. (4.7.1 - 4.7.3.) Договору іпотеки № 6258986 від 16.05.2008р. у разі виникнення у іпотекодержателя права звернути стягнення на Предмет іпотеки, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на Предмет іпотеки в порядку передбаченому чинним законодавством України. Зазначене застереження вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Вимогу про усунення порушення основного зобовязання Банком було направлено Позивачу ще 07.12.15р. № 4415/26, яку Позивачем отримано 23.12.15р. тобто право на прийняття рішення позасудового врегулювання спору на підставі договору у Банку виникло, ще 23.01.2016 року. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки позасудового врегулювання на підставі договору.Іпотечний договір № 6258986 від 16.05.2008р., погоджений Позивачем, перед вирішення питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. ПАТ «ПУМБ» належним чином було повідомлено Позивача 07.12.15року Вимогою № 15/26 (попередження стосовно ухвалення рішення ПАТ «ПУМБ» про прийняття предмету іпотеки у свою власність) . Сторони за договором іпотеки від 16.05.2008 № 6258986 домовилися про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання спору шляхом викладення у договорі іпотеки п.4.7 (4.7.1. - 4.7.3.) "Застережень про задоволення вимог іпотекодержателя". Таким чином, твердження Позивача про необхідність укладення Договору про задоволення вимог іпотекодержателя є безпідставним та не відповідає положенням Закону України «Про іпотеку». Позивач погодив всі умови Договору іпотеки, про що свідчить його підпис на відповідному Договорі, передбачав можливість невиконанні кредитного договору та надав згоду Відповідачу на прийняття предмету іпотеки у рахунок погашення боргу. Тобто, виходячи з правової природи Договору іпотеки та застереження в ньому щодо задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття у власність предмет у відповідному правочині відсутній факт примусового стягнення на предмет іпотеки. В даному випадку прийняття у власність Банком в рахунок і боргу за кредитним договором нерухомого майна, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: м. Харків, [PERSON][ADDRESS], було здійснено на підставі застереження , прирівнюється до Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, то відповідно здійснено за згодою власника, а отже положення ЗУ «Про мораторій на стягнення майна України, наданого в забезпечення кредитів в іноземній валюті» не можуть бути застосованими. Письмове застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке, міститься в іпотечному договорі, однозначно можна трактувати як згоду власника (підстава для відмови в застосуванні мораторію при згоді власника на відчуження, згідно п. 1 цього закону), оскільки підпис іпотекодавця [PERSON] в іпотечному договорі є способом його волевиявлення (ст. 205, 207 ЦК України). На виконання вимог ст.ст. 35-37 Закону України «Про іпотеку» Банком 12.02.2017 року було направлено Позичальнику вимогу від 07.12.15р. вих. № 4415/26. Вимогою було встановлено 30- денний термін на усунення порушення основного зобов'язання та попереджено Позивача та позичальника, що, у разі її невиконання, [PERSON] набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки спосіб, передбачений договором іпотеки та Законом України «Про іпотеку». Вимога про усунення порушення основного зобов'язання була отримана Позивачем 23.12.2015 року. Факт отримання зазначеної вимоги Позичальником підтверджений умовами п. 6.6 кредитного договору, в якому сторони погодили, що будь-які повідомлення надіслані Банком Позичальнику, вважаються отриманими Позичальником на сьомий день з дня реєстрації Банком рекомендованого листа у відділенні поштового зв'язку, при цьому Позичальник несе ризик отримання таких листів у строк, що перевищує сім календарних днів. Станом на дату реєстрації права власності на Предмет іпотеки за Банком вимога про усунення порушення основного зобов'язання від 07.12.15р. № 4415/26 Позивачем виконана не була, в зв'язку з чим Банком було прийнято рішення про звернення стягнення на Предмет іпотеки. На виконання п. 61 постанови КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Банком при поданні документів для державної реєстрації права власності на Предмет іпотеки було подано письмову вимогу від 07 грудня 2015 року вих. № 4415/26 та документи, які підтверджують факт завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та Позичальником письмової вимоги . Позовні вимоги про зобов,язання скасування запису про право власності є формою втручання в дискреційні повноваження субєкта владних повноважень та виходить за межі завдань цивільного судочинства тому дані вимоги Позивача не підлягають задоволенню. Власником квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS], на даний час є ПАТ «ПУМБ», а не [PERSON]. Таким чином, позов в порядку ст. 392 ЦК України про визнання права власності має право заявляти лише ПАТ «ПУМБ» у разі, якщо його право власності не визнається особами, і аж ніяк не [PERSON] Враховуючи вищевикладене представник відповідача ПАТ «ПУМБ» просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, в подальшому надав заяву про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] міської ради Зміївського району Харківської області та державний реєстратор [PERSON] міської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] в судове засідання не з,явилися. Представник відповідача ПАТ «ПУМБ» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала , в подальшому надала заяву про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення учасників справи , дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством «Перший Український [PERSON] банк» Правонаступником всіх прав та зобовязань якого є ПАТ «ПУМБ» та [PERSON], було укладено кредитний договір. Кредитний договір № 6258940 від 16 травня 2008 року , відповідно до якого Позивач зобовязався надати Відповідачу кредит у розмірі 66 370,00 доларів США (шістдесят шість тисяч триста сімдесят доларів США 00 центів), а Відповідач, в свою чергу, зобовязався використати його за цільовим призначенням, сплатити Позивачу відсотки за користування кредитом та повернути кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором, але не пізніше 16 квітня 2025 року 16.05.2008 між Банком та Позивачем укладено Договір іпотеки № 6258986 від 16.05.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1473, згідно з яким в забезпечення зобовязань Відповідача за Кредитним договором було передано в іпотеку Банку наступне нерухоме майно: квартира, реєстраційний номер №6628219, загальною площею 58,2 кв.м.. житловою площею 44,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору купівлі- продажу від 16.05.2008 року позивач [PERSON] придбав у власність у [PERSON] квартиру [ADDRESS], даний договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1467. Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.10.2009 року стягнуто з [PERSON] (і.н. [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованість за кредитними договорами №6258940 від 16.05.2008 та №6483178 від 12.06.2008 в сумі 1 436 702 грн. 80 коп., судовий збір в розмірі 1698 грн. 84 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення справи в розмірі 120 грн. 00 коп., всього на суму 1 438 521 ( один мільйон чотириста тридцять вісім тисяч п,ятсот двадцять одна ) грн.. 60 коп. В рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами № 6258940 від 16 травня 2008 року та № 6483178 від 12 червня 2008 року , стягнутої за даним рішенням, звернуто стягнення на предмет іпотеки: - квартиру, реєстраційний номер №6628219, загальною площею 58,2 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м. що розташована за адресою: [ADDRESS], передану в іпотеку за договором іпотеки №6258986 від 16.05.2008 р., який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1473; - житловий будинок з надвірними будівлями: житловий будинок літ «А-1», сарай літ «Б», льох літ«Г» , реєстраційний номер 13901500, загальною площею 53,3 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Верстатна, буд. 17, переданий в іпотеку позивачу за договором іпотеки № 6483523 від 12.06.2008 р., який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1774. На виконання вимог ст.ст. 35-37 Закону України «Про іпотеку» Банком направлено Позичальнику вимогу від 07.12.15р. вих. № 4415/26. Вимогою встановлено 30- денний термін на усунення порушення основного зобов'язання та попереджено Позивача та позичальника, що, у разі її невиконання, [PERSON] набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки спосіб, передбачений договором іпотеки та Законом України «Про іпотеку», та у вимозі роз,яснено, що ціна предмету іпотеки встановлюється на підставі оцінки предмета іпотеки суб,єктом оціночної діяльності ,яка здійснюється коштом іпотекодавця . Дана вимога Позивачем отримана 23.12.2015 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно висновку суб,єкта оціночної діяльності асоціації «УкрЕксПроБуд» від 11.09.2017 року ,ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 651\~892,00 грн. Згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 07.12.2017 року за адресою: [ADDRESS] , був зареєстрований позивач [PERSON], а станом на 02.02.2018 року відомості про осіб, місце яких зареєстровано з даною адресою відсутні. Як вбачається з заяви позивача [PERSON] від 03.03.2017 року на ім,я директора ПАТ «ПУМБ» , позивач підтверджує, що особисті речі з квартири [ADDRESS] вивезені та претензій до ПАТ «ПУМБ» позивач немає. Як вбачається з заяви від 21.06.2017 позивача [PERSON] на ім,я директора ПАТ «ПУМБ» , позивач дає згоду на самовикуп квартири [ADDRESS] , внесенням суми в рахунок погашення заборгованості в розмірі 14\~000,00 дол. США. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Сам договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно. Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно п. 4.7. (4.7.1 - 4.7.3.) Договору іпотеки № 6258986 від 16.05.2008р. у разі виникнення у іпотекодержателя права звернути стягнення на Предмет іпотеки, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на Предмет іпотеки в порядку передбаченому чинним законодавством України. Зазначене застереження вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Як вбачається з матеріалів справи , вимогу про усунення порушення основного зобовязання Банком було направлено Позивачу ще 07.12.15р. № 4415/26, яку Позивачем отримано 23.12.15р. тобто право на прийняття рішення про позасудове врегулювання спору на підставі договору у Банку виникло, ще 23.01.16 року. Установивши, що [PERSON] не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість , суд дійшов висновку про те, що у ПАТ «ПУМБ» виникло право на задоволення своїх вимог як іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки шляхом його прийняття у свою власність згідно з пунктами 4.7. (4.7.1.-4.7.3) договору іпотеки. При цьому суд вважає, що рішення про реєстрацію права власності за ПАТ «ПУМБ» на предмет іпотеки відбулось з дотриманням вимог чинного законодавства, виходячи з наступного. Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини третьої статті 10 Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Частиною першої статті 10 Закону визначено, що державним реєстратором є, окрім інших, нотаріус. Згідно з частиною першої статті 11 Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Частиною четвертою статті 18 Закону передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Відповідно до частини другої статті 18 Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок), для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв'язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Таким чином, наведеними правовими нормами визначено вичерпний перелік обов'язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Суд встановив, що 23 грудня 2015 року [PERSON] отримав повідомлення іпотекодержателя про намір останнього звернути стягнення на предмет іпотеки та не вчинив дії щодо погашення заборгованості, а ПАТ «ПУМБ» надало нотаріусу для державної реєстрації права власності на предмет іпотеки документ, що підтверджує сплив 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя, таким чином ПАТ «ПУМБ» не порушив вимоги частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» та пункту 61 Порядку. З огляду на це, безпідставними є доводи [PERSON] про те, що він не отримував від відповідача ПАТ «ПУМБ» повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки. Також є безпідставними доводи позивача , що до спірних правовідносин застосовується Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Так, 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Крім того , позивачем відповідачу ПАТ «ПУМБ» надані письмові заяви про звільнення квартири [ADDRESS] та можливість викупу зазначеної квартири в рахунок погашення заборгованості, тобто згода на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя. \~ \~ \~ \~Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 15.09.2017 року , 13.09.2017 року державним реєстратором [PERSON] міської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за ПАТ «ПУМБ» , на підставі договору іпотеки від 16.05.2008 року , посвідченого ПН ХМНО [PERSON] за р. №1473. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом даної норми вимога про визнання права власності може пред,являтися лише власником спірного майна. Позов про визнання права власності на майно подається у тому випадку, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв'язку з наявних таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на жилий будинок інше майно. Оскільки , власником квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS], на даний час є ПАТ «ПУМБ», а не позивач [PERSON] позовні вимоги про визнання за ним права власності задоволенню не підлягають . Згідно вимог ч.1,2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень ( ч.1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України , у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: dismissed