Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з ваищезазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог (а.с. 115-118) просили визнати за кожним з них право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] р. помер їх батько [PERSON] Після його смерті залишилася спадщина - трьохкімнатна квартира за указаною адресою, яка належала померлому на підставі ордеру № 12, рішення загальних зборів членів ЖБК від 23.04.1986 та рішення Жовтневої районної ради № 866 від 07.08.1987 р., після повної сплати пайового внеску. Водночас померлий не зареєстрував право власності у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про спадщину. Крім того, просили виділити їм в натурі частки у праві власності на спірне майно. Позивач [PERSON], який одночасно є представником позивача [PERSON], та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали на їх задоволені наполягали. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розгляд справи провести за його відсутності (а.с. 123 - 124). Третя особа свого представника для участі у судовому засіданні не направила, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника на підставі матеріалів, що є у справі. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 25.01.1983 р., серії [NUMBER], та до свідоцтва про народження від 24.06.1977 р., серії [NUMBER], батьком [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] р. (а.с. 7). Згідно із заявою від 30.11.2013 р., поданої Першій дніпропетровській державній нотаріальній конторі, [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до довідки № 43 від 23.11.2013, виданої ЖБК № 390, що міститься у матеріалах спадкової справи № 842-2013 після смерті [PERSON], останній з 1988 року та до моменту смерті був зареєстрований та проживав у м. Дніпропетровську за адресою: [ADDRESS]. На момент смерті разом з ним зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки № 38 від 11.11.2013, виданої ЖБК № 390, [PERSON], [INFO], був членом ЖБК № 390, мешкав за адресою: [ADDRESS]. Вартість квартири сплачено в повному обсязі у сумі 8 997 руб., загальна площа квартири - 62,2 кв.м, житлова площа квартири - 45,0 кв.м. (а.с. 10). Згідно ордера на житлове приміщення № 12 відповідно до рішення загальних зборів ЖБК від 23.04.1986 р., затвердженого рішенням виконкому Жовтневої ради м. Дніпропетровська №866 від 07.08.1987 р., [PERSON] надано квартиру у м. Дніпропетровську за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 12). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1274 Кодексу унормовано, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-якого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду справ про спадкування» зазначено, що відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно зі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Враховуючи, що після смерті [PERSON] спадщину прийнято його синами [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку, а померлий правомірно придбав та володів спірним нерухомим майном, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню з метою захисту їх права на отримання у спадщину нерухомого майна після смерті батька. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved