Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

У січні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (відповідач), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Меженська Кароліна Сергіївна, в якому позивач просив суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської К.С. №2670 від 16.12.2020 року таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 травня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Астра Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір №300300025182016. Для забезпечення виконання Позивачем Кредитного договору, 12.05.2011 р. між [PERSON] та ПАТ «АСТРА БАНК» укладено договір застави автомобіля (надалі Договір застави), відповідно до умов якого, Позивачем передано у заставу автомобіль марки: FORD, модель FIESTA 1.4, тип- легковий хетчбек, 2011 року випуску. Право вимоги по зазначеному Кредитному договору АТ «Астра Банком» було відступлене Публічному акціонерному товариству "ДЕЛЬТА БАНК". 16.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською Кароліною Сергіївною було вчинено виконавчий напис №2670 на Договорі застави, яким запропоновано звернути стягнення на автомобіль та за рахунок коштів від реалізації останнього, задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у розмірі. 84291,70 грн., з яких - заборгованість по основній сумі кредиту - 64819,45 грн., - заборгованість за відсотками 4096,29 грн., з яких 4088,29 грн. розраховане на дату відступлення права вимоги та 8, 00 грн. розраховане після відступлення прав вимоги, - 3% річних в сумі - 4880,80 грн., - інфляційні збитки в сумі - 7616,29 грн., - пеня в сумі - 2378,87 грн., - за вчинення виконавчого напису - 500,00 грн. На підставі Виконавчого напису №2670 та заяви Відповідача про відкриття виконавчого провадження, 22.12.2020р. приватним виконавцем Чучковим Михайлом Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Позивач вважає, що відповідач, на момент вчинення Виконавчого напису №2670, не мав жодного відношення до права вимоги по Договору застави (внаслідок нікчемності правочину, щодо переуступки права вимоги по Договору застави), на дату відступлення (11.10.2019 р.) ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем після дати відступлення права вимоги було розраховано відсотки після спливу кінцевого терміну дії Кредитного договору. Крім цього, заборгованість у виконавчому написі є спірною, оскільки 18 вересня 2019 року позивачем отримано постанову приватного виконавця Малкової Марії Вікторовни ВП №63036500 від 15.09.2020 року про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису, що вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 14 серпня 2020 року за №16861 про стягнення заборгованості по кредитному договору №300300025182016 від 12.05.2011 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Астра Банк». Оскільки сума заборгованості по Кредитному договору, що підлягає стягненню на підставі Виконавчого напису №16681 не відповідає дійсності, [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою про визнання виконавчого напису №16861 таким, що не підлягає виконанню. 09 жовтня 2020 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва (суддя Мальцев Д.О.) по справі №761/31898/20 було прийнято зазначену вище позовну заяву [PERSON] та відкрито провадження по в справі. Розмір заборгованості, що утворилась по кредитному договору №300300025182016 від 12.05.2011 року у виконавчих написах №16861 від 14.08.2020 р. та №2670 від 16.12.2020 р. відрізняється, що на думку позивача свідчить про наявність спору щодо розміру заборгованості. На момент вчинення Нотаріусом виконавчого напису №2670, між [PERSON] та Відповідачем вже існував спір щодо суми заборгованості по Кредитному договору. Позивач вважає, що при вчиненні спірного виконавчого напису приватним нотаріусом не дотримано вимоги постанови КМУ №1172 від 29.06.1999 р., якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку. Заборгованість, яка зазначена у виконавчому написі, є спірною, нотаріусом не враховано факт пропущення Відповідачем строків звернення на стягнення штрафів і пені Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом. У відзиві на позов представник відповідача заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] за договором застави, договір про відступлення права вимоги в судовому порядку недійсним не визнавався. ТОВ «Вердикт Капітал» надало приватному нотаріусу всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, строк вчинення виконавчого напису не пропущено, а нарахування 3 % річних, пені та інфляційних втрат вважає правомірним Ухвалою суду від 21.01.2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 15.03.2021 р. клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про призначення в порядку загального позовного провадження розгляду зазначеної справи залишено без задоволення. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Верховний Суд в постанові від 27.08.2020 р. у справі № 419/2304/18 зазначив, що суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін, а, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Необхідність цього принципу підтверджена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, (провадження № 14-473цс18), в якій зазначено, що «згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація учасниками справи спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм». З аналізу наведених норм процесуального права убачається, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, 16.12.2020 р. приватним нотаріусом Меженською К.С. вчинений виконавчий напис за реєстровим № 2670 про звернення стягнення на автомобіль FORD, модель FIESTA 1.4, тип- легковий хетчбек, 2011 року випуску, який належить [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язання [PERSON] за кредитним договором №300300025182016 від 12.05.2011 р. , укладеним між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] . Автомобіль було передано в заставу ПАТ «Астра Банк» на підстав і договору застави від 12.05.2011 р. Станом на 13.11.2020 р. заборгованість боржника за договором становить 83791,70 грн та за вчинення вказаного виконавчого напису коштів у розмірі 500,00 грн. Заборгованість за кредитом складається 64819,45 грн заборгованості по основній сумі кредиту розрахованої на дату відступлення вимоги, 4096,29 грн заборгованості за відсотками в розмірі 4096,29 грн, з яких 4088,29 грн на дату відступлення права вимоги, 8,00 грн після відступлення права вимоги (з 11.10.2019 р. по 13.11.2020 р.), 4880,80 грн 3 % річних за період з 12.05.2018 р. по 13.11.2020 р., 7616,29 грн інфляційні збитки за період з травня 2018 р. по жовтень 2020 р., 2378,87 грн пеня за період з 13.11.2019 р. по 13.11.2020 р. (а.с. 23-24) Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 р. у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України Про нотаріат ). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Судом встановлено, що підставою для вчинення виконавчого напису є договір застави автомобіля від 12.05.2011 р., укладений між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] , який забезпечує виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №300300025182016 від 12.05.2011 р., за умовами якого підлягає поверненню кредит в розмірі 130770,00 грн зі сплатою 0,001 % річних за ого користування. Строк повернення кредиту за кредитним договором - 12.05.2018 р. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12) Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 06.02.2019 р. у справі №175/4753/15-ц, в якій зазначив, що після закінчення строку дії кредитного договору кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та пені. Однак, відповідач нарахував заборгованість за пенею та відсотками після спливу визначеного договором строку кредитування. Крім цього, судом встановлено, що 14.08.2020 р. приватним нотаріусом Горай О.С. був вчинений виконавчий напис за реєстровим № 16861 про стягнення [PERSON] заборгованості за кредитним договором №300300025182016 від 12.05.2011 р., за період з 11.10..2019 р. по 11.0.2020 р. в сумі - 82098,38 грн. та за вчинення вказаного виконавчого напису коштів у розмірі 650,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.10.2020 р. відкрито провадження у справі №761/31898/20 за позовом [PERSON] про визнання виконавчого напису № 16861 від 14.08.2020 р. таким, що не підлягає виконанню, що свідчить про наявність спору щодо розміру заборгованості. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі Постанови ВССУ № 2 від 07.02.2014 року, вказано, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом № 3425-ХII. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи те, що заборгованість боржника не є безспірною, що свідчить про вчинення виконавчого напису 16.12.2020 р. з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн, сплачений за подання позовної заяви. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved