Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] в с. Липівка Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 1,8126 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 088525 виданий Томашпільською районною державною адміністрацією на підставі свого розпорядження від 06 лютого 2003 року № 51). Спадкоємцем майна за заповітом залишився батько позивачки [PERSON], який спадщину прийняв, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори 23 березня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 533, однак не оформив державний акт на право власності на землю і помер [INFO]. Ще за життя батько склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачці. Однак, коли вона звернулася з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то нотаріусом їй було відмовлено у цьому в зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа - не переоформлений державний акт на право власності на землю, що є підставою для звернення з позовом до суду за захистом своїх прав. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути по суті у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Від Липівської сільської ради надійшла заява, в якій остання просить розглянути справу по суті у відсутності її представника, позов визнає. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК України в редакції 2003 року. Відповідно до статей 1217, 1235 ЦК спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за заповітом заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1270 ЦК дії, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини, повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст.1220 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкоємця. За змістом глави 87 книги 6 вказаного кодексу прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 088525 виданого Томашпільською районною державною адміністрацією на підставі свого розпорядження від 06 лютого 2003 року № 51, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 1,8126 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Спадкодавець померла [INFO] в с. Липівка Томашпільського району Вінницької області. Спадкоємцем майна за заповітом залишився батько позивачки [PERSON], який спадщину прийняв, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори 23 березня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 533, однак не оформив державний акт на право власності на землю. [PERSON] помер [INFO] [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, від прийняття спадщини не відмовилася. Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Томашпільської районної державної нотаріальної контори від 13.06.2014 р. № 249/0116 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] в зв"язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа. На підставі викладеного,

Outcome: approved