Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про звільнення майна з-під арешту, в обґрунтування якого зазначила, що вона є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті останнього вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, під час оформлення спадщини вона дізналась про те, що на квартиру, що належала її померлому сину накладено арешт, відповідно до постанови Самарського ВДВС від 22.09.2014 року на підставі виконавчого листа № 206/7115/13ц, виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 22384 грн. 56 коп. З приводу зняття вказаного арешту вона звернулась до Самарського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, проте їй було відмовлено. На теперішній час, вказаний арешт порушує її право на отримання спадщини. На підставі викладеного просила суд зняти арешт та заборону відчуження із всього рухомого та нерухомого майна, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження , серія та номер: 44520371, виданий 22.09.2014 року державним виконавцем Самарського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Іванько О.М. Ухвалою суду від 23 серпня 2019 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі у якості третьої особи АТ КБ «ПриватБанк». Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, в подальшому у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Відповідач Самарський ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області явку свого представника у судове засідання не забезпечили, проте суду було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що на виконанні Самарського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження № 44520371 з примусового виконання виконавчого листа № 206/7115/13-ц від 29.07.2014 року, виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 22384,56 грн. В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем Іванько О.М. 22.09.2014 року винесено постанову про арешт майна боржника. Крім того, 22.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення. Просили суд розглянути вказану справу без участі їхнього представника та прийняти рішення на розсуд суду (а.с. 24) Представник третьої особи АТ КБ «ПриватБанк» Шемет Д.О., який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не підтримав та заперечував проти їх задоволення. В подальшому у судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, ознайомившись з письмовими поясненнями відповідача, дослідивши матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, прийшов до такого. Як вбачається з витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00021715462 від 19.12.2018 року позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис 1926 Новокодацьким районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9) Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у вказаному реєстрі наявний запис про обтяження № 7110669 (спеціальний розділ) від 24.09.2014 року про арешт нерухомого майна [PERSON] , внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44520371, виданий 22.09.2014 року (а.с. 11) Також у судовому засіданні було оглянуто копію спадкової справи №11/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , надану приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Штефан В.В. на виконання ухвали суду від 15.10.2019 року (а.с.40-58) З матеріалів даної спадкової справи вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 28.12.2011 року (а.с. 55) З метою отримання спадщини після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] звернулась до нотаріуса Штефан В.В. Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини (а.с. 42) Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом на момент проведення державним виконавцем виконавчих дій) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 тієї ж статті передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем зокрема шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Зі змісту ст.. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» вбачається вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Як вбачається з витягу ВП-спецрозділ по виконавчому провадженню №44520371 на виконанні Самарського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебував виконавчий лист від 29.07.2014 року № 206/715/13-ц 2/206/1579/13 виданий Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 22384,56 грн. В порядку виконання вказаного виконавчого листа було звернуто стягнення на майно боржника, а саме винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.09.2014 року. Зазначений виконавчий документ було повернуто стягувачу 22.12.2014 року у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення (а.с. 26-27) Як вбачається з листа Самарського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській вих.. № 13183 від 05.07.2019 року [PERSON] відмовлено у задоволенні звернення про зняття арешту, оскільки виконавче провадження було завершено до дати смерті боржника та заборгованість за виконавчим провадженням не погашена, правові підстави для зняття арешту з майна відсутні. (а.с.7) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що державним виконавцем в рамках виконавчого провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] , відповідно до вимог законодавства було накладено арешт на майно останнього із забороною відчуження, як захід забезпечення реального виконання рішення. Станом на теперішній час заборгованість за виконавчим провадженням не погашена, а тому відсутні правові підстави для зняття арешту з майна. Крім того, звертаючись до суду з даним позовом, позивач [PERSON] , посилалась на те, що її вимоги ґрунтуються на захисті її права власності. Згідно зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону або договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). З аналізу вищевикладеного слідує, що для задоволення позову про звільнення майна з під арешту необхідна одночасна наявність двох підстав : -позивач повинен бути власником майна, або особою, яка володіє майном на підставі закону або договору; -спірне майно не повинно належати боржнику; Проте, судом встановлено, що арештоване майно є власністю померлого боржника [PERSON] , позивачем [PERSON] , спадщину після смерті боржника не прийнято, та будь-яких інших документів, які б встановлювали право власності позивача на арештоване майно суду надано не було. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про звільнення майна з-під арешту не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed