Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

21 квітня 2017 р. представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просив суд постановити рішення яким, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у зв'язку з несплатою аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 69053 грн. 31 коп. за період з липня 1998 р. по 13 червня 2014 р., в подальшому збільшив заявлені вимоги та просив стягнути 3% річних у розмірі 8059 грн. та інфляційні витрати в розмірі 79055 грн. 41 коп., що складає 156167 грн. 72 коп. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що позивач і відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] р. народилась донька [PERSON]. В подальшому 15.12.1998 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач припинив в добровільному порядку надавати кошти на утримання дитини тому позивач вимушена була звернутись з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Як вказує позивач на даний час у Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві перебуває на виконанні виконавчий лист №2-3474 від 20.07.1998 р. виданий Ленінградським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку починаючи з 10.07.1998 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки-розрахунку виданої старшим державним виконавцем Козар О.П. від 13 червня 2014 р. згідно якої заборгованість з 01 вересня 2012 р. по 14 серпня 2013 р. відповідача перед позивачем становить 69053 грн. 31 коп. 08 червня 2015 р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із закінченням передбаченого законодавством строку для відповідного виду стягнення. Однак вказана сума заборгованості відповідачем не сплачена і тому у відповідності до ст.180, 181, 185, 196 СК України вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач та представник позивача в судовму засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач та представник відповідача в судовму засіданні проти заявлених позовних вимог заперечували, вказуючи на те, що дані вимоги не є обґрунтованими, відповідач не має заборгованості з сплати аліментів перед позивачем. Представник третьої особи Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає можливим розглянути справ в відсутності вказаного представника. Вислухавши сторони, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи відповідно до дублікату виконавчого листа №2-3474/98 згідно до рішення Ленінградського районного суду м.Києва від 20.07.1998 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше Ѕ частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян до її повноліття. Позивачем на обґрунтування заявлених вимог надано довідку видану старшим державним виконавцем Козар О.П. Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві від 13.06.2014 р. відповідно до якої вбачається, що боржник за даним виконавчим провадженням [PERSON] має заборгованість з сплати аліментів за період з 01.09.2012 р. по [INFO] р. - 69053 грн. 31 коп. Як вбачається з матеріалів справи за період з 2014-2016 р. державний виконавець за вказаний період звертався до суду з поданням про видачу дубліката виконавчого листа, поданням про примусове входження до помешкання боржника, поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, повідомленням про кримінальне правопорушення, Відповідно до копії трудової книжки відповідач з 30.09.1999 р. офіційно не працює. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], яка народилась [INFO] р. досягнула повноліття [INFO] р. Відповідачем надано суду копії квитанцій та чеків про перерахування аліментів на користь позивача на утримання дитини починаючи з 2005 р. з яких вбачається, що на ім»я позивача з призначенням платежу «аліменти» було перераховано в 2012 р. 12.11.2012 р. - 416 грн., 07.12.2012 р. - 416 грн., 20.04.2012 р. - 312 грн., 19.03.2012 р. -312 грн., 07.05.2012 р. - 416 грн., 07.09.2012 р. - 312 грн., 26.10.2012 р. - 416 грн., 24.02.2012 р. - 416 грн., 07.07.2012 р. - 612 грн., 07.08.2012 р. -312 грн. в 2013 р. 15.01.2013 р. - 412 грн., 18.03.2013 р. - 816 грн., крім того в 2015 р. відповідачем сплачено 13.03.2015 р. - 1018 грн., 11.02.2015 р. - 1018 грн., 11.05.2015 р. - 1018 грн., 10.04.2015 р. - 1018 грн. 12.06.2015 р. - 1018 грн., 18.08.2015 р. - 2028 грн., 10.07.2015 р. - 2028 грн., 18.12.2014 р.-513 грн., 16.01.2015 р. - 513 грн., 29.11.2014 р. - 6118 грн. Судом неодноразово відповідно до ухвал суду про витребування доказів в Відділі державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві витребовувались матеріали виконавчого провадження. 26.02.2018 р. на адресу суду надійшла копія матеріалів виконавчого провадження №9745785, з яких вбачається, що 26.01.2001 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-3474 від 20.07.1998 р., 13.12.2011 р. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 28.01.2013 р. постанову про розшук майна боржника, 11.12.2014 р. постанова про закінчення виконавчого провадження, 30.09.2015 р. постанова по скасування процесуального документа, 19.02.2016 р. постанова про примусовий привід боржника, 26.02.2016 р. постанова про доручення проведення виконавчих дій, 21.12.2016 р. постанова про закінчення виконавчого провадження. Жодних доказів про розмір заборгованості з сплати аліментів яка існує по даному виконавчому листу, дане виконавче провадження не містить. У відповідності до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1 ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (ч.2 ст.195 СК України). Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (ч.3 ст.195 СК України). Разом із тим згідно з ч.3 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Отже, розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем (а не стягувачем, чи боржником). Крім того п. 5 ч.4 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» вказує на те що виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов'язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі закінчення виконавчого провадження. Як вбачається з матеріалів справи 21.12.2016 р. закінчено виконавче провадження, однак жодних доказів про розмір заборгованості та врахування до розміру заборгованості сплачених відповідачем сум суду не надано. Враховуючи наведене та те, що на підтвердження заявлених вимог позивачем надано лише довідку видану старшим державним виконавцем Козар О.П. Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві від 13.06.2014 р. відповідно до якої вбачається, що боржник за даним виконавчим провадженням [PERSON] має заборгованість з сплати аліментів за період з 01.09.2012 р. по [INFO] р. - 69053 грн. 31 коп. а з матеріалів справи вбачається, що відповідачем і після досягнення дитиною повноліття проводились сплати сум аліментів, врахування яких до розміру заборгованості з матеріалів справи не вбачається суд фактично позбавлений можливості пересвідчитись в тому що на час звернення позивача з відповідним позовом до суду існує заборгованість по сплаті аліментів саме у даному розмірі. Таким чином, суд вважає доцільним відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed