Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача про встановлення факту, що має юридичне значення , що [PERSON] [INFO] є рідною донькою [PERSON], померлого [INFO] року, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки № [NUMBER] сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Григоріївської сільської ради Новоукраїнського району, що належала покійному [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 30.03.2002 року, встановити факт, що має юридичне значення, що [PERSON], [INFO] є рідною донькою [PERSON], померлого [INFO] року та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки № [NUMBER] сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Григоріївської сільської ради Новоукраїнського району, що належала покійному [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 30.03.2002 року. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали та в обґрунтування позову зазначили, що [PERSON] та [PERSON] є рідними доньками, померлих батьків [PERSON], померлого [INFO] року та [PERSON], померлої 30.05.2013 року. Батько та мати проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство з 1964 року, так як попередній шлюб батька з іншою жінкою не був розірваний. Від шлюбу народилося п'ятеро дітей: [PERSON], 1966 року народження, [PERSON], 1967 року народження, [PERSON], 1969 року народження, [PERSON], 1971 року народження, [PERSON], 1979 року народження, що підтверджується довідками та копією по господарської книги домогосподарства, де проживали батьки позивачів за адресою [ADDRESS] З 1969 року в по господарській книзі позивач [PERSON] записана як онука, так як головою двору на той час була бабуся [PERSON], а в подальшому після її смерті - записана як дочка голови родини [PERSON]. З тієї причини, що попередній шлюб батька не був розірваний, перших чотирьох дітей батьки в свідоцтві про народження записали на прізвище матері, проте по-батькові всі діти записані [PERSON], в тому числі й позивач [PERSON], де ім'я по-батькові батька записано як [PERSON]. Чому тільки остання дитина записана на прізвище батька позивачам не відомо. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян і щодо актового запису про народження у відомостях заявника [PERSON] зазначено батька : [PERSON], с. Григорівна, Новоукраїнський район, Кіровоградська область. В графі відомості про відмітки, зроблені в актовому записі зазначено: даний актовий запис підписано заявником та свідками. Всі вищезазначені факти та покази свідків є доказами родинних відносин з покійним [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,95 га, яка розташована на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий 30 березня 2002 року. В установлений законом строк позивач [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від 07.02.2013 року, зареєстрована за № 70 по спадковій справі № 37/2013. В установлений законом строк [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від 28.02.2013 року, зареєстрована за № 154 по спадковій справі № 37/2013. На свої заяви позивачі від Новоукраїнської державної нотаріальної контори отримали відповіді, в яких було повідомлено про неможливість прийняття спадщини, оскільки документально не підтверджено факту родинних відносин, тому вимушені звернутися до суду для встановлення даного юридичного факту. Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 червня 2013 року [PERSON] заяву задоволено, встановлений факт родинних відносин між [PERSON] та покійним батьком [PERSON]. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 05.08.2014 року рішення скасовано в зв'язку з порушенням норм процесуального права. А саме, між спадкоємцями існує спір про право, який повинен розглядатися в позовному провадженні. В грудні 2013 року до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області звернулась [PERSON], дочка від першого шлюбу, з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Оскільки із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулись ще [PERSON], [PERSON] та дочка від першого шлюбу [PERSON] остання не визнає [PERSON] як доньку померлого та з якою існує спір про право на спадщину, тому із даною заявою звернулись в позовному провадженні, а тому просять встановлення факту, що має юридичне значення , що [PERSON] [INFO] є рідною донькою [PERSON], померлого [INFO] року, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки № [NUMBER] сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Григоріївської сільської ради Новоукраїнського району, що належала покійному [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 30.03.2002 року, встановити факт, що має юридичне значення, що [PERSON], [INFO] є рідною донькою [PERSON], померлого [INFO] року та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки № [NUMBER] сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Григоріївської сільської ради Новоукраїнського району, що належала покійному [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 30.03.2002 року. Адвокат позивачів на обґрунтування правової позиції послалась на ст. 53 КЗпШС, Постанову Пленуму ВСУ від 15 мая 2006 г. N 3 щодо застосування норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства . В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала та просить відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки померлий [PERSON] є її батьком , після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,95 га, яка розташована на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий 30 березня 2002 року . Подала заяву про прийняття спадщини , але не має можливості її оформити , оскільки позивачі звернулись до суду з даним позовом, тому вона позбавлена можливості отримати відповідне свідоцтво. Стверджує, що її батько [PERSON] не визнавав [PERSON], 1966 року народження, [PERSON], 1967 року народження, [PERSON], 1969 року народження, [PERSON], 1971 року народження, як своїх дітей та визнав як свою доньку [PERSON], 1979 року народження, яка мала право на спадкування, але в межах 6-ти місяців нею було надано нотаріусу 20.02.2013 року заяву про відмову від спадщини, у своїй заяві вказала, що є донькою та на підтвердження родинних зв»язків не надала свідоцтва про народження . Зазначила, що за бажання батька , він мав можливість при житті до 2012 року звернутися до відділу реєстрації з питання запису його батьком , чи оформити заповіт на своїх дітей, що зроблено батьком не було. Мати позивачів звернулась до нотаріуса при житті і в своїй заяві окрім [PERSON] вказала лише [PERSON] як спадкоємців після батька. Вважає даний позов безпідставним та необґрунтованим і просить відмовити в його задоволенні повністю. До судового засідання представником третьої особи Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області надано заяву про розгляд справи без їх участі (а. с. 42). Треті особи [PERSON] та [PERSON] зазначили, що позов підлягає задовленню, оскільки вони підтверджують родинні відносини позивачів з батьком , факт їх спільного проживання, поховання батька, посилаються на покази свідків. Третя особа [PERSON] проживає на окупованій території АРК з заявами до суду не зверталась. Судом встановлено наступні факти. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 11 т. 3). Том 3 даної справи містить повністю копії матеріалів спадкової справи, відповідно до яких встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,95 га, яка розташована на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий 30 березня 2002 року (а. с. 48 том 1). У встановлений законом строк до нотаріальної контори звернулись [PERSON] з заявою від 04.02.2013 року (а. с. 4 т. 3), [PERSON] з заявою від 07.02.2013 року (а. с. 7 т.3), [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини від 20.02.2013 року на користь [PERSON] (а. с. 8 т.3), [PERSON] із заявою про прийняття спадщини від 28.02.2013 року (а. с. 9 т.3), [PERSON] від 28.02.2013 року (а. с. 10.т.3). Позивач [PERSON] стверджувала , що батьки жили по [ADDRESS], у 2005 році на декілька місяців батько залишився на [ADDRESS] а вони переїхали на [ADDRESS], далі проживали по вказаній адресі. Відповідач [PERSON] з своєю матір»ю приїзджала до батька і зупинялась саме в будинку на [ADDRESS]. Батько їздив до першої дружини. Оскільки на той час у свідоцтвах записи були зроблено неграмотно, збереглись трудова книжка батька , де записано, що батько працював у колгоспі 50 років, помер у віці 84 років, в дитинстві з донькою батька від першого шлюбу [PERSON] родалися, вона була на святкуванні 70 річчя їх матері. Батьки вели спільне господарство з 1964 року , що підтверджується довідкою сільської ради. Позивач [PERSON] окрім зазначеного вказала , що мати була неграмотна , саме тому у своїй заяві про прийняття спадщини після смерті батька вказала наявність двох спадкоємців [PERSON] та [PERSON] В свою чергу відповідач [PERSON] зазначила, що її батько з її матір»ю перебував у зареєстрованому шлюбі до 25.10.1979 року, який було розірвано коли мати дізналась про зраду та подала на розлучення після реєстрації батьком на себе [PERSON] Стверджувала , що в 2005 році їй вже було 53 роки, жила з матір»ю в Кіровограді, батько приїзджав з села. Допитані в судовому засіданні свідки підтверджували факт , що померлий перебував в іншому шлюбі , і проживав з матір»ю позивачів, знали , що у них було 5 дочок. При цьому, суд вважає, що факт родинних відносин, які існували зі слів позивачів з 1964 року по 2012 рік не можуть доводитись після смерті батьків показами свідків щодо їх спільного проживання , при наявності у батька зареєстрованого іншого шлюбу до 25.10.1979 року, що підтверджується копією запису акта про шлюб з відміткою про його розірвання ( а.с. 108 т. 2). Проживання померлого [PERSON] з [PERSON] у домоволодінні співмешканки в [ADDRESS] та наявність у нього власного будинку в селі по [ADDRESS] підтверджено довідкою сільської ради ( а.с. 47 т. 3). В даному випадку , суд виходить з позиції, висловленої Європейським судом з прав людини і не дає оцінку показам кожного свідка , оскільки їх свідчення в сукупності не можуть за встановлених судом обставин, прямо вказати на батьківство померлого відносно позивачів , яке він мав можливість оформити до дня смерті 2012 року. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (глава 10 розділу II) регламентує порядок видачі свідоцтва про право на спадщину та передбачає надання необхідних для цього документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребуються документи, які підтверджують вказані факти (ст. 68 ЗУ «Про нотаріат», п. 4 глави 10, розділу II Порядку). Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно (пп. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II Порядку). Видача свідоцтва про право па спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру (пп. 4.20 н. 4 глави 10 розділу II Порядку). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову повністю, оскільки в свідоцтвах про народженнях позивачів [PERSON] в графі батько не зазначений, відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян і щодо актового запису про народження у відомостях про заявника зазначено [PERSON], с. Григорівна, Новоукраїнський район, Кіровоградська область та [PERSON] в графі батько зазначений [PERSON] (а. с. 6), що є підставою для відмови в задоволенні вимог в частині встановлення факту, що має юридичне значення , що [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] є рідною донькою [PERSON], померлого [INFO] року. Враховуючи зазначене не підлягають задоволенню і вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування за [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки № [NUMBER] сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Григоріївської сільської ради Новоукраїнського району, що належала покійному [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 30.03.2002 року, та визнання за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки № [NUMBER] сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Григоріївської сільської ради Новоукраїнського району, що належала покійному [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 30.03.2002 року. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Згідно з ст.ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно ст. 81 ЦПК України обов»язок доказування та подання доказів покладено на сторони. В даному випадку в суді не знайшли своє підтвердження обставини зазначені позивачами, позов є необгрунтованим та недоведеним і не підлягає задоволенню. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України, судові витрати залишити по фактичному їх понесенні сторонами . На підставі викладеного та

Outcome: dismissed