Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

14 листопада 2017 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON]В.) звернувся в суд з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі відповідач, ФОП [PERSON]І.) про захист прав споживача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві власності належить автомобіль Chery Amulet, 2008 року випуску. У березні 2017 року у звязку з ремонтом двигуна замовив у ФОП [PERSON] ряд запчастин загальною вартістю 3\~993,00 грн. Роботи щодо встановлення придбаних запчастин на автомобіль позивач здійснював ФОП [PERSON] В межах тижня після встановлення нових запчастин, позивач при експлуатації автомобіля відчув характерний звук у двигуні. Звернувшись повторно до ФОП [PERSON] та здійснивши демонтаж запчастин було встановлено, що у них виникла поломка, а саме: 1)стерся кулачок розподільного валу (другий циліндр); 2)стерся гідро компенсатор на четвертому кулачку розподільчого валу. Після зясування причин поломки позивач звернувся до відповідача з претензією щодо неякісних поставлених запчастин, на що останній усно завірив, що збитки будуть відшкодовані. З посиланням на приписи положень Закону України «Про захист прав споживачів» позивач просить суд: 1) стягнути з відповідача на користь позивача сплачені грошові кошти за договором купівлі-продажу запчастин від 13 березня 2017 року укладений між сторонами у сумі 3\~125,00 грн. та 7\~950,00 грн. витрат повязаних із заміною запчастин; 2) стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5\~000,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у письмових запереченнях від 21 лютого 2018 року, а також його представник у письмовому відзиві від 30 березня 2018 року просять суд відмовити у задоволенні з позову з тих підстав, що позивач здійснював заміну автозапчастин не на авторизованому сервісі технічного обслуговування, що і могло послугувати причиною дефекту товару. Також позивач не звертався до відповідача із питанням щодо організації проведення експертизи придбаного товару. Відповідача та його представник у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримали свої попередні заперечення щодо позову та просили суду відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено та сторонами не заперечується, що 13 березня 2017 року позивач за допомогою телефонного звязку через інтернет-магазин lifecars.com.ua придбав у відповідача наступні запчастини: 1) гідро компенсатор клапана двигуна 4801007030ВВ Chery 8 шт. по ціні 120 грн., загальною вартістю 960,00 грн. 2) вал розподільчий (з прорізом) Chery Amulet 48 0EE-BJ1006015 Chery 1 шт. вартістю 1\~500,00 грн. Також позивач у відповідача були придбані інші запчастини, однак питання щодо їх якості не є предметом даного спору. Як встановлено судом, після придбання та отримання вказаних запчастин у відповідача, позивач здійснював їх встановлення у ФОП [PERSON] Після того, як він виявив характерні звуки у двигуні, він повторно звернувся до цього підприємця та здійснив заміну несправних запчастин. 24 березня 2017 року ФОП [PERSON] був складений акт рекламації з якого слідує, що в автомобілі позивача стерся кулачок розподільного валу (другий циліндр); стерся гідро компенсатор на четвертому кулачку розподільчого валу (а.с.5). Згідно наданого позивачем актом надання послуг ФОП [PERSON], ним виконані ряд робіт повязаних з демонтажем та монтажем двигуна загальною вартістю 7\~950,00 грн. (а.с.6). Вказані роботи були повністю оплачені позивачем (а.с.8). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон) визначено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Частиною першою статті 8 Закону визначено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Як встановлено судом, позивач обрав перший варіант усунення недоліку товару, який має істотні недоліки - розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. В свою чергу частина одинадцята статті 8 Закону вказує на те, що вимоги споживача розглядаються після предявлення споживачем розрахункового документа, а щодо товарів, на які встановлено гарантійний строк, - технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу. Вимоги споживача щодо технічно складних побутових товарів розглядаються після предявлення споживачем розрахункового документа, передбаченого Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу. А частиною чотирнадцятою статті 8 Закону визначено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника. Тобто, для усуненні істотного недоліку товару шляхом розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми законодавець покладає на споживача наступні обовязки: 1) звернутися до продавця (виробника) товару із відповідною письмовою заявою із зазначення конкретних вимог до нього; додати до неї розрахунковий документ, а щодо товарів, на які встановлено гарантійний строк, - технічний паспорт чи інший документ, що його замінює, з позначкою про дату продажу; 2) здати власне сам товар для можливості перевірки продавцем (виробником) наявності істотних недоліків, причин їх виникнення, зокрема чи виникли вони внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. У розглядуваному випадку позивач не дотримався обох передбачених законом умов для можливості розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Зокрема, позивач не надав суду належних та допустимих доказів звернення до відповідача із письмовими вимогами як це передбачено законом. Надані позивачем скриншоти електронної переписки не є належним та допустимим доказом звернення споживача із письмовими вимогами до продавця (виробника) товарів. Більше того, з цієї переписки слідує, що позивач вимагав від відповідача надати копії документів про реєстрацію його як фізичної особи-підприємця, однак з неї безпосередньо не слідує, що він вимагав усунути істотний недолік товару. Не здав позивач відповідачу і товар, для можливості проведення останнім його перевірки на предмет причин виникнення істотних недоліків, зокрема для перевірки, чи не виникли вони внаслідок порушень правил експлуатації та зберігання. Доказів відмови відповідача від прийняття письмової заяви чи товару позивач суду не надав. Підсумовуючи вищевикладене, оскільки позивач не дотримався встановленого Законом України «Про захист прав споживачів» порядку предявлення вимог до продавця (виробника) товарі у разі виявлення його істотних недоліків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення грошових коштів за запчастини та витрат повязаних із заміною запчастин є передчасними та до задоволення не підлягають. Стосовно вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає, що частиною другою статті 22 Закону визначено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Оскільки суд не задовольнив вимоги споживача як передчасні, не підлягають до задоволення і його позовні вимоги про стягнення моральної шкоди. Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, судові витрати позивача залишаються за ним. Щодо заявлених представником відповідача судових витрат повязаних із наданням правової допомоги у розмірі 5\~300,00 грн., суд зазначає, що відповідач не надав суду належних доказів фактичної сплати цих витрат адвокату [PERSON], який здійснював представництво його інтересів у цій справі. Зокрема, надана відповідачем квитанція про отримання оплати від 24 травня 2018 року у розмірі 5\~300,00 грн. не відповідає за своєю формою додатку №2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке затверджено Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148, а також додатку №2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке затверджено Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637. Отже, суд не може взяти до уваги вказаний документ, оскільки він не свідчить про оприбуткування отриманої готівки адвокатом в порядку, який визначений чинним законодавством. Крім того суд зауважує, що заявлені до стягнення судові витрати є неспівмірними з предметом позову, який стосується захисту прав споживачів. Це є додатковою підставою для відмови у стягнення судових витрат з позивача на користь відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed