Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором про відкриття та обслуговування рахунку, мотивуючи позовні вимоги тим, що 18.09.2012 між сторонами було укладено договір №5665 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки, згідно умов якого останньому було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та надано платіжну картку типу Mastercard Debit Standart та ПІН-конверт до неї. 29.11.2012 між сторонами було укладено додатково договір №397115/1 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки до договору №5665 від 18.09.2012, згідно умов якого відповідачу встановлено кредит у сумі 18000 грн зі сплатою процентної ставки в розмірі 24 % річних, щомісячно. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав повністю. Відповідач же не виконував належним чином умови договору, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 13.08.2019 становить 17159,61 грн та складається з: - 7856,95 грн - заборгованість за кредитом; - 5280,39 грн - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; - 10,31 грн - заборгованість за розрахунково-касовим обслуговуванням; - 2992,21 грн - сума нарахованої пені; - 235,87 грн - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; - 502,18 грн - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; - 70,89 грн - розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту; - 210,81 грн - розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Банком вчинялись заходи досудового врегулювання спору шляхом надсилання претензії відповідачу з вимогою погашення заборгованості за кредитом, проте дані претензії залишились без відповіді, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №397115/1 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 29.11.2012 в розмірі 17159,61 грн та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив на адресу суду заяву, згідно якої просить розлянути справу без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує та повідомив, що відповідачем сплачено заборгованість за кредитним договором, залишок заборгованості в рамках заявлених позовних вимог складає 1133 грн, а саме: 10,31 грн - заборгованість за розрахунково-касовим обслуговуванням; 102,94 грн - сума нарахованої пені; 502,18 грн - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 70,89 грн - розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту; 210,81 грн - розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява від нього, згідно якої він просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги не визнає в зв`язку з проплатою ним заборгованості та судового збору. Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутность учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 18.09.2012 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем було укладено договір №5665 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки, згідно умов якого останньому було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за послуги установ АТ «Ощадбанк», розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку, надано платіжну картку типу Mastercard Debit Standart та ПІН-конверт до неї тавстановлено кредит у сумі 0,00 грн на строк дії платіжної картки з процентною ставкою 24% річних (а.с.19). 29.11.2012 відповідач звернувся до начальника філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» із заявою про відкриття кредитної лінії та встановлення кредитування по картковому рахунку, де просив встановити по його картковому рахунку ліміт кредиту в сумі 18000 грн (а.с.25). Того ж дня між АТ «Ощадбанк» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем було укладено договір №397115/1 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки, згідно умов якого останньому було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за послуги установ АТ «Ощадбанк», розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку, надано платіжну картку типу Mastercard Debit Standart та ПІН-конверт до неї тавстановлено кредит у сумі 18000 грн на строк дії платіжної картки з процентною ставкою 24% річних (а.с.21-22). Відповідно до 1.3. договору №397115/1 клієнт зобов`язується здійснювати оплату послуг банку за проведення операцій за рахунком у розмірі, встановленому Тарифами. Відповідно до п. 3.1 зазначеного договору клієнт має право користуватися кредитом у разі відсутності власних коштів на рахунку на умовах та у розмірі, визначених договором та правилами. При випуску платіжної картки на новий строк кредит продовжується на відповідний строк дії нової платіжної картки, при цьому повне погашення кредиту на дату випуску нової платіжної картки не вимагається. Відповідно до п. 3.6 зазначеного договору у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені Правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Пунктом 1.11. договору передбачено право банку вимагати від клієнта відшкодування всіх витрат, в тому числі процентів, штрафів, пені та сплати заборгованості відповідно до умов договору та правил. Банк свої зобов`язання за договором №397115/1 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 29.11.2012виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за користування кредитними коштами належним чином не виконував. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка згідно з наданим предстаником позивача розрахунком заборгованості та звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом станом на 13.08.2019 становить - 17159,61 грн, яка складається з наступного: - 7856,95 грн - заборгованість за кредитом; - 5280,39 грн - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; - 10,31 грн - заборгованість за розрахунково-касовим обслуговуванням; - 2992,21 грн - сума нарахованої пені; - 235,87 грн - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; - 502,18 грн - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; - 70,89 грн - розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту; - 210,81 грн - розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів (а.с.4-12, 13-15). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України, встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики. За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушував зобов`язання за даним договором. Банком вчинялись заходи досудового врегулювання спору шляхом надсилання відповідачу повідомлень з вимогою погашення заборгованості за кредитом, які були отримані останнім, про що свідчать відповідні повідомлення від 01.04.2019 №2, від 22.05.2019 №101.20-11/738 та рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.26, 27, 28, 29). Оскільки дані претензії залишились без відповіді, представник позивача змушений був звернутись до суду з даним позовом. Під час розгляду справи представник позивача у поданій до суду заяві повідомив, що відповідачем сплачено заборгованість за кредитним договором, залишок заборгованості в рамках заявлених позовних вимог складає 1133 грн, а саме: 10,31 грн - заборгованість за розрахунково-касовим обслуговуванням; 102,94 грн - сума нарахованої пені; 502,18 грн - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 70,89 грн - розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту; 210,81 грн - розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Однак, з даним твердженням представника позивача суд не погоджується, так як відповідачем на підтвердження погашення заборгованості за кредитним договором та сплати судового збору були надані наступні докази: - копію квітанції від 15.11.2019, де зазначено, що [PERSON] поповнив картрахунок [NUMBER] готівкою на суму 10075 грн (а.с.82); - копію квітанції №47 від 17.03.2020, де зазначено, що [PERSON] сплатив судовий збір в сумі 1921 грн на рахунок АТ Ощадбанк (а.с.83); - копію квітанції №48 від 17.03.2020, де зазначено, що [PERSON] погасив заборгованість в сумі 7159,61 грн на рахунок АТ Ощадбанк (а.с.83); - копію довідки, виданої ТВБВ №10001/021 філії - Вінницького обласного управління АТ "Ощадбанк", про те, що [PERSON] являється власником рахунку № [NUMBER] , який змінився згідно плану рахунків в жовтні 2018 з рахунку [NUMBER] . З серпня 2019 рахунок змінено на міжнародний, а саме: [NUMBER] . Таким чином, згідно наданих відповідачем доказів судом встановлено, що загальна сума, яку останній сплатив становить 17234,61 грн ( 10075+7159,61=17234,61), що в свою чергу, перевищує суму заборгованості за договором №397115/1 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 29.11.2012, яка становить 17159,61 грн. Відтак, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи відповідач повністю розрахувався з позивачем за договором №397115/1 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 29.11.2012 та відшкодував наявну у нього заборгованість перед банком. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, так як під час розгляду справи відповідачем сплачена вся сума заборгованості, яка була наявна у нього на момент пред`явлення позову. Враховуючи, що відповідач сплатив суму судового збору, понесеного позивачем, тому підстав для вирішення питання судових витрат немає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed