Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів на його користь солідарно грошових коштів в сумі 13000 (тринадцять тисяч) грн. та 7000 (сім тисяч) грн.. моральної шкоди. В обгрунтування послався на те, що 09.02.2020року о 20год. 51хв. він вирішив здійснити переказ належних йому готівкових коштів на його особистий рахунок в загальній сумі 13000грн., у зв`язку із чим, на підставі публічного договору оферти акцепту він скористався очевидно належним Відповідачу 1 банківським терміналом за № 703134, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Так, зокрема з метою зарахування на особистий рахунок готівкових коштів у вищевказаній сумі, він в ніс відповідну суму у вищезгаданий термінал, де вона очевидно була зарахована в користь потенційного отримувача, яким, судячи з квитанції є ТОВ «Свіфт Гарант» (Відповідач 2) і яке до речі отримало за такі послуги кошти в сумі 455грн. і вже після цього як він розумів внесена сума коштів в розмірі 13000грн., мала б бути в найкоротший термін переказана на його банківську картку. Однак до цього часу, жодних коштів в сумі 13000грн., які ним були внесені для переказу на його особистий рахунок через ТОВ «Свіфт Гарант» (Відповідач 2) шляхом використання терміналу належного АТ «Банк Інвестицій та заощаджень» (Відповідач 1), за підтримки або участі ТОВ «ФК «Фенікс» (Відповідач 3), він так і не отримав та не перерахувало на його особистий рахунок. Просить позов задовольнити. 07.08.2020 року представник відповідача: АТ «Банк Інвестицій та заощаджень» - Хашко О.М. подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на наступне. За допомогою платіжного пристрою (далі - ПТКС) за номером у системі №703134, який належить АТ «Банк Інвестицій та заощаджень» і розташований за адресою: [ADDRESS] , у 20 годин 51 хвилину 44 секунд за київським часом «09» лютого 2020 року платником за ідентифікатором - [PERSON] (Позивач), було ініційовано платіж та внесено, на підставі Квитанції №3019937916834358, до ПТКС грошові кошти у сумі: 13 000,00 грн. (тринадцять тисяч гривень 00 копійок) з яких до переказу у сумі 12 545, 00 грн. (дванадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять гривень 00 копійок), та плата за надання послуги з переказу у сумі: 455, 00 грн. (чотириста п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок), за реквізитами отримувача: СВІФТ ГАРАНТ ТОВ, рахунок отримувача [NUMBER] в КБ «ПРИВАТБАНК» платежу: поповнення картки [NUMBER] , без ПДВ ( далі - Платіж 1). Крім того, в обліковій системі Відповідача 1 «09» лютого 2020 року о 20 годині 43 хвилини 39 секунд за київським часом було зареєстровано операцію з ініціювання переказу коштів за допомогою платіжного пристрою (далі - ПТКС) за номером у системі №703134, який належить Відповідачу 1 і розташований за адресою: [ADDRESS] , платником за ідентифікатором - [PERSON] , та внесено, на підставі Квитанції №3019937916833851, до ПТКС грошові кошти у сумі: 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок) з яких до переказу у сумі 1930, 00 грн. (одна тисяча дев`ятсот тридцять гривень 00 копійок), та плата за надання послуги з переказу у сумі: 70, 00 грн. (сімдесят гривень 00 копійок), за реквізитами отримувача: СВІФТ ГАРАНТ ТОВ, рахунок отримувача и [NUMBER] в КБ «ПРИВАТБАНК» м.ДНІПРОПЕТРОВСЬК, код банку отримувача 305299, ЄДРПОУ 14360570 з призначенням платежу: поповнення картки [NUMBER] , без ПДВ ( далі -Платіж 2). Платіж 2, який ініційовано Позивачем 09» лютого 2020 року о 20 годині 43 хвилини 39 секунд за київським часом виконаний Відповідачем 1 і сума переказу зарахована отримувачу, а виконання Платежу 1, який ініційовано тим самим Позивачем «09» лютого 2020 року 20 годин 51 хвилину 44 секунд за київським часом, на виконання вимог діючого на той час Закону У країни «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року №1702- VII (надалі -Закон про фінмоніторинг), Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 26.06.2015 року №417 (надалі - Положення про фінмоніторинг) та внутрішніх документів Банку з питань фінансового моніторингу, було зупинено Банком, у зв`язку з виникненням підозри. Звертають увагу, що фінансові операції за обома ініційованими одним платником переказами (Платіж 1 та Платіж 2) здійснювалися протягом нетривалого проміжку часу (з різницею в кілька хвилин), а їх загальна сума становить 15 000 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок), в зв`язку з чим Відповідач 1 ґрунтуючись на критеріях ризиків, визначених самостійно суб`єктом первинного фінансового моніторингу з урахуванням критеріїв ризиків, встановлених центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері запобігання і протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, зупинив виконання Платежу 1, на підставі вимог Закону про фінмоніторинг, Положення про фінмоніторинг та внутрішніх документів Банку з питань фінансового моніторингу. 07.08.2020 року представник відповідача: ТОВ «Свіфт Гарант» - Хашко О.М. подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на наступне. ТОВ «Свіфт Гарант» (Відповідач 2) діє на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ФК за №153 від 12.07.2007 року та Ліцензії Національного банку України на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 7 від 12.03.2014 року та є платіжною організацією внутрішньодержавної платіжної системи «CITY24» (далі за текстом ВПС « CITY24»), відомості про яку внесені до Реєстру платіжних систем (Свідоцтво про узгодження правил платіжної системи від 02.08.2017 року за №36). Надання фінансових послуг Відповідач 2 здійснює, у тому числі, але виключно за операціями з приймання готівкових коштів у національній валюті для подальшого їх переказу без відкриття рахунків, із використанням платіжних пристроїв - програмно- технічних комплексів самообслуговування (ПТКС та/або Терміналів та/або платіжних терміналів), до яких згідно з їх функціональними можливостями належать автомати самообслуговування, депозитні автомати, платіжні термінали, термінали самообслуговування тощо. Відповідно до умов використання ПТКС, Платник самостійно та на власний розсуд визначає усі обов`язкові реквізити Платежу шляхом або їх власноручного введення, або власноручного вибору з програмного інтерфейсу ПТКС, а Відповідач 2 приймає платежі готівкою за документом, що містять всі обов`язкові реквізити та відповідає вимогам пункту 122 розділу IV Постанови/Інструкції Національного банку. Звертають увагу, що операція з ініціювання переказу коштів готівкою повернення суми переказу за якою визначено у позовній заяві, належним чином зареєстрована у апаратно-програмному комплексі (системі обліку) Відповідача 3 (платіжної організації ВПС « Сіtу24»), при цьому Відповідач 2 не встиг приступити до своїх обов`язків щодо виконання доручення платника, що міститься в розрахунковому документі, оскільки її виконання здійснено надавачем фінансових послуг переказу, який є учасником ВПС «Сіtу24» - АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», тобто Відповідачем 1, до якого Позивачу необхідно звертатися з вимогами щодо її виконання (завершення) або питаннями щодо повернення грошових коштів за невиконаною операцією. 07.08.2020 року представник відповідача: ТОВ «ФК «Фенікс» - Хашко О.М. подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову. 20.07.2020 року провадження у даній справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче провадження у справі. 13.08.2020року за клопотаннями представника відповідачів відкладено підготовче судове засідання. 31.08.2020року позивач подав відповідь на відзиви, в якій заперечив на відзиви представника відповідачів та просив суд не брати їх до уваги. 09.09.2020року представник відповідачів: АТ «Банк Інвестицій та заощаджень», ТОВ «Свіфт Гарант», ТОВ «ФК «Фенікс» - Хашко О.М. подала заперечення на відповідь на відзив від 12.08.2020року, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову. 11.09.2020 у справі проведено підготовче судове засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, крім того пояснив, що позивачу зрозуміло, про те, що він має звернутися до банку для проходження ідентифікації його особи, однак він не може звернутися, оскільки перебуває за кордоном, бачить повернення коштів тільки за рішенням суду, просив позов задовольнити. Представник відповідачів АТ «Банк Інвестицій та заощаджень», ТОВ «Свіфт Гарант», ТОВ «ФК «Фенікс» - Хашко О.М. у судовому засіданні заперечила позовні вимоги, оскільки фінансові операції за обома ініційованими одним платником переказами, здійснювалися протягом нетривалого проміжку часу (з різницею в кілька хвилин), а їх загальна сума становить 15 000 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок), в зв`язку з чим Відповідач 1 ґрунтуючись на критеріях ризиків, визначених самостійно суб`єктом первинного фінансового моніторингу з урахуванням критеріїв ризиків, встановлених центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері запобігання і протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, зупинив виконання Платежу в сумі 1300грн., на підставі вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення», Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 26.06.2015 року №417 та внутрішніх документів Відповідача-1 з питань фінансового моніторингу. Усі заперечення викладені у відзиві на позовну заяву та у запереченні на відповідь від 12.08.2020року просила врахувати при вирішенні даного спору. Згідно із ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 та ч. 4\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що за допомогою програмно-технічного комплексу самообслуговування (далі - ПТКС) за номером у системі №703134, який належить Відповідачу 1 - АТ «Банк Інвестицій та заощаджень» і розташований за адресою: [ADDRESS] , у 20 годин 51 хвилину 44 секунд за київським часом «09» лютого 2020 року платником за ідентифікатором - [PERSON] (Позивач), було ініційовано платіж та внесено, на підставі Квитанції №3019937916834358, до ПТКС грошові кошти у сумі: 13000,00грн. (тринадцять тисяч гривень 00 копійок) з яких до переказу у сумі 12 545, 00 грн. (дванадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять гривень 00 копійок), та плата за надання послуги з переказу у сумі: 455, 00 грн. (чотириста п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок), за реквізитами отримувача: СВІФТ ГАРАНТ ТОВ, рахунок отримувача [NUMBER] в КБ «ПРИВАТБАНК» платежу: поповнення картки [NUMBER] , без ПДВ ( далі - Платіж 1). Крім того, в обліковій системі Відповідача 1 «09» лютого 2020 року о 20 годині 43 хвилини 39 секунд за київським часом було зареєстровано операцію з ініціювання переказу коштів за допомогою платіжного пристрою (далі - ПТКС) за номером у системі №703134, який належить Відповідачу 1 і розташований за адресою: [ADDRESS] , платником за ідентифікатором - [PERSON] , та внесено, на підставі Квитанції №3019937916833851, до ПТКС грошові кошти у сумі: 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок) з яких до переказу у сумі 1930, 00 грн. (одна тисяча дев`ятсот тридцять гривень 00 копійок), та плата за надання послуги з переказу у сумі: 70, 00 грн. (сімдесят гривень 00 копійок), за реквізитами отримувача: СВІФТ ГАРАНТ ТОВ, рахунок отримувача [NUMBER] в КБ «ПРИВАТБАНК» М.ДНІПРОПЕТРОВСЬК, код банку отримувача 305299, ЄДРПОУ 14360570 з призначенням платежу: поповнення картки [NUMBER] , без ПДВ ( далі -Платіж 2). Платіж 2, який ініційовано Позивачем 09» лютого 2020 року о 20 годині 43 хвилини 39 секунд за київським часом виконаний Відповідачем 1 і сума переказу зарахована отримувачу, а виконання Платежу 1, який ініційовано тим самим Позивачем «09» лютого 2020 року 20 годин 51 хвилину 44 секунд за київським часом, на виконання вимог діючого на той час Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року №1702-VII, Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 26.06.2015 року №417 та внутрішніх документів Банку з питань фінансового моніторингу, було зупинено Банком, у зв`язку з виникненням підозри. Крім того, з пояснень представника відповідачів було встановлено, що Позивач неодноразово був повідомлений про зупинення Платежу та необхідність Відповідачем 1 проведення відповідних процедур, зокрема: Відповідачем 1: 11.02.2020 року о 16 годині 44 хвилини та о 16 годині 46 хвилин було ініційовано відправлення СМС-повідомлення на номер телефону, який був власноруч визначений Позивачем при ініціюванні операцій з переказу, зокрема щодо Платежу ( [NUMBER] ). Відповідачем 1: 12.02.2020 року було ініційовано відправлення текстового повідомлення засобами мессенджеру «Vibег» на номер телефона, який був власноруч визначений Позивачем при ініціюванні операцій з переказу, зокрема Платежу ( [NUMBER] ). Позивач звертався письмово із заявами до Відповідачів про повернення коштів від 25.06.2020 року (а.с. 5-8). Відповідачі надали письмову відповідь Позивачу із роз`ясненнями, що йому необхідно звернутися в будь-яке відділення Відповідача 1 в будь-який зручний для нього час протягом робочого дня Відповідача 1 (з понеділка по четвер з 9.00 до 18.00 та в п`ятницю з 9.00 до 17.00) і маючи при собі оригінали паспорту громадянина України (або іншого документа, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаним на території України для укладення правочинів) і документа, що містить реєстраційний номер облікової картки платника податків України (або ідентифікаційний номер згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів) або номер (та за наявності серію) паспорта громадянина України, у якому проставлено відмітку про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків України чи номер паспорта із записом про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків України в електронному безконтактному носії, з метою виконання Відповідачем 1 відповідних процедур фінансового моніторингу (ідентифікації та верифікації клієнта), відповідно до вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року №1702-VII, Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 26.06.2015 року №417 та внутрішніх документів Банку з питань фінансового моніторингу. Також встановлено, що Позивач не звертався до АТ «Банк Інвестицій та заощаджень», з метою виконання відповідних процедур фінансового моніторингу (ідентифікації та верифікації клієнта), відповідно до вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року №1702-VII, Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 26.06.2015 року №417 та внутрішніх документів Відповідача 1 з питань фінансового моніторингу, що на дасть можливість Відповідачу 1 виконати переказ Платежу 1, шляхом його зарахування отримувачу або із заявою про повернення грошових коштів по Платежу 1, у зв`язку з неактуальністю виконання переказу Платежу 1. Відповідно до п. 1.24 Закону України\~«Про платіжні\~системи та\~переказ коштів\~в Україні» переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Відповідно до п. 1.32-2 ст.1\~Закону України\~«Про платіжні\~системи та\~переказ коштів\~в Україні» платіжний пристрій - технічний пристрій (банківський автомат, платіжний термінал, програмно-технічний комплекс самообслуговування тощо), який дає змогу користувачеві здійснити операції з ініціювання переказу коштів, а також виконати інші операції згідно з функціональними можливостями цього пристрою. Програмно-технічний комплекс самообслуговування - пристрій, що дає змогу користувачеві здійснювати операції з ініціювання переказу коштів, а також виконувати інші операції відповідно до функціональних можливостей цього пристрою без безпосередньої участі оператора (касира). Відповідно до п.8.1 ст.8\~Закону України\~«Про платіжні\~системи та\~переказ коштів\~в Україні» банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Відповідно до п.п.7 п.21.1 статті 21\~Закону України\~«Про платіжні\~системи та\~переказ коштів\~в Україні» ініціювання переказу може проводиться шляхом внесення готівкових коштів для подальшого переказу за допомогою платіжних пристроїв. Відповідно до п.24.1 ст.24\~Закону України\~«Про платіжні\~системи та\~переказ коштів\~в Україні» подання ініціатором до банку або іншої установи учасника платіжної системи документа на переказ готівки відповідної суми коштів у готівковій формі здійснюється протягом операційного часу. Відповідно до п.24.7 ст.24\~Закону України\~«Про платіжні\~системи та\~переказ коштів\~в Україні» банки, агенти банків та учасники платіжних систем, які приймають готівку (у тому числі за допомогою платіжних пристроїв) для подальшого її переказу, зобов`язані: - забезпечити розміщення в доступному для огляду клієнтів місці або на моніторі платіжного пристрою інформації щодо найменування та місцезнаходження банку, комерційного агента банку, платіжної організації/учасника платіжної системи та найменування платіжної системи, номера телефону довідкової служби, електронної адреси, режиму роботи платіжного пристрою, строків зарахування коштів отримувачам та розміру комісійної винагороди (плати за здійснення операції); - видати після здійснення операції (у тому числі за допомогою платіжного пристрою) касовий документ (квитанцію/чек тощо), який відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань ведення касових операцій банками України містить усі обов`язкові реквізити касового документа; - забезпечити створення архівів електронних документів (збереження інформації про прийняту готівку, реєстри тощо) та контроль за їх цілісністю, захист цих документів (у тому числі криптографічний) під час їх зберігання та передавання від платіжних пристроїв до системи автоматизації банку відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Відповідно до ст.\~30\~Закону України\~«Про платіжні\~системи та\~переказ коштів\~в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. У відповідності до п. 4.2. Публічного договору (Оферти), який містить кожен платіжний термінал, зазначено «обмеження щодо суми, яку може переказати Клієнт протягом одного операційного дня, встановлюється чинним законодавством України». Пунктом 3 ст. 9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року №1702-VII, редакція що діяла на момент здійснення платежу визначає, що ідентифікація та верифікація клієнта здійснюється у разі: встановлення ділових відносин (за винятком ділових відносин, встановлених на підставі договорів страхування за видами страхування іншими, ніж страхування життя, за якими клієнтом є фізична особа та загальний страховий платіж не перевищує 5000 гривень або його сума еквівалентна зазначеній сумі, у тому числі в іноземній валюті; ділових відносин, які виникають на підставі договорів про участь в лотереї за умови, що розмір ставки гравця не перевищує 5000 гривень; проведення платіжною організацією, учасником чи членом платіжної системи, банком, філією іноземного банку фінансових операцій, що здійснюються без відкриття рахунка, на суму, що є меншою ніж 150000 гривень, або сума якого еквівалентна зазначеній сумі, у тому числі в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, одиницях вартості); виникнення підозри; проведення фінансової операції, що підлягає фінансовому моніторингу; проведення переказів (у тому числі міжнародних) фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, що здійснюється без відкриття рахунка, на суму, що дорівнює чи перевищує 15000 гривень, або суму, еквівалентну зазначеній сумі, у тому числі в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, одиницях вартості, але є меншою за суму, передбачену частиною першою статті 15 цього Закону; проведення разової фінансової операції без встановлення ділових відносин з клієнтами на суму, що дорівнює чи перевищує 150000 гривень, або суму, еквівалентну зазначеній сумі, у тому числі в іноземній валюті, банківських металах, інших активах. Залежно від рівня ризику проведення фінансової операції ідентифікація, верифікація клієнта здійснюються також у разі проведення ним фінансової операції на суму, визначену частиною першою статті 15 цього Закону, незалежно від того, проводиться така фінансова операція одноразово чи як кілька фінансових операцій, які можуть бути пов`язані між собою. У разі виникнення сумнівів у достовірності чи повноті наданої інформації про клієнта суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний провести поглиблену перевірку клієнта. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року №1702-VII, редакція що діяла на момент здійснення платежу Відповідач 1 є суб`єктом первинного фінансового моніторингу, і відповідно, зобов`язаний (ч. 2 ст. 6 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року №1702-VII, редакція що діяла на момент здійснення платежу, п. 44 розділу V Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 26.06.2015 року №417 здійснювати ідентифікацію, верифікацію клієнта (представника клієнта), вивчення клієнта та уточнення інформації про клієнта у випадках, встановлених законом та забезпечувати виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, до початку, в процесі, в день виникнення підозри, після їх проведення чи після відмови клієнта від їх проведення, зокрема з використанням засобів автоматизації. Внутрішній фінансовий моніторинг, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року №1702-VII, редакція що діяла на момент здійснення платежу, це сукупність заходів з виявлення фінансових операцій, що підлягають внутрішньому фінансовому моніторингу, із застосуванням підходу, що грунтується на проведенні оцінки ризиків легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму; ідентифікації, верифікації клієнтів (представників клієнтів), ведення обліку таких операцій та відомостей про їх учасників; обов`язкового звітування до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення про фінансові операції, щодо яких виникає підозра, а також подання додаткової та іншої інформації у випадках, передбачених цим Законом. Частина 3 ст. 9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року №1702-VII, редакція що діяла на момент здійснення платежу визначає, що ідентифікація та верифікація клієнта здійснюються, серед іншого, у разі: виникнення підозри та/або проведення переказів фізичною особою, що здійснюється без відкриття рахунка, на суму, що дорівнює чи перевищує 15 000 гривень. Відповідно до п. 32 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року №1702-VII, редакція що діяла на момент здійснення платежу, підозра - припущення, що ґрунтується на результатах аналізу наявної інформації та може свідчити про те, що фінансова операція або її учасники, їх діяльність чи джерела походження активів пов`язані із легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи пов`язані із вчиненням іншого суспільно небезпечного діяння, яке визначене\~Кримінальним кодексом України\~як злочин або за яке передбачені міжнародні санкції. Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року №1702-VII, редакція що діяла на момент здійснення платежу, ідентифікацією є заходи, що вживаються суб`єктом первинного фінансового моніторингу, щодо встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних. Верифікація клієнта, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року №1702-VII, редакція що діяла на момент здійснення платежу, це встановлення (підтвердження) суб`єктом первинного фінансового моніторингу відповідності особи клієнта (представника клієнта) у його присутності отриманим ідентифікаційним даним. Також, у разі виникнення підозр щодо клієнтів, які здійснюють переказ без відкриття рахунку на суму, що дорівнює чи перевищує 15000 гривень, або якщо такі фінансові операції підлягають фінансовому моніторингу, банк зобов`язаний здійснити вивчення таких клієнтів, у тому числі встановити факт належності клієнта або особи, яка діє від його імені, їх кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), вигодоодержувачів до публічних осіб, до осіб близьких або пов`язаних з публічними особами (абзац сьомий підпункту 4 п. 55 розділу V Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 26.06.2015 року №417). Згідно з ч. 12 ст. 9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року №1702-VII, редакція що діяла на момент здійснення платежу з метою ідентифікації фізичної особи - ініціатора (платника) переказу, що здійснюється без відкриття рахунка на суму, що дорівнює чи перевищує 15000 гривень, суб`єкти первинного фінансового моніторингу, до яких звернувся ініціатор (платник) для здійснення переказу, встановлюють прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові; місце проживання (або місце перебування фізичної особи - резидента) або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або ідентифікаційний номер згідно з Державним реєстром фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів, номер (та за наявності - серію) паспорта громадянина України, в якому проставлено відмітку про відмову від одержання ідентифікаційного номера чи номера паспорта із записом про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків України в електронному безконтактному носії) або дату і місце народження. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до пояснень АТ «Банк Інвестицій та заощаджень» від 31.07.2020року вих. № 05-1/04/6656 [PERSON] , Банк пояснив, що фактично, без проведення процедур верифікації та ідентифікації не може здійснити даний переказ коштів. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів»\~за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами. Відповідно до п. 22 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Частиною 1 статті 5 вищезазначеного закону встановлено, що держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Згідно з вимогами\~ст. 21 цього закону, крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені, виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього\~Закону\~та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо, зокрема, при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення та/або висловлене ним волевиявлення. Таким чином, Позивач здійснюючи платежі на загальну суму 15 000,00 грн. в один день, протягом невеликого проміжку часу через термінал самообслуговування платіжної системи city 24, був обізнаний і погодився з умовами публічного договору (Оферти) в момент, коли здійснював платіж. Однак позивач мав можливість відмінити дану операцію. Крім того, [PERSON] , як споживач, є вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, що відповідає положенню ч. 2\~ст. 17 Закону України "Про захист прав споживачів". Маючи інформацію про обмеження щодо суми, яку може переказати Клієнт протягом одного операційного дня, без відкриття рахунку на суму, що дорівнює чи перевищує 15000 гривень, самостійно обрав банківський термінал за № 703134, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Червоноград, вул.. Сокальська, 11, для здійснення переказу, погодився із запропонованими умовами договору та не відмовився від проведення операції. Крім того, спірні правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, згідно\~ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Але, для настання деліктної відповідальності відповідно до\~ст.1166 ЦК України, необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправної поведінки заподіювана шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана. Перераховані підстави визначаються загальними, оскільки необхідні для всіх випадків відшкодування шкоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналізуючи викладене, суд вважає, що позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт порушення його прав як споживача. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги\~\~ [PERSON] про стягнення з відповідачів на його користь солідарно грошових коштів в сумі 13000 (тринадцять тисяч) грн. задоволенню не підлягають. Згідно\~ст. 23 ЦК України\~встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;\~у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Положення даної статті має вичерпний перелік обставин, за яких ті або інші наслідки неправомірних дій можна вважати моральною шкодою. Відповідно до ч.1\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, судом не встановлено неправомірних рішень, дій чи бездіяльності зі сторони відповідачів, що є підставою для відмови в задоволенні заявлених позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки суд відмовляє у позові, а позивач звільнений від сплати судового збору, суд відносить вказані витрати на рахунок держави.

Outcome: dismissed