Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

06 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення стягуваних з нього розміру аліментів на сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі рішення суду від 12 жовтня 2004 року його зобов'язано на користь відповідачки [PERSON] сплачувати аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно. З 29 липня 2011 року він перебуває у шлюбі з [PERSON], від сумісного життя з якою [INFO] народилась донька [PERSON]. Донька часто хворіє, тому потребує медикаментозного лікування і санаторного оздоровлення. Окрім дружини і дочки, на його утриманні перебуває його матір [PERSON], [INFO], яка є інвалідом третьої групи і проживає з ним. У зв'язку зі збільшенням розміру стягуваних аліментів на сина з серпня 2014 року до розміру ? частини заробітку позивач та його сім`я опинились у скрутному матеріальному становищі. Посилаючись на норми ст.ст.182, 192 Сімейного кодексу України, просить винести рішення про зменшення розміру стягуваних з нього на користь сина [PERSON], [INFO], аліментів з 1/4 до 1/8 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, мотивуючи їх тим, що має на утриманні дітей від різних шлюбів, і отримуючи зарплату приблизно 4 тис. грн. на місяць, у нього бракує коштів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не погодилась із заявленими вимогами. Суду пояснила, що на теперішній час перебуває у шлюбі із гр.[PERSON], працює, має двох неповнолітніх дітей від різних шлюбів, один з яких син позивача [PERSON], [INFO] Батько, тобто позивач у справі, аліменти на сина платив нерегулярно, у зв'язку з чим утворилась заборгованість понад 40 тис. грн. З цих підстав, починаючи із серпня 2014 року, із зарплати [PERSON] для погашення цієї заборгованості утримується ? частина замість ?. Мати позивача має робочу групу інвалідності і отримує пенсію. Їх син [PERSON] хворіє, перебуває на «Д»обліку, крім того, він відвідує дитячі кружки, за які вона щомісячно вносить батьківську плату. Просить з урахуванням наданих нею заперечень і документів відмовити [PERSON] в задоволенні позову. Представник третьої особи державний виконавець Відділу ДВС Добропільського міськрайонного управління юстиції [PERSON] підтвердила відповідною довідкою-розрахунком суму заборгованості з аліментів [PERSON] перед [PERSON] Просить винести рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, думку третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду від 12 жовтня 2004 року (а.с.10, 11) Від цього шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Добропільського міськрайсуду від 12 жовтня 2004 року з позивача стягнуто аліменти на його сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менш одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 15 вересня 2004 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9) 29 липня 2011 року позивач зареєстрував шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.12) Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.14) Позивач згідно довідки з місця проживання і складі сім"ї від 24.11.2014р. №1163, проживає у сім"ї разом з дружиною, донькою, працює на ВСП «ШУ «Білозерське» шахті Новодонецька ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» (а.с.37, 18) Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як судом встановлено, позивач [PERSON] не завжди справно платив аліменти відповідачці, що вбачається із довідок відділу Державної виконавчої служби (а.с.18, 39, 58-59), у зв'язку з чим виникла заборгованість з аліментів. Факт наявної заборгованості з аліментів, окрім її розміру, сторони в суді не оспорюють. Саме існування заборгованості з аліментів пояснює факт утримання із заробітку позивача щомісячно, починаючи із серпня 2014 року, коштів в розмірі 50% замість встановлених рішенням суду 25% (а.с.73) Саме з цих підстав, на думку суду, бракує коштів сім"ї [PERSON], тому що позовна заява про зменшення розміру стягуваних аліментів подана саме після збільшення відрахувань із заробітку, тобто після погіршення із-за цього матеріального стану їх сім"ї, починаючи з серпня 2014 року, а не лише після зміни сімейного стану, тобто одруження [PERSON] і народження другої дитини, що відбулось значно раніше - у 2011 та 2012 роках відповідно (а.с.12, 14). Виникнення заборгованості з аліментів і, як наслідок погіршення сімейного бюджету позивача у зв'язку з її погашенням, суд пов'язує з провиною самого позивача, який неналежним чином сплачував аліменти. Згідно положень ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує при визначенні розміру аліментів стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність в нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, відповідач заміжня, працює, отримує заробітну плату (а.с.35,36,74). Як пояснює в суді, її чоловік [PERSON] також працює. Дружина ж позивача не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною, тобто перебуває на утриманні свого чоловіка (а.с.38). Також суд, розв'язуючи спір, враховує сукупний щомісячний заробіток і склад кожної із сімей. При винесенні рішення суд регулюється положеннями Закону про те, що ст.142 Сімейного кодексу України передбачає рівність прав дітей. Так, суд враховує, що обидві дитини позивача хворіють, перебувають на «Д»обліку, тобто потребують лікування, на що їх батьки безсумнівно повинні витрачати додаткові грошові кошти (а.с.33-34, 57, 82) Надані сторонами копії квитанцій по сплаті комунальних послуг суд не враховує як належні докази в підтвердження зміни матеріального становища у справі, оскільки такі витрати відбуваються в кожній родині. Знаходження на утриманні у сторін їх матерів, які є інвалідами третіх груп, суд також не приймає до уваги, оскільки вони не перебувають на повному утриманні своїх дітей і доказів щодо цього в судове засідання не надано (а.с.7,83) Суд вважає, що діти позивача [PERSON] та [PERSON] від різних матерів мають рівні права на одержання того розміру аліментів, який би забезпечив їх нормальний розвиток. Із проведеного розрахунку суд вважає, що задовольняючи позов про зменшення розміру аліментів на користь сина [PERSON] в тому розмірі, про який просить [PERSON], тим самим порушить право цієї дитини на належне матеріальне забезпечення. Сам факт того, що проживання батька [PERSON] з дитиною від другого шлюбу, що не оспорюється сторонами, вказує на його безпосередню матеріальну та духовну участь у вихованні та розвитку цієї дитини. При цьому дитина від першого шлюбу такої можливості позбавлена. Враховуючи викладене, а також доведеність наявності обставин, передбачених ст.ст. 182, 192 Сімейного кодексу України, зокрема зміна у позивача сімейного стану і наявність на його утриманні ще інших дітей та непрацездатної дружини, суд безсумнівно приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, але в частині. На думку суду, зменшення розміру стягуваних аліментів з 1/4 частини до 1/5 всіх доходів позивача щомісячно буде об'єктивно обґрунтованим і справедливим щодо кожної із сторін. На підставі викладеного,

Outcome: partial