Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що 12.07.2008 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, від якого мають сина [PERSON] - [INFO] та доньку [PERSON] - [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося. Починаючи з березня 2015 року шлюбні відносини фактично між ними припинені, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Позивачка у судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, судові витрати на відповідача просить не покладати. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 12.07.2008 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 12.07.2008 року [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис № 600, відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві та доньку [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] актовий запис № 601, відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5-6). Сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дітей, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Outcome: approved