Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі за текстом - відповідач та/або АТ «Ощадбанк»/банк) про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Так, позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ №1389-ос від 16 червня 2014 року в.о. начальника Філії - Головне управління по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк України» про звільнення з роботи завідувача операційного сектору ТВБВ 10026/0671 АТ Ощадбанк м. Миронівка [PERSON] за п. 2 ст.41 КЗпП України у зв'язку з втратою довір'я з 16 червня 2014 року, поновити [PERSON] на роботі з 17 червня 2014 року на посаді завідувача операційного сектору ТВБВ 10026/0671 АТ Ощадбанк м. Миронівка, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 17 червня 2014 року по день постановлення судового рішення, та відшкодувати завдану моральну шкоду в грошовому розмірі 20 000,00грн. Обґрунтовуючи позовну заяву про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди позивач [PERSON] виходить з того, що підстави для звільнення позивача із займаної посади є надуманими через не об'єктивно проведене службове розслідування без мети встановлення істини, яке відображене в акті від 04.06.2014 р.. а також позивач посилається на безпідставність висновків комісії викладених у вищевказаному акті службового розслідування та на недотримання приписів законодавства щодо порядку звільнення позивача із займаної посади. Під час судового розгляду представник позивача [PERSON] підтримав вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові та докази,одержані в ході судового розгляду. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» [PERSON] вимоги позивача не визнав, просив відмовити у задоволенні вимог, вказуючи на те, що звільнення позивача відбулось з дотримання порядку та наявності законних підстав. Суд вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] , представника відповідача [PERSON], допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, слід дійти наступного висновку. Перевіряючи дотримання відповідачем норм чинного законодавства при звільненні позивача, судом враховуються надані представником відповідача заперечення, які полягають у наступному. Позивач [PERSON] працювала на посаді завідувача операційного сектора територіального відокремленого безбалансового відділення №10026/0671 філії - Головне управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк». 29 квітня 2014 року позивач виконувала обов'язки основного касира у касі №4) та провела із певним проміжком часу дві операції з купівлі іноземної валюти в сумі 3200 евро у громадянина [PERSON], що підтверджується відеозаписом з камер спостереження робочого місця позивача. За квитанцією №128000250 о 09:07:42 було куплено 200 євро на суму 3080.00 (три тисячі вісімдесят) грн.00 коп., натомість за квитанцією №128075552 о 10:33:27 куплено 3000 євро на суму 46200,00 (сорок шість тисяч двісті) грн.00 коп. При проведенні банківської операції (купівлі іноземної валюти) о 09:07:42 позивач [PERSON] купила у гр.[PERSON] 200 євро однією купюрою та виплатила покупцю 3080 грн., при чому позивачем було проігноровано дані мультивалютного деректора Аssistant-450 (інвентарний номер 19081), яким було обладнане робоче місце касира та всупереч інформації, яку видавав детектор щодо сумнівності наданої для купівлі банкноти було прийнято купюру номіналом 200 євро до обміну. В той же час, при проведенні банківської операції з купівлі іноземної валюти о 10:33:27 у тієї самої особи позивач здійснила купівлю ще 15 банкнот номіналом 200 євро на загальну суму 3000 євро, при цьому здійснивши перевірку на детекторі валют Аssistant - 450 (інвентарний номер 19081) тільки однієї банкноти, при цьому знов нехтуючи інформацією, яку видавав детектор, зокрема за результатами перевірки однієї банкноти номіналом 200 євро, остання була відбракована та проведена виплата клієнту грошових коштів на суму 46200 грн. Можливість перевірки купюр номіналом 200 євро мультивалютним детектором Аssistant -450 (інвентарний номер 19081) підтверджено інформацією, наданою у листі УМА Укрбанктехніка від 18.05.2015 р. №060. При здійсненні вищезазначених валютно-обмінних операцій позивачем [PERSON] не були дотримані вимоги нормативно- правових актів НБУ та локальних документів банку. Зокрема, позивачем [PERSON] було порушено: Інструкцію про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою правління НБ України від 01.06.2011 р. №174 у частині, що банк під час здійснення касових операцій має забезпечувати визначення справжності та платіжності банкнот (монет) національної та іноземної валюти (п.8 р.1); банк (філія, відділення) у разі виявлення під час приймання, видачі, оброблення готівки сумнівних щодо справжності банкнот (монет) національної та іноземної валюти, а також неплатіжних, навмисно пошкоджених з метою шахрайських дій, банкнот національної валюти зобов'язаний вилучити їх з оформленням довідки про вилучення (прийняття) банкнот (монет) для дослідження (додаток 18) у трьох примірниках (п.4.1. р.4 гл.4); Інструкцію про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, затвердженої постановою правління НБУ від 12.12.2002 р. №502 у частині, що касир банку (фінансової установи), пункту обміну валюти і оператор поштового зв'язку під час здійснення валютно-обмінних операцій мав перевіряти справжність і наявність ознак платіжності пред'явлених банкнот іноземних держав та дорожніх чеків (п.4.3, гл. 4); Інструкцію з організації касової роботи та здійснення касових операцій в установах АТ «Ощадбанк» від 13.12.2014 р. №693 у частині, що касові працівники зобов'язані приймати банкноти і монети національної валюти до платежу, обміну, тощо, якщо немає сумніву щодо їх справжності та платіжності (п.5.2, р.5, гл.2), касовий працівник у разі виявлення під час приймання, видачі, оброблення готівки сумнівних щодо справжності банкнот (монет) національної валюти, а також неплатіжних, навмисно пошкоджених з метою шахрайських дій, банкнот національної валюти зобов'язаний вилучити їх з оформленням довідки НБУ №174 у трьох примірниках (п.5.3, р.5, гл.2); Положення про здійснення операцій з готівковою іноземною валютою установами відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 14.10.2004 р. №127 зі змінами та доповненнями у частині, що при проведенні операцій купівлі готівкової іноземної валюти необхідно перевірити її на платіжність за допомогою альбомів зразків іноземної валюти, пристроїв ідентифікації тощо. У разі технічної неможливості здійснити перевірку автентичності готівкової іноземної валюти відповідальний виконавець банку може відмовити у купівлі цієї валюти (п.3.11, р.З); Посадову інструкцію завідувача операційного сектора ТВБВ №10026/0671 філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», затверджену керуючим ТВБВ №10026/0671 від 01.10.2013 р. в частині здійснення операцій з іноземною валютою (купівля, продаж, обмін, прийняття на інкасо), чеками та банківськими металами (п. 20. р. 2). Крім того, позивач після відбракування готівки детектором валют «Аssistant -450» не здійснила більш ретельної перевірки купюр із використанням детектора валют «Спектр- Відео-Євро» та за допомогою довідника описів купюр, хоча відповідний довідник наявний у відділенні банку. Зокрема, позивачем не було здійснено візуальну перевірка банкноти, такий як , нахил під кутом банкноти числа «200», який змінює колір з фіолетового на коричневий та оливково-зелений. Однак, перевірки банкнот не були здійснені позивачем належним чином. В подальшому, придбані позивачем грошові кошти у сумі 3200 євро того ж дня. 29.04.2014 року, були передані до сховища ТВБВ №10026/0671, що підтверджується копіями прибутково-видаткових касових ордерів, копією касового журналу по ТВБВ за 29.04.2014 року, роздруківками з реєстру операцій по ТВБВ за 29 квітня 2014 року, а також копіями книг матеріальних ресурсів. 30 квітня 2014 року кошти в іноземній валюті у розмірі 4500 євро, серед яких були 16 купюр номіналом 200 євро (інших банкнот номіналом 200 євро, крім прийнятих позивачем не було), придбаних позивачем у громадянина [PERSON] за квитанціями №128080396 та №10027967101 з описом номерів купюр були направлені до відділу перерахунку та зберігання валютних цінностей філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», як лишки каси. Під час їх обробки відділом перерахунку та зберігання валютних цінностей банкноти в кількості 16 штук номіналом 200 євро були визнані сумнівними та повернуті назад до ТВБВ №10026/0671. 05 травня 2014 року 3200 євро (16 банкнот номіналом по 200 євро) були підготовлені та шляхом інкасаторської пересилки повторно направлені до відділу перерахунку та зберігання валютних цінностей філії - Головне управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» для подальшого перенаправлення на дослідження до Національного банку України згідно опису №1. Від Національного банку України 23 травня 2014 року до АТ «Ощадбанк» надійшов Акт від 15.05.2014 року №252 про результати дослідження сумнівних банкнот. За результатами дослідження всі банкноти визнано підробленими. Комісією у складі працівників філії - Головне управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» за фактом прийняття банкнот євро з ознаками сумнівності позивачем [PERSON] було проведено службове розслідування в період з 30 травня 2014 року по 4 червня 2014 року. Згідно акту службового розслідування від 4 червня 2014 року було встановлено, що 29 квітня 2014 року в результаті вищезазначених порушень завідувачем оперативного сектора ТВБВ №1002/0671 були нанесені збитки банку на загальну суму 49280 грн. Із вищевказаним актом позивач ознайомлюватися відмовилася. Відповідно до наказу від 16 червня 2014 року №1389-ос позивача було звільнено з посади на підставі акту службового розслідування від 4 червня 2014 року. Між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та позивачем [PERSON] було укладено договір про повну матеріальну відповідальність від 01 жовтня 2013 року. Таким чином, в розумінні чинних положень трудового законодавства України для звільнення працівника з підстав зазначених у п.2 ст. 41 КЗпП України можливе за умови його дій, що дають підстави для втрати довіри. Згідно із витягом з протоколу засідання комісії по прийому заліків щодо знання оперативно-касовими працівниками ТВБВ №10026/0671 «Порядку організації роботи з валютними цінностями у підрозділах перерахунку та зберігання валютних цінностей установ АТ «Ощадбанк»», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» №2/14 від 28.02.2014 року позивач [PERSON] була ознайомлена з посадовими обов'язками, про що свідчить її підпис на пам'ятці касового працівника. Досліджені та перевірені під час судового розгляду докази, свідчать про те, що відповідач після проведення перевірки події, на законних підставах видав наказ про звільнення позивача з займаної посади, відповідно до п2 ч1 ст.41 КЗпП України, оскільки позивач вчинив такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я. При цьому суд враховує, що доводи позивача про несправність детектора валют «Аssistant -450» не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, ні в наданих суду письмових доказах, ні в показах допитаних свідків. При цьому із показів свідків , а також перегляду відеозапису , було встановлено, що у позивача, після перевірки купюри, виникли сумніви в її достовірності, однак не зважаючи на вказану обставину нею було прийнято рішення про проведення операції. Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. В даному випадку суд враховує те, що із вимогами про поновлення на роботі позивач звернулась до суду 06 березня 2015 року, незважаючи на те, що копію наказу про звільнення одержала 16 червня 2015 року, однак приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог з підстав їх недоведеності. Вимоги про стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди є пов'язаними вирішенням вимог щодо поновлення на роботі. Отже оскільки вимоги про поновлення на роботі підлягають відхиленню, останні також не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed