Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

У січні 2015 року до суду із позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] звернулося Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Банк). Свої вимоги обґрунтувло тим, що між сторонами 15 березня 2006 року був укладений кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24 % на рік на суму залишку заборгованості за користування кредитом. Банк свої зобов'язання виконав, надавши кредит у розмірі, встановленому Договором, однак відповідач не надавала вчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, іншими витратами, у зв'язку із чим станом на 30 листопада 2014 року виникла заборгованість у розмірі 101 991 гривня 67 коп., яка складається із заборгованості по кредиту у розмірі 19 575 гривень 96 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 75 332 гривні 77 коп., заборгованості з комісії за користування кредитом у розмірі 1 750 гривень, штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 гривень та штрафу (процентної складової) у розмірі 4 832 гривні 94 коп. Тому Банк просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість, а також судові витрати у розмірі 1 019 гривень 92 коп. До суду представник позивача не з'явився, направивши заяву про розгляд справи за його відсутності, також зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 35). Відповідач до початку розгляду справи по суті звернулася до суду з клопотанням про доручення до матеріалів справи копій судових рішень та постанови про відкриття виконавчого провадження. Вказане клопотання було судом задоволено. Окрім цього, відповідач просила суд закрити провадження у даній справі, оскільки такий самий спір уже був вирішений Березанським міським судом Київської області. У закритті провадження ухвалою суду від 11 березня 2015 року було відмовлено і продовжено розгляд справи, однак відповідач до суду не з'явилась, у зв'язку із чим у судовому засіданні була оголошена перерва до 17 березня 2015 року. 12 березня 2015 року [PERSON] написала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 51). Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, які були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Суд критично оцінює усі докази, надані позивачем, на підтвердження існування заборгованості [PERSON] перед Банком на підставі договору № б/н від 15 березня 2006 року, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Судом встановлено, що рішенням Березанського міського суду Київської області від 11 грудня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області визнано недійсним договір № б/н від 15 березня 2006 року, укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON]. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки договір між сторонами № б/н від 15 березня 2006 року був визнаним недійсним, а отже такий договір не створює для [PERSON] юридичних наслідків. На підставі ст. 216 ЦК України,

Outcome: dismissed