Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

06.06.2016 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить: - визнати втраченим Сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий [PERSON], серії [NUMBER], зареєстрований 25 вересня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №250; - встановити факт належності [PERSON], померлій [INFO], земельної частки (паю), площею 3,8 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Володимирівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 25 вересня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №250; - встановити факт прийняття [PERSON] спадщини яка відкрилась після померлої [INFO] [PERSON], та складається з земельної частки (паю), площею 3,8 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Володимирівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 25 вересня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №250; - визнати за [PERSON], право власності на спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю), площею 3,8 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Володимирівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 25 вересня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №250. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.06.2016 року позов [PERSON] до Володимирівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області в частині вимог щодо визнання втраченим Сертифікату на право на земельну частку (пай), встановлення факту належності спадкового майна спадкодавцю, встановлення факту прийняття спадщини залишено без розгляду. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю), площею 3,8 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Володимирівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 25 вересня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №250. Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законному зв'язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) було втрачено та у зв'язку з пропуском позивачем строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. У зв'язку з чим, [PERSON] просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. 14.06.2016 року на адресу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява представника позивача за довіреністю - [PERSON], у якій вона просить справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача, зазначає також, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засівання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу Білгород-Дністровського міськрайонного суду надійшла заява, за підписом голови Володимирівської сільської ради Козян Н.І. в якій він просить справу розглядати без представника відповідача, зазначає також, що відповідач з позовом згоден. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, а також підтверджено матеріалами справи, [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER]. Як вбачається з копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 25.09.1996 року на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 12.09.1996 року №513/96, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП "Правда" розміром 3,8 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Крім того, з листа в.о. начальника відділу Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області від 13.06.2016 року №9-1510-0.13-2124/2-16 вбачаэться, що за даними наявної у Відділі Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСГП "Правда", що видавались Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією за №250 від 25 вересня 1996 року зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 3,8 умовних кадастрових гектарів серії [NUMBER] на ім'я [PERSON]. Відповідно до листа завідувача Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори від 02.06.2016 року №953/02-17, адресованого на ім'я [PERSON] видати свідоцтво про право на спадщину за законом не можливо у зв'язку з пропуском позивачем строку, встановленого законом для прийняття спадщини, а також у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Як вбачається з листа завідувача Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори за вих. № 993/01-16 від 09.06.2016 року, Білгород-Дністровською районною державною нотаріальною конторою спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не зареєстрована. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР. Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що позивач, який є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері спадщину прийняв фактично, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом йому відмовлено. На підставі наведеного суд вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved