Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Фонду державного майна України та просив стягнути з відповідачів матеріальну та моральну шоду в розмірі 3 173 507 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] зазначає, що в 1994 році з ініціативи регіонального Фонду держмайна України в Рівненській області в план приватизації були включені адміністративний будинок по [ADDRESS]. Позивачу як громадянину було запропоновано вступити в члени товариства покупця житлово-комунальної контори і взяти участь в приватизації вказаних будинків. У 1994 році [PERSON] придбав 616,56 кв.м. загальної площі будинків на загальну суму 215 506 грн. ФДМУ своїм протоколом наради від 26.02.1996р. зобов"язав регіональне відділення ФДМУ в рівненській області і особисто [PERSON] повернути кошти членам товариства покупців або визначити кількість майна за згодою громадян. [PERSON] не виконав вимоги ФДМУ . В 2010р. надійшов лист ФДМУ , що для виплати йому втрачених коштів за викуп майна необхідно рішення суду. Регіональне відділення відмовляється повернути сплачені кошти в розмірі 2155063 грн. , чим спричиняє моральну шкоду в розмірі 1000000 грн. Позивач в судовому засіданні підтримав позов з викладених в ньому підстав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав письмові заперечення. Представник відповідача ФДМУ Сіднєнко О.Л. в судовому засіданні проти позову заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до слідуючого. Позивач посилається , що рішенням Арбітражного суду Кіровоградської області від 09 липня 1996 року позов прокурора Рівненської області до Акціонерного товариства «Полісся», Регіонального відділення Фонду державного майна України в Рівненській області про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено. Зобов'язано ВАТ «Полісся» повернути Рівненській обласній виробничій кооперативно-державній асоціації «Рівнеагробуд» майно - гуртожиток [ADDRESS] до 01 вересня 1996 року.Загальна вартість майна, придбаного [PERSON], становить 2 173 507 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження правовідносин між [PERSON] та Фондом Державного майна України, що стосується повернення коштів за придбання частки державного майна позивачем не надано, як не надано доказів звернення [PERSON] до Фондом Державного майна України з будь-якими вимогами, а також доказів відмови Фонду Державного майна України [PERSON] у виплаті коштів. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25.12.2013р. відмовлено позові [PERSON] до [PERSON], регіонального відділення фонду держмайна України в Рівненській області про стягнення коштів. Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 10.12.2013р. відмовлено позові [PERSON] до Фонду державного майна України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 17.06.2015р. відмовлено позові [PERSON] до Фонду державного майна України, господарського суду Рівненської області про повернення коштів та відшкодування моральної шкоди. За наведених обставин, суд приходить до висновку про передчасність звернення [PERSON] до суду та про відсутність протиправності дій Фонду Державного майна України та [PERSON]. по відношенню до [PERSON] Оскільки в судовому засіданні не встановлено протиправності дій Фонду Державного майна України та [PERSON]. по відношенню до [PERSON] не підлягає задоволенню й вимога останнього про відшкодування моральної шкоди. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON]. Фонду Державного майна України, про повернення коштів та відшкодування моральної шкоди є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed