Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

У серпні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Інтернет магазину «MOBILLUCK.UA» ТОВ Дисплей Дніпропетровськ про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок шахрайських дій, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь відшкодування завданої матеріальної шкоди за передоплачений та непоставлений товар в розмірі 11790 гривень; стягнути з відповідача на свою користь відшкодування за користування коштами позивача за період з 03.08.2018 року по 10.08.2020 року на рівні облікової ставки Національного банку України в розмірі 3547,35 гривень. В обґрунтування вимог позивач вказав, що він 03.08.2018 року оплатив в Інтернет магазині «MOBILLUCK.UA» замовлення 183960042 телевізор Sharp LC-55SFE7332Е на суму 12190 гривень. Оплату здійснив безпосередньо на сайті відповідача https /www.mobilluck.com.ua/ шляхом перерахування коштів з власного карткового рахунку [NUMBER] у «ПриватБанку», оплата відбулася через сервіс ірау. ua, про що позивач отримав квитанцію на свою електронну адресу, в той же час отримав підтвердження про оплату замовлення у вигляді sms повідомлення на свій номер. За умовами покупки товар повинен був бути поставлений [PERSON] через 30 днів після внесення передоплати, про що було відображено на сайті відповідача та у sms, надісланому позивачу. Товар повинен був надійти [PERSON] не пізніше 04.09.2018 року, але у визначені терміни позивач його не отримав. На численні дзвінки до менеджера Інтернет магазину позивач отримував відповідь про відтермінування поставки. Також, менеджером в якості компенсації було запропоновано знижну на товар у розмірі 400 гривень, кошти позивачу було перераховано 26.10.2018 року на банківську карту [NUMBER] у «ПриватБанку». Зважаючи на досить тривалий час доставки, впродовж трьох місяців та не поставлення товару, 12.11.2018 року [PERSON] відмінив дане замовлення з проханням повернути сплачені кошти. Однак, кошти він так і не отримав. На повідомлення позивача від 21.02.2019 року до поліції було відкрите кримінальне провадження, проте 22.03.2019 року кримінальне провадження було закрите за відсутністю складу злочину з посиланням на цивільно-правові відносини в справі. Розмір завданої відповідачем позивачу матеріальної шкоди становить 11790 гривень. Позивач вважає, що ним фактично було надано позику відповідачу, починаючи з 03.08.2018 року по сьогоднішній день. [PERSON] зазначив, що якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Відповідно процент від суми позики за період з 03.08.2018 року по 10.08.2020 року складає 3547,35 гривень. Таким чином, загальна сума відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 15337,35 гривень. Ухвалою суду від 28.08.2020 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до початку розгляду справи надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вказані обставини дають суду право розглядати справу на підставі наявних доказів. Зі згоди позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає вимогам ч.4 ст. 223, 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 03.08.2018 року [PERSON] оформлено замовлення в інтернет магазині «Mobilluck.ua» на придбання телевізора Sharp LC-55SFE7332Е на суму 12190 гривень, що підтверджується витягом з листа-підтвердження замовлення з особистого кабінету інтернет-магазину. Відповідно до квитанції від 03.08.2018 року[PERSON] перераховано на рахунок ФОП [PERSON] 12190 гривень за товар згідно рахунку № [NUMBER] . Згідно витягу з листа-підтвердження замовлення з особистого кабінету інтернет-магазину товар повинен бути поставлений через 30 днів після внесення передоплати. Згідно позову, на численні звернення до відповідача про поставку товару, в якості компенсації за відтермінування поставки було запропоновано знижку на товар у розмірі 400 гривень, кошти позивачу було перераховано 26.10.2018 року на банківську карту [NUMBER] у «ПриватБанку». Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до ч.6 та ч.7 ст.13 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо інше не передбачено договором, укладеним на відстані, продавець повинен поставити споживачеві товар протягом прийнятного строку, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору. У разі неможливості виконання договору через відсутність замовленого товару продавець повинен негайно повідомити про це споживача, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору. Оскільки, товар позивачу не був доставлений у передбачені договором строки та не була повернута сума грошових коштів (за відрахуванням 400 гривень), суд вважає стягнути з відповідача на користь [PERSON] 11790 гривень. Крім того, відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Якщо без достатньої правової підстави набуваються або зберігаються гроші (як готівкові, так і безготівкові), на них, згідно зі ст. 536 ЦК України, з того часу, коли набувач дізнався або повинен був дізнатися про безпідставність набуття або збереження грошових коштів, нараховуються відсотки. Відтак нарахування відповідачу процентів за користування чужими грошовими коштами має бути здійснене на рівні облікової ставки Національного банку України за аналогією закону на підставі приписів ст.1048 ЦК України. Суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про відшкодування за користування коштами позивача за період з 03.08.2018 року по 10.08.2020 року на рівні облікової ставки Національного банку України в розмірі 3547,35 гривень також підлягають задоволенню. При цьому, судом враховано, що протягом розгляду справи в суді стороною відповідача не було надано жодного належного і допустимого доказу, в обґрунтування заперечень на позов. Відповідно до ст. 80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст.82 ЦПК України, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідно до чинного законодавства наявність невиконаних зобов`язань за договором, в обумовлений термін, є передбаченою законом підставою для захисту прав позивача у спосіб, передбачений ст.16 ЦК України, за таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, з урахуванням стягнення відсотків у визначеному судом розмірі. Суд відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави стягує судовий збір. На підставі ст.ст.12,13,141,279,354-355 ЦПК України, ст.ст. 526,530,611,625 ЦК України, ст.ст. 4, 10 Закону України "Про захист прав споживачів", суд, -

Outcome: approved