Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вказуючи на те, що з 25 травня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на її повному утриманні. Оскільки матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, маючи таку можливість, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила їх задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом установлено, що сторони з 25 травня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №115, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 листопада 2013 року, виданими відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 7). Відповідно до довідки № 23 від 12 січня 2015 року, виданої виконавчим комітетом Васильківської міської ради Київської області, на утриманні [PERSON] знаходиться її син [PERSON], 2013 року народження, який з нею і проживає (а.с. 9). Відповідно до довідки від 11.03.2015 року [PERSON] працює в ТОВ "Ясенсвіт" та заробітна плата за шість місяців складає 17646 грн. 76 коп. (а.с.22). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Як з'ясовано судом, відповідач позов визнає, зазначивши, що не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від заробітку. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права третіх осіб не порушує, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved