Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідачів, зазначала, що 14 листопада 1992 року вона уклала шлюб з [PERSON], який 15.04.2004 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці було розірвано. Під час шлюбу подружжя спільними зусиллями та за спільні кошти побудували в с. Тисовець, по вул. Садовій, 8 «а» Сторожинецького району Чернівецької області житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований на відведеній [PERSON] земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1223 га. Також зазначала, що подружжю належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства розміром 0,1190 га. В 2005 році вказані земельні ділянки були приватизовані [PERSON] та на його імя 03.08.2005 року були видані державні акти: на земельну ділянку площею 0,1223 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7324589700:01:001:0015 - державний акт серії ЯБ №196339 та на земельну ділянку площею 0,1190 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7324589700:01:001:0016 державний акт серії ЯБ №196340. 12.12.2015 року колишній чоловік позивача [PERSON] помер. Вважаючи, що вона, позивач, є власником у спільному сумісному майні подружжя, просила визнати за нею право власності на ? частину у цьому нерухомому майні подружжя, що складається з житлового будинку «А» гаражу літ. «Б», літньої кухні літ «В», вбиральні літ. «Г», навісіу літ. «Д», навісу літ. «Е», погріба літ. «Пг», криниці №1, огорожі № 2-3, загальною вартістю 337215 грн. та на земельні ділянки площею 0,1223 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,1190 га для ведення особистого селянського господарства. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій просила цивільну справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суду заяву, в яких просили цивільну справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги визнають. Суд знаходить, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 листопада 1992 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який 15.04.2004 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці було розірвано. 12 грудня 2015 року [PERSON] помер. Під час шлюбу в 1998 році подружжя спільними зусиллями та за спільні кошти побудували в с. Тисовець, по вул. Садовій, 8 «а» Сторожинецького району Чернівецької області житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований на відведеній [PERSON] земельній ділянці площею для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,1223 га. [PERSON] належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства розміром 0,1190 га. В 2005 році вказані земельні ділянки були приватизовані [PERSON] та на його імя 03.08.2005 року були видані державні акти: на земельну ділянку площею 0,1223 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7324589700:01:001:0015 - серії ЯБ №196339 та на земельну ділянку площею 0,1190 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7324589700:01:001:0016 серії ЯБ №196340. Вказані обставини знайшли підтвердження витягом з Державного реєстру актів цивільного стану Чернівецького МУЮ №00016295114 від 09.02.2016 року, копією рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15.04.2004 року, довідками Великокучурівської сільської Ради №№4038,4039 від 25 квітня 2016 року, актом обстеження житлового будинку, затвердженого сільським головою 10.05.2016 року, технічним паспортом від 01.12.2007 року, витягом з погосподарської книги №12 на 2006-2010 роки, особовий рахунок №984, копіями державних актів на земельні ділянки. Ці обставини не оспорюються і відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Зокрема, з цих доказів вбачається, що житловий будинок з надвірними спорудами були побудовані в 1998 році, тобто, в той час, коли подружжя ще перебували в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення виконкому Тисовецької сільської ради від 13.08.2008 року №50 за [PERSON] зареєстровано право власності на нерухоме майно по вул. Садовій, буд. 8 «а» в с.Тисовець Сторожинецького району Чернівецької області та видано відповідне свідоцтво, реєстраційний номер 24635585, яке зареєстровано в Чернівецькому обласному БТІ. Відповідно до ст.60 СК України (відповідає нормі ст.22 КПШС України, яка діяла на момент виникнення правовідносин) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, за позивачем, як одним з подружжя, необхідно визнати право власності на ? частку нерухомого майна житловий будинок з надвірними спорудами в с. Тисовець, по вул. Садовій, 8 «а» Сторожинецького району Чернівецької області. З цих же підстав, у відповідності до вимог ст.377 ЦК України за позивачем необхідно визнати право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,1223 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7324589700:01:001:0015. Позивачем заявлено вимогу також про визнання за нею права власності на ? частку земельної ділянки площею 0,1190 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7324589700:01:001:0016, яка належить [PERSON] на підставі державного акту серії ЯБ №196340. В цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.57 СК України Майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до\~Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; \Частину першу статті 57 доповнено пунктом 4 згідно із Законом\~№ 4766-VI від 17.05.2012\ 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених\~Земельним кодексом України. Отже, суд прийшов висновку, що позивач обґрунтувала свої позовні вимоги належними і допустимими доказами частково, а тому їх слід задовільнити в частині визнання права власності на ? частку житлового будинку з надвірними спорудами в с. Тисовець, по вул. Садовій, 8 «а» Сторожинецького району Чернівецької області та на ? частку земельної ділянки площею 0,1223 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7324589700:01:001:0015.

Outcome: dismissed