Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача з заявою б/н від 29.03.2011, після чого отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зазначає, що [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві. [PERSON] помер [INFO] . Станом на дату смерті заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором від 29.03.2011 становила 8302,07 грн, яка складалася з наступного: 7654,71 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 647,36 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідач у справі - [PERSON] - є дочкою померлого [PERSON] . Позивач зазначає, що відповідач прийняла спадщину від батька, оскільки на день його смерті проживала з ним за однією адресою. До складу спадкового майна, у тому числі, входять кредитні зобов`язання померлого позичальника, а спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовилася від прийняття спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Позивачем 13.12.2020 була направлена претензія кредитора до Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори та 29.12.2020 отримано відповідь, що спадкоємці померлого з заявами про прийняття чи відмову від спадщини не зверталися та спадкова справа була заведена на підставі претензії АТ КБ "ПриватБанк". З огляду на викладене позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 8302,07 грн. за кредитним договором від 29.03.2011, укладеним з [PERSON] , а також вирішити питання про судові витрати. Ухвалою судді від 13.08.2021 позовна заява прийнята до провадження та відкрито провадження у цивільній справі. Справу постановлено розглядати у порядку загального позовного провадження. Про дату, час і місце слухання справи учасники були повідомлені належним чином. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі. Відповідач у підготовчому судовому засіданні повідомила, що позовні вимоги не визнає та у задоволенні позову просить відмовити. Пояснила, що [PERSON] дійсно був її батьком та помер [INFO] . На день смерті батько був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Проте на день смерті батька і до теперішнього часу відповідач зареєстрована та фактично проживає за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] . До нотаріуса відповідач з заявою про прийняття спадщини після померлого батька не зверталася, тому не є спадкоємцем померлого [PERSON] . З огляду на викладене відсутні підстави для задоволення позову. Ухвалою суду від 05.10.2021 підготовче судове засідання було закрито та справа призначена до судового розгляду. Від учасників справи надійшли заяви про здійснення розгляду у їхню відсутність. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, урахувавши надані відповідачем у підготовчому судовому засіданні пояснення, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 29.03.2011 [PERSON] на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг отримав від АТ КБ «ПриватБанк» кредит на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами (а. с. 18). Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] 01.04.2013 надано кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії до вересня 2016 року (а.с. 17, 46). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62958625 від 18.12.2020 (а.с. 54 звор). Відповідно до розрахунку банку заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором N б/н від 29.03.2011 становить 8302,07 грн, яка складається з наступного: 7654,71 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 647,36 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 10-12). На виконання ухвали суду про витребування доказів Корсунь-Шевченківська державна нотаріальна контора надала копію спадкової справи від 18.08.2020 № 209/2020 , яка була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк» від 19.11.2020 (а.с. 74-85). З листа Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори від 19.12.2020 № 751/01-16, направленого на адресу АТКБ «ПриватБанк», вбачається, що спадкоємці померлого [PERSON] з заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с. 85). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282ЦК України. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи-боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень ст. 1282 ЦК України. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою ст. 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком прав і обов`язків, зазначених у статті 1219 ЦК України (ст. 1218, 1231цього Кодексу). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. ст. 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій ст. 1268, ст. 1269 ЦК України. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. З копії паспорта померлого [PERSON] , яку надав позивач до матеріалів справи, вбачається, що померлий [PERSON] був зареєстрований за адресою: с. Листвина, Звенигородський район, Черкаська область. Вулиця та номер будинку у паспорті не зазначені (а.с. 47-48). Проте з листа Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори від 19.12.2020 № 751/01-16 вбачається, що [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 85). З копії паспорта відповідача [PERSON] , яка надана позивачем до матеріалів справи, вбачається, що відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 49-50). З огляду на викладене суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено факту проживання відповідача [PERSON] разом з її батьком [PERSON] на момент смерті останнього. Як було зазначено вище, з листа Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори від 19.12.2020 № 751/01-16, направленого на адресу АТКБ «ПриватБанк», вбачається, що спадкоємці померлого [PERSON] з заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с. 85). З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] не є спадкоємцем після свого померлого батька [PERSON] , що є достатньою підставою для відмови позивачу у задоволенні позову до [PERSON] .

Outcome: dismissed