Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] його батька [PERSON] . Вимоги обґрунтував тим, що за життя батько склав заповіт, яким усе своє майно заповів йому. З січня 2001 року проживав і працював за межами України на території Російської Федерації, через що про існування заповіту не знав. Повернувшись в Україну, при отриманні дубліката свідоцтва про смерть батька дізнався про цей заповіт і тоді ж отримав його дублікат. До складу спадщини входить житловий будинок, земельна ділянка та право на земельні частки (паї). Спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні, відсутні. При зверненні в нотаріальну контору з`ясував, що пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вважає, що цей строк пропустив з поважних причин, оскільки на час смерті батька і в подальшому тривалий час постійно перебував за кордоном та не знав про існування укладеного на його користь заповіту. В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивач засобами електронного зв`язку надіслав заяву про підтримання позову і розгляд справи за його відсутності. Хворостівський сільський голова засобами електронного зв`язку надіслав заву про повне визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Ради. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судово-го рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 1 статті 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Позивач заявив вимогу в порядку ст.1272 ЦК України в редакції Закону України від 16.03.2003 року, який набрав чинності з 01.01.2004 року. Згідно із п.п.4, 5 ЦК України в редакції 2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Враховуючи наведене, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР в редакції 1963 року, оскільки, як встановлено у справі, спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] . Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно із ст.550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Обґрунтування позову та додані до нього письмові докази свідчать про їх відповідність вищенаведеним положенням закону, а також ст.ст.524, 534 ЦК УРСР. В даному випадку порушення права позивача на спадкове майно має місце у зв`язку із пропуском ним строку на прийняття спадщини, тому воно підлягає захисту шляхом продовження строку на прийняття спадщини, оскільки цей строк пропущений позивачем з поважних причин. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позову у спосіб, визначений законом. Згідно зі ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням відповідачем позову 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті при зверненні до суду із цим позовом, з позивача слід стягнути в користь держави.

Outcome: approved