Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

В жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" філія - Головне управління по м. Києву та Київській області територіально відокремленого без балансового відділення № 10026/0104 АТ «Ощадбанк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Шевченківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві про виселення та визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.03.2008р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії №16 за яким позивачем були надані грошові кошти відповідачу [PERSON] в сумі 500000,00 грн, на умовах сплати процентів за користування кредитом в розмірі 16% строком на 10 років з терміном остаточного погашення не пізніше 30.03.2018р. Додатково для забезпечення виконання зобов'язання за зазначеним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений Іпотечний договір №34 від 31.03.2008р., за яким відповідач [PERSON] передав в іпотеку майно, а саме : трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2010р. з відповідача [PERSON] на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 593236,29 грн. та судові витрати в розмірі 1820,00 грн. та 20.09.2010р. видано виконавчий лист. 19.10.2010р. ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 01.02.2011р. постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. ТОВ «Торговий дім Укрспецреалізація» було проведено троє прилюдних торгів по реалізації арештованого майна, що належить на праві власності відповідачу [PERSON], але майно не виявилось можливим реалізувати. 11.05.2012р. ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. 22.06.2012р. ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Підписуючи іпотечний договір відповідач [PERSON] підтвердив, що в предметі іпотеки не зареєстровано неповнолітніх чи малолітніх дітей, що б слугувало обтяженням для звернення стягнення на предмет іпотеки та надано довідку Форми №3 з зазначенням зареєстрованих двох повнолітніх осіб ([PERSON] та [PERSON] - дружина). В ході проведення виконавчих дій щодо звернення стягненнгя на предмет іпотеки на запит державного виконавця надійшла форма №3 від 10.01.2012р., відповідно до якої в квартирі [ADDRESS] зареєстровано 5 осіб : [PERSON], [PERSON] - дружина, [PERSON] - неповнолітня донька, [PERSON] - неповнолітній син, та [PERSON], що унеможливило звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі зазначеного позивач 19.08.2013р. звернувся до СВ Подільського РУ ГУ МВС України з заявою, на підставі якої проводиться досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Тому позивач просив суд виселити та визнати такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні. Суду пояснив, що відповідно до вимог чинного законодавства виселення можливе тільки після звернення стягнення на предмет іпотеки або одночасно з цією заявою, а позивач звертався до суду лише з позовом про стягнення заборгованості. Також відсутні жодні приводи та підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням та відповідно зняття їх з реєстраційного обліку. Представник третьої особи Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та просиа відмовити в їх задоволенні. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи Шевченківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялись судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів [PERSON] та [PERSON], представника третьої особи Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 31.03.2008р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №16. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії №16 від 31.03.2008р. того ж дня між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено іпотечний договір №34, за яким відповідач [PERSON] передав в іпотеку майно, а саме : трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Відповідачем [PERSON] 31.03.2008р. була надана нотаріальна згода на передачу в іпотеку майна її чоловіком [PERSON] Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2010р. з відповідача [PERSON] на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 593236,29 грн. та судові витрати в розмірі 1820,00 грн. 15.09.2010р. позивачу видано виконавчий лист на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2010р. 19.10.2010р. ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 01.02.2011р. постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. 11.05.2012р. ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, в якій зазначено, що тричі призначались прилюдні торги, які не відбулися у зв'язку з відсутністю покупців. 22.06.2012р. ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Також в матеріалах справи містяться дві довідки, в яких зазначена інформація про зареєстрованих осіб в квартирі [ADDRESS]. В першій довідці, без номера та дати, яка видана за підписом голови ЖБК «Мотозаводець-2» Черненко значаться зареєстрованими [PERSON] - з 1992 року, [PERSON] - з 1997 року. В другій довідці №167/12 від 10.01.2012р., яка видана за підписом голови правління ЖБК «Мотозаводець-2» Черненко значаться зареєстрованими [PERSON] - з 1992 року, [PERSON] - з 1997 року, [PERSON] - з 1997 року, [PERSON] - з 1999 року, [PERSON] - з 2009 року. Обгрунтовуючі свої позовні вимоги, позивач посилався на ст.. 109 ЖК України, та зазначає, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Також позивач зазначає, що в ході виконавчого провадження не виявилося можливим реалізувати предмет іпотеки через самовільну реєстрацію в об'єкті іпотеки неповнолітніх дітей. Проте, такі твердження позивача не відповідають матеріалам справи, оскільки, з досліджених судом документів, встановлено, що позивачем приймалось рішення про стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії, а не звернення стягнення на предмет іпотеки. Постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві містить підстави повернення : призначені прилюдні торги не відбулися у зв'язку з відсутністю покупців, а не самовільну реєстрацію в об'єкті іпотеки неповнолітніх дітей. Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. (ч.1ст.109 ЖК України). Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя (ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку»). Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду (ч.ч. 1, 2 ст.40 України «Про іпотеку»). Вимоги позивача в частині позовних вимог щодо виселення не підлягають задоволенню з підстав недотримання вимог ст.40 ЗУ «Про іпотеку», оскільки, в силу вимог закону, питання про виселення мешканців переданої в іпотеку квартири, може бути вирішено лише після звернення стягнення на предмет іпотеки, в позасудовому порядку чи на підставі рішення суду, з дотриманням процедури, визначеної законом щодо направлення письмової вимоги про виселення. Таким чином, на час розгляду справи відсутні порушення, невизнання або оспорювання прав та свобод іпотекодержателя або нового власника щодо звільнення житлового приміщення його мешканцями, в розумінні вимог ст.3 ЦПК України щодо права особи для звернення особи за захистом. Також з цього питання є роз'яснення в п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», а саме : При розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39- 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Враховуючи вищевикладене, відсутні також і правові підстави для визнання такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON].

Outcome: dismissed