Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON] про оспорювання свого батьківства щодо неповнолітнього [PERSON], 19 липня 2003 року та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про його батьківство. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали та пояснили, що з 2002 по 2003 р.р. позивач зустрічався з відповідачем та у березні 2003 року відповідач повідомила про свою вагітність від позивача. Після цього, 11 липня 2003 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб. 19 липня 2003 року у них народився син [PERSON], батьком якого було записано позивача. Через деякий час замітив відсутність схожості із сином, азгодом дізнався, що в період зачаття вказаної дитини відповідач зустрічалась з іншим чоловіком, який і може бути батьком вказаної дитини. У звязку з цим відповідно до ч.1 ст.136 Сімейного кодексу України просив виключити з актового запису про народження вказаної дитини відомості про своє батьківство. Відповідач [PERSON] в судовому засідання заявленого позову не визнала та вказала, що позивач є батьком її сина [PERSON]. Представник третьої особи відділу Кодимського районного відділу ДРАЦС [PERSON] надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними письмові докази, що є в матеріалах цивільної справи, суд вважає необхідним у задоволенні позову відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 11 липня 2003 року уклали шлюб, який був зареєстрований в Івашківській сільській раді Кодимського району Одеської області, актовий запис №03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД №139415, виданим 11 липня 2003 року вказаною сільською радою. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 23 квітня 2013 року шлюб між сторонами розірвано (справа №1514/1998/12). 19 липня 2003 року у шлюбі народився [PERSON], в актовому записі про народження якого №08 від 14 серпня 2003 року його батьком вказано [PERSON], матірю [PERSON]. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач [PERSON] посилається на ст.136 Сімейного кодексу України, відповідно до якої особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.\~Уразі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей\~\~про особу як про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Вирішуючи питання про те, якою нормою - Кодексом про шлюб та сімю України чи Сімейним кодексом України в ред.2004 року слід керуватись при вирішення зазначеного спору, суд виходить з наступного. Відповідно до п.1 розділу VII "Прикінцеві положення" Сімейного кодексу України, норми цього кодексу починають діяти з дня набуття чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України в п.п.1-3 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, зазначив, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст.58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми цього кодексу застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. [PERSON] [PERSON] народився 19 липня 2003 року, а тому спірні правовідносини виникли до 01 січня 2004 року, відтак у відповідності з п.1 Прикінцевих положень СК України 2004 року норми статті 136 СК України (на які посилається позивач у своєму позові) на виниклі правовідносини не поширюються. Таким чином, оскільки підстави для оспорювання батьківства, зазначені у ст.136 СК України, істотно відрізняються від підстав, передбачених у ст.56 Кодексу про шлюб та сім»ю України, суд, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді вказаної справи, виходить з дати народження дитини та вважає необхідним застосовувати норми КпШС України (відповідна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду України від 15 лютого 2012 року у цивільній справі №6-4981вов10 http://reyestr.court.gov.ua/Review/21840068 та від 11 травня 2011 року у цивільній справі №6-28212св09 - http://reyestr.court.gov.ua/Review/15968938). Відповідно до ст.56 КпШС України, чинного на час виникнення спірних сімейних відносин, особа, яка записана як батько, має право оспорити проведений запис протягом року з часу, коли їй стало відомо або повинно було стати відомо про проведений запис. Судом встановлено, що на час народження малолітнього [PERSON] позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, після народження дитини позивач особисто звертався в органи реєстрації актів цивільного стану як батько дитини з заявою про реєстрацію народження сина, тобто знав про проведення такого актового запису з часу його вчинення, тобто з 14 серпня 2003 року, а сумніви щодо батьківства відносно вказаної дитини у нього виникли майже одразу після її народження, про що він зазначив у позовній заяві. Відтак, оскільки правовідносини виникли у 2003 році, то позивач [PERSON] пропустив встановлений ст.56 КпШС України строк звернення до суду з вимогами про оспорювання свого батьківства, питання про поновлення цього строку перед судом не ініціював, що є підставою для відмови у задоволенні його позову. Вкладене узгоджуються з матеріалами справи та з нормами матеріального права і розясненнями, викладеними у п.п.1, 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (відповідна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 15 лютого 2012 року, прийнятій у цивільній справі №6-4981вов10 http://reyestr.court.gov.ua/Review/21840068). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed