Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідачів про визнання незаконними та скасування рішень виконкому, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації нерухомого майна, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 лютого 1961 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який рішенням Кіцманського районного суду від 30 липня 1981 року розірвано та проведено поділ майна, а саме будинковолодіння в с. Біля Кіцманського району. По даних по господарської книги Білянської сільської ради за 1991-1995 роки, особовий рахунок №1404 зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] За 1996-2000 роки відкрито особовий рахунок №61 та зареєстровані: [PERSON] і її дочка [PERSON] Згідно архівних даних, за [PERSON] знаходилась в користуванні земельна ділянка площею 0,15 га та 0,01 під будівлями, і вони як співвласники житлового будинку, були землекористувачами. Стрілецько-Кутська сільська Рада народних депутатів не беручи до уваги, що землекористувачами земельної ділянки є співвласники домоволодіння №2 по пров. Підгірний 1, в с. Біля Кіцманського району, 22 грудня 1993 року прийняла незаконне рішення щодо передачі безоплатно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташована біля вищевказаного житлового будинку та 22 березня 2006 року визнала за нею право власності на житловий будинок по 1 пров. Підгірний №2 в с. Біля Кіцманського району . Позивачка, не зважаючи на внесення записів у по господарські книги, своє право власності в БТІ не оформила. Вказує на те, що на час прийняття рішення у виконавчому комітеті, щодо видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок [PERSON], не було жодних документів про право власності на земельну ділянку, а також відсутні правовстановлюючі документи на спірний будинок, окрім інвентарної справи, у звязку з чим сільською радою прийнято незаконне рішення та порушено порядок оформлення права власності, та право [PERSON] на її частку, а тому просив задовольнити позов. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідачка та її представники позов не визнали, та просили відмовити задоволенні позовних вимог, подавши заперечення в якому вказали, що після поділу спільного майна подружжя 17 вересня 1981 року виконкомом Стрілецько-Кутською сільською радою прийнято рішення, за заявою [PERSON], про відкриття їй окремого по господарського номеру на ? житлового будинку. 15 травня 1991 року рішенням виконавчого комітету Першотравневої районної ради народних депутатів Чернівецької області, було видано ордер [PERSON]. яка перебувала на квартирному обліку за місцем роботи з 1982 року, у складі сімї дві особи: [PERSON] донька, на дві житлові кімнати. Згідно довідки Білянської сільської ради, виданої на підставі по господарської книги, [PERSON], голова двору, вибула 03 червня 1991 року в м. Чернівці, [PERSON], після вибуття [PERSON] стала головою двору. З 20 травня 1994 року після смерті батька вступила у володіння спадщиною двір №1403. Починаючи з 1991 року по даний час [PERSON] проводила капітальний ремонт будинковолодіння, у звязку із його аварійним станом, через знаходження в межах ерозійно-зсувного схилу; здійснювала газифікацію, провела заміну вікон та дверей,здійснила добудову. І впродовж 24 років [PERSON] ніколи не цікавилася будинком та не заявляла своїх прав, крім того, вона отримала ордер на квартиру у звязку з аварійним станом будинку. Що стосується земельної ділянки, яка передана у власність, то вона була виділена батькові [PERSON] і отримана нею за його життя. Представники Стрілецько-Кутської сільської ради та Білянської сільської ради в судове засідання не зявилися, подавши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Допитаний у якості свідка [PERSON] показав суду, що з 1999 року прийшов жити до [PERSON]. У будинку було багато тріщин і вони почали його стягати, добудували сарай та літню кухню, поміняли вікна та утеплили будинок. Свідок [PERSON], суду пояснила, що відповідачка сама займалася ремонтом будинку, [PERSON] нічим не допомагала, оскільки в березні 1991 року вибула. Сільська рада допомоги не надавала, вказавши на те, що їм надали квартиру в м. Чернівці. Свідок [PERSON] надала суду аналогічні пояснення. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Нормами статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В судовому засіданні встановлено та досліджено, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 липня 1981 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та проведено поділ майна в житловому будинку, який розташований в с. Біла Кіцманського району Чернівецької області(а.с.17 -19). Згідно протоколу засідання виконавчого комітету Стрілецько-Кутської сільської ради народних депутатів від 17 вересня 1981 року, заяву [PERSON], щодо відкриття окремого по господарського номеру, у звязку з розподілом житлового будинку задоволено. (а.с. 47-52) Рішенням виконавчого комітету Першотравневої районної ради народних депутатів Чернівецької області від 15 травня 1991 року видано ордер на житлову площу [PERSON], на квартирному обліку за місцем роботи з 1982 року №11, склад сімї дві особи: [PERSON] донька, на дві кімнати житловою площею 29,3 м2 по вул.. Л. Кобилиці, 56/26, у звязку з відсутністю житла.(а.с. 53-54) Згідно виписки з наказу Чернівецького мебельного комбінату «Про продаж квартири в приватну власність» від 12 травня 1992 року та договору купівлі продажу від 16 червня 1992 року вбачається, що [PERSON] стала власником житлової квартири, яка розташована по вул. Л.Кобилиці, 56, м. Чернівці, загальною площею 50,9 кв.м. (а.с. 84-87) Довідкою (витягом з по господарської книги) виданої Білянською сільської радою від 25 березня 2015 року, вбачається, що згідно запису по господарської книги№1,2 з №1350 - №1445 за 1991, 1992, 1993, 1994, 1995 роки, особовий рахунок №1403 №13, на ст. 6 зроблено запис: [PERSON] помер 20 травня 1994 року. На сторінці №7 особовий рахунок №1404 №13 зареєстровані: [PERSON], голова двору, вибула 03 червня 1991 року в м. Чернівці вул. Л.Кобилиці 56/26; [PERSON] дочка; [PERSON] онука. Після того, як мати [PERSON] вибула в м. Чернівці головою двору стала [PERSON] (а.с. 55) Згідно архівних даних земельно-шнурової книги Кіцманського району за 1973-1990 роки за [PERSON] в с. Біля Кіцманського району Чернівецької області знаходилася в користуванні земельна ділянка площею 0,15 га, з яких 0,01 га під будівлями. (а.с. 20) Рішенням Стрілецько-Кутської сільської Ради народних депутатів від 22 грудня 1993 року [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0,15 га біля жилого будинку ур. «Царина» с. Біла. (а.с.11-12) 20 травня 1994 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-МИ №143431. (а.с. 58) Згідно довідки виконавчого комітету Білянської сільської ради від 24 травня 1994 року вбачається, що [PERSON] хоронила батька [PERSON] (а.с. 56) Рішенням виконавчого комітету Білянської сільської ради Кіцманського району від 22 березня 2006 року визнано право власності на житловий будинок, який розташований за адресою с. Біла Кіцманського району Чернівецької області по 1 пров. Підгірний, 2, особовий рахунок №70 за [PERSON] та зобовязано Чернівецькому ОБТІ видати свідоцтво на право власності. (а.с. 13) Відповідно до акту обстеження будинку, який знаходиться в зоні зсуву внаслідок стихійного лиха, яке мало місце 23-27 липня 2008 року за адресою с. Біла Кіцманського району, пров. Підгірний, 2, в отриманні коштів на проведення ремонтно-відновлювальних робіт, відмовлено, оскільки отримана квартира в м. Чернівцях. (а.с. 62-63) 12 червня 2013 року [PERSON] замовлено газифікацію житлового будинку в с. Біла, пров Підгірний, 2, що підтверджується робочим проектом по газифікації. (а.с. 64-65) Відповідно до позовних вимог, позивачка просить визнати незаконним та скасувати рішення: виконавчого комітету Стрілецько-Кутської сільської ради народних депутатів від 22 грудня 1993 року №60/13, щодо надання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га та рішення виконавчого комітету Білянської сільської ради від 22 березня 2006 року №9/3 про визнання права власності на житловий будинок за [PERSON]. Однак, відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; тощо. Згідно ст. 158 ЗК України передбачено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Суд, не погоджується з думкою представника відповідача, щодо застосування строку давності, оскільки відсутні підстави щодо його застосування. Також, суд вважає, що представником позивачки не надано жодних доказів та не доведено тих обставин, які б свідчили про порушення виконавчими комітетами Стрілецько-Кутської та Білянської сільських рад, норм законодавства, щодо прийняття вищевказанх рішень . Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Державна реєстрація прав на нерухомість регламентується ст. 182 ЦК України. У відповідності до даної норми, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною. Здійснюється вона відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно встановлений Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 р. № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV). Відповідно до частини 1 ст. 2 Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 1 ст. 3 вищезазначеного Закону, встановлено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Таким чином, законодавець чітко встановлює момент виникнення права власності, та у звязку із цим і наступні вимоги, щодо захисту цієї власності та інших похідних інтересів, а саме встановлення порядку користування та розпорядження. Отже, право власності [PERSON] на спірний будинок було набуте у встановленому законом порядку та на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивачка не довела, що вона є власником житлового будинку в с. Біла Кіцманського району Чернівецької області по 1 пров. Підгірний, 2, а тому, відповідно, не може вимагати визнання права власності на конкретні приміщення, які в ньому розташовані, в [PERSON], яка володіє ним на законних підставах, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Як вбачається з матеріалів справи позивачка та її представник в супереч вимогам ст.60 ЦПК України не надали суду належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 1.3. Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року № 3502/51.3. рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно, яке оформлює за допомогою Державного реєстру прав. Таким чином, повноваженнями на вчинення такої дії як скасування записів Державного реєстру прав приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно, проте, до участі у справі дана особа залучена не була. Позивачем клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі як співвідповідача державного реєстратора не подавалося. Проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що реєстрація права власності на підставі чинного свідоцтва про право власності на нерухоме майно на домоволодіння в с. Біла Кіцманського району, пров. Підгірний, 2,, виданого виконавчим комітетом Білянської сільської ради Кіцманського району від 22 березня 2006 року, було здійснена у відповідності до змісту правовстановлюючого документу та до вимог чинного законодавства, як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на даний час. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed