Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

27.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, який уточнив в ході слухвання справи (а.с. 70-73) та мотивував тим, що [PERSON] разом із своєю донькою [PERSON] у вересні 2012 року склали листа на ім»я голови дисциплінарної комісії Сумської колегії адвокатів, після чого вказаний лист підписали сусіди - [PERSON] та [PERSON], яких він до цього не знав та які, на його думку, були введені в оману відповідачами [PERSON] та [PERSON] По вказаному листу проводилась перевірка дисциплінарною комісією, внаслідок чого він вимушений був надавати пояснення та заперечувати брутальні звинувачення. Оскільки вказані в листі факти не підтвердились, то відповідачам було відмовлено у задоволенні колективного звернення. Вважає, що вказаний лист, який є предметом даного позову, містить неправдиву та брутальну інформацію, що паплюжить честь та гідність, порушує право на повагу честі та гідності, тобто порушує його права, а тому з метою відновлення порушеного права він вимушений звертатись до суду і просив: 1) визнати недостовірною, неправдивою інформацією, такою що порушує його право на повагу честі та гідності, яка була поширена відповідачами листом від вересня 2012р., направленого ними на ім'я Голови дисциплінарної комісії Сумської колегії адвокатів, а саме: Абзац другий: «С момента своего появления в нашем доме он проявил себя как крайне невоспитанный, грубый, чванливый, неадекватно реагирующий на различные ситуации человек. Будучи очень мнительным, он в большинстве окружающих видит врагов. Имеет очень завышенную самооценку, кичится своим званием «адвокат» и иногда прибегает к запугиванию своих соседей. Подавляющее большинство жителей дома относится к нему крайне негативно. Соседи боятся обращаться на него с жалобами, мотивируя это тем, что он неадекватен и может сделать что угодно: выбить дверь, поджечь ее, ударить в темноте по голове.» Абзац четвертий: «Но когда к нему стали обращаться жители дома с просьбой отчитаться о том, как были израсходованы деньги, он игнорировал эти просьбы. Когда к нему обратилась [PERSON] ([ADDRESS]) с аналогичной просьбой он ответил ей нецензурной бранью, а точнее послал ее на ... Стоявший рядом муж, [PERSON], ели сдержал себя, чтобы не применить к [PERSON] физическое воздействие. После з того резко в их семье произошел конфликт, так как [PERSON] посчитала реакцию мужа слишком пассивной. У нее после этого поднялось давление, что негативно повлияло на ее здоровье и самочувствие в течении нескольких недель. Также имел место случай, когда дети что-то не поделили на детской площадке, в том числе были сыновья [PERSON] и [PERSON], в конфликт детей подключились родители. При этом [PERSON], высунувшись из окна, заорал в адрес [PERSON] следующее: «Я сейчас спущусь и кому-то ж... порву.» Соседи, слышавшие это, были крайне возмущены, а [PERSON] ([ADDRESS]) ответила ему: «Как же вам не стыдно так разговаривать с женщиной, вы же - юрист!» Абзац п'ятий: «Когда однажды житель дома [PERSON] ([ADDRESS]) сделал ему замечание о том, что нужно выбирать слова и соответствующий тон в разговоре с людьми, которые старше его по возрасту, [PERSON] ответил: «А ты вообще знай, с кем ты разговариваешь, а то однажды можешь выйти из дома и не вернуться». Абзац шостий: «Иногда возникает вопрос, кто его воспитывал, где он учился, имеет ли он вообще юридическое образование? Ведь он так далек от юриспруденции и от защиты законных прав людей, которые сам же и нарушает.» Абзац сьомий: «Примером его «адвокатской деятельности» стал запрос начальнику УВД Украины в Сумской области от 9 августа 2012г., исх. № 059, в котором он совершенно необоснованно, голословно утверждает, что житель дома [PERSON] организует кражи в военном городке и на улице Кирова, все это вывозит в РФ, имеет двойное гражданство (Украини и РФ), осуществляет слежку за [PERSON], вмешивается в его личную жизнь и адвокатскую деятельность. Органы внутренних дел и городская прокуратура проверили эту информацию и прислали ему постановление с отказным материалом от 22.08.2012г.» Абзац восьмий: «Участковому уполномоченному ст. лейтенанту [PERSON] [PERSON] пожаловался на [PERSON], что он постоянно за ним следит на расстоянии двадцать метров, что не соответствует действительности, так как расположение дома 135 и единственного выхода из военного городка не позволяет избегать встреч с [PERSON] даже при большом желании. Иногда соседи по дому встречаются несколько раз на день, но только [PERSON] решил, что за ним ведут слежку. Старший лейтенант [PERSON] опросил соседей дома 135, которые пояснили, что знают [PERSON] на протяжении многих лет и характеризуют его с положительной стороны, а [PERSON] характеризуют с отрицательной стороны, что [PERSON] никакой информации о людях не собирает и ни за кем не следит.» Абзац дев'ятий: «Ми, жильцы дома №135, убеждены, что поведение [PERSON], его взаимоотношения с соседями по дому и его такая «адвокатская деятельность» дискредитируют звание адвоката, призванного защищать интересы граждан, а не писать ложные доносы в правоохранительные органы на своих соседей, которые позволяют себе не соглашаться с его мнением, не идти у него на поводу. Надеемся, что вы разберетесь в данной ситуации и примете соответствующее его поведению и деятельности решение». 2) зобов'язати відповідачів направити спростування листа від вересня 2012р., направленого ними на ім'я Голови дисциплінарної комісії Сумської Ради адвокатів за адресою 40000, м. Суми, вул. Петропавлівська, 68, наступного змісту: «У колективному листі від вересня 2012р, на ім'я Голови дисциплінарної комісії Сумської колегії адвокатів за підписом відповідачів у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], неправомірно розповсюджено недостовірну, неправдиву та порочащу честь та гідність інформацію стосовно адвоката [PERSON], яка визнана неправдивою та недостовірною згідно рішення Зарічного районного суду м. Суми, зазначити дату (число, місяць та рік) та номер провадження справи». Крім того, позивач в позовній заяві вказував, що недостовірна інформація, викладена в листі, яку відповідач [PERSON] та його донька поширили по усьому військовому містечку, призвели до порушення його нормальних зв»язків із сусідами та оточенням, перед якими він вимушений був постійно виправдовуватись. Відповідачами було порушено його ділову репутацію як практикуючого адвоката, яку він повинен відновлювати. Крім того, це відобразилось на його здоров»ї, зокрема: у нього з»явились головні болі, яких раніше не було, він позбавився здорового сну та відпочинку, у нього неодноразово фіксувались гіпертонічні кризи та стресовий стан. За таких обставин, він вимушений був звертатись до лікарів, лікуватись та приймати ліки, а сьогодні він вимушений усувати негативні наслідки шляхом лікування та оздоровлення у відповідних профільних санаторіях. Заподіяну моральну шкоду в даному випадку він оцінює в 24000 гривень і просить стягнути з відповідачів, а саме: по п'ять тисяч гривень з відповідачів [PERSON] та [PERSON], а з відповідачів [PERSON] та [PERSON], як організаторів поширення неправдивої та брутальної інформації, - по сім тисяч гривень з кожного. Також просив на його користь стягнути з відповідачів у солідарному порядку кошти, необхідні для відновлення здоров'я, а саме: по сім тисяч шістсот вісімдесят гривень з кожного відповідача, оскільки стан його здоров»я було порушено внаслідок завдання відповідачами моральної шкоди на загальну суму тридцять тисяч сімсот двадцять гривень - вартість лікування (направлення лікарів у санаторій згідно медичної довідки з Сумської міської клінічної лікарні №1 за № 367 від 12 вересня 2014р.). В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, в своїх поясненнях послався на обставини, викладені у тексті позовної заяви та письмових поясненнях, наданих суду (а.с. 226-228). Наполягав на тому, що інформація, яка міститься у листі є неправдивою та викладена з наміром завдати йому шкоду. За таких обставин, просив захистити його порушені права та задовільнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити у задоволені позову. В обґрунтування вказав, що доводи, висловлені відповідачами у зверненні до голови дисциплінарної комісії Сумської колегії адвокатів, є їх суб'єктивними оціночними судженнями, які крім того, були направлені на реалізацію відповідачами своїх конституційних прав, шляхом звернення до компетентного органу. Крім того, заперечував факт поширення ним зазначеного листа шляхом розклеювання його на під»їздах будинів, які знаходяться на території військового містечка. За таких обставин, вважав, що підстав для задоволення позову немає. Відповідач [PERSON] повідомлялась про час і місце розгляду справи у порядку, встановленому ЦПК України, в судове засідання не з»явилась, заяв чи клоплотань суду не надсилала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судових засіданнях, на яких були присутні, повідомляли суду, що зазначені у листі відомості щодо звернень сусідів до [PERSON] з проханням надання звіту за кошти, які збирались мешканцями будинку на установку лічильника, а також ігнорування таких звернень з його боку чи, навпаки, реагування на такі звернення у грубій формі мали місце як на загальних зібраннях мешканців будинку, так і під час спілкування з окремими мешканцями. А [PERSON] на її аналогічне прохання позивач відповів нецензурною лайкою. Крім того, [PERSON] повідомляла, що стала свідком конфлікту між [PERSON] та [PERSON] на дитячому майданчику та негативною поведінкою [PERSON] під час вказаного конфлікту, про що також описано у листі. Враховуючи такі обставини, вказане звернення вони підписали, оскільки зазначена поведінка [PERSON] порушувала їх права, і вони вони намагались у такий спосіб довести до відома комісії саме ту інформацію, яка їм була відома. Також повідомляли, що про факт розклеювання вказаного листа [PERSON] на під»їздах будинку їм нічого не відомо. За таких обставин, вважають, що позов [PERSON] є необгрунтованим, а тому не підлягає задоволенню. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив про те, що він обізнаний про зміст листа-характеристики стосовно [PERSON], який підписали його сусіди - відповідачі у справі та який направлявся ними до колегії адвокатів. Основний акцент у листі робиться на тому, що мешканці будинку неодноразово звертались до [PERSON] з проханням надати їм звіт про використані кошти, які збирались мешканцями на встановлення лічильника. І таке дійсно мало місце. Так, протягом 2009,2010,2011 та 2012 років мешканці неодноразово звертався до позивача з проханням звітувати, але такі прохання ігнорувались. Крім того, [PERSON] образив людину похилого віку 78 років - їх сусідку Ткалічеву, застосувавши нецензурну лайку, коли остання звернулась до нього з проханням повідомити про використання коштів. Про це Ткалічева скаржилась йому та іншим мешканцям. Також на зборах мешканців під»їзду [PERSON] ображав і його. А одного разу він став свідком коли [PERSON] в його присутності безпідставно образив [PERSON] Свідок [PERSON] повідомляв, що мешканці будинку, в тому числі його дружина, звернулись в колегію адвокатів з приводу непристойної поведінки [PERSON] В листі описувалась і ситуація про те, як після чергових зборів мешканців будинку він та його дружина підійшли до [PERSON] з питанням надання звіту чи документів, які б підтверджували витрати зібраних коштів на встановлення лічильника. В ході з»ясування цього питання [PERSON] в грубій формі із застосуванням нецензурної лексики відповів його дружині. Він тоді стримав себе, щоб не застосувати до [PERSON] фізичну силу. В подальшому сподівався, що позивач отямиться та прийде попросити пробачення у його дружини, але до цього часу так цього і не сталось. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомляв суду, що в липні та жовтні 2012 року він був присутній на зборах мешканців будинку, де серед інших питань мешканці намагались почути від [PERSON] звіт про витрачені на встановлення лічильника кошти. Проте, вказане питання у [PERSON] викликало лише агресію, він починав кричати, конфліктувати із присутніми і в результаті ці збори не закінчувались вирішенням питань, з приводу яких збирались мешканці. Свідок [PERSON] та [PERSON] повідомляли суду про те, що в 2012 році стан здоров»я [PERSON] погіршився: він втратив сон, декіка разів був гіпертонічний криз, у зв»язку з чим вони викликали швидку допомогу. Таке погіршення здоров»я вони пов»язують саме із поширенням відповідачами неправдивої інформації стосовно [PERSON], оскільки останньому довелось виправдовуватись перед рідними і знайомими, а також надавати пояснення на засіданні комісії, доводячи про те, що він не вчиняв того, про що йдеться у листі. Крім того, він вимушений був через стан здоров»я відмовитись від ведення деяких справ в суді. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру адвокатів України позивач [PERSON] має право на заняття адвокатською діяльністю. Судом встановлено, що в листопаді 2012 року на адресу дисциплінарної комісії Сумської колегії адвокатів надійшов лист від мешканців будинку [ADDRESS]: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які просили голову комісії: розібратись в ситуації та прийняти відповідне рішення стосовно поведінки та діяльності [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комсії адвокатури Сумської області від 08 серпня 2013 року, за результатами розгляду заяви відповідачам було відмовлено в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката [PERSON] Відповідно до ст.34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Згідно зі ст. 36 та 40 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки. Дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. За таких обставин, суд вважає, що відповідачі звертались із заявою з приводу поведінки позивача як адвоката до компетентного органу, в порядку, визначеному розділом VI Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і відповідачі не зловживали правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, про що йдеться у ч. 2 статті 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». При цьому, як зазначено у абзаці другому пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний, перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте під час перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. На підставі наведеного суд доходить висновку, що подання відповідачами звернення до дисциплінарної комісії, як до органу, який компетентний був розглянути таке звернення, не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію [PERSON] в розумінні ст.ст. 297, 299 ЦК України або завдають шкоди його інтересам. Зазначене звернення відповідачами було подано з метою захисту своїх законних прав і на підставах, передбачених Конституцією України і статтею 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Щодо поширення інформації шляхом розклеювання [PERSON] та [PERSON] вказаного листа на під»їздах будинків, розташованих на теріторії військового містечка, суд вважає, що вказаний факт позивачем не доведено суду належними і допустимими доказами. При цьому, суд відноситься критично до показів свідків [PERSON] та [PERSON], з якими позивач перебуває у родинних відносинах, оскільки покази даних свідків щодо таких обставин є неконкретизованими і жоден із них не повідомив суду, навіть, точного часу та дати розклеювання листа відповідачами. Крім того, як вбачається зі змісту надісланої заяви, відповідачі заявляли про агресивну та нетактовну поведінку позивача [PERSON], в тому числі під час проведення загальних зборів будинку, про ігнорування ним прохань мешканців будинку щодо надання звіту за кошти, які збирались на встановлення лічильника або відповідь на такі прохання із застосуванням нецензурної лексики. Текстуальний аналіз вищезазначених обставин, як і інших, про які йдеться в заяві, дає підстави суду стверджувати про те, що вся інформація, яка зазначена відповідачами у листі, який є предметом спору, є оціночними судженнями відповідачів, їх думками, переконаннями, їх критичною оцінкою певної поведінки [PERSON], які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідачів, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності і спростувати, а тому вони не можуть бути предметом судового захисту відповідно до ст.277 ЦК України. Згідно ст. 30 Закону України "Про інформацію", - ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. При цьому, оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Слід зазначити про те, що право висловлювати судження, оцінку, думки закріплено також у ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. Так, поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, ст.10 Конвенції захищає і погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. За таких обставин, беручи до уваги те, що вказана відповідачами у листі інформація є судженням і має оціночний характер щодо позивача, як адвоката, суд приходить до висновку, що зазначені вище висловлювання не мотивовані цілеспрямованими діями з метою приниження честі, гідності чи ділової репутації [PERSON] і не можуть бути розцінені як недостовірна інформація, яка б принижувала його честь, гідність та ділову репутацію, оскільки вона не містить ствердження про порушення позивачем законодавства і лише надає можливість проаналізувати та сприйняти зміст інформації щодо вказаних обставин, згідно власних суб'єктивних переконань, правдивість якої, доведенню не підлягає. Тобто, в задоволенні позовної вимоги про захист честі і гідності та ділової репутації необхідно відмовити. Крім того, оскільки всі інші вимоги позивача є похідними від цієї вимоги, і тому також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed