Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернувся до Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об'єднання ВО «Укрдержліспроект», Державного підприємства «Київське лісове господарство», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Українське державне проектне лісовпорядне виробниче об»єднання ВО «Укрдержліспроект», Києво-Святошинська місцева прокуратура Київської області, про зобов'язання внесення змін до проекту організації та розвитку лісового господарства шляхом виключення з нього земельної ділянки, посилаючись на те, що 20 червня 2014 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства. Даний договір засвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Тимчуком В.О., зареєстрований в реєстрі за № 2468. Того ж дня прийнято рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку, індексний № 13934394 від 20.06.2014 року, 15 год. 34 хв. 32 с., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна- 380578032224, та [PERSON], відповідно, набув повноважень її власника. Факт реєстрації на ім»я [PERSON] права власності підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру від 30.10.2016 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.11.2016 року у справі № 369/6318/16-ц за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Київське лісове господарство» про визнання права власності, яке набрало законної сили, встановлено, що [PERSON] набув права власності на дану земельну ділянку згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.06.2014 року та його право власності ніким не оспорюється. За інформацією, яку наводить ДП «Київське лісове господарство» у своєму листі від 10.05.2016 року № 02-400 земельна ділянка з таким кадастровим номером, розташована на землях лісогосподарського призначення лісового фонду Васильківського лісництва, квартал 48 та закріплена за ДП «Київський лісгосп», оскільки вона включена до планово-картографічних матеріалів - Проекту організації та розвитку лісового господарства Державного підприємства «Київське лісове господарство», виготовленого відповідачем після набуття [PERSON] права власності на дану ділянку та датованим 2015 роком і копією планшета № 9 із відміткою місця розташування земельної ділянки. Таким чином, [PERSON] зазначав, що обставинами, які обґрунтовують позовні вимоги є: безпідставне включення його земельної ділянки до Проекту організації та розвитку лісового господарства Державного підприємства «Київське лісове господарство» як землі лісогосподарського призначення; невідповідність такого включення вищезазначеному договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.06.2016 року, інформації Державного земельного кадастру від 30.10.2016 року та рішенню Києво-Святошинського районного суду від 03.11.2016 року у справі № 369/6318/16-ц; небезпека порушення прав [PERSON] як власника земельної ділянки зі сторони ДП «Київське лісове господарство» у разі використання ним землі за цільовим призначенням, оскільки відповідач вважає інформацію, наведену в оскарженій частині проекту, достовірною. Враховуючи викладене, [PERSON] просив зобов'язати Українське державне проектне лісовпорядне виробниче об»єднання ВО «Укрдержліспроект» внести зміни до Проекту організації та розвитку лісового господарства Державного підприємства «Київське лісове господарство» Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства Васильківське лісництво квартал 48, шляхом виключення з нього земельної ділянки площею 0,25 га, за кадастровим номером [NUMBER], розташованої на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, що належить на праві власності [PERSON]. В судовому засіданні 15 травня 2017 року судом ухвалено залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства. В судовому засіданні 20 липня 2017 року судом ухвалено залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Києво-Святошинську місцеву прокуратуру. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об'єднання ВО «Укрдержліспроект» позов не визнав і заперечував проти його задоволення. В судовому засіданні прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури позов не підтримав і просив відмовити у його задоволенні. В судове засідання представник відповідача Державного підприємства «Київське лісове господарство» не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача, Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 червня 2014 року між [PERSON] і позивачем [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства. Даний договір засвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Тимчуком Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за № 2468, серії ВТ № 663857. Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, від 30.10.2016 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована в Київській області, Києво-Святошинський район, територія Тарасівської сільської ради з 20.06.2014 року. 03 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Державного підприємства «Київське лісове господарство» про визнання права власності на земельну ділянку, і в задоволенні позову йому було відмовлено. Судом встановлено, що позивач вже набув право власності на земельну ділянку згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.06.2014 року, право власності його на земельну ніким не оспорювалося, а тому відсутні підстави для визнання права власності повторно за позивачем. Як вбачається з відповіді Державного підприємства «Київське лісове господарство», земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER] розташована на землях лісогосподарського призначення лісового фонду Васильківського лісництва квартал 48, закріплена за ДП «Київським лісгоспом», що підтверджується копією планшету № 9 із відміткою місця розташування земельної ділянки та копією таксаційного опису лісових насаджень із проекту організації та розвитку лісового господарства Васильківського лісництва кварталу 48, виділ 18,19,22. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], площею 0,25 га, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, є [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об»єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Згідно вимог ст. 48 Лісового кодексу України у матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об»єкта лісовпорядкування. Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обгрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування. У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обгрунтовуються основні напрями організації і розвитку лісового господарства об»єкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного і соціального розвитку регіону. Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому законом порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища. Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов»язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів. З матеріалів справи вбачається, що Київське обласне та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства затверджував Проект організації та розвитку лісового господарства Державного підприємства «Київське лісове господарство». Як вказував в запереченнях представник відповідача Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об'єднання ВО «Укрдержліспроект», відповідач Українське державне проектне лісовпорядне виробниче об'єднання ВО «Укрдержліспроект» не є власником чи користувачем земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER]. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач Українське державне проектне лісовпорядне виробниче об'єднання ВО «Укрдержліспроект» не розробляв документів із землеустрою, що свідчить про неможливість внесення змін до такої документації. Згідно відповіді Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства від 07 червня 2017 року № 06-30/1087 Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства повідомив, що згідно інформації, наданої постійним лісокористувачем, спірна земельна ділянка площею 0,25 га із кадастровим номером [NUMBER] відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування 2014 року розташована на землях лісогосподарського призначення ДП «Київський лісгосп» (Васильківське лісництво, квартал 48 виділ 18, 19, 22). Постійним землекористувачем не надавалася згода на вилучення даної земельної ділянки із земель лісогосподарського призначення. Згідно вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що представник позивача [PERSON] не надав суду достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували заявлені позовні вимоги позивача [PERSON] до відповідачів про зобов»язання внесення змін до проекту організації та розвитку лісового господарства шляхом виключення з нього земельної ділянки. Судом на підставі тих доказів, які надав позивач [PERSON] і його представник в обгрунтування заявлених вимог, не встановлено порушення прав позивача [PERSON] з боку відповідачів у зв"язку із зверненням до суду з даним позовом. За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed