Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

03.01.2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 08.11.2006 року. Позивач посилаючись на ст.634 ЦК України зазначає, що між Банком та відповідачем укладений Договір про надання банківських послуг. Банком на підставі Договору про надання банківських послуг відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлений початковий кредитний ліміт, який в подальшому змінювався. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Банк свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався відповідно до умов Договору повернути витрачену частину кредитного ліміту, але не надав своєчасно банкові грошові кошти. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємец, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України. 27.09.2020 року позивачем було направлено спадкоємцям лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на день смерті має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 14611,21 грн. Позивач просить стягнути вказану заборгованість та понесені судові витрати з відповідача. Ухвалою Енергодарського міського суду від 12.01.2021 року (а.с.68), з урахуванням клопотання представника позивача (а.с.63), розгляд справи було призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов по вказаній справі. Ухвалою суду від 09.02.2021 року по справі здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.73). Ухвалою суду від 02.04.2021 року по справі закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду (а.с.78). Відповідача було належним чином повідомлено про розгляд даної справи в суді рекомендованою кореспонденцією через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» на адресу зареєстрованого місця проживання/перебування відповідача відповідно до даних довідки від 12.01.2021 року (а.с.67), яка співпадає з адресою місця проживання зазначеною позивачем у позовній заяві (а.с.2). Враховуючи відсутність підстав для відкладення слухання справи визначених ч.2 ст.223 ЦПК України, положення ч.1 ст.280 ЦПК України,\~суд вважає\~можливим розглянути\~справу у\~відсутності сторін,\~в порядку заочного провадження, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. У зв`язку з тим, що відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 08.11.2006 року [PERSON] . звернувся до Банку та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.30). Підписуючи анкету-заяву про приєднання, позичальник надав згоду, що дана Заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами, складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Позивач зазначає, що [PERSON] має заборгованість перед Банком в підтвердження якої надав відповідний розрахунок. Згідно до наданого розрахунку заборгованість становить 14611,21 грн., яка складається з наступного: 14611,21 грн. \~заборгованість за тілом кредиту; 14611,21 грн. \~заборгованість за простроченим тілом кредиту (а.с.7-14). Згідно ч. 1ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу ст.ст.526,527\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02.08.2019 року Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.47). Зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою (ч. 1\~ст. 608 ЦК України). За приписами ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи\~її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст.1281,1282 ЦК України. У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей\~1281,1282ЦКУкраїни\~щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до\~статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , (а.с.44). Відповідно до довідки №8036 Сектору реєстрації Енергодарської міської ради, про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, станом на 01.08.2019 року за адресою: [ADDRESS] , до складу зареєстрованих осіб входять: [PERSON] , [INFO] , яка є відповідачем по справі (а.с.87). Згідно з частинами першою, другою\~статті 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.\~Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.2\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу\~він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 28.01.2020 року АТ КБ "ПриватБанк" до Енергодарської державної нотаріальної контори направлено претензію кредитора в порядку\~ст.1281 ЦК України\~(а.с.49). Відповідно до копії відповіді Енергодарської державної нотаріальної контори від 26.02.2020 року, на підставі вказаної претензії заведено спадкову справу №39/2020 після померлого [INFO] [PERSON] , інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались (а.с.50). 04.09.2020 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулось з листом-претензією на адресу [PERSON] , як до спадкоємця, про сплату заборгованості за кредитним договором, укладеним між банком та [PERSON] , який помер [INFO] , розмір якої становить 14611,21 грн. (а.с.51). Позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження родинних стосунків відповідача з померлим [PERSON] і відповідно віднесення її до певної черги спадкоємців за законом надано не було. Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми\~статті 1282 ЦК України\~щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора. Саме на підставі норм статей\~1281,\~1282 ЦК України\~позивач заявив вимоги до спадкоємця. Згідно ч.1, 3 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.\~1281\~ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Відповідно до ст.\~1282\~ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень\~статті 1282 ЦК України. Статтею 13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом зазначених вище норм матеріального права при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі №320/6489/16-ц. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, який виник за життя спадкодавця. Разом з цим, суду не надано доказів того, що наявне будь-яке майно, яке належить відповідачу як спадкоємцю за законом або за заповітом. З досліджених судом доказів встановлено, що в матеріалах справи взагалі не міститься жодного доказу отримання відповідачем у спадщину будь-якого майна після смерті [PERSON] . Разом з цим, суд в порядку ч.7\~ст.81 ЦПК України\~позбавлений збирати докази,що стосуються предмета спору з власної ініціативи. Відповідно до ч.3,4 ст.12 ЦПК України, ч.1ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 6ст.81\~ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17 червня 2011 року суд при оцінці доказів має керуватись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series A № 25, cc. 64-65, n. 161). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки в позовній заяві, окрім вищевказаних підстав, з яких позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором зі спадкоємця позичальника, інших підстав не наведено, а передбачені діючим законодавством підстави для покладення відповідальності на спадкоємця за кредитними зобов`язаннями спадкодавця відсутні, оскільки позивачем не надано належних, допустимих, достовірних та переконливих доказів на підтвердження того, що відповідач успадкував певне майно після смерті [PERSON] та не надано доказів на підтвердження вартості успадкованого майна. У зв`язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позову, судом не вбачається підстав для відшкодування судового збору.

Outcome: dismissed