Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з наведеним позовом до відповідачів, мотивуючи тим, що 08 липня 1999 року він уклав з [PERSON] шлюб, актовий запис № 713, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 20.09.2019 р. Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.03.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Під час спільного проживання та перебування у шлюбі їхні спільні кошти вони вносили на оплату дольової участі в будівництві квартири площею 92,42 кв.м, на 7 поверсі в 4 під`їзді будинку [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому укладено 27 серпня 2014 року дочкою від першого шлюбу його колишньої дружини - [PERSON] з ТОВ «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД». Загальна вартість квартири на момент укладення договору становила 646 940 грн. Як зазначено у договорі (п. 2.2) Покупець сплачує повну вартість об`єкту у національній валюті України у вигляді внесків відповідно до визначеного графіку. Він з дружиною сплачували внески за квартиру. Для оплати першого внеску [PERSON] взяла в своїх друзів позику в сумі 16 200 євро та 8000 дол. США, що згідно курсу Національного банку України на той день 27.08.2014 р. становило 340 000 грн. Решту суми вартості квартири, що становить 306 940 грн. вони сплачували з сімейного бюджету (634 940 грн. - 340 000 грн. = 306 940 грн.).Квартира в новобудові станом на сьогоднішній день не здана в експлуатацію і право власності на неї не оформлено. Враховуючи, що згідно довідки від 19.02.2020 р. вартість 1 кв. м в новобудові за вказаною адресою складає 17 200 грн., то вартість квартири площею 92,42 кв. м становить 1 589 624 грн. Зазначає, що коефіцієнт збільшення вартості 1 кв. м квартири, на сьогоднішній день - 17 200 грн. відносно вартості, вказаної у договорі - 7 000 грн., становить 2,457 (17 200 : 7000 = 2,457). Оскільки внесені ними кошти під час шлюбу в сумі 306 940 грн. є спільною власністю подружжя, то він має право на ? частину вказаної суми, а саме: 153 470 грн. (306 940 грн.: 2 = 153 470 грн.), станом на 2014 рік. Станом на 2020 рік ця сума збільшується на коефіцієнт удорожчання вартості 1кв.м квартири та становить 377 076 грн. (153 470 грн. х 2,457 = 377 076 грн.). [PERSON] , 1996 року народження, не вносила жодних коштів за квартиру, оскільки в 2014 році їй виповнилось 18 років, доходів вона не мала, так як навчалась стаціонарно з 2013 року по 2018 рік в Івано-Франківському національному медичному університеті на стоматологічному факультеті на контрактній формі навчання. Вартість навчання за семестр складала 9 500 грн., за десять навчальних семестрів було сплачено 95 000 грн., що підтверджується довідкою ІФНМУ від 30.01.2020 р. №02-342. Зазначає, що має право власності на ? частину спільного майна подружжя, що становить - 377 076 грн. Оскільки, відповідач [PERSON] добровільно не бажає виплатити йому 377 076 грн., він змушений використати своє право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, яке передбачене частиною 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України та просить суд визнати спільною власністю подружжя внесені ними кошти на оплату дольової участі у будівництві квартири площею 92,42 кв. м, на 7 поверсі в 4 під`їзді у будинку [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] в його користь - 377 076 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Суду пояснив, що на оплату першого внеску за договором купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому, гроші у розмірі 400000 гривень [PERSON] дала [PERSON] . Решта суми вартості квартири була сплачена з сімейного бюджету позивача та [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що кошти на оплату вартості квартири вносились її бабусею [PERSON] , з якою вона проживала та яка залишила в спадок їй квартиру. Вона не проживала з матір"ю та вітчимом. Бабуся піклувалась про її майновий стан в тому числі надавала їй гроші на оплату вартості квартири. Просила суд відмовити в задоволенні позову. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справа або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вислухавши пояснення сторін по справі та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 20.09.2019 року, встановлено, що 08.07.1999 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис 713 зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини не змінювалось і залишилось [PERSON] (а.с.7). 02.02.2004 року [PERSON] складено заповіт, відповідно до якого на випадок її смерті зробила розпорядження, яким все належне їй майно з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, і взагалі все те, що належатиме їй і на що вона за законом матиме право вона заповідає [PERSON] , заповіт посвідчено державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д. 02.02.2014 року, зареєстровано в реєстрі за №6-215. 16.08.2013 року державним вищим навчальним закладом «Івано-Франківського національного медичного університету», в особі ректора Рожка М.М. та [PERSON] , яка діє за згодою матері [PERSON] укладено договір №497 про навчання, підготовку, підвищення кваліфікації або надання додаткових освітніх послуг навчальними закладами (а.с.22-23). 27.08.2014 року між ТзОВ «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» в особі директора Гладкого О.Б. та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому, предметом якого згідно п.1.1 передбачено, що продавець зобов`язується передати у власність покупця квартиру, яка буде створена в майбутньому, а покупець зобов`язується прийняти квартиру відповідно до умов даного договору та оплатити її вартість (а.с.8). Відповідно до пункту 1.2 за даним договором продається квартира площею 92,42 кв.м., що знаходиться на 7 поверсі, в 4 під`їзді, у будинку [ADDRESS] (а.с.8). З пункту 2.1. договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому від 27.08.2014 року вбачається, що загальна вартість квартири на момент укладення цього договору становить 646 940 гривень 00 копійок, виходячи із вартості одного квадратного метра квартири - у розмірі 7 000 гривень, що погоджено рішенням Загальних Зборів учасників ТОВ «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» (а.с.8). Відповідно до пункту 2.2. зазначеного вище договору покупець сплачує повну вартість об`єкту в національній валюті України у вигляді внесків відповідно до графіку, який зазначено в договорі (а.с.8). Як вбачається із платіжного доручення №1 від 01.09.2014 року [PERSON] оплачено на рахунок ТОВ «Скай центр ЛТД» 400 000,00 грн. цільового внеску згідно договору купівлі-продажу б/н від 27.08.2014 року, платник [PERSON] (а.с.11). З платіжного доручення №1 від 08.12.2014 року вбачається, що [PERSON] оплачено на рахунок ТОВ «Скай центр ЛТД» 27 500,00 грн. цільового внеску згідно договору купівлі-продажу б/н від 27.08.2014 року, платник [PERSON] (а.с.12). З платіжного доручення №1 від 23.12.2014 року вбачається, що [PERSON] оплачено на рахунок ТОВ «Скай центр ЛТД» 29 440,00 грн. цільового внеску згідно договору купівлі-продажу б/н від 27.08.2014 року, платник [PERSON] (а.с.13). З платіжного доручення №1 від 09.02.2015 року вбачається, що [PERSON] оплачено на рахунок ТОВ «Скай центр ЛТД» 60 000,00 грн. цільового внеску згідно договору купівлі-продажу б/н від 27.08.2014 року, платник [PERSON] (а.с.14). З платіжного доручення №1 від 29.05.2015 року вбачається, що [PERSON] оплачено на рахунок ТОВ «Скай центр ЛТД» 50 000,00 грн. цільового внеску згідно договору купівлі-продажу б/н від 27.08.2014 року, платник [PERSON] (а.с.15). З платіжного доручення №1 від 03.08.2015 року вбачається, що [PERSON] оплачено на рахунок ТОВ «Скай центр ЛТД» 25 000,00 грн. цільового внеску згідно договору купівлі-продажу б/н від 27.08.2014 року, платник [PERSON] (а.с.16). З платіжного доручення №1 від 02.09.2015 року вбачається, що [PERSON] оплачено на рахунок ТОВ «Скай центр ЛТД» 25 000,00 грн. цільового внеску згідно договору купівлі-продажу б/н від 27.08.2014 року, платник [PERSON] (а.с.17). З платіжного доручення №1 від 21.12.2015 року вбачається, що [PERSON] оплачено на рахунок ТОВ «Скай центр ЛТД» 25 000,00 грн. цільового внеску згідно договору купівлі-продажу б/н від 27.08.2014 року, платник [PERSON] (а.с.18). З платіжного доручення №1 від 28.12.2015 року вбачається, що [PERSON] оплачено на рахунок ТОВ «Скай центр ЛТД» 5 000,00 грн. цільового внеску згідно договору купівлі-продажу б/н від 27.08.2014 року, платник [PERSON] (а.с.19). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 березня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 08.07.1999 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис 713 розірвано. 06.07.2019 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] . Відповідно до довідки виданої ректором Івано-Франківського національного медичного університету від 30.01.2020 року вбачається, що [PERSON] навчалася з 01.09.2013 року по 21.06.2018 року за спеціальністю «Стоматологія» на контрактній формі навчання, вартість навчання за семестр складала 9500 грн. За десять років навчальних семестрів було сплачено 95 000 грн. (а.с.21). Із квитанцій, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 24-27) вбачається, що [PERSON] оплачувалось навчання [PERSON] , загальна сума сплачених грошових коштів, відповідно до поданих квитанцій, становить 38000,00 грн. Згідно довідки виданої п.п. «Квартал» від 19.02.2020 року вбачається, що вартість квадратного метра в новобудові «Скай центр» на 7 поверсі становить 17 200 грн., а тому вартість квартири 92,42 м.2 становить 1 589 624 грн. (а.с.20). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04.01.2021 року вбачається, що 04.01.2021 року першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу №67034256, спадкодавець [PERSON] (а.с. 115). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 61 Сімейного кодексу України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Також, відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічну норму містить і п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Судом встановлено, що 27.08.2014 року [PERSON] , яка є донькою відповідача [PERSON] , було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створене у майбутньому, та нею повністю сплачено вартість квартири, що підтверджується копіями платіжних доручень. Звертаючись до суду з позовом позивач посилався на ст.60,70 Сімейного Кодексу України, зазначивши, що за період спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] , ними за спільні кошти, було придбано квартиру площею 92,42 кв. м, на 7 поверсі в 4 під`їзді у будинку [ADDRESS] та спірна квартира є об`єктом спільної сумісної власності, і підлягає поділу. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Однак, слід зазначити, що стороною договору купівлі-продажу квартири площею 92,42 кв. м, на 7 поверсі в 4 під`їзді у будинку [ADDRESS] від 27.08.2014 року є [PERSON] та саме [PERSON] сплачена її вартість. Відповідач [PERSON] договорів щодо придбання даної квартири не укладала та не виконувала зобов"язань за вищезазначеним договором купівлі-продажу, а тому необгрунтованими є доводи позивача про визнання спірної квартири об`єктом спільної сумісної власності та її поділ. Твердження позивача про те, що він з [PERSON] сплачував внески за квартиру [PERSON] суд вважає безпідставними, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які підтверджували б факт вкладання позивачем коштів у придбання спірної квартири. Крім того, зазначені обставини спростовуються платіжними дорученнями, з яких вбачається внесення [PERSON] на рахунок ТОВ «Скай центр ЛТД» грошових коштів згідно договору купівлі-продажу б/н від 27.08.2014 року. Посилання позивача на відсутність доходів [PERSON] не свідчить про те, що саме він з [PERSON] сплачував внески за спірну квартиру, оскільки як зазначила [PERSON] кошти на оплату вартості квартири вносились її бабусею [PERSON] . Доказів на спростування зазначених обставин позивачем не подано. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про поділ спільного майна подружжя слід відмовити за недоведеністю. На підставі наведеного, відповідно до ст. 41 Конституції України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 60, 61 Сімейного кодексу України, ст. ст. 16, 368 ч.3 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed