Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсною третейської угоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ним та ПАТ «Укрсоцбанк», було укладено договір кредиту № 895/06-034-78, згідно умов якого банк зобов'язався надати йому кредит окремими час\-тинами в сумі 40 000,00 дол.США. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13.00% річних. Відповідно до п.1.2 договору кредит надавався позичальнику на споживчі цілі. Згідно п. п. 22, 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або вико\-нанням обов'язків найманого працівника. Споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. У відповідності до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх спожи\-вачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Як вбачається з рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі № 1-26/2011 в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22,23 стат\-ті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року N 1023- XII з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Консти\-туції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Враховуючи зазначене, дія Закону України «Про захист прав спожива\-чів» поширюється на правовідносини між позивачем та відповідачем, як під час укладення договору споживчого кредиту, так і в процесі його виконання. Відповідно до ч. 1, 2, п. 10 ч. 3 ст.18 Закону України «Про захист прав спожива\-чів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається з правової позиції Конституційного Суду України, яка була викладена у рішенні від 10 листопада 2011 року у справі № 1-26/2011, кредитний договір який має вид формуляру та іншу стандартну форму є договором приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України). В п. 6.2 ст. 6 договору міститься третейське застереження, наступного змісту: «У випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони,

Outcome: dismissed