Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] відповідно якої, позивач просив стягнути з [PERSON] на Користь [PERSON] . 106268,00 грн. матеріальної шкоди; 20000,00 грн. моральної шкоди; 10000,00 витрат на правову допомогу та судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову зазначив, що він, [PERSON] , мешкає за адресою [ADDRESS] . 20.10.2016 року в квартирі [ADDRESS] , відбулось залиття лоджії з боку квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Актом про залиття від 20 жовтня 2016 року, складеного комісією в складі сантехника ОСББ «Одесит» [PERSON] оператора котельної [PERSON] , бухгалтера [PERSON] та затвердженого керуючим справами ОСББ «Одесит» [PERSON] встановлено факт залиття лоджії квартири [ADDRESS] з боку квартири [ADDRESS] . Звітом ПП «БРОКБІЗНЕСКОНСАЛТ» про визначення розміру вартості будівельно-відновлювальних робіт та величини матеріальної шкоди, завданої залиттям лоджії квартири [ADDRESS] встановлено, що в результаті вищезазначеного залиття з боку квартири [ADDRESS] постраждали будівельні конструкції і елементи обробки лоджії квартири [ADDRESS] . При огляді квартири [ADDRESS] були визначені численні потоки води, які текли через стик монолітного перекриття і швелера по внутрішній поверхні стіни з боку лоджії квартири [ADDRESS] , зі стелі лоджії квартири [ADDRESS] через отвір для світильника. Стеля, виконана з гіпсокартону, а також утеплювач між гіпсокартоном і перекриттям стелі намокли. Гіпсокартон під впливом вологи деформувався і частково провис. Пошкоджено оздоблення лоджії: мокрі шпалери місцями здулися, місцями відстали від основи. За вказаним звітом визначено, що ринкова вартість ремонтно-відновлювальних робіт з відновленням первісного стану квартири [ADDRESS] становить 54781,00 грн. без ПДВ розмір матеріальної шкоди, завданої власнику квартири [ADDRESS] становить 48987,00 грн. без ПДВ. 19.01.2017 року було направлено відповідачу лист-претензія з вимогою про відшкодування позивачу завданої матеріальної шкоди у зв`язку із залиттям квартири. Однак, зазначений лист повернувся «за закінченням терміну зберігання», таким чином залишено без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення до суду за захистом порушеного права. Також відповідно зазначеного Акту про залиття, копія якого додана до звіту, залиття квартири [ADDRESS] з вини власників квартири [ADDRESS] трапляється не вперше. Загальна сума матеріальної шкоди визначена в сумі 106268,00 грн., та позивач зазначив, що йому було завдано моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. Також, позивач посилався, що у зв`язку з виниклим спором, було понесено витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа була розподілена на суддю [PERSON] Ухвалою суду від 04.04.2017 року позову заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 25.04.2017 року позивачем було подано заяву, якою він усунув недоліки, встановлені в ухвалі суду від 04.04.2017 року. Ухвалою суду від 25.04.2017 року провадження у справі було відкрито. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 12.04.2018 року №1093/0/15-18 про звільнення [PERSON] з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді [PERSON] - [PERSON] , з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м.Одеси було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи. Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. Ухвалою суду від 12.06.2018 року її прийнято до провадження та ухвалено розглядати у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву (а.с. 122) відповідно якого представник відповідача адвокат Поліщук А.В. просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю посилаючись на наступне. На підтвердження факту залиття свого помешкання позивач надає єдиний доказ, а саме акт про залиття від 20.10.2016 року складений комісією ОСББ «Одесит», однак на думку відповідача даний акт є сфабрикований. Як встановлено з висновку Акту, залиття квартири [ADDRESS] відбулося через проникнення дощових вод з боку квартири [ADDRESS] . Отже, наявність дощу 20 жовтня 2016 року є ключовою ознакою для правдивості висновку Акту, однак згідно Листа Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів, а також листів Українського гідрометеорологічного центру встановлено, що жодних опадів ані 20 жовтня, ані 19 жовтня 2016 року в м. Одесі не було. В останнє дощ був м. Одесі з 23:40 (15.10.2016) до 09:40 год. (16.10.2016), тобто ще за 5 днів до так званого залиття. Підсумовуючи вищесказане, висновок Акту про залиття не відповідає дійсності. Надалі представник відповідача посилається на те, що Акт складений без участі відповідача та огляду його квартири, незрозуміло, яким чином комісія дійшла висновку, що залиття відбулося через проникнення дощових вод з боку квартири [ADDRESS] , якщо дану квартиру комісія взагалі не відвідувала. Очевидно, що Акт 2016 року фальсифікувався під залиття позивача у 2007 році, яке було здійснено попереднім володільцем квартири [ADDRESS] , що проводив в той час реконструкцію. Однак, на відміну від Акту 2016 року в Акті 2007 року комісія здійснювала огляд квартири [ADDRESS] . Отже, за таких обставин стає зрозумілим, що комісія здійснила свій висновок без огляду квартири відповідача на підставі лише акту складеного 9 років тому, тобто без з`ясування причин такого залиття у 2016 році. Також представник відповідача зазначив, що висновок в Акті зроблений некваліфікованими особами, в складанні акту не брав участі ні один кваліфікований фахівець. Яким, чином бухгалтер і оператор з`ясували, що «струменя води стікають через стик монолітного перекриття і швелера»? Тим більше, що швелер є прихованою конструкцією, і члени комісії бачити його взагалі не могли. В останньому рядку акту наявне твердження, що залиття відбулося дощовою водою, однак в акті не має пояснень, яким чином дощові води пройшли крізь скляний фасад, потім два метри по квартирі відповідача і потрапили на внутрішню стіну. В акті немає інформації, як могла потрапити в квартиру відповідача така кількість дощової води. Якщо комісія дійшла такого висновку, то чому позивача не заливає після кожного дощу, адже згідно висновку це повинно траплятися постійно, однак з 2008 року одного затоплення не було. Останнім посиланням представника відповідача у відзиві зазначене, що позивач входить до правління ОСББ «Одесит». Позивач є членом ОСББ «Одесит» та входив до правління даної організації з 19.02.2015 по 15.03.2016 року, акт про залиття був складений взаємопов`язаною особою, на відміну від позивача, відповідач ніколи не був членом ОСББ «Одесит» та ніколи не входив до його органів управління. В підготовче засідання 08.10.2018 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Ухвалою суду від 08.10.2018 року закрито підготовче засідання по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди та призначено до судового розгляду по суті на 14 год. 00 хв. 05.12.2018 року. Розгляд справи 05.12.2018 року було відкладено у зв`язку із слуханням справи №522/15693/18 на 23.01.2019 року. В судове засідання 23.01.2019 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 19.03.2019 року. Розгляд справи 19.03.2019 року було відкладено у зв`язку із слуханням справи №522/975/18 на 05.06.2019 року. В судове засідання 05.06.2019 року з`явились представник позивача [PERSON] та представник відповідача Поліщук А.В . Представник позивача підтримав позовну заяву, просив задовольнити у повному обсязі, пояснив, що було залиття, про що наявний акт залиття, стосовно залиття після 20.10.2016 року представник зазначив, що йому не відомі такі обставини. Також пояснив, що на час події позивач не був головою правління ОСББ, Акт на який посилається позивач, не є спростованим, тому вважає належним доказом на обґрунтування позовних вимог. З приводу причин залиття пояснив, що залиття відбувається під час шквального дощу у зв`язку з реконструкцією квартири [ADDRESS] відбувається залиття. Представник відповідача підтримав наявний в матеріалах справи відзив, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Пояснив, що обов`язок доведення причин залиття та вини покладається на позивача, доказів щодо проникнення дощової води відповідно до акту не надано, на той час дощу не було, що підтверджуєтеся листом гідрометеорологічного центру. На думку представника відповідача Акт на який посилається позивач є сфабрикованим та відповідно позиції Верховного суху, необхідно було обстежити також квартиру [ADDRESS] . Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи пояснення осіб, які були присутні в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини: Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності Серії [NUMBER] (а.с. 19). Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №78445737 від 19.01.2017 року квартира [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] . (а.с. 5). Відповідно Акту про залиття від 20.10.2016 року, який складений Членами комісії ОСББ «Одесит» слюсаря-сантехніком [PERSON] , оператором котельні [PERSON] , бухгалтером [PERSON] 20.10.2016 року в квартирі [ADDRESS] , відбулося залиття лоджії квартири [ADDRESS] з боку квартири [ADDRESS] , яка знаходиться над квартирою [ADDRESS] . При обстеженні квартири [ADDRESS] виявлені струї води, які стікали через стик монолітного покриття та швелеру, по внутрішній поверхні стіни з боку лоджії квартири [ADDRESS] , зі стелі лоджії квартири [ADDRESS] через отвір для світильника; стеля виконана з гіпсокартону, утеплювач між гіпсокартоном та перекриттям стелі лоджії намокли, гіпсокартон від вологи деформувався та частково провис; пошкоджено оздоблення стін лоджії, обої місцями мокрі та вздуті. Халиття квартири [ADDRESS] з боку квартири [ADDRESS] трапляється не вперше (ОСББ «Одесит» вже неодноразово складались акти про залиття, починаючи з 2007 року, в т.ч. від 03.01.2007 р., 12.11.2007 р., 25.07.2008 року та ін.). Висновок: залиття квартири [ADDRESS] відбулося із-за проникнення дощових вод з боку квартири [ADDRESS]. (а.с. 74). Згідно звіту ПП «БРОКБІЗНЕСКОНСАЛТ» про визначення розміру вартості будівельно-відновлювальних робіт та величини матеріальної шкоди, завданої залиттям лоджії квартири [ADDRESS] станом на 20.10.2016 року ринкова вартість ремонтно-відновлювальних робіт з відновленням первісного стану квартири [ADDRESS] становить 54781,00 грн. без ПДВ розмір матеріальної шкоди, завданої власнику квартири [ADDRESS] становить 48987,00 грн. без ПДВ (а.с.57-86). 19.01.2017 року направлено відповідачу лист-претензія (а.с. 35) з вимогою про відшкодування позивачу завданої матеріальної шкоди у зв`язку із залиттям квартири. Однак, зазначений лист повернувся «за закінченням терміну зберігання», таким чином залишено без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення до суду за захистом порушеного права. Відповідно листа Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 14.06.2017 року №09-1/15578 на 20.10.2016 року дощу не було. Дощ було зафіксовано з 23:40 год. (15.10.16р.) до 09:40 год. (16.10.2016р.). Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Для відшкодування шкоди необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. У свою чергу, Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; аварія - пошкодження інженерних мереж, обладнання або конструктивних елементів споруд, що виникло з техногенних або природних причин, які перешкоджають їх подальшій експлуатації відповідно до технічних умов; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. З іншого боку , положеннями ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на момент виникнення спору) виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору,в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цих Кодексом. Згідно чч.1 і 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як вбачається з Акту про залиття від 20.10.2016 року, який складений Членами комісії ОСББ «Одесит» 20.10.2016 року відбулося залиття лоджії в квартирі [ADDRESS] , з боку квартири [ADDRESS] , власником якої є відповідач і яка знаходиться над квартирою [ADDRESS] . Висновок: залиття квартири [ADDRESS] відбулося із-за проникнення дощових вод з боку квартири [ADDRESS]. При цьому, згідно пояснень представника відповідача визначення причини залиття квартири позивачки та складання відповідного акту було здійснено за відсутності [PERSON] . Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4. Вказаний акт складається комісією балансоутримувача багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира, яку було залито. В додатку № 4 до цих Правил та роз`яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 р. N 12/20-11-1975)зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Між тим, наданий акт про залиття, складений 20.10.2016 року комісією в складі слюсаря-сантехніком [PERSON] , оператором котельні [PERSON] , бухгалтером [PERSON] , не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, зокрема, в ньому не вказано осіб, які допустили таке залиття; щодо об`єму завданого збитку вказано, що пошкоджено стелю (гіпсокартон), при цьому, не визначено обсяг робіт, які ушкоджено, не визначено їх площу та не здійснено їх орієнтовану вартісну оцінку. Суд вбачає, що на підтвердження факту залиття позивачем надано лише Акт про залиття, однак враховуючи складання такого акту у відсутність відповідача та надання доказів з боку відповідача стосовно погодних умов на той час щодо відсутності дощу в той час взагалі, прийняти до уваги цей доказ як беззаперечне підтвердження того, що залиття сталося у зв`язку з проникненням дощових вод квартири [ADDRESS] неможливо. При цьому, в даному випадку положення ст. 1166 ЦК України на дані правовідносини не розповсюджуються. Як передбачено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілій, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Тобто, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини особи, що завдала шкоди. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року (№ 6-183цс14). Виходячи щ наведеного суд вважає, що позивач не довів суду вину відповідача у залитті його лоджії 20.10.2016р. Відсутні докази огляду квартири відповідачки та імовірність залиття саме з її вини. Тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди. Аналогічного висновку дійшов ВСУ в постанові від 23.08.2017 року у справі №6-2125цс16. При цьому, маючи можливість зробити фотознімки залиття квартири в день такого залиття, позивачем цього зроблено не було. Отже з урахуванням викладеного, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. У відповідності до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому, підстав для відшкодування позивачу понесених судових витрат суд не вбачає, оскільки відмовляє в задоволенні позовних вимог. Окрім того, від відшкодування судових витрат на правову допомогу відмовився і представника позивача, про що надав до суду письмову заяву. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed