Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до фізичної особи - підприємця [PERSON] у якій просить суд: розірвати споживчий договір укладений з відповідачем від 05 липня 2013 року; стягнути з відповідача на її користь 5200 грн.; стягнути з відповідача на її користь 12 480 грн. в рахунок пені за прострочення виконання договірних зобов'язань; стягнути з відповідача на її користь 3441 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначає, що між нею та відповідачем 05 липня 2013 року було укладено договір, відповідно до якого відповідач протягом 50 робочих днів зобов'язався доставити, встановити і передати у її власність як замовника товар, а саме шафи на балкон у кількості 2 штук. Загальна вартість товару становить 5200 грн. Після укладення договору відповідач в усній формі пообіцяв їй, що замовлення буде виконано в максимально короткі терміни, і назвав термін не пізніше 3 тижнів з моменту укладення договору. Згодом у процесі телефонних переговорів і особистих зустрічей з відповідачем, останній під різними надуманими приводами щоразу відкладав виконання замовлення, мотивуючи це недобросовісної роботою заводу-виробника, потім великим обсягом власних замовлень, відсутністю необхідного матеріалу і т.д. Таким чином, станом на 14 жовтня 2013 року відповідач свої зобов'язання за договором не виконав і продовжує грубо ухилятися від взятих на себе зобов'язань, при цьому не виконує замовлення, а також відмовляється від повернення сплачених грошових коштів. У зв'язку з невиконанням відповідачем договірних зобов'язань у вересні 2013 року вона була змушена звернутися з письмовою заявою до Департаменту споживчого ринку та сфери послуг Управління з питань захисту прав споживачів Дніпропетровської міської ради. Згодом, 18.09.2013 року з Департаменту було отримано офіційну відповідь про проведення службової перевірки діяльності відповідача за місцем здійснення підприємницької діяльності і була дана рекомендація звернутися до суду з позовом про захист прав споживачів. Пункт 4.2 укладеного договору передбачає у разі невиконання виконавцем пункту 3.2 (зобов'язання доставки товару протягом 50 робочих днів), виконавець зобов'язаний виплати замовнику неустойки у розмірі 0,1% від вартості товару за кожний день прострочення. Таким чином, відповідно до п. 3.2 Договору Відповідач прострочив виконання договірних зобов'язань починаючи з 50-дня з моменту дати укладення договору (05 червня 2013 року), тобто кінцева дата виконання договору - 24 липня 2013 року і отже, станом на 14 жовтня 2013 року, відповідач прострочив виконання зобов'язань за договором на 80 днів. Вважає необхідним зазначити розрахунок пені за прострочення виконання договірних зобов'язань: 3% вартості роботи (послуги) = (5200 грн: 100%) х 3 = 156 грн. Кількість днів прострочення - 80 Загальна сума пеня: 156 х 80 = 12480,00 грн. Враховуючи, що з моменту укладення договору з відповідачем і по сьогоднішній день, вона зазнала душевні хвилювання і переживання у зв'язку з неправомірними діями відповідача, оскільки була змушена витрачати свій робочий час на неодноразові відвідування офісу і переговори з відповідачем, на телефонні дзвінки відповідачу, звернення усні та письмові до Департаменту споживчого ринку та сфери послуг Управління з питань захисту прав споживачів Дніпропетровської міської ради, складання різних листів і заяв, звернення за отриманням юридичної консультації, що спричинило за собою вимушені зміни у життєвих і виробничих стосунках, у звичному робочому та особистому розпорядку, вважає необхідним визначити розмір відшкодування моральної шкоди виходячи з розміру мінімальної заробітної плати за весь період порушення договірних зобов'язань. Таким чином, враховуючи, розмір мінімальної заробітної плати в Україні а також те, що відповідач прострочив виконання зобов'язань на 3 місяці (серпень, вересень, жовтень), вважає визначити розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 3441 грн. 00 коп. Крім того, з метою придбання вищевказаного товару в кредит, нею 05 червня 2013 року був укладений договір споживчого кредиту з Публічним акціонерним товариством "Акцент- Банк" на суму, яка позначена в договорі з відповідачем, тобто на 5200 грн. Відповідно до банківських квитанцій Приватбанку: від 06.07.2013 р на суму 597 грн., від 05.08.2013 року на суму 800 грн., від 07.09.2013 року на суму 797 грн., від 08.10.2013 року на суму 500 грн. вона своєчасно і в повному обсязі виконала свої зобов'язання перед банком з виплати щомісячних кредитних платежів. Крім того, при укладенні кредитного договору, вона виплатила банку платіж в якості першого внеску суму 600 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і посилаючись на викладені у позові обставини просила її заяву задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надсилав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, ПАТ «Акцент-Банк »повідомлялося належним чином про місце та час судового розгляду, про причини неявки суд не сповістило, заперечень щодо вимог [PERSON] не направило. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 05 червня 2013 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач протягом 50 робочих днів зобов'язався доставити, встановити і передати у власність позивача, як замовника, товар - 2 шафи на балкон. Загальна вартість товару за договором становить 5200 грн. (п.п. 1.1., 2.1., 3.2. договору). З метою сплати за договором позивачка уклала із Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» кредитний договір від 05 червня 2013 року. Як вбачається з кредитного договору від 05 червня 2013 року, зокрема з заяви позичальника № ANEJRG77780293, кредит позивачці було надано на оплату товару - меблів вартістю 5200,00 грн., шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] (продавця) № [NUMBER] в ПАТ «А-Банк», МФО 307770, код ЄДРПОУ [NUMBER]. За таких обставин, стверджувати, що позивачкою були виконані умови договору від 05.06.2013 року укладеного із ФОП «[PERSON].», що містяться в п. 3.1., а саме щодо обов'язку замовника сплатити вартість товару у сумі 5200,00 грн., немає підстав, оскільки третьою особою позивачці було надано кредит на суму 5200,00 грн. на придбання меблів у СПД [PERSON], та перераховано на розрахунковий рахунок останнього. Враховуючи, що відповідачем ФОП [PERSON] грошові кошти за договором укладеним із позивачкою отримані не були, підстав для виконання ним зобов'язань (п.п. 1.1. договору) відповідно до специфікації, щодо доставки і передання у власність позивачки товару - меблів на загальну суму 5200,00 грн., не було, з урахування чого суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог [PERSON], у зв'язку з чим в задоволення позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed