Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

У березні 2016 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив визнати незаконною відмову приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] від 01.02.2016 р. за №26/01-16 у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язати приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] видати йому дублікат договору купівлі-продажу, укладений між Давлятовим Зійорашто Талабшоєвичем та [PERSON], посвідчений 14.09.2006 р. за реєстровим № 2869. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва по справі № 1414/1220/2012, що набрало законної 30.11.2012р., було звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок по вул. Волгоградській, 11 в м. Миколаєві, що належить на праві власності [PERSON], та надано право ПАТ КБ ПриватБанк на продаж вказаного будинку та отримання дублікатів документів. Позивач є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки, а власником будинку є [PERSON]. Для продажу будинку позивачу необхідний правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу, посвідчений 14.09.2006 р. за реєстровим № 2869 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до відповідача із заявою про видачу дублікату договору купівлі-продажу від 14.09.2006 р. за реєстровим № 2869, але нотаріусом було відмовлено у вчиненні цієї нотаріальної дії, посилаючись на те, що ПАТ КБ ПриватБанк не є стороною вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири, також ПАТ КБ "ПриватБанк" не є особою, за дорученням якої, або щодо якої учинялася нотаріальна дія, а також не відноситься до інших осіб, за заявою яких відповідно до вимог діючого законодавства нотаріус видає дублікат документа. В судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги, викладені у позові підтримує у повному обсязі. Відповідач також надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала через їх безпідставність. Суд, дослідивши надані сторонами письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 26.01.2016 року до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] звернувся представник ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про видачу дублікату договору купівлі - продажу житлового будинку по вул. Волгоградській, 11 в м. Миколаєві, що належить на праві власності [PERSON], та був посвідчений 14.09.2006 р. за реєстровим № 2869 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] Посилаючись на те, що заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва по справі № 1414/1220/2012, що набрало законної 30.11.2012р., було звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок по вул. Волгоградській, 11 в м. Миколаєві, та надано право ПАТ КБ ПриватБанк на продаж вказаного будинку та отримання дублікатів правовстановлюючих документів. Вказаний дублікат необхідний для вчинення правочину з реалізації позивачем предмету іпотеки за цим судовим рішенням. Листом від 01.02.2016 року за № 26/01-16 нотаріусом було відмовлено у видачі дублікату правовстановлюючого документу із посиланням на п.1 глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій, який визначає, що у разі втрати або зіпсування документа посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. Дублікати документів, посвідчених або виданих нотаріусом, можуть бути видані за письмовою заявою спадкоємців осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія, а також виконавця заповіту та на запит нотаріуса, яким заведено спадкову справу. У цьому разі нотаріусу, крім свідоцтва про смерть таких осіб, подаються документи, які підтверджують їх родинні стосунки (свідоцтво виконавця заповіту). Питання щодо видачі нотаріусами дублікатів документів, посвідчених або виданих нотаріусом, регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. За змістом статті 53 Закону України «Про нотаріат» та глави 22 розділу II Порядку у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. Таким чином, підставою для видачі дубліката документа згідно із наведеними нормами є його втрата або зіпсування, а суб'єктами, які мають право на його отримання є особи, за дорученням яких або щодо яких учинялась дія. Пунктом 8 частини 1статті 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріуси видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса. Частиною 1статті 53 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п'ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документу. Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом. До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, дублікат втраченого документа видається відповідно нотаріусом чи посадовою особою виконавчого комітету за місцем його зберігання. Як вбачається із статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення ; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених Законом. Статтею 8 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус та особи, зазначені у статті 1 цього Закону, також помічник нотаріуса зобов'язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась. Особи, винні в порушенні нотаріальної таємниці, несуть відповідальність у порядку, встановленому законом. Довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Позивач у позовній заяві посилається на те, що якщо у банка немає правовстановлюючого документа на майно, то у нього виникає право на отримання дублікату такого документу. Між тим, позивачем не було надано суду жодних доказів того, чи зверталось ПАТ КБ «ПриватБанк» до іпотекодавця за наданням правовстановлюючого документу на житловий будинок, і які є перешкоди у витребуванні банком у іпотекодавця вказаного правовстановлюючого документу. Відповідно до положень статей 10 та 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відсутність доказів щодо звернення банку до іпотекодавця для отримання відповідного документа свідчить про передчасність звернення до нотаріуса для отримання його дублікату, тому нездійснення приватним нотаріусом [PERSON] цієї нотаріальної дії у такому випадку не може вважатись обмеженням права банку на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу. Доводи позивача про колізію норм статті 53 Закону України «Про нотаріат» та статті 38 Закону України «Про іпотеку» не ґрунтуються на законі. Так, статтею 38 Закону України від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, а саме ч. 5 - дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі- продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця, ч. 10 - договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки. В той же час статтею 53 Закону України «Про нотаріат» передбачені порядок та підстави видачі дублікату нотаріально посвідченого документа. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки нотаріусом правомірно відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Outcome: dismissed