Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Неповнолітня [PERSON], [INFO], звернулася до суду з заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що з дитинства разом із батьками вона відвідує церкву Євангельських християн-баптистів, там познайомилась з [PERSON], їх спілкування згодом переросло в глибоке взаємне почуття кохання, основою якого є взаємоповага та наявність спільних інтересів: служити Господу, бажання піклуватися один про одного, дати можливість створенню нових життів народження дітей, піклування про них та їх виховування, бажання ведення сумісного господарства та створення повноцінної сім'ї. Зареєструвати шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану вони не можуть через те, що вона не досягла віку, з якого можлива реєстрація шлюбу, тобто 18 років. І проживати разом, як одна сімя вони не можуть, бо це суперечить їхнім моральним та релігійним принципам, але [PERSON] готовий взяти на себе обовязки, повязані із створенням сімї. Ії батьки підтримують їх бажання створити сім'ю. А тому просить надати право на укладення шлюбу з [PERSON] В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала свої вимоги та пояснила, що її з [PERSON] бажання укласти шлюб і створити сім'ю є взаємним, між ними є почуття кохання. Вона та [PERSON] відвідують церкву, громадянським шлюбом жити не можуть через релігійні вірування, зараз хочуть створити сім'ю і разом служити Богу. Знайомі вони давно, а останні 2 роки між нею та [PERSON] виникла симпатія, проте протягом цих двох років вони не зустрічаються як хлопець та дівчина. Проживає вона разом з батьками. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та пояснив, що бажання вступити до шлюбу з [PERSON] є взаємним бажанням. Жити разом без реєстрації шлюбу вони не мають права, оскільки їх так вчить Бог. Знають один одного років з десять. Заінтересовані особи батьки заявника [PERSON] та [PERSON] поділяють бажання своєї дочки [PERSON] укласти шлюб з [PERSON] Допитані в судовому засіданні в якості свідків батьки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] пояснили, що у [PERSON] та [PERSON] є обопільне бажання зареєструвати шлюб, про що вони не заперечують і дають свою згоду. Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає. З паспорта громадянина України вбачається, що заявниця [PERSON] народилась 18 листопада 1999 року (а.с. 5). Згідно зі ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Шлюбний вік це віковий мінімум, з досягненням якого дозволяється укладання шлюбу. Так, стаття 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948\~року і ратифікованої Україною в червні 1997 р., проголосила право чоловіка і жінки, які досягли 18 років, одружуватися і заснувати сім'ю. Тобто, шлюб є вільним і добровільним між чоловіком і жінкою, спрямований на виникнення сім'ї, народження і виховання дітей, і однією із умов для цього шлюбний вік, який є юридичним фактом, породжуючим у сторін право на шлюб (стаття 51 Конституції України). В судовому засіданні встановлено, що існує вільна та повна згода між [PERSON] та [PERSON] на укладення шлюбу, факт примушування до шлюбу відсутній, присутнє волевиявлення обох сторін узаконити свої взаємовідносини, які, на їх думку, будуть відповідати їх інтересам. Як роз'яснено у п. 2 Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам неповнолітньої особи заявника (фактичне утворення сім'ї, вагітність, народження дитини тощо). Між тим, ст. 60 ЦПК України чітко встановлює, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як пояснила заявник, вона бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], так як між ними є почуття кохання і вони бажають створити сім'ю. При цьому заявник [PERSON] не навела суду будь-яких переконливих доводів, не надала жодних доказів на обґрунтування того, що укладення шлюбу до досягнення нею шлюбного віку дійсно відповідає її інтересам, не надала доказів того, які ж саме інтереси має врахувати суд для надання їй права на шлюб, чи з якими винятковими обставинами вони пов'язані. Так, [PERSON] та [PERSON] не проживали спільно і не проживають разом на даний час, не пов'язані спільним побутом, не чекають на народження дитини. Бажання [PERSON] зареєструвати шлюб та створити сім'ю повинно узгоджуватися з існуючими нормами права. Суд не може надати право особі на шлюб на підставі посилань, наведених у заяві, які жодними доказами не підтверджені, оскільки така позиція суду, ґрунтувалась би на припущеннях, що є неприпустимим та суперечить вимогам ч. 4 ст.\~60 ЦПК України, а наведені обставини про взаємні почуття любові не є підставою для надання права на шлюб. Суд вважає необхідним відмовити заявнику [PERSON] у наданні права на шлюб, оскільки заявник не довела, що укладення шлюбу буде відповідати її інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed