Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до Врадіївського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання прав забудовника в порядку спадкування за законом. Позивач зазначила, що 31.10.2001 року помер її чоловік [PERSON] Від шлюбу з [PERSON] у них народилося троє дітей, які є відповідачами по справі, які після смерті свого батька не прийняли спадщину та не претендують на прийняття цієї спадщини. 22.03.2004 року вона отримала післі смерті свого чоловіка спадщину у вигляді земельного паю та грошових вкаладів відповідно до нотаріального свідоцтва про право на спадщину за законом. При цьому [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовились отримувати вказане спадкове майно. 25.09.2015 року Врадіївською державною нотаріальною конторою в особі нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Калініна, 13, в с.м.т. Врадіївка у звязку з відсутністью правоустановлюючих документів на будинок. Даний житловий будинок з господарськими спорудами вона разом зі своїм чоловіком закінчили будівництвом в 1990 році, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Врадіївської районної ради Миколаївської області за № 137 про узаконення самовільно збудованого житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Калініна,13 в с.м.т. Врадіївка. Рішенням виконкому Врадіївської селищної ради за №2 від 09.11.2004 року було дозволено прийняти в експлуатацію даний будинок, затверджено акт прийому в експлуатацію будинку від 03.11.2004 року та було зобовязано Первомайське МБТІ оформити та видати свідоцтво про право власності на імя [PERSON] Первомайським МБТІ виготовлено технічний паспорт на будинок, але у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими спорудами було відмовлено у видачі, оскільки її чоловік [PERSON] помер раніше ніж було винесено зазначене рішення виконавчого комітету Врадіївської селищної ради Миколаївської області. Зареєструвати та оформити на себе житловий будинок з господарськими спорудами, який залишився після смерті її чоловіка [PERSON], вона не може в звязку з чим вона була змушена звернутися до суду з позовом з метою захисту своїх прав. Посилаючись на зазначене позивач просила суд задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач [PERSON], посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі і не заперечувала проти їх задоволення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак кожен з них звернувся на адресу суду з заявами, в яких зазначено, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за [PERSON] прав забудовника в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами в с.м.т. Врадіївка по вул. Калініна, 13, вони визнають повністю та не заперечують проти задоволення позовних вимог. Аналізуючи докази надані сторонами та їх пояснення суд визнав доведеними такі факти: - 28.08.1971 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка і жінки [PERSON], шлюб було зареєстрованоВрадіївським районним бюро ЗАГС, за актовим записом № 68. (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ФП №253129, видане Врадіївським районним бюро ЗАГС Миколаївської області); -Рішенням виконавчого комітету Врадіївської районної ради Миколаївської області від 17.07.1990 року № 137 було вирішено узаконити самовільно збудований будинок, веранду до житлового будинку, літню кухню, веранду до літньої кухні, гараж, кладову, сарай, сарай в с.м.т. Врадіївка Миколаївської області по вул. Калініна, 13, гр. [PERSON] на земельній ділянці 1 900 кв.м. (зазначене рішення); -31.10.2001 року [PERSON], помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1 ФП №100870. (зазначене відцтво); -Згідно акту про закінчення будівництва та ввід в експлуатацію приватного домоволодіння від 03.11.2004 року комісією в складі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в присутності [PERSON] було встановлено, що будівництво було розпочато в 1980 року і закінчено в 2004 році одноповерхового житлового будинку в с.м.т. Врадіївка по вул. Калініна, 13. Відповідні будівельні роботи по будівництву житлового будинку виконані в повному обсязі, на 100 %. Предявлене до здачі домобудівництво гр. [PERSON] в с.м.т. Врадіївка по вул. Калініна, 13, вважати прийнятим. (зазначений акт про закінчення будівництва та ввід в експлуатацію приватного домоволодіння від 03.11.2004 року); -Згідно виписки з рішення № 2 від 09.11.2004 року «Про затвердження актів на будівництво житлових будинків та оформлення права власності» виконавчого комітету Врадіївської селищної ради Миколаївської області було вирішено надати дозвіл на прийняття в експлуатацію житлового будинку на присадибній ділянці гр. [PERSON] в с.м.т. Врадіївка по вул. Калініна, 13. Затвердити акт прийому на побудовані житлові будинки на присадибній ділянці, які здано в експлуатацію гр. [PERSON] жителю с.м.т. Врадіївка, вул. Калініна, 13. Про зобовязання Первомайського МБТІ оформити та видати свідоцтво про право власності згідно цього рішення гр. [PERSON] жителю с.м.т. Врадіївка, вул. Калініна, 13. (зазначене рішення); -Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.03.2004 року, [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], право на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» с.м.т. Врадіївка Миколаївської області, розміром 3.8 умовних кадастрових гектарах та грошовий вклад з належними відсотками, що знаходиться на зберіганні в ощадбанку № 3161/017 с.м.т. Врадіївка Миколаївської області. (зазначене свідоцтво); -Відповідно до довідки Врадіївської селищної ради Миколаївської області від 15.09.2010 року за № 6250, земельна ділянка, площею 0,19 га, по вул. Калініна, 13, в с.м.т. Врадіївка Миколаївської області рахується за [PERSON] (зазначена довідка); -Згідно інформації Врадіївської державної нотаріальної контори № 1104/01-16 від 26.11.2015 року після померлого 31.10.2001 року [PERSON] відкрито спадкову справу № 260/2003. Заяву про прийняття спадщини подала дружина спадкодавця [PERSON] (заява зареєстрована в книгу обліку і реєстрації спадкових прав за № 388 від 09.12.2003 року); -Згідно довідки відділу держгеокадастру у Врадіївському районі Миколаївської області № 136 від 20.11.2015 року, відповідно до якої відомостей електронної бази даних ДЗК за гр. [PERSON], який помер 31.10.2001 року та проживав в с.м.т. Врадіївка по вул. Калініна, 13 Врадіївського району на земельну ділянку державний акт на право приватної власності та користування для будівництва та обслуговування житлового будинку не видавався. (зазначений акт); - Згідно висновку оцінювача про вартість від 14.09.2015 року проведеної оцінювачем [PERSON], ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 83,5 кв.м., розташованого в с.м.т. Врадіївка, по вул. Калініна, 13, станом на час проведення оцінки складає 159 441 грн. - 25.09.2015 року державною нотаріальною конторою за місцем відкриття спадщини, спадкоємцю [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на житловий будинок в смт. Врадіївка Миколаївської області по вул. Калініна, 13, після спадкодавця [PERSON], який помер 31.10.2001 року в звязку з відсутністю оригіналу правоустановчого документу щодо належності за життя [PERSON] житлового будинку в с.м.т. Врадіївка Миколаївської області по вул. Калініна, 13. (Постанова державного нотаріуса № 931/02-31 від 25.09.2015 року). Відповідно до ч.5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції 2003 року) передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлених в судовому засідані фактів, що в 1990 році [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] закінчили будівництво житлового будинку та господарських будівель в с.м.т.Врадіївка Миколаївської області по вулиці Калініна, 13. Ці самочинно збудовані обєкти нерухомості, а саме житловий будинок з господарськими будівлями за вищезазначеною адресою, згідно рішення виконавчого комітету Врадіївської районної ради від 17.07.1990 року № 137 були узаконенні та визнанні такими, що були побудовані гр. [PERSON] на підставі дозволу про здіййснення будівництва індивідуальних житлових будинків. 31.10.2001 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) та грошових внесків належних спадкодавцю за життя, а також житловий будинок, який не був введений в експлуатацію з господарськими будівлями в с.м.т. Врадіївка по вул. Калініна, 13. За життя [PERSON] не встиг зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на збудований ним житловий будинок, а тому нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1990 рік) регулювалася підзаконними нормативними\~\~ актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української\~\~ РСР, затвердженою\~\~ 31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства Української РСР яка втратила чинність на підставі\~ наказу Держжитлокому нгоспу від 13 грудня 1995 року № 56.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з п. п. 1, 7 цієї\~\~Інструкції\~\~реєстрація будинків провадилася бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих рад депутатів трудящихся на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів), визначених у додатку № 1. За змістом п. 13 цієї Інструкції\~\~за відсутності правовстановлюючих документів бюро технічної інвентаризації на підставі зібраних матеріалів складає мотивований висновок про те, чи належить будівля заявнику, і подає його виконкому місцевої ради депутатів трудящихся, який виносить відповідне рішення. Після винесення виконкомом рішення про оформлення право власності на будинок або домоволодіння, органи комунального господарства, а де їх немає - виконком місцевої ради трудящихся видає власникові свідоцтво про право особистої власності на будинок. \~Аналогічне розяснення міститься в\~\~ п. 9\~\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок" право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного Кодексу України \~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Разом з тим, приписами ч. 2 ст. 133 ЦК України передбачено, що \~право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У відповідності до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі, а саме: право власності на нерухоме майно. Відповідно до Постанови КМ України від 22.09.2004 проку № 1243 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», прийняття в експлуатацію закінчених обєктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності обєкта до експлуатації за його цільовим призначенням відповідно до будівельних норм та правил. Отже, саме із цього моменту новостворене майно з категорії побудови переходить до категорії майна, як обєкта цивільного права. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Cуду України викладеного у постанові № 6-641 цс 15 від 07.10.2015 року. Доводи позивача, що згідно акту про закінчення будівництва та ввід в експлуатацію приватного домоволодіння від 03.11.2004 року комісією в складі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в присутності [PERSON] було прийнято в експлуатацію житловий будинок в с.м.т. Врадіївка по вул. Калініна, 13, та на підставі рішення № 2 від 09.11.2004 року виконавчого комітету Врадіївської селищної ради Миколаївської області було прийнято рішення про дозвіл на прийняття в експлуатацію житлового будинку на присадибній ділянці гр. [PERSON] в с.м.т. Врадіївка по вул. Калініна, 13, є безпідставними. Оскільки, в акті про закінчення будівництва та ввід в експлуатацію приватного домоволодіння від 03.11.2004 року зазначено, що даний акт було складено та комісії були надані відповідні документи в присутності та самим [PERSON] На підставі зазначеного акту рішенням № 2 від 09.11.2004 року виконавчого комітету Врадіївської селищної ради Миколаївської області було прийнято рішення про дозвіл на прийняття в експлуатацію житлового будинку на присадибній ділянці гр. [PERSON] Хоча станом на 2004 рік [PERSON] вже був покійним. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Таким чином при даних обставинах суд вважає, що наданні позивачем докази, а саме вищезазначений акт про закінчення будівництва та ввід в експлуатацію приватного домоволодіння від 03.11.2004 року та рішення № 2 від 09.11.2004 року виконавчого комітету Врадіївської селищної ради Миколаївської області, є неналежними доказами по даній цивільній справі та не бере їх до уваги по вищенаведеним підставам. Суд не бере до уваги та відхиляє, як доказ по справі надану позивачем довідку Врадіївської селищної ради Миколаївської області від 15.09.2010 року за № 6250, в якій зазначено, що земельна ділянка площею 0,19 га, по вул. Калініна, 13, в с.м.т. Врадіївка Миколаївської області рахується за [PERSON] Оскільки, відповідно до ст.125 ЗК України (в редакції чинній на момент відкриття спадщини) передбачено, що право власності та право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи користування. Згідно довідки відділу держгеокадастру у Врадіївському районі Миколаївської області № 136 від 20.11.2015 року, гр. [PERSON] державний акт на право приватної власності та користування для будівництва та обслуговування житлового будинку на земельну ділянку в с.м.т. Врадіївка по вул. Калініна, 13, не видавався. При даних обставинах зазначена довідка Врадіївської селищної ради Миколаївської області від 15.09.2010 року за № 6250 є неналежним доказом та не береться судом до уваги. Таким чином, судом встановлено, що спадкодавцем за життя не було здано в експлуатацію збудований ним житловий будинок та отримано акт про закінчення будівництва та ввід в експлуатацію житлового будинку та як наслідок цього також не було здійснено реєстрації права власності на своє імя на житловий будинок в с.м.т. Врадіївка Миколаївської області, вул. Калініна, 13. При даних обставинах, вищезазначений житловий будинок при відсутності акту про його прийняття до експлуатації є лише обєктом будівництва тобто матеріалом для створення майна, а не новоствореним майном (обєктом нерухомості), право власності на яке виникає лише після введення його в експлуатацію та державної реєстрації в органах виконвачої влади з питань державної реєстрації Міністерства юстиції України. При цьому суд зазначає, що визнання позову лише відповідачами [PERSON],[PERSON], [PERSON], за позовом [PERSON] до них, позовні вимоги які відповідачами не заперечуються та ними не оспорюється право позивача на прийняття спадщини, при даних обставинах суперечить вимогам статей 15, 331 ЦК України, оскільки позовні вимоги не стосуються прав та інтересів відповідачів та крім цього саме визнання відповідачами позовних вимог при зазначених вище обставинах, не може бути підставою для задоволення позовних вимог. За таких обставин, суд розглянувши справу відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість вимог позивача, а відтак позов не підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed