Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить змінити спосіб стягнення з відповідача [PERSON] аліментів, визначених рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 червня 2015 року, на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та стягувати в розмірі 1/3 частки доходу відповідача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відзив на позов відповідач не подавав. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданих заяв позивач позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач визнає частково в розмірі ј частки його доходів, просять розглянути справу без їх участі. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Установлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 червня 2015 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 30 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів за рішенням суду позивач фактично просить змінити спосіб їх стягнення з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача. Частиною 3 ст.181 цього ж Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, на відміну від зміни розміру аліментів (ст.192 СК України), визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів. Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України. При цьому, таке право позивача не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин не може обмежуватися разовим її здійсненням. Аналіз змісту ч.3 ст.181, ст.ст.183, 184 СК України дає підстави для висновку, що право вибору способу стягнення аліментів, у тому числі право вимагати зміни раніше визначеного рішенням суду способу стягнення коштів на утримання дитини, належить стягувачу. Частиною 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14 листопада 2019 року визначено, що розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір стягуваних за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 червня 2015 року аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] у сумі 700 грн. щомісячно не відповідає вимогам закону, є меншими ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вище викладеного, виходячи із закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та при взаємному обов`язку батьків утримувати дитину (ч.1 ст.141 СК України) суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково. З роз`яснень які містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Ураховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.141 ЦПК України присуджує стягнення судового збору з відповідача в прибуток держави у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved