Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування пред"явлених вимог зазначає, що 09 червня 2015 року між нею та відповідачем було укладено договір фінансового лізингу предметом якого є транспортний засіб Citroen вартістю 362 700, 00 грн. [PERSON] умови договору виконала частково та перерахувала на рахунок відповідача суму в розмірі 40 000,00 грн. Разом з тим, відповідач свої зобов"язання не виконав. Крім того, позивач зазначає, що вона не підписувала додатків до договору, у зв»язку з чим вважає даний договір неукладеним та просить суд стягнути з відповідача на її користь 40000,00 грн. матеріальних збитків . У судове засідання позивачка не з»явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позову. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 09 червня 2015 року між позивачкою та ТОВ «Євролізинг Україна», було укладено договір фінансового лізингу № Д 01199, згідно якого відповідач зобовязався передати позивачці у фінансовий лізинг транспортний засіб загальною вартістю 362 700, 00 доларів США, а позивачка зобовязана щомісячно сплачувати лізинговий платіж. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка здійснила платіж у розмірі 40 000 грн. з урахуванням комісійного збору банку, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій. Обґрунтовуючи предявлені вимоги, позивачка посилається на те, що відповідач належним чином не виконує умови договору щодо передачі їй автомобіля, у звязку з чим їй було завдано збитки на суму 40 000 грн. Крім того, посилання позивачки на те, що оскільки вона не підписала додатки до договору даний договір має вважатися неукладеним не відповідають матеріалам справи, оскільки позивачем підписаний кожен аркуш договору ( а.с. 7-18), а вказані додатки в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Згідно ч.2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку. Лізингоодержувач має право вимагати відшкодування збитків, у тому числі повернення платежів, що були сплачені лізингодавцю до такої відмови. Як вбачається з п. 12.1 Договору лізингоодержувач, який сплатив адміністративний платіж, частково або повністю сплатив авансовий внесок та не отримав транспортний засіб, має право розірвати даний договір за власним бажанням, про що має повідомити лізингодавця у письмовій формі з чітким волевиявленням щодо розірвати договір, шляхом направлення відповідного листа рекомендованою кореспонденцією на адресу лізингодавця. У строк, встановлений чинним законодавством, лізингодавець розглядає заяву лізингоодержувача та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. В такому випадку поверненню підлягає 60% (шістдесят відсотків) від сплаченого авансового платежу та/або частини авансових платежів, 40% (сорок відсотків) лізингодавець утримує в якості штрафу за дострокове розірвання договору, адміністративний платіж в такому випадку поверненню не підлягає. Враховуючи особливості щодо порядку припинення договору фінансового лізингу, встановленого ЗУ «Про фінансовий лізинг» позивачка повинна була звернутися до відповідача з заявою про розірвання договору № Д 00594 фінансового лізингу. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази звернення позивачки до відповідача з відповідною заявою про розірвання договору та суду не надано доказів того, що даний договір розірвано. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення матеріальних збитків задоволенню не підлягають як такі, що заявлені передчасно.

Outcome: dismissed