Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення майнової шкоди. Позов мотивовано наступним. Позивач та відповідач є сусідами. Позивач є власником земельної ділянки площею, 0,08 га. по вул. Набережна, 9 в м. Хмільник, що підтверджується державним актом на право власності на землю ЯК № 788463 виданим 14.12.2011 року. Земельні ділянки розмежовуються парканом, що є твердим межовим знаком. З відповідачем перебуває в неприязних стосунках тривалий час. За відсутності позивача по місцю проживання, 9-10 квітня 2014 року відповідач таємно зрізав 4 дерева, а саме 3 вишні та одну шовковицю, які росли на земельній ділянці позивача. Згоди на зрізання фруктових дерев позивач не надавав, тому дії відповідача вважає протиправними. Враховуючи розміри пеньків зрізаних дерев, було обраховано розмір майнової шкоди завданої позивачу, яка відповідно до довідки ДП «Хмільницький лісгосп» становить 7709,74 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача вказану майнову шкоду. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву, з наведених в ній підстав та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач, представник відповідача у судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, враховуючи наступне. З приводу користування межею у позивача та відповідача багато років виникають спори та конфлікти. Дерева, які були зрізані знаходились, шовковиця росла на межі суміжних земельних ділянок, а вишні на земельній ділянці відповідача. Також відповідачем було оскаржено рішення про затвердження технічної документації та державний акт виданий позивачу. Окрім того, гілля та корені цих дерев, зокрема вишень знаходились в безпосередній близькості до будинку відповідача, внаслідок чого стіни постійно були вологі, були покриті грибком та цвіли. Крім того, дерева були зрізані за усної згоди дружини позивача. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, враховуючи наступне. Відповідно до договору купівлі продажу від 13.05.1970 року [PERSON] придбав будинок по вул. Набережній, 7 в м. Хмільник, договір посвідчено нотаріально та зареєстровано в Вінницькому міжміському бюро технічної інвентаризації 16.12.1970 року, реєстрова книга №1434 (а.с.6-7). Довідкою Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 92 від 07.05.2014 року підтверджено, що у звязку зі зміною містобудівної ситуації адреса житлового будинку, який належить [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 27.08.1969 року змінювалася з вул. Набережна,5 на вул. Набережна, 7, а згодом на вул. Набережна, 43 (а.с.101). [PERSON] було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №788463 від 14.12.2011 року (а.с.5). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20.07.2015 року, яке набуло законної сили 11.08.2015 року у цивільній справі № 149/1943/14-ц позов [PERSON] задоволено частково. Визнано недійсним та скасовано рішення 8 сесії 6 скликання Хмільницької міської ради від 24.03.2011 року "Про розгляд заяв громадян, клопотань підприємств, установ, організацій, заяв фізичних осіб підприємців з питань землекористування", в частині затвердження технічної документації із землеустрою, передачі безкоштовно у власність та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд [PERSON], проживає [INFO], на земельну ділянку площею 811,0 кв. м. для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, по вул. Набережна, 9 в м. Хмільник. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 788463, виданий 14.11.2011 року, на підставі рішення 8 сесії 6 скликання Хмільницької міської ради від 24.03.2011 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 051090001000332, про те, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 811,0 кв. м. для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, по вул. Набережна, 9 в м. Хмільник. При цьому, судовим рішенням були встановлені обставини, що приватизація земельної ділянки [PERSON] була здійснена в більшому розмірі, межі суміжних земельних ділянок не були погоджені належним чином, має місце накладення меж суміжних земельних ділянок, наявна невідповідність розробленої на вказану земельну ділянку технічної документації вимогам нормативно-правових актів. Також судом встановлено, що підтверджується висновками про звернення громадян № 4413 від 17.04.2014 року з приводу користування межі між [PERSON] та [PERSON] виникли неприязні стосунки. Висновком про звернення громадян № 4859 від 28.04.2014 року підтверджено, що на початку квітня 2014 року [PERSON] зрізав 4 фруктових дерева, 3 вишні та 1 шовковицю. Проведеною перевіркою було встановлено пеньки вишні розміром 22х19,5, 17,5х17, 23х22,5, пеньок шовковиці розміром 65х53 см. Зазначене підтверджується також фотографіями (а.с. 30-38). Відповідно до довідки ДП «Хмільницьке лісове господарство» № 02-31/229 від 28.04.2014 року розмір заподіяної шкоди становить, вишня d=16 см. на суму 297,79 грн., дві вишні d=20 см. на суму 1222,52 грн., одна шовковиця d=6189,42 грн., а всього на загальну суму 7709,74 грн. (а.с. 21). Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що [PERSON] в квітні 2014 року поїхав в село, а вона пішла у місто. Коли повернулась то побачила, що [PERSON] та ще один чоловік зрізали дерева. Дозволу на зрізання дерев вона [PERSON] не надавала. Гілля які були серед двору син спалив, а стовбур залишив. Зрізано три вишні та шовковицю. Шовковиця росла біля межі. Коли будинок придбали, сусідами були батьки відповідача - [PERSON] та [PERSON] Забор був деревяний. Забор змінювався. На межі стоять стовпчики та сітка. Шовковиця та вишні росли на ділянці [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дерева зрізав він на прохання [PERSON] Шовковиця росла на межі. Почали зрізати, вийшла жінка та сказала, щоб зрізати дві вишні бо вони старі. Через деякий час приїхала ця ж жінка з сином. Син сказав, щоб розрізати шовковицю, оскільки не можливо заїхати машиною. Спочатку різали шовковицю на території [PERSON], жінка сказала зрізати вишні. Шовковиця росла на межі, а вишні росли біля будинку [PERSON] близько 20-30 см. Вишні були старі. Шовковиця в середині була трухлява. Від вишень було два пенька. Секційні сітки стояли, а коли зрізали шовковицю вони впали. Зрізані дерева залишились на території позивача. Допомагав збирати гілки [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що він є сином позивача та сусідом [PERSON], проживає [INFO]. Так, зранку 26 березня він відвіз батька [PERSON] в село, повернувшись додому виявив, що дерева вишні вже були порізані та лежали на подвірї його батька, а дерево шовковиці дорізали. На його прохання стовбур шовковиці було розрізано навпіл, а [PERSON] допоміг відкотити його вбік, щоб була можливість проїхати до гаража. Дерева росли на ділянці його батька [PERSON] Йому не відомо, чи давав хтось дозвіл на зрізання дерев, сам він згоди на зрізання дерев не давав. Про те, що дерева зрізали, батько дізнався через два дні. Зрізані стовбури дерев залишились лежати попід парканом. Секції паркану були зняті. Гілля від дерев прибирав сам. Коли мати побачила зрізані дерева, то запитала [PERSON] навіщо він їх зрізав, на що той відповів, що вони йому заважали. Також [PERSON] зазначив, що літом 2013 року, між його батьком та [PERSON] виник конфлікт, під час якого [PERSON] сказав батьку що зріже дерева, а батько, в свою чергу, сказав йому: «зріж, якщо здужаєш», але згоди не надавав. Батько та [PERSON] конфліктують вже більше року через ці дерева. Свідок [PERSON] пояснив, що бачив, як дружина та син [PERSON] приїхали додому, одна вишня була зрізана, а другу саме дорізали. [PERSON], разом із [PERSON] носив гілля та складали їх під гаражем. Стовбурі дерев склали під хатою, а нижню частину залишили під огорожею. Огорожі немає, наявні лише забетоновані стовпчики. Коли дружина [PERSON] побачила зрізані дерева, то сказала, що дерева вже давно потрібно було зрізати. Про те, чи була між позивачем та відповідачем домовленість щодо зрізання дерев, йому не відомо. Відносини між позивачем та відповідачем негативні протягом багатьох років, у звязку з користування їх земельними ділянками. Також [PERSON] зазначив, що зрізані вишні були гнилі, а їх гілля лягали на дах будинку [PERSON] Дерево шовковиці також було гниле та могло впасти на будинок. Загальні підстави відшкодування шкоди визначені ст. 1166 ЦК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилається на те, що дерева, які зрізав відповідач росли на належній йому на праві приватної власності земельній ділянці, що підтверджує державним актом серії ЯК 788463. Разом з тим, рішення суду від 20.07.2015 року у цивільній справі № 149/1943/14-ц, яке набуло законної сили 11.08.2015 року, вказаний державний акт визнано недійсним. З пояснень сторін та допитаних у судовому засіданні свідків встановлено, що зазначені дерева росли в безпосередній близькості до межі. При цьому, з відмовних матеріалів, а також пояснень сторін встановлено, що з приводу користування межею їх суміжних земельних ділянок у позивача та відповідача тривалий час існує спір. При цьому судом, у відповідності до ст. 10 ЦПК України, було розяснено сторонам право просити суд призначити експертизу для встановлення розташування дерев, а також розміру заподіяної шкоди, з урахуванням в тому числі і стану зрізаних дерев, розяснено наслідки невчинення даних процесуальних дій, однак клопотань про призначення експертизи не надійшло. З наданих суду доказів, в тому числі і фотографій та пояснень сторін встановлено, що дерева, які були зрізані відповідачем орієнтовно росли на межі, яка між сторонами не узгоджена. З огляду на це, не знайшли підтвердження доводи позивача про неправомірність поведінки відповідача. Так, суд приймає до уваги, що позивач та відповідач є користувачами суміжних земельних ділянок, зокрема, позивач ділянки, розташованої по вул. Набережна, 9 в м. Хмільник, а відповідач Набережна, 7 в м. Хмільник. Як встановлено судом, що не заперечується сторонами, гілля дерев, які були зрізані відповідачем та росли орієнтовно на межі суміжних земельних ділянок, проникали як на земельну ділянку позивача так і відповідача. З огляду на це, ст. 105 Земельного кодексу України надає власникам та землекористувачам право відрізати корені і гілля дерев, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Також ст. 109 Земельного кодексу України встановлює порядок використання дерев, які стоять на межі земельних ділянок. Так, дерева, які стоять на межі суміжних земельних ділянок, а також плоди цих дерев належать власникам цих ділянок у рівних частинах. Кожен із сусідів має право вимагати ліквідувати дерева, які стоять на спільній межі. Витрати на ліквідацію цих дерев покладаються на сусідів у рівних частинах. Сусід, який вимагає ліквідації дерев, які стоять на спільній межі, повинен один нести витрати на ліквідацію дерев, якщо інший сусід відмовляється від своїх прав на дерева. Вимога на ліквідацію дерев (кущів) виключається, якщо вони служать межовими знаками і залежно від обставин не можуть бути замінені іншими межовими знаками. З доводів сторін та пояснень свідків встановлено, що дерева не були межовими знаками, оскільки такими знаками виступали бетонні стовпчики та секції металевої сітки, однак і ці знаки були умовними. Враховуючи викладене, з урахуванням не узгодження меж земельних ділянок, не доведення того, що дерева росли на земельній ділянці позивача, судом не встановлено протиправності в діях відповідача. З огляду на це, не підтверджено належними доказами того, що саме позивачу заподіяно шкоду, а також розмір цієї шкоди. Так, розмір шкоди визначений в листі ДП «Хмільницьке лісове господарство» обрахований без урахування стану самих дерев. Як встановлено з пояснень сторін та свідків, одна з вишень, а також шовковиця мали пошкодження, що не було враховано при проведенні розрахунків вказаних в цьому листі. Таким чином в, судовому засіданні не знайшов підтвердження факт протиправності поведінки відповідача, не ведемо розмір заподіяної шкоди, а також те, що її заподіяно саме позивачу, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed