Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

22.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта банк» про стягнення суму вкладу за договором банківського вкладу в іноземній валюті від 08.01.2015 року у розмірі 3 969 грн. 67 коп. доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на день подання позову складає 84 663 грн. 36 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 08.01.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта банк» був укладений договір банківського вкладу в іноземній валюті в сумі 9 548 доларів США, процентна ставка становила 5,5% річних, на строк до 08.04.2015 року. Вказує, що відповідно до п. 1.10. Договору в разі закінчення строку, вклад виплачується позивачу, шляхом зарахування на поточний рахунок № 26205702387570. Вказує, що 10.08.2015 року відповідач здійснив часткову виплату вкладу в гривнях в сумі еквівалентної 5664,16 доларів США, проте до цього часу частина вкладу і проценти не повернуті в повному обсязі. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином (а.с.29), надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність та письмові заперечення з додатками, в яких просить суд відмовити у задоволенні позову (а.с.34, 39-41). Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що 08.01.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта банк» був укладений договір банківського вкладу від 08.01.2015 року, згідно якого сума вкладу складала 9 548, 00 доларів США, процентна ставка становила 5,5 % річних, строком дії до 08.04.2015 року включно (а.с.5). Як вбачається з матеріалів справи, на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 № 181 та наказ від 02.10.2015 №328 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким з 05.10.2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта банк» (а.с. 47-49). Так, відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Так, у п.6 ст.2 цього Закону визначено, що ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. З моменту запровадження у ПАТ «Дельта банк» тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволення вимог вкладників та інших кредиторів ПАТ «Дельта банк» здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про банки та банківську діяльність в Україні» та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами - 200 000 грн., встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Так, статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. З дня призначення уповноваженої особи Фонду щодо ліквідації банку, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю, строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав, припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку. Таким чином, ПАТ «Дельта банк», з моменту відкликання Національним банком України Банківської ліцензії 02.10.2015 року, не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто фактично позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, у тому числі здійснювати будь-які перерахування з рахунку, відкритого на ім'я позивача. Згідно з ч. 5 ст. 45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. В судовому засіданні встановлено та визнається самим позивачем, що грошові кошти в сумі 200 000 грн., що еквівалентно 5 664, 16 доларів США., було виплачено останньому банком 10.08.2015 року (а.с. 8-11). Крім того, з його пояснень вбачається, що він, в установлені строки, звертався до відповідача з приводу виплати йому залишку вкладу та відсотків, тобто включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Таким чином, суд приходить до висновку, що у зв'язку з прийняттям Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ „Дельта банк", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку, то між сторонами виникли правовідносини, врегульовані Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яким фактично передбачено зміну порядку погашення зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами. При цьому виключається можливість повернення коштів безпосередньо з рахунку вкладника, виплата частини коштів проводиться за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з дотриманням певної процедури та порядку повернення коштів. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що фактично в силу Закону відбулося припинення первісного зобов'язання банку з виплати вкладнику коштів відповідно до умов Договору та виникло зобов'язання по виплаті коштів на умовах і в порядку, встановлених Законом в зв'язку з проведенням процедури припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства ( п. 6 ч.1 ст.2 Закону). Суд також звертає увагу, на те, що зазначені правовідносини за своєю правовою природою є подібними правовідносинам, врегульованим статтями 598, 604, 607, 609 ЦК України (припинення первісного зобов'язання в силу Закону в зв'язку з проведення процедури ліквідації банку та неможливості його виконання відповідно до первісних умов договору). Більш того, на думку суду, постановлення судом рішення про стягнення з банку належних позивачу грошових коштів за договором банківського вкладу не лише буде суперечити положенням вищезгаданого спеціального Закону, а фактично потягне за собою порушення порядку задоволення вимог кредиторів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Дельта банк» про захист прав споживача, шляхом стягнення суми депозиту та процентів, необхідно відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed