Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на автомобіль та скасування арешту, мотивуючи тим, що 05.03.2013 р. між ним і відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, 2005 року випуску, номер шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] . За автомобіль він заплатив 76000 грн., в присутності свідків. [PERSON] видав довіреність на право управління і розпорядження автомобілем. Після видачі довіреності позивач почав користуватись автомобілем і вважав його своєю власністю. Вважає, що між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу в простій письмовій формі. До грудня 2013 року він автомобіль не зняв з обліку в органах Державтоінспекції і не зареєстрував на себе. Коли він звернувся в органи Державтоінспекції з приводу оформлення автомобіля, то з,ясувалось, що на автомобіль, як на майно [PERSON] накладений арешт державним виконавцем Ленінським ВДВС м. Харкова за примусовим виконанням рішення. Зазначає, що він зараз позбавлений можливості переоформити автомобіль на себе і вважає, що оскільки він придбав автомобіль до накладення арешту державним виконавцем, він є власником автомобіля і просить скасувати його арешт. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з,явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з,явилась. Про слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Представник Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з,явився. Про слухання справи повідомлені належним чином. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд не убачає підстав для його задоволення. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права не встановлена судом. Положення ст. 244 ЦК України передбачають, що на підставі довіреності здійснюється представництво. Довіреність є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Згідно зі ст. ст. 238, 244 ЦК України довіреність не є правовим оформленням переходу права власності. Із змісту статей 202, 208, 626, 638, 655 ЦК України вбачається, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Правочин має вичинятися у формі, встановленій законом. У письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до п. п. 2,7, 8, 42 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілі, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (далі - Правила державної реєстрації та обліку автомобілів) в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обов'язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності. Для того, щоб здійснити продаж автомобіля, зняти його з обліку та перереєструвати на нового власника необхідно, щоб був відсутній арешт автомобіля чи заборона зняття його з обліку. Крім того, власник автомобіля повинен підтвердити правомірність придбання транспортних засобів зазначеними в Правилах документами, засвідченими підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою. Серед зазначених в цих Правилах документів відсутній письмовий договір, укладений між сторонами і ніким не посвідчений. Натомість вказано, що одними із таких документів можуть бути договори, в тому числі угоди, укладені на товарних біржах, та інші посвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортний засіб. Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Згідно Свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER], виданого ВРЕР № 1 ГУМВСУ Харків 26.07.2011 року, автомобіль марки VOLKSWAGEN CADDY, 2005 року випуску, номер шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] належить [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, 05 березня 2013 року [PERSON] видав довіреність строком до 05 березня 2016 року, якою уповноважив [PERSON] представляти його інтереси, як власника автомобіля марки VOLKSWAGEN CADDY, 2005 року випуску, номер шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] при знятті з реєстраційного обліку та відчуженні будь-яким способом зазначеного автомобіля. Довіреність дій на до 05 березня 2016 року. Для чого, крім іншого, надав право підписувати договори цивільно-правового характеру щодо відчуження вищевказаного автомобіля, отримувати належні гроші у випадку купівлі-продажу автомобіля . 05 березня 2013 р. [PERSON] та [PERSON] склали у простій письмовій формі договір купівлі-продажу транспортного засобу. Перед укладенням цього договору автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ. Таким чином, придбання позивачем спірного автомобіля на підставі договору укладеному з [PERSON] у простій письмовій формі не можна вважати правомірним, тому за цим договором він не набув право власності на транспортний засіб. Отже, сторони не вжили заходів щодо переоформлення автомобіля у порядку, визначеному Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів. Таким чином, за позивачем не можна визнати його права власності на автомобіль з підстав ст. 392 ЦК України. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно роз'яснень, наданих у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 р. "Про судову практику у справах про виключення майна з опису" визначено, що за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян та організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Оскільки позовні вимоги позивача не ґрунтуються на праві власності на спірний транспортний засіб, то ним і не можуть ставитись вимоги про звільнення майна з під арешту.

Outcome: dismissed