Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

06.05.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Вінницької дирекції УДППЗ «Укрпошта» про визнання дій протиправними, відшкодування моральної шкоди. 12.10.2016 року [PERSON] подала уточнений позов до УДППЗ «Укрпошта» про визнання дій незаконними, стягнення моральної шкоди (а.с. 88-89). Мотивувала позов тим, що 11.03.2016 року звернулась до начальника поштового звязку зі скаргою на дії працівників відділення поштового звязку № 01 щодо ненадання ними 09.03.2016 року рекомендованого листа № 2100100952264 на підставі повідомлення, яке знайшла у поштовому ящику. Причиною відмови стало те, що дана кореспонденція вже відправлена на повернення в зв`язку з закінченням 5-ти денного терміну зберігання. 15.03.2016 року позивач отримала відповідь від 14.03.2016 року № 10-12-л-53а за підписом начальника поштамту [PERSON] в якій було зазначено, що рекомендований лист повернутий за зворотною адресою 09.03.2016 року згідно п.116 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року за № 270. 30.03.2016 року позивач звернулась до директора Вінницької дирекції УДППЗ «Укрпошта» [PERSON] зі скаргою на дії працівників відділення поштового звязку м. Вінниці № 01, начальника поштового звязку м.Вінниці [PERSON], виконавця відповіді [PERSON] на підставі вищевикладених фактів, в якій зазначила, що поза увагою останніх залишились як факт отримання 04.03.2016 року поштовим відділенням звязку № 01 зазначеного рекомендованого листа, та і факт, на який позивач звертала увагу в скарзі від 11.03.2016 року, що 08 березня 2016 року був неробочий день, проте цей день був врахований у загальний термін зберігання рекомендованого листа пять календарних днів. Вважає, що такими діями було порушене чинне законодавство щодо строків надання послуг поштового звязку і такі дії працівників УДППЗ «Укрпошта», на думку позивача, є незаконними. Через незаконні дії працівників відповідача [PERSON] не отримала рекомендований лист, в якому була судова повістка і це призвело до того, що через неявку [PERSON] як позивача у справі № 802/3851/15-а, ухвалою суду від 11.03.2016 року її позов залишено без розгляду. Крім того, 04.05.2016 року позивачу було надано працівником 01 поштового відділення звязку м. Вінниці повідомлення від 04.05.2016 року про можливість отримання нею рекомендованого листа № 2105002917258. Одночасно працівник поштового відділення сказав, що 04.05.2016 року був останнім днем зберігання даного поштового відправлення. Позивач вважає, що УДППЗ «Укрпошта» як виконавцем послуг не була надана необхідна і достовірна інформація про надходження рекомендованого листа і можливість отримати його у відділенні. Тобто, якби позивач не отримала 04.05.2016 року у 01 відділенні поштового звязку м. Вінниці рекомендований лист № 2105002917258, то цей рекомендований лист працівники УДППЗ «Укрпошта» також повернули б за закінченням терміну зберігання. Вважає, що такими діями порушуються права позивача як споживача послуг та Закон України «Про поштовий звязок», Порядок пересилання поштових відправлень, затверджений наказом Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» від 12.05.2006 року № 211, Постанова КМУ від 05.03.2009 року № 270 «Про затвердження правил надання послуг поштового звязку». Через незаконні дії працівників УДППЗ «Укрпошта» позивачу [PERSON] завдано моральної шкоди. Порушення її прав та інтересів призвело до душевних страждань, погіршення самопочуття, втрати відчуття поваги до людини хворої, інваліда 1 групи, втрати відчуття радощів буття. Вважає, що осягнути повною мірою рівень моральних страждань, оцінити їх в грошовому виразі важко, однак, враховуючи все вищенаведене, те, що вона втратила можливість захистити свої інтереси у Вінницькому окружному адміністративному суді стосовно невиконання судового рішення щодо перерахунку пенсії, яка є єдиним джерелом її доходу, саме через незаконні дії УДППЗ «Укрпошта», які невчасно надають свої послуги, заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в 2000 грн. В зв`язку з наведеними обставинами позивач просила визнати незаконними дії УДППЗ «Укрпошта» в частині невиконання обов`язків по належному повідомленню щодо надходження рекомендованих листів № 2105002917258, №2100100952264, а також в частині неналежної доставки (невручення) рекомендованого листа 2100100952264, та стягнути моральну шкоду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримала за обставин, викладених у ньому, надала письмові обґрунтування позову, які були приєднані до матеріалів справи. Просила задоволити позов у повному обсязі. Суду пояснила, що повідомлення про отримання рекомендованого листа № 2100100952264 позивач знайшла у поштовому ящику 07.03.2016 року. 08 березня був вихідний день, а 09 березня 2016 року, коли позивач прийшла за отриманням рекомендованого листа до відділення поштового зв`язку, працівники відділення повідомили, що його вже було повернуто. Позивачем було зясовано, що лист прибув на пошту 04.03.2016 року о 16.36 год., в період з 04.03.2016 року до 07.03.2016 року листоноша не доставляла лист адресату, лише у ящику залишила повідомлення, а вже 09.03.2016 року о 09.29 год. лист був повернутий. Несвоєчасне повідомлення про надходження рекомендованого листа, в якому була повістка, потягнуло за собою негативні наслідки, оскільки [PERSON] втратила можливість захистити свої інтереси у Вінницькому окружному адміністративному суді в справі стосовно невиконання судового рішення щодо перерахунку пенсії, яка є єдиним джерелом її доходу. Також працівниками відповідача порушені права [PERSON] щодо неналежного повідомлення про надходження рекомендованого листа № 2105002917258, оскільки якби вона не прийшла на пошту 04.05.2106 року, то лист з судовою повісткою також не отримала б і він був би повернутий, хоча надійшов до поштового відділення ще 30.04.2016 року. Такими незаконними діями відповідача щодо несвоєчасного повідомлення про надходження рекомендованих листів, врахування вихідних днів у 5-денний строк зберігання листа на поштовому відділенні, а також невручення листа із поштовою повісткою, [PERSON] завдана моральна шкода, яку представник просила стягнути в сумі 2000 грн. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, суду пояснила, що рекомендований лист із позначкою «Судова повістка» в разі невручення адресату повинен бути повернутий за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до поштового відділення із зазначенням причини невручення. Лист № 2100100952264 надійшов до відділення 04.03.2016 року і оскільки цього дня він не був вручений листоношею позивачу, вона залишила в поштовій скрині повідомлення про надходження листа і зазначила про це у книзі Ф-8. 07.03.2016 року позивачу було залишене повторне повідомлення. Оскільки позивач не прийшла до відділення, 09.03.2016 року рекомендований лист був повернутий за зворотною адресою згідно п. 99, 116 Правил надання послуг поштового зв`язку. Також пояснила, що строки повернення листів визначаються за відповідною програмою і оператор поштового зв`язку лише контролює відправлення. Рекомендований лист № 2105002917258 надійшов до поштового відділення 30.04.2016 року і позивачу також було вручено повідомлення, тому 04.05.2016 року вона отримала лист. Вважає, що права позивача діями УДППЗ «Укрпошта» не порушені, тому просила в задоволенні позову відмовити. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює листоношею у 01 поштовому відділенні. 04.03.2016 року надійшов рекомендований лист № 2100100952264 на адресу [PERSON] із позначкою «Судова повістка» і в цей самий день вона віднесла лист за вказаною адресою, проте дома нікого не було, тому вона залишила повідомлення в поштовій скрині і в книзі Ф-8 зробила відмітку. Через 3 дні вона залишила повторне повідомлення в поштовій скрині, а оскільки адресат не з`явився за рекомендованим листом на пошту, 09.03.2016 року лист був повернутий. Так само 30.04.2016 року до поштового відділення № 1 надійшов лист № 2105002917258 для [PERSON] і в цей самий день вона занесла лист за адресою, проте оскільки двері ніхто не відчинив, вона в поштовій скрині залишила повідомлення і 04.05.2016 року [PERSON] лист отримала. Вислухавши пояснення представників сторін, свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг і регулюються відповідними статтями ЦК України, а також Законом України «Про поштовий зв`язок», Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 року № 270 (надалі Правила). Судом встановлено, що 04.03.2016 року о 16.36 до 01 відділення зв`язку м. Вінниці надійшов лист із позначкою «Судова повістка» (штрихкодовий ідентифікатор 2100100952264) на адресу [PERSON] (м.Вінниця, вул. Коцюбинського, 30/105) (а.с. 61, 68). Лист був доставлений за адресою [PERSON] 04.03.2106 року, проте не був вручений адресату, тому листоношею [PERSON] в поштовій скрині адресата 04.03.2016 року залишене повідомлення про те, щоб [PERSON] отримала рекомендований лист у відділенні 05.03.2016 року (копія а.с. 66), і відповідну відмітку про невручення зробила в журналі Ф-8, оригінал якого був оглянутий в судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснила, що не перевіряла поштову скриню з 04.03.2016 року до 07.03.2016 року, тому знайшла це повідомлення лише 07.03.2016 року, але в цей самий день на пошту не прийшла. В зв`язку з тим, що адресат не звернувся до поштового відділення за отриманням рекомендованого листа оператор поштового зв`язку 09.03.2016 року, згідно п. 116 Правил рекомендований лист повернув за зворотною адресою. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо неправомірних дій працівників УДППЗ «Укрпошта» в цій частині позивач зазначала, що вона мала б отримати не менше двох повідомлень про надходження рекомендованого листа № 2100100952264, крім того, оскільки 08.03.2016 року був вихідний день, 09.03.2016 року лист вона мала право отримати до кінця робочого дня. Крім того, відповідно до Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року № 958, нормативні строки пересилання простої кореспонденції визначаються операторами без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку. Суд вважає, що таке твердження позивача є необґрунтованим, виходячи з наступного. Згідно п. 91 Правил поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об'єкті поштового зв'язку. Пунктом 99 Правил визначено, що рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Порядок приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень визначає Порядок пересилання поштових відправлень, затверджений наказом Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» від 12.05.2006 року № 211. Згідно п. 1.2 розділу 1 Порядку дія цього Порядку поширюється на національного оператора поштового звязку, виконання функцій якого покладене на Українське державне підприємство поштового звязку «Укрпошта» П.п «а» та «б» п.1.5 передбачено, що надання послуг поштового звязку здійснюють: обєкти поштового звязку:поштамти, вузли поштового відділення (ВуПЗ), центри поштового звязку (ЦПЗ), відділення поштового звязку (ВПЗ), у тому числі пересувні відділення поштового звязку (ПВПЗ), пункти поштового звязку (ППЗ), листоноші під час доставки пошти. Згідно із п.3.1.6.5 Порядку рекомендовані поштові відправлення, урядові відправлення (прості та рекомендовані), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, всі повторні повідомлення записуються до книги ф. 8 ведуться за кожною доставною дільницею та окремо на відправлення, що підлягають видачі безпосередньо у відділенні поштового звязку. У книзі ф.8 нумерація запису поштових відправлень, що видаються в доставку, ведеться щодня, а тих, що видаються в обєктах поштового звязку протягом місяця. Згідно із п. 3.1.6.10 Порядку вручення письмової кореспонденції здійснюється у порядку, визначеному в п. 104 121 Правил надання послуг поштового звязку. Відповідно до п.3.1.6.11 в одержанні рекомендованих поштових відправлень одержувач розписується в книзі ф.8 та вказує своє прізвище. Пунктом 3.1.6.13 у разі невручення при доставці рекомендованого поштового відправлення, листоноша залишає в абонентській поштовій скриньці адресата повідомлення ф.22а. На зворотному боці конверта та у книзі ф.8 робиться відмітка: «Повідомлення ф. 22а вкладено до а/с» із зазначенням дати. Згідно із п. 3.1.6.15 після кожної доставки листоноша звітує про вручення поштових відправлень. При цьому він здає працівнику, який контролює роботу листоноші, невручені поштові відправлення з довідками ф. 20. В судовому засіданні із оглянутого оригіналу книги Ф-8 та пояснень свідка листоноші [PERSON] було встановлено, що листоношею здійснені всі передбачені Правилами і Порядком дії з метою вручення рекомендованого листа № 2100100952264 [PERSON], але конверт не був вручений з незалежних від неї причин. Про те, що 04.03.2016 року конверт не був вручений, оскільки двері квартирі ніхто не відчиняв, і повідомлення залишене на 05.03.2016 року, також було зазначено листоношею у реєстрі Ф-8. Згідно п. 116 Правил у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом із бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через пять календарних днів з дня надходження листа до обєкта поштового звязку місця призначення із зазначенням причини невручення. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] і свідок [PERSON] також повідомили, що строк повернення рекомендованого листа визначається за встановленою програмою, а не працівником відділення поштового зв`язку особисто. Суд враховує, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч. 1 ст. 251 ЦК України). Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ст. 252 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ст. 255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Враховуючи наведені норми Закону, а також п.116 Правил і словосполучення «не пізніше ніж через пять календарних днів з дня надходження листа до обєкта поштового звязку», суд приходить до висновку, що повернення листа № 2100100952264 за зворотною адресою 09.03.2016 року оператором поштового зв`язку вчинено відповідно до встановлених Правил і у встановлений строк. Посилання позивача на те, що повернення рекомендованого листа мало б відбутись із врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, вихідних днів, суд вважає безпідставним, оскільки ці нормативи установлені для пересилання поштових відправлень від об'єкта поштового зв'язку місця приймання до об'єкта поштового зв'язку місця вручення, і не стосуються інших строків. Таким чином, суд вважає, що права позивача щодо повідомлення та доставки поштового відправлення № 2100100952264 відповідачем не порушені, тому захисту не підлягають. Також суд вважає безпідставними позовні вимоги [PERSON] стосовно неналежного її повідомлення про надходження рекомендованого листа № 2105002917258. Згідно реєстру пересилання поштових відправлень за штрихкодовим ідентифікатором № 2105002917258 цей лист на адресу [PERSON] із відміткою «Судова повістка» надійшов до 01 відділення зв`язку 30.04.2016 року о 15.03 год. (а.с. 65). Лист був доставлений за адресою [PERSON] 30.04.2016 року, проте не був вручений адресату, тому листоношею [PERSON] в поштовій скрині адресата 30.04.2016 року залишене повідомлення, щоб [PERSON] отримала рекомендований лист у відділенні 04.05.2016 року (копія а.с. 65), і відповідну відмітку про невручення зробила в журналі Ф-8, оригінал якого був оглянутий в судовому засіданні. 04.05.2016 року рекомендований лист № 2105002917258 був вручений позивачу, що визнала представник позивача в судовому засіданні та про що також зазначено у Ф-8. Обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання дій відповідача незаконними в частині неналежного повідомлення позивача про надходження листа № 2105002917258, позивач стверджувала, що їй було невчасно вручене повідомлення, і в період з 30.04.2016 року до 04.05.2016 року лист перебував у поштовому відділенні, і вона також могла і не отримати цей лист і він був би повернутий. Проте, суд вважає, що повідомлення і вручення адресату [PERSON] рекомендованого листа було здійснено відповідно до Правил, які наведені вище, тому немає підстав вважати, що за інших обставин могли бути порушені її права, а захисту можливе порушене право не підлягає. Також суд вважає безпідставними вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 2 000 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, відшкодовується шкода у випадках, визначених ч. 2 ст. 1167 ЦК України. До обставин, про які зазначив позивач, вимоги ч. 2 ст. 1167 ЦК України не застосовуються. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Також при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує характер правовідносин сторін та правові норми, що врегульовують дані правовідносини. Судом не встановлено порушення прав позивача, протиправності діяння відповідача та вини в заподіянні моральної шкоди, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Оскільки позивач є інвалідом 1 групи судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України слід залишити за рахунок держави.

Outcome: dismissed