Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Заявник звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що [PERSON] є її батьком, який у 1995 році виїхав на заробітки до Росії і з цього часу його місцеперебування не відоме. Визнання останнього безвісно відсутнім дозволить заявниці виїхати за кордон на постійне місце проживання. Просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали вимоги з підстав зазначених в заяві, просять їх задовольнити, при цьому заявник пояснила, що батька не бачила близько 20 років, його не памятає, знає, що у 1995 році виїхав у Росію на заробітки. У 2016 році звернулася до Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про його розшук, однак встановити його місце перебування не вдалося. Вислухавши у судовому засіданні пояснення заявника, її представника, допитаного свідка [PERSON] дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження заявниці у графі «батько» зазначений [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про шлюб зареєстрованого 08.10.2011 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області заявниця змінила прізвище з «Пляшко» на «Жигула» (а.с.10). Поточне місце перебування [PERSON] невідоме. Місцем його реєстрації є смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, вул.. Карнаушенка, буд.13, про що свідчить довідка Широківської селищної ради № 151\\2-1915 від 05.12.2016 року (а.с. 32). У відповідності до ч.1 ст. 248 ЦПК України, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Так, згідно інформаційних довідок наданих на запит суду з Саксаганського ВП та Широківського ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області, Широківської селищної ради Широківського району, Відділу державної РАЦС Широківського РУЮ, Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровської області, Широківського районного сектору Державної міграційної служби України, за даними Широківського ВП відсутні будь-які відомості щодо [PERSON], у розшуку як безвісно відсутній не перебував та не перебуває, за даними Саксаганського ВП 02.02.2016 року від заявниці була зареєстрована заява до ЖЕО № 1603, інформація про його доходи з 1998 року відсутня, однак за період з лютого 2000 р. по квітень 2000 р. та з січня 2001 р. по лютий 2001р. наявні доходи [PERSON] за неосновним місцем роботи на ПП "Люція"у м Кривий Ріг, з питань отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон не звертався, інформація про державну реєстрацію смерті відсутня (а.с.31 52,36-38, 35,77). Згідно довідки Широківської селищної ради від 14.04.2017 року № 70/219/5 та акту обстеження житлово-побутових умов від 10.04.2017 року по вул. Карнаушенка, 13 в смт. Широке, інформація про зареєстрованих осіб за зазначеною адресою відсутня та [PERSON] з 1995 року за даною адресою не проживає (а.с.65,66). Свідок [PERSON] суду показав, що проживає в [INFO] з 1984 року, у 1995 році купив землю по вул. Карнаушенка 13-А, цю сімю ніколи не бачив і не знав, [PERSON] також ніколи тут не бачив та не знав, домова книга відсутня. У відповідності до ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Відповідно до ст.247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Щодо посилань заявниці про не можливість виїхати за кордон на постійне місце проживання, то за її власними поясненнями та заявою, вона з 24.11.2016 року вже постійно проживає у м. Москва Російської Федерації та є повнолітньою особою, жодних доказів або письмової відмови про не можливість виїхати за кордон на постійне місце проживання заявниця суду не надала. Так, судом не встановлено жодних допустимих доказів та обставин, що підтверджують безвісну відсутність [PERSON] або обставин, що загрожували останньому. З пояснень заявниці та показів свідка вбачається, що єдиною активною дією по з'ясуванню місця перебування [PERSON] є звернення до Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, проте оперативно-розшукова справа не заведена, жодних дій щодо встановлення місця перебування [PERSON] не проведено, з пояснень останньої слідує, що останній виїхав за межі України на заробітки, розпитування родичів та знайомих результату не дали, доказів на підтвердження наявності обставин, які б могли свідчити про будь-яку небезпеку для [PERSON] не надано, а відтак не вичерпано всі доступні способи встановлення необхідних обставин для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Суд вважає, що неприпустимим є визнання безвісно відсутньою особи, відомості про зникнення якої підпадають під сумнів та щодо якої немає точних відомостей про місце її перебування. Жодного беззаперечного доказу на підтвердження вимог, викладених у заяві судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника [PERSON] про визнання безвісно відсутнім [PERSON] в судовому засіданні не доведені, тому в задоволенні даної заяви слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed