Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з цим позовом і просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 23.01.2009 року. На обґрунтування позову повідомила, що 23.01.2009 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з наступного спадкового майна: ? частина житлового будинку з господарськими спорудами, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, майновий пай АКПП «Ладижинський». Вона вчасно не змогла подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини через те, що доглядала дуже хвору матір [PERSON], яка померла 23.12.2009 року. 09.09.2015 року з Другої Тростянецької державної нотаріальної контори вона отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, що вікрилася після смерті батька, у звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк подачі заяви про прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилася, просила справу розглядати у її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши докази і давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповаідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] пропустила встановлений Законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON], без поважних причин. Дана обставина підтверджується наступними доказами. З свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 134065 від 23.01.2009 року видно, що [PERSON] помер 23.01.2009 року. З свідоцтва про народження серії ІV-УР № 1071129 від 03.07.1963 року видно, що [PERSON] є дочкою [PERSON], тобто є його спадкоємцем першої черги спадкування за законом. З винесеної 09.09.2015 року завідувачем Другої Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій видно, що [PERSON] звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON], який помер 23.01.2009 року, тільки у 2015 році, тобто з пропуском встановленого Законом шестимісячного строку, в звязку з чим їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. З свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 152467 від 28.12.2009 року видно, що мати позивачки - [PERSON] померла 23.12.2009 року. Суд не приймає до уваги та не визнає як доказ поважності пропуску звернення для прийняття спадщини, твердження позивачки про догляд за хворою матірю, оскільки мати позивачки [PERSON], померла 23.12.2009 року, тобто майже за шість років до моменту звернення позивачки до нотаріальної контори в 2015 році. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтями 57, 58 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачка не надала суду жодних доказів, які б свідчили про наявність в неї об'єктивних, непереборних та істотних труднощів для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений Законом строк. Проаналізувавши встановлені вище факти та приведені норми закону, суд робить висновок про відсутність у позивачки поважних причин, за яких вона пропустила встановлений Законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] За таких обставин суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. На підставі ст. ст. 6 - 15, 88, 174, 208 215 ЦПК України,

Outcome: dismissed