Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

09 лютого 2015 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом та просила стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником 3/5 частини квартири [ADDRESS] та як власник квартири вона вчасно сплачує вартість комунальних послуг. ПП « Жилсервіс», яке обслуговувує вказаний будинок, не виконує у повному обсязі своїх обов'язків з приводу утримання будинку, а саме не забезпечує з 2008 року своєчасну подачу тепла у її квартиру. З приводу таких обставин вона змушена постійно звертатись до відповідача та інших інстанції з заявами про забезпечення подачі тепла до її квартири. Такі обставини змушують її нервувати, що призвело до погіршення стану здоров'я. В судовому засіданні позивач та її представник , адвокат Бережной В.М., підтримали позовні вимоги. Представник відповідача за дорученням, Табакар В.С., позовні вимоги не визнав, зазначивши, що ПП « Жилсервіс» не подає тепло до квартир, а обслуговує внутрішньодомові сіті. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає позов не підлягаючим задоволенню з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 3/5 частини квартири [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] про право власності на житло від 12.02.1997р., свідоцтвом про право на спадщину від 20.12.2005року, свідоцтвом про право на спадщину від 21.01.2015р.. Позивач зареєстрована та проживає за вказаною адресою, що в судовому засідані не оспорювалось. 09 грудня 2014 року між ПП «Жилсервіс» та [PERSON] укладен договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Відповідно довідки , виданої ПП «Жилсервіс», станом на 01.02.2015р. заборгованості по квартплаті за адресою: квартира [ADDRESS] відсутня. Позивач стверджує, що починаючи з 2008 року до її квартири не вчасно надходить тепло з вини обслуговуючої організації ПП « Жилсервіс», в результаті чого в неї різко погіршився стан здоров'я. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. У п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" , в редакції від 25.05.2001 року , надані роз'яснення: відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт спричинення позивачеві діями (бездіяльністю) відповідачів моральної шкоди, суд не встановив наявності протиправних дій, вини відповідача, відсутній причинний зв'язок, не надано позивачем жодного доказу на підтвердження наявності факту спричинення їй моральної шкоди, вини відповідача, вказана в позові сума моральної шкоди ніякими доказами позивачем не обґрунтована. Додана до суду виписка із медичної карти амбулаторного хворого №193 не доводить факту спричинення моральної шкоди. Надані позивачем заяви до ПП «Жилсервіс» про відсутність опалення, самі по собі не доводять факту наявності протиправних дій та вини відповідача у не надходженні тепла до квартири. В якості доказів суду не надано жодного акту обстеження із зазначенням причин відсутності тепла в квартирі позивача. На цій підставі суд не може прийняти покази свідків [PERSON] та [PERSON] як належний доказ. Враховуючи те, що позивачем не надано доказів заподіяння їй моральної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed