Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

21.03.2016 року позивачі звернулися до суду з позовом до Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини посилаючись на те, що 02.10.2006 року померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку цільовим призначеням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вмшевицької сільської ради Житомирської області. Після смерті спадкодавця ніхто із спадкоємців у визначений законом строк до нотаріальної контори не звернувся по причині хвороби і перебування на амбулаторному лікуванні з 25.03.2007 року по 05.04.2007 року та 27.03.2007 року по 07.04.2007 року. Так як позивачі являються спадкоємцями першої черги після смерті їх матері, а строк для подання заяви про прийняття спадщини вони пропустили з поважної причини, просять визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, надав на адресу суду заяву, в який просить розглядати цивільну справу за його відсутності, заперечень проти позову не надав, позовні вимоги підтримує (а.с.31). Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Згідно\~ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] народилася 14.10.1957 року, її матірю в свідоцтві про народження записана [PERSON] (а.с.4,8,9). [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] народилася 17.07.1964 року, її матірю в свідоцтві про народження записана [PERSON] (а.с.6,10,11). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 02.10.2006 року у віці 79 років (а.с.12). Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Згідно ч.3\~ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із довідки виконкому Вишевицької сільської ради від 24.09.2015 року померла [PERSON] на день смерті 02.10.2006 року постійно проживала та була зареєстрована в [INFO]. Крім померлої в цьому будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.13). Згідно інформації, наданої 25.03.2016 року Радомишльською нотаріальною конторою ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини, заявами про відмову від прийняття спадщини або заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 02.10.2006 року, не звертався. Спадкова справа щодо майна не заводилась (а.с.23). У п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Матеріали справи не містять доказів про проживання спадкоємців зі спадкодавцем на момент її смерті. Позивачі не зверталися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері в строк у шість місяців, про що не заперечували в судовому засіданні. Поважність пропуску строку для прийняття спадщини позивачі підтверджують довідками те, що [PERSON] лікувалася в денному стаціонарі з 27.03.2007 року по 07.04.2007 року, а [PERSON] лікувалася в денному стаціонарі з 25.03.2007 року по 05.04.2007 рік (а.с.14,15). Однак поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таких поважних причин позивачем не зазначено, а враховуючи, що спадкодавець [PERSON] померла 02.10.2006 року то посилання на короткотермінове лікування вже майже через пять місяців після смерті спадкодавця не є поважною причиною та підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Доказів наявності у позивачів об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини на протязі 6 місяців - суду не надано. З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed