Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Столяров М.В. звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом (з урахуванням уточнень від 03.10.2019 року), в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів та зменшити розмірі аліментів, який встановлений судовим наказом Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.01.2019 року у справі № 645/367/19, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/ 4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.01.2019 року до досягнення дитиною повноліття, на стягнення аліментів у твердій сумі у розмірі 1100 грн. щомісячно. На обґрунтування уточнених позовних вимог представник позивача зазначав, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.03.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу, виданого 31.01.2019 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/ 4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.01.2019 року до досягнення дитиною повноліття. З довідки Міжрайонного відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області вбачається, що розмір заборгованості по аліментам станом на 11.06.2019 року становить 8939,50 грн. Зазначає, що зазначена сума заборгованості для позивача є непідйомною. Просить прийняти до уваги, що на момент подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів [PERSON] не мав та на теперішній час не має можливості сплачувати аліменти, він не має доходу, не працює, проживає у квартирі разом зі своїм братом. Тому просить при розгляді справи врахувати обставини, у яких знаходиться позивач, а саме його скрутне матеріальне становище. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.09.2019 року дану позовну заяву залишено без руху, надавши позивачу строк 10 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків. 03.10.2019 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Столяровим М.В. подано заяву про усунення недоліків позовної заяви разом з уточненою позовною заявою. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.10.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 07.11.2019 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Єна Л.А. подано відзив на позов, з якого вбачається, що з позовними вимогами відповідач не погоджується, з огляду на наступне. Судовий наказ, виданий 31.01.2019 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини було подано до виконання в Міжрайонний ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області. У зв`язку із несплатою боржником аліментів на користь стягувача на утримання неповнолітнього сина, станом на 11.06.2019 року утворилась заборгованість по аліментам, розмір якої склав 8939,50 грн. Звертаючись до суду з позовом, як на підставу позовних вимог, позивач посилається на неможливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Зазначає, що позивач стверджує про недоведеність стягувачем доводів зазначених в заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Стягувач на час звернення до суду із відповідною заявою про видачу судового наказу знала, що боржник офіційно не працевлаштований, проте цей факт не заважав йому мати роботу без працевлаштування, і, відповідно, мати дохід. Боржник останні роки систематично виїжджає на роботу за межі України, проте будь-яку матеріальну допомогу дитині не надає. Стягувачу також відомо про умови життя боржника, зокрема, що він мешкає, коли приїздить в Україну, в квартирі разом зі своїм братом, відомо про відсутність нерухомого майна у нього. При цьому боржник має транспортний засіб, який зареєстрований не на нього. Зауважує, що позивач має нормальний стан здоров`я, є працездатною особою, його матеріальний стан не звільняє від обов`язку утримувати свого неповнолітнього сина. Звертаючись до суду з позовом, позивач не вказав обставини, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів та зміни способу стягнення, як і не надав доказів про погіршення його матеріального стану та суттєвого поліпшення матеріального стану стягувача. 14.01.2020 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Столяровим М.В. подано відповідь на відзив, з якого вбачається, що позивач не згоден із відзивом на позов у повному обсязі, посилаючись на наступне. Позиція позивача нічим не доведена, відсутні будь-які докази та документи, що б підтверджували доводи відповідача, її показання ґрунтуються лише на припущеннях. Позивачем зазначено про обставину того, що на момент подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів від 28.01.2019 року, [PERSON] не мав та на теперішній час не має такої можливості щодо сплати аліментів, він не має доходу, не працює, проживає у квартирі разом з братом, [PERSON] . Тому просить при розгляді справи врахувати обставини, у яких знаходиться позивач, а саме його скрутне матеріальне становище. У заяві про видачу судового наказу [PERSON] посилається на обставину того, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Проте заява [PERSON] про видачу судового наказу не обґрунтована, відповідачем не зазначено та не надано суду жодного доказу. Тому просить встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн. щомісячно. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Столяров М.В. у судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Єна Л.А. у судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України , судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.07.2005 року, який розірвано на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.03.2010 року та свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 11.07.2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 122. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 09.07.2010 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 759). На підставі судового наказу, виданого 31.01.2019 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/ 4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.01.2019 року до досягнення дитиною повноліття. З довідки Міжрайонного відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області вбачається, що розмір заборгованості по аліментам станом на 11.06.2019 року становить 8939,50 грн. Не погоджуючись із вказаним судовим наказом, [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова із заявою про перегляд судового наказу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.01.2019 року, проте у задоволенні його заяви було відмовлено. Позивач, звертаючись до суду з позовом, як на підставу задоволення своїх вимог, посилався на скрутне матеріальне становище. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом удосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року №2037- ІІІ, було внесено зміни у Сімейний кодекс України. Частиною третьою статті 181СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі. В даному випадку неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з відповідачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, сформованої 03.09.2019 року. Тобто відповідач є одержувачем аліментів і має право змінити спосіб стягнення аліментів. Позивач [PERSON] вказаного права не має. Відносно позовних вимог [PERSON] щодо зменшення розміру аліментів, визначених на підставі судового наказу, виданого 31.01.2019 року Фрунзенським районним судом м. Харкова у розмірі 1/ 4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд зазначає наступне. Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відповідно частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Отже, розмір аліментів може бути збільшений за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України. В той же час жодних доказів на підтвердження погіршення майнового стану після 31.01.2019 року (дати судового наказу, виданого Фрунзенським районним судом м. Харкова ) позивачне надав, жодних даних, що змінився матеріальний або сімейний стан [PERSON] або [PERSON] , погіршився стан здоров`я останнього настільки, що це позначилося на матеріальному становищі позивача або інших відомостей, які б свідчили про необхідність зменшення розміру аліментів, матеріали справи не містять. Доводи позивача про його скрутне матеріальне становище та на те, що стягуваний розмір аліментів завищений, слід не брати до уваги, оскільки відсутність офіційного працевлаштування не є підставою для зменшення визначеного судом розміру аліментів, який відповідає інтересам та потребам дітей і є необхідним для забезпечення належних умов для їхнього фізичного, розумового, морального та соціального розвитку. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed