Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Статтею 20 Закону України «Про страхування» визначено, що страховик зобов'язаний при настанні страхованого випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. 22.05.2014 між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (Автокаско) № А3-033/004/14 0001651 (далі - договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом (далі - ТЗ), вказаним у пункті 7 цього договору, який пройшов реєстрацію в ДАІ або в інших компетентних органах, має індивідуальний (заводський) номер кузова (двигуна, шасі) і належить йому на правах власності, повного господарського відання, оперативного управління або на інших законних підставах, а також додатковим обладнанням до нього (далі - ДО), згідно з обраною Програмою страхування. Обрану програму страхування зазначено у пункті 5.1 цього договору, умови за програми страхування визначено в пункті 25 цього договору. Пунктом 7 договору визначено, що забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки Chevrolet Aveo СПГ, легковий седан, 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], об'єм двигуна - 1498, номер кузова:Y6DSF69YE4B283292. Відповідно до п.9 Договору страховим ризиком є викрадення (крадіжка, грабіж, розбій, незаконне заволодіння) ТЗ та/або його ДО. Страховим випадком, у відповідності до п.19.12 Договору, є ДТП, ІВП, ПДТО, викрадення, подія, передбачена цим Договором страхування (ризик зазначений у п.9 Договору), яка відбулася в період дії Договору і не підпадає під виключення або обмеження згідно з цим Договором, з настанням якої виникає обовязок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування Страхувальнику (Вигодонабувачу) на умовах Договору. 01.08.2014 позивач звернувся до відповідача із заявою-повідомленням про настання страхового випадку (вх. №019/14), в якій повідомив, що в період часу з 03.06.2014 по 31.01.2014 невстановлена особа незаконно заволоділа автомобілем Chevrolet Aveo СПГ, державний номерний знак [NUMBER], що належить йому, тобто сталося викрадення. У вказаній заяві-повідомленні позивач також зазначив, що 31.07.2014 о 16 год. 04 хв. ним було повідомлено диспетчерську службу технічного асистенту відповідача за телефоном (0800 50 70 50), та в подальшому надано письмові пояснення Страховику. 01.08.2014 [PERSON] про даний випадок повідомлено правоохоронні органи. 01.08.2014 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.289 КК України. Кримінальне провадження зареєстроване за №12014050390001562. Станом на 05.06.2018 кримінальне провадження не розкрито та перебуває у провадженні слідчого СВ Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області, що підтверджується листом Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області. 26.10.2015 відповідачем була надана письмова відповідь (вих. №44/02/2610) на заяву-повідомлення позивача про настання страхового випадку, з якої вбачається, що відповідачем було зазначено про ненадання позивачем повного пакету документів, необхідних для прийняття страховиком рішення про визнання події страховою та запропоновано надати повний комплект оригінальних ключів. Позивачем, в свою чергу, 09.12.2015 було надано відповідачу адвокатський запит, в якому зазначено, що копія реєстраційного документа на т/з була представлена до страхової компанії, також був представлений один комплект ключів, іншим комплектом ключів, а також оригіналом реєстраційного документу заволоділи викрадачі автомобілю, тому надати їх неможливо. Отримати пояснення особи, що користувалася транспортним засобом під час настання події [PERSON] також не зміг, тому що місцезнаходження цієї людини, а саме [PERSON], не встановлено і він розшукується органами поліції. 24.12.2015 відповідач відповів на адвокатський запит (вих. №52/01/2412) та зазначив, що для прийняття рішення про кваліфікування події страховим випадком, проведення виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування [PERSON] необхідно надати документи щодо особи [PERSON], який на момент події був експлуатантом транспортного засобу. У відповідь на лист Страховика від 24.12.2015, [PERSON], на адресу відповідача направлено адвокатський запит від 11.06.2016 з якого суд вбачає, що позивач, зазначені у листі Страховика, документи надати не має змоги та рекомендує страховій компанії отримати їх самостійно у державних органах. Також просив прийняти рішення по вказаному випадку. У статті 991 Цивільного кодексу України та статті 26 Закону України «Про страхування» визначено підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування. В частині 2 статті 26 Закону України «Про страхування» зазначено, що умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. 18.01.2016 за вих.№154/18 ПрАТ«УПСК» прийняте рішення про відсутність підстав для визнання події страховим випадком та виплати страхового відшкодування. Рішення мотивоване тим, що Страхувальником порушені умови Договору, а саме обовязок, викладений у п.20.3.10 Договору, оскільки про подію необхідно було повідомити службу технічного асистансу не пізніше 01 год. 00 хв. 03.06.2014, а страховика 05.06.2014, тоді як фактично повідомлення було здійснено 31.07.2014 (технічний аситанс), 01.08.2014 (Страховика); залишено місто Краматорськ у звязку із загостренням ситуації, що сталось внаслідок захоплення влади незаконними збройними формуваннями; не повідомлено Страховика про зміну ступеню страхового ризику, що передбачено п.20.3.6 та 20.3.8 Договору; не надано до ПрАТ«УПСК» свідоцтва про реєстрацію Застрахованого ТЗ, повний комплект оригінальних ключів та довідку органу внутрішніх справ із зазначенням власника Застрахованого ТЗ, реквізитів Застрахованого ТЗ, місця, часу та обставин викрадення Застрахованого ТЗ, що є порушенням п.21.2 Договору. Тобто, у звязку з невиконанням Страхувальником обовязків, визначених п.20.3.2, п.20.3.10, п.20.3.12, п.21.2 Договору страхування,

Outcome: dismissed