Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», в особі структурного підрозділу - Роменського відділення Сумської обласної філії, третя особа на стороні позивача : [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Роменського міського нотаріального округу Ганзя Ольга Борисівна про визнання договору поруки припиненим та іпотечного договору не дійсним. Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 9 січня 2018 року позовні вимоги [PERSON] в частині визнання договору поруки припиненим були залишені без розгляду. Свої вимоги мотивувала тим, що 10 травня 2007 року між [PERSON] та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») в особі начальника Роменського відділення Сумської обласної філії було укладено договір кредиту № 758/2-321 згідно якого банк надав [PERSON] у тимчасове користування на споживчі цілі та на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платоспроможності та цільового характеру використання грошових коштів у сумі 30000 доларів США зі сплатою 12.5 процентів на строк до 09 травня 2022 року. 10.05.2007 року у якості забезпечення виконання [PERSON] основного зобов'язання між нею та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») укладено іпотечний договір зареєстрований в реєстрі за № 1985 та посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Ганзя О.Б. Відповідно до п.1.1 іпотечного договору у якості забезпечення виконання Позичальником основного зобов'язання вона передала в іпотеку банку нерухоме майно розташоване у [ADDRESS], а саме: земельну ділянку загальною площею 0,1000 га та житловий будинок загальною площею 279,0 кв.м. Відповідач грубо порушуючи норми чинного законодавства України та умови п.п.6,1 та 6.2 іпотечного договору від 10.05.2007 року не повідомив її про істотні зміни , які відбулися внаслідок одностороннього підвищення процентної ставки за кредитним договором № 758\\2-321 від 10.05.2007 року з 12,5 % на 15 %, та не надав для підписання будь-яких додаткових угод, що потягло за собою збільшення обсягу її відповідальності. Відповідач порушив умови іпотечного договору. У зв'язку із грубим порушенням п.п.6.1 та 6.2 іпотечного договору від 10.05.2007 року зареєстрованого в реєстрі за № 1985, а також приписів статей 526,651 - 654 ЦК України, ст.. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» просила визнати недійсним вказаний іпотечний договір на підставі ст.. 215 ЦК України та ст.. 17 ЗУ «Про іпотеку» , та стягнути з відповідача на її користь витати на правову допомогу адвоката у сумі 4000 грн. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися. Від позивачки до суду надійшла заява, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. Представник відповідача - ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Від них до суду надійшла заява , в якій просили справу слухати без участі їх представника, проти задоволення позову заперечували посилаючись на те, що позивачем не надано жодних доказів та обґрунтування порушення вимог ст.. 203 ЦК України при укладенні оспорюваного договору іпотеки, тому заявлена вимоги є безпідставною, а відтак такою, що не підлягає задоволенню. Третя особа на стороні позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явився. Раніше від нього до суду надійшла заява, в якій просив справу слухати без його участі , позовні вимоги позивачки підтримав повністю. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору приватний нотаріус Роменського міського нотаріального округу Ганзя О.Б. в судове засідання не з'явилася. Від неї до суду надійшла заява, в якій просила справу слухати без її участі проти позову заперечувала. Свої заперечення мотивувала тим, що нею був посвідчений оспорюваний договір, при цьому нею було дотримано всі вимоги діючого на той час законодавства. Жодних підстав для визнання іпотечного договору не дійсним не має. Крім того, в своєму позові позивач посилається на рішення Роменського міськрайонного суду від 19.11.2015 року і на ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 25.01.2016 року , які на даний час скасовані Верховним Судом України. Тому відсутні будь-які неправомірні дії відповідача. За таких обставин вважає позов необґрунтованим та таким який не підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що10 травня 2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі начальника Роменського відділення Сумської обласної філії Дядченко Н.О. (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту № 758/2-321 згідно якого банк надав [PERSON] у тимчасове користування на споживчі цілі та на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платоспроможності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 30000 доларів США зі сплатою 12,5 процентів річних на строк до 9 травня 2022 року ( а.с.21-23). Крім того, 10 травня 2007 року у якості забезпечення виконання [PERSON] основного зобов'язання між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» укладено іпотечний договір зареєстрований в реєстрі за № 1985 та посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Ганзя О.Б. (а.с.18-20). Між сторонами виникли правовідносини щодо дійсності правочину - договору іпотеки, які регулюються ст. ст. 203, 215 ЦК України та ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України). В свою чергу з наданих доказів, видно що оспорюваний договір фактично було укладено за досягненням сторонами згоди по всім істотним умовам, зокрема предмету, ціни та строкам дії договору. Як на підставу визнання договору іпотеки недійсним позивач вказує на те, що відповідач в односторонному порядку змінив істотні умови укладеного іпотечного договору , а саме підвищив процентну ставку з 12,5 до 15 процентів, при цьому посилаючись на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19.11.2015 року, яким було визнано недійсною угоду у вигляді третейського застереження та визнано незаконними дії відповідача по зміні в односторонному порядку умов Кредитного договору № 758/2-321 , а саме процентної ставки з 12.5 % до 15 % річних. В той же час постановою Верховного суду від 30 січня 2018 року рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 листопада 2015 року було скасоване та ухвалене нове рішення про відмову в задоволенні позову про визнання недійсним третейського застереження. Посилання позивача на порушення вимог ст.. 203, 215 ЦК України, є безпідставними, оскільки в суді позивач не надала доказів на підтвердження своїх вимог, а судом не встановлено, що при укладенні договору іпотеки були порушенні вимоги ст.. 203, 215 ЦК України. Позивачем не вказані конкретні підстави визнання договору іпотеки недійсним, згідно ст.. 203 ЦК України. Крім того, ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Законодавець не пов'язує припинення іпотеки зі зміною основного зобов'язання. Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку» до припинення іпотеки приводить припинення основного зобов'язання, а не його зміна, тому посилання позивача, що до іпотечного договору не було внесено та нотаріально не посвідчено зміни не ґрунтуються на законі та не тягне за собою визнання іпотечного договору недійсним в цілому. Тому, в задоволенні позову [PERSON] про визнання іпотечного договору недійсним слід відмовити. Оскільки в задоволенні позову [PERSON] про визнання договору іпотеки недійсним судом було відмовлено, тому і вимоги про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу адвоката у сумі 4000 грн. задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed