Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

09.03.2017р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до ТзОВ «Горизонт-Захід 1», третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про визнання самочинним будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером [NUMBER] за адресою [ADDRESS], усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом приведення ТзОВ «Горизонт - Захід 1» вказаної земельної ділянки у попередній стан. Заяву мотивує тим, що вона є власником нежитлових приміщень, загальною площею 347,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Приміщення межують із земельною ділянкою із кадастровим номером [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS], на якій ТзОВ «Горизонт-Захід 1» здійснює будівництво офісного центру. Позивач вважає таке будівництво самочинним і таким, що створює перешкоди в користуванні її майном з наступних підстав. Так, 27.04.16р. Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області було зареєстровано за № ЛВ 083161182908 подану відповідачем декларацію про початок виконання будівельних робіт. Однак за наслідками проведеної інспекцією ДАБК позапланової перевірки, було встановлено, що ТзОВ «Горизонт-Захід 1» внесено недостовірні дані у вищевказану декларацію, чим порушено ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 11 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ № 466, про що складено відповідний акт, припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, припис про усунення виявлених порушень та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Як наслідок, вищевказану декларацію скасовано Наказом начальника Інспекції ДАБК. Однак в подальшому забудовник ТзОВ «Горизонт-Захід 1» не подавав нової декларації про початок виконання будівельних робіт, продовжує будівництво. Окрім того позивач вважає, що нерухоме майно будується на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, оскільки її цільове призначення не призначене для будівництва багатоквартирного житлового будинку, як це вказано в будівельному паспорті на території будівництва. При цьому, в уже скасованій декларації зазначено, що будівництво здійснюється на підставі договору суперфіції, дія якого закінчилась ще 11.12.2012р. Таким чином вказує на те, що відповідач не має необхідних документів для виконання будівельних робіт. Також стверджує, що нерухоме майно будується з істотними порушеннями будівельних норм і правил, оскільки між спірною забудовою та належними їй приміщеннями не дотримана необхідна відстань, як це передбачено містобудівними умовами та обмеженнями. Окрім наведеного, відповідачем допущено суттєве порушення під час проходження дозвільної процедури в будівельній сфері. А саме, на момент початку виконання будівельних робіт, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, що затверджені рішенням виконкому ЛMP від 31.12.2010 № 1860 вже втратили чинність на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності в 2011 році. Внаслідок неправомірних дій відповідача завдається реальна шкода належним їй приміщенням, що виявляється у вигляді тріщин на будівлі, які з'явились в період зведення спірного будинку. Таким чином вважає, що порушені її права, тому вимагає усунення перешкод в користуванні майном. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, зіславшись на викладені в заяві та додаткових поясненнях обставини та факти, просила позов задовольнити. За участю представника позивача в ході судового розгляду було заслухано пояснення інших учасників справи, долучено та досліджено подані сторонами докази. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. Між тим, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини , кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов»язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов»язки. Як вбачається з матеріалів справи після заслуховування пояснень сторін та дослідження матеріалів, які учасники зазначили, як докази у справі, від представника позивача двічі поступила заява про відкладення розгляду справи. В подальшому представником позивача 30.08.17 р. подано апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження у даній справі від 27.01.17 р. , в якій апелянт достовірно знаючи, що спірне будівництво проводиться на території Шевченківського району м. Львова та позивачем подано позов саме в цей суд, зазначає про порушення правил підсудності у розгляді справи. Після повернення матеріалів справи 11.12.17 р. із суду апеляційної інстанції у судове засідання, яке було призначене на 11.01.18 р. від представника позивача поступила заява про відкладення розгляду справи в зв»язку з її хворобою . У судове засідання, яке було призначене на 31.01.18 р. від представника позивача [PERSON] поступила заява, в якій вона зазначає, що у зв»язку із порушенням [PERSON] умов договору , а саме несплатою винагороди адвокату , адвокат [PERSON] не представлятиме інтересів позивача. В цей же день від [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання їй можливості укласти договір про правову допомогу з іншим представником. Між тим, як вбачається з матеріалів справи, крім угоди, яка була укладена між позивачем та адвокатським об»єднанням « Абданк» , представниками позивача згідно доручення також є ще три особи, які періодично знайомились з матеріалами справи, отримували копії процесуальних документів та дисків із технічними записами судових засідань . За повідомленням представників відповідача вказані представники теж є спеціалістами в галузі права. Частино 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер. Наведені вище обставини свідчать, на думку суду, про зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що спрямовані на штучне затягування судового розгляду. Оскільки в ході судового розгляду були заслухані пояснення як представників позивача, так і представників відповідача, досліджені всі надані учасникам письмові докази, суд вважає за можливе завершення розгляду справи у відсутності позивача та її представників. В судовому засідання представники відповідача Бартман Л.Б., Рабіновича М.П., Барбадин -Донець Н.М. позов заперечили, вказуючи на те, що ТзОВ «Горизонт-Захід 1» при зведенні будинку дотримано усіх будівельних норм, стандартів та правил, що стверджується долученим до справи Експертним звітом ДП «Західний експертно-технічний центр Держпраці» від 21.07.15 р. за результатами розгляду проектної документації, виготовленим СПД ФОП [PERSON], який ніким не оспорений. А позивачем не доведено, що діями відповідача будь-яким чином порушенні її права, як володільця будівлі на сусідній земельній ділянці, зокрема що саме з вини ТзОВ «Горизонт-Захід 1» на належній їй будівлі утворились тріщини. Натомість вважають, що утворення тріщин зумовлені незаконною добудовою позивачем третього поверху даного приміщення. Представник третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча повідомлявся про дату та місце розгляду справи. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Як встановлено судом, позивач [PERSON] є власником нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS], що вбачається із відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно. Приміщення межують із земельною ділянкою із кадастровим номером [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS], на якій відповідач ТзОВ «Горизонт-Захід 1» здійснює будівництво об'єкту з офісними приміщеннями та підземним паркінгом. Позивач вважає, що внаслідок порушення відповідачем ТзОВ «Горизонт-Захід 1» будівельних норм, правил і стандартів при зведенні будинку, завдана шкода її приміщенням у вигляді тріщин на стінах. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як на підставу своїх вимог, позивач покликається на те, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження правомірності здійснення забудови, зокрема що підтверджують право користування земельною ділянкою, проектної документації та експертного звіту об'єкта будівництва, а також вважає, що цільове призначення земельної ділянки не відповідає дійсності, що призвело до порушення її прав та завдання шкоди належним їй приміщенням. Так, дійсно згідно ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передумовами здійснення будівництва власниками або користувачами земельних ділянок є зокрема - отримання замовником або проектувальником вихідних даних, розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи, а також затвердження проектної документації. Уже після чого виконуються підготовчі та будівельні роботи та прийняття в експлуатацію об'єкта. Як встановлено, земельна ділянка по [ADDRESS] належить на праві власності фізичній особі та передана в оренду ТзОВ «Горизонт-Захід 1», що вбачається із договору оренди земельної ділянки від 05.11.16р., реєстр № 872 із цільовим призначенням 3.15 - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 1860 від 31.12.10р. затверджено Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки на проектування та будівництво ТзОВ «Горизонт-Захід 1» офісного центру з підземними автостоянками на [ADDRESS]. На підставі даного Рішення виконкому ЛМР було розроблено Проектну документацію СПД ФОП - [PERSON] Відповідно до Експертного звіту від 10.07.15р., виконаного Державним підприємством «Західний експертно-технічний цент держпраці», проектна документація виконана відповідно до будівельних норм, стандартів та правил, вихідних даних на проектування з дотриманням вимог міцності, надійності і довговічності об'єкту будівництва. З наведеного вбачається, що ТзОВ «Горизонт Захід 1» здійснює будівництво саме офісного центру з підземними автостоянками, що відповідає цільовому призначенню земельної ділянки 3.15, класифікація яких затверджена Наказом Державного комітету України, із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548. При цьому, експертний звіт на час розгляду справи ніким не оспорений, тому в силу ст.ст. 77-80 ЦПК його слід вважати належним та допустимим доказом при вирішенні даного спору. Відтак, спростовуються твердження позивача про те, що відповідач ТзОВ «Горизонт Захід 1» здійснює забудову без документів на право користування земельною ділянкою, проектної документації та експертного звіту об'єкта будівництва, оскільки копії усіх документів наявні в матеріалах справи. А згідно ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У відповідності до вимог ч. 7 вказаної статті у4 разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування ( а не фізичної особи ) може постановити рішення , яким зобов»язати особу, яка здійснює будівництво, провести відповідну перебудову. І лише коли проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила будівництво, відмовляється від її проведення , таке нерухоме майно підлягає знесенню. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача . Так, ст.16 ЦК України не передбачає такого способу захисту свої прав, як визнання об»єкту нерухомого майна самочинним будівництвом. Окрім того, як на підставу своїх вимог позивач покликається на технічні висновки експертів [PERSON] та [PERSON] за результатами обстеження корпусів 2,3,14, та 5 за адресою: [ADDRESS], згідно якого встановлено, що тріщини на стінах третього поверху корпусу № 5 спричинені здійсненням будівельних робіт на земельній ділянці по [ADDRESS]. Між тим, як вбачається із даних реєстру прав власності на нерухоме майно та того ж технічного висновку, позивач є власником нежитлових приміщень, що розташовані на першому та другому поверсі будинку. Суду не надано жодних доказів на підтвердження того, чи зверталась сама позивачка з питання узаконення проведених нею добудов третього та мансардного поверхів. Крім того, у представленому позивачем висновку не зазначено, чи було предметом дослідження експерта питання технічної можливості проведенні такої добудови з врахуванням стану фундаменту будівлі, чи відповідають всі проведені позивачем роботи будівельним вимогам. Згідно ч.1 ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Як вбачається з постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 N 5, у пункту 17 зазначено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. Висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України "Про судову експертизу" (4038-12), і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. У разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Як встановлено при розгляді справи, експерт [PERSON] не є ліцензованим експертом, оскільки, згідно даних ліцензійного реєстру Державної архітектурно-будівельної інспекції України Державна ліцензія на виконання спеціалізованих видів робіт у проектування [NUMBER] від 10.08.2011 закінчилася 08.10.2016р. і не поновлялась. Аналогічно, ліцензія експерта [PERSON] закінчилася 25.08.2016р. і не поновлялась. Даний факт стверджується відповіддю Департаменту ДАБІ у Львівській області від 14.04.2017р. № 1013-6/2230-17. Таким чином, суд не бере висновки експертів [PERSON] та [PERSON] як належний доказ по справі. Попри це, відповідачем ТзОВ «Горизонт-Захід 1» було проведено технічне обстеження спірного об'єкту будівництва по [ADDRESS], на підставі чого сформовано Технічний висновок про стан несучих конструкцій та існуючих споруд по цьому об'єкту, який розроблений незалежним ліцензованим експертом - [PERSON] (сертифікат [NUMBER] від 31.07.2012 року). Згідно даного висновку, роботи по об'єкту будівництва, в тому числі земляні, жодним чином не спричиняють шкоди чи руйнування суміжних будівель, в тому числі і за адресою: [ADDRESS], де знаходиться майно позивача [PERSON] Зокрема, у висновках вищезазначеного звіту зазначається, що стан існуючих споруд, що розташовані по периметру проектованої ділянки по [ADDRESS] в цілому, на основі проведеного обстеження, можна вважати як задовільний, будівлі для подальшої експлуатації є придатними. В результаті встановленого аналізу дефектів та пошкоджень, стан будинку, в цілому, визначений як задовільний, а існуючий стан конструктивних елементів може забезпечити надійність та безпеку при подальшій експлуатації. Зокрема, вказується, що цегляні несучі конструкції будинку знаходяться у нормальному стані, ознак перенапруження, руйнування, деформації не виявлено, а майно позивача знаходиться у задовільному технічному стані та не потребує жодних коректив. Будівля має значний невикористаний ресурс міцності та експлуатаційної придатності і в найближчі роки не потребуватиме заходів для ліквідації наслідків морального чи фізичного зносу. Також, експертом досліджено котлован будівництва нового об'єкту і встановлено, що низ фундаментів існуючих будинків, що розташовані поруч з проектованою ділянкою будівництва знаходиться нижче відмітки існуючого котловану. Відтак, відповідачем надано усі належні та допустимі докази, згідно вимог чинного законодавства на підтвердження того, що спірний об'єкт відповідає усім будівельним нормам, правилам та стандартам. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що будівництво відповідачем ТзОВ «Горизонт Захід 1 » офісного центру на земельній ділянці по [ADDRESS] в м. Львові будь-яким чино перешкоджає [PERSON] в користуванні належними їй на праві власності приміщеннями на сусідній земельній ділянці чи завдає шкоди її майну. Позивач не подала жодних належних і допустимих доказів на підтвердження того, що спірний об'єкт будівництва не відповідає вимогам, що встановлюються відповідними нормами і тим самим порушує права інших осіб. Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю. Крім того, на думку суду, позивачем обрано не вірний спосіб захисту своїх прав . Зокрема, позивач не позбавлена можливості звернутись до відповідача з позовом про відшкодування шкоди, спричиненої її майну.

Outcome: dismissed