Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

У травні 2014 року ПАТ «Київгаз» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за газ. Свої вимоги мотивують тим, що відповідачі є споживачами природного газу, постачання якого здійснює ПАТ «Київгаз». Зазначають, що з 01 січня 2011 року всі мешканці будинку [ADDRESS], в якому мешкають і відповідачі, були переведені на прямі розрахунки за послуги з газопостачання та їм було запропоновано укласти договір. У квартирі [PERSON] та [PERSON] газовий лічильник не встановлений, а тому обсяг спожитого газу відповідачами, визначається за нормами споживання природного газу, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № від 8 червня 1996 року № 619. Посилаючись на те, що відповідачі договір з ПАТ «Київгаз» так і не уклали та у зв'язку з порушенням відповідачами порядку розрахунків встановленого Правилами газопостачання, станом на 20.05.2014 року у них виникла заборгованість у сумі 628 грн. 70 коп., а тому позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на свою користь зазначену суму та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини поважності неявки в судове засідання суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідачів з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є приватизована (а.с. 8). У зазначеній квартирі зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON] 30 серпня 2013 року ПАТ «Київгаз» направило [PERSON] пропозицію про укладення договору на газопостачання (а.с. 11). Як пояснив у судовому засіданні представник позивача договір на газопостачання між позивачем та відповідачкою так укладено і не було, а конверт з пропозицією повернувся з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання" ( а.с. 12). Крім того, зазначив, що про фактичне надання позивачем та отримання відповідачами послуг з газопостачання свідчить часткова оплата вартості спожитого газу. Згідно розрахунку боргу сума заборгованості відповідачів перед позивачем станом на 20 травня 2014 року становить 628 грн. 70 коп. (а.с. 10). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. N 2246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2004 р. N 476) споживач зобов'язаний укласти договір в письмовій формі; своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Згідно з п. 34 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за надані послуги з газопостачання. Відповідно до п. 24 постанови Кабінет Міністрів України від 5 липня 2006 р. N 938 «Про затвердження Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. N 2246» за відсутності лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими тарифами (цінами) відповідно до норм споживання. Щороку станом на 1 січня виконавець здійснює перерахунок оплати вартості спожитого природного газу згідно з вимогами Правил газопостачання. Аналогічний перерахунок станом на 1 липня здійснюється за заявою споживача або з ініціативи виконавця. Зважаючи на те, що на пропозицію позивача про укладення договору по газопостачанню відповідачі у порушення вимог п. 29 Правил дій щодо укладення договору в письмовому вигляді не вчинили, їм надаються послуги з постачання газу та вони не відмовилися від їх споживання, враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] добровільно суму заборгованості не сплатили, ця сума підлягає стягненню з них в солідарному порядку за рішенням суду. За таких обставин, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь ПАТ «Київгаз» підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved