Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

У січні 2018 року позивач в особі публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по кредитному договору від 10.10.2012 року № б/н в сумі 15583 грн. 02 коп. та понесених судових витрат по справі. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 10.10.2012 року між сторонами був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав кредит у розмірі 1100.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконала. Станом на 28.12.2017 року заборгованість становить всього 15583 грн. 02 коп., в тому числі: тіло кредиту 1076 грн. 48 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 13288 грн. 30 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 718 грн. 24 коп. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у відповідності з ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку. Судом встановлено, що 10.10.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 1100.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір автоматично лонгується на той же термін, якщо жодна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору. Банк виконав свої зобов'язання, надавши [PERSON] кредитні кошти в межах обумовлених сум. У відповідності до п.2.1.1.5.5 погоджених сторонами Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст. 530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені кредитним договором обов'язкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачував, чим порушив умови договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 28.12.2017 року заборгованість відповідача за договором № б/н від 10.10.2012 року становить всього 15583 грн. 02 коп., в тому числі: тіло кредиту 1076 грн. 48 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 13288 грн. 30 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 718 грн. 24 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості та підлягає стягненню з відповідача. З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При постановлені рішення відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 1762 грн.

Outcome: approved