Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні майном. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ним та [PERSON], було укладено угоду про те, що [PERSON] передає йому в тимчасове користування частину нерухомого майна за адресою Львівська область Миколаївський р-н. с. Більче вул. Промислова,19 яке їй належить на праві власності терміном на чотири місяці для зберігання будівельних матеріалів, а він в свою чергу за користування частиною нерухомого майна має частково відремонтувати дах будівлі та замінити кілька шиферів. Відповідач [PERSON] самовільно зайняла будівлю за адресою Миколаївський р-н. с. Більче вул..Промислова,19, яка їй не належить, самовільно збудувала огорожу та чинить позивачу перешкоди в законному користуванні майном, тому [PERSON] змушений звернутися в суд. Крім цього в суд із зустрічним позовом звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Свої зустрічні позовні вимоги мотивують тим, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню та є безпідставний. [PERSON] не є власником будівель за адресами с.Більче вул..Промислова,19 та с.Більче вул..Промислова,3, жодного письмового договору про користування чи оренду не має. Згідно витягів про реєстрацію права власності власниками будівель є, за адресою Миколаївський р-н. с.Більче вул..Промислова,3 [PERSON], Миколаївський р-н. с.Більче вул.Промислова,19 - [PERSON]. Крім того, між [PERSON] та [PERSON] 05.05.2015р. було укладено договір купівлі-продажу майна, а саме господарської будівлі за адресою с. Більче вул. Промислова,19, відповідно до якого [PERSON] зобов'язується передати у власність [PERSON]-А.І нерухоме майно, яка знаходиться за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с.Більче, вул.Промислова,19 а [PERSON]-А. зобов'язується прийняти зазначений об'єкт і сплатити договірну ціну - 10 000грн. (десять тисяч гривень) за нього та звільнити від будівельних матеріалів земельну ділянку, площею 0.5868га., що знаходиться за адресою, Львівська область, Стрийський р-н. с. Пятничани, вул.Польова, кадастровий номер 4625385800:03:000:0420. Даний факт свідчить про те, що [PERSON] законно користується, володіє, але не має можливості розпоряджатися майном за адресою - Миколаївський р-н. с.Більче вул. Промислова,19., тому позивачі просять зустрічний позов задоволити. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, проти задоволення зустрічного позову заперечив. Відповідач по первісному позову в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяви в яких проти задоволення позову заперечила. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Позивачі за зустрічним позовом [PERSON]-А., [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак надіслали на адресу суду клопотання про проведення розгляду справи у їх відсутності, заявлені зустрічні позовні вимоги підтримали в повниму обсязі, проти задоволення первісного позову заперечили. Суд, зясувавши правову позицію сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов задоволити повністю, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] не є власником будівель за адресами Львівська обл.. Миколаївський р-н. с. Більче вул. Промислова,19 с.Більче вул. Промислова,3, жодного письмового договору про користування чи оренду вищевказаних обєктів у нього не має. Згідно витягів про реєстрацію права власності власниками будівель є, за адресою Миколаївський р-н. с.Більче вул. Промислова,3 [PERSON], Миколаївський р-н. с.Більче вул. Промислова,19 - [PERSON]. Дані факти свідчать про безпідставність подання позову та неправомірне користування майном. Статею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. За таких обставин, суд вважає, що відповідачка [PERSON]-А. не має можливості чинити перешкоди позивачу. Враховуючи вищенаведене, той факт, що позивачем не представлено, а судом не здобуто доказів, що [PERSON]-А. чинить [PERSON] перешкоди у користуванні майно, суд вважає, що у задоволенні первісного позову слід відмовити. Щодо заявленого зустрічного позову, то такий підлягає до задоволення виходячи з наступного: Згідно витягів про реєстрацію права власності власниками будівель є, за адресою Миколаївський р-н. с. Більче вул. Промислова,3 [PERSON], Миколаївський р-н. с. Більче вул. Промислова,19 - [PERSON]. Крім того,як вбачається із матеріалів справи між [PERSON] та [PERSON] 05.05.2015р. було укладено договір купівлі-продажу майна, а саме господарської будівлі за адресою с. Більче вул. Промислова,19, відповідно до якого [PERSON] (Продавець) зобов'язується передати у власність [PERSON]-А.І. (Покупцеві) нерухоме майно, яка знаходиться за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с. Більче, вул. Промислова,19 (надалі іменується "об'єкт"), а Покупець зобов'язується прийняти зазначений об'єкт і сплатити Продавцеві договірну ціну - 10 000грн. (десять тисяч гривень) за нього та звільнити від будівельних матеріалів земельну ділянку, площею 0.5868га., що знаходиться за адресою, Львівська область Стрийський район с. Пятничани, вул.Польова, кадастровий номер 4625385800:03:000:0420.Даний обєкт нерухомого майна знаходиться на земельній ділянці, площею 0,45га.. Даний факт свідчить про те, що [PERSON] законно користується, володіє, але не має можливості розпоряджатися майном за адресою - Миколаївський рн. с.Більче вул.Промислова,19. На сьогоднішній позивачі за зустрічним позовом володіють, користуються але, не мають права розпоряджатися нерухомим майном, та вважають, що їх права як власників майна порушено, крім того [PERSON] чинить перешкоди в користуванні майном. Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користуванні та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1 ст.203 цього Кодексу, про відповідність змісту правочину цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, є підставою недійсності правочину. Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч.2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним; ч.2 ст. 220 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки [PERSON]-А. та [PERSON] домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, повністю його виконали, не заперечують його укладення, суд вважає,що такий договір слід визнати дійсним. Стаття 319 ЦКУ вказує, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 2 статті 319 ЦКУ визначено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів. Відповідно до ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, та згідно ст. 153 Земельного Кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Ст. 120 Земельного Кодексу України та ст. 377 ЦК України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Враховуючи те, що при укладенні договору купівлі-продажу між [PERSON]-А. та [PERSON] було передано у власність [PERSON]-А. господарські будівлі та земельну ділянку для їх обслуговування, а використання вищевказаного майна [PERSON] порушує права позивачів, тому суд приходить до висновку про задоволення зустрічних позовних вимог. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позов, який позивачі просять задоволити, породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення у них майнових прав, адже згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. із змінами, рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, що набрало законної сили, являється підставою для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Outcome: dismissed