Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

01.09.2014р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів на двох малолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень від 23.09.2014р. позивачка в позовній заяві, посилалася на те, що 14.07.2007р. шлюб між сторонами було зареєстровано в Жовтневому відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: а саме сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на дітей добровільно не надає, у зв'язку з чим позивачка просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання обох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття та проводити стягнення на користь позивачки. В наданій суду 21.01.2015р. заяві, позивачка просила розглядати справу за її відсутності без фіксування процесу технічними засобами та винести по справі заочне рішення (а.с. № 43). Відповідач у судові засідання з 23.09.2014р. по 21.01.2015р. не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, за адресою, наданою адресно-довідковим підрозділом ГУ ДМС, УДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 19). На судове засідання 23.09.2014р. відповідач отримав повістку разом із копією позову, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення (а.с. № 20). В подальшому, до суду поверталися конверти з позначками "за закінченням терміну зберігання" (а.с. № 31-32, 36-37,41,42). Таким чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін без фіксування процесу технічними засобами та винести по справі заочне рішення суду, у зв'язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином був повідомлений про дату та час слухання справи, та заперечень суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є відповідач (а.с. № 8,9). Малолітні діти мешкають зі своєю матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Заперечень цьому відповідач не надав. Відповідно до ст. ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, починаючи від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач у 2014р. працював у ФОП [PERSON] на посаді менеджера та мав середній заробіток 1320грн. на місяць, що підтверджується копією довідки, яка була надана 14.10.2014р. позивачкою (а.с. № 27). З огляду на те, що відповідач працює та має доходи, то суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти у частці від його заробітку з урахуванням його розмірі у 2014р. При винесенні рішення, суд враховує і ті обставини, що позивачка з травня 2014р. звільнена та на сьогоднішній день не працює (а.с. № 2-4). Проаналізував матеріальне становище обох сторін, суд вважає, що розмір аліментів, який слід стягнути на утримання двох малолітніх дітей повинен складати 1/3 частину від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Аліменти слід стягувати до досягнення дітьми повноліття, проводячи стягнення на користь матері дітей з дня пред'явлення позову з 01 вересня 2014р. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved