Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та після уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідачів 58233,86 грн., з яких: суму заборгованості за кредитом 41569,27 грн., суму заборгованості за нарахованими відсотками 7471,64 грн., пеню за прострочену сплату кредиту - 3456,04 грн., пеню за прострочену сплату нарахованих відсотків - 4461,03 грн., суму індексації за прострочену сплату кредиту - 442,91 грн., суму індексації за прострочену сплату відсотків - 832,97 грн. В обгрунтування позову посилається на ст. 525, 526, 530, 554, 1050 ЦК України та укладений договір № 733743/КА від 24.12.2007 року. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору від 24 грудня 2007 року року в повному обсязі не виконав, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь 58233,86 гривень в рахунок погашення заборгованості та судові витрати по справі. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі його представника, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав заперечення на позов, просив в позові відмовити оскільки заставне майно було реалізоване за 28000 грн. В судовому засіданні 06.12.2013 року також просив відмовити в позові. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає відмові в задоволенні позову частково з наступних підстав. Відповідно до ч.І ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, я колдоговором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ст.554 ЦК України). Судом встановлено, що 24 грудня 2007 року між ВАТ Комерційний банк «Надра», перейменованого у Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», про що видано Свідоцтво про державну реєстрацію від 04.02.2011 року та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено кредитний договір № 733743/КА, відповідно до умов якого позивач надав їй кредит у розмірі 45880 гривень на придбання автотранспортного засобу, з встановленням відсотків за користування кредитом у розмірі 19,9% річних. Строк погашення кредиту - 23.12.2014 року (п.1.1.4 договору). В якості забезпечення виконання Позичальником (відповідачем [PERSON]) зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та можливих штрафних санкцій, Позичальник згідно договору передає в заставу автотранспортний засіб, що набувається Позичальником по договору купівлі-продажу № 0422/КП/П від 21.12.2007 року, укладеного між позичальником та ВАТ «Луцький автомобільний завод» (п.3.1.1 договору), вартість якого встановлена в розмірі 45880 грн. (п.3.12 договору). Також відповідно до кредитного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання відповідати по зобов'язаннях [PERSON] (п. 3.2.1, 3.2.2, 3.2.3, 3.2.4 договору). Сторони дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років (арк. с. 8 зворотній бік). З матеріалів справи вбачається, що після пред'явлення позову на суму 81808,04 грн., відповідач передав заставне майно для реалізації з метою погашення кредиту та листом від 03.09.2013 року просив прискорити реалізацію автотранспортного засобу (арк.с.42). Автотранспортний засіб реалізовано 08.11.2013 року за 28000 грн. Зазначену суму зараховано в оплату відсотків за користування кредитом, що відображено у розрахунку (арк.с.50). Разом з тим, відповідач [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору № 733743/КА від 24 грудня 2007 року в повному обсязі не виконав та на день розгляду справи має перед позивачем невиконані зобов'язання щодо сплати йому заборгованості у розмірі 41569,27 грн., суму заборгованості за нарахованими відсотками 7471,64 грн., пеню за прострочену сплату кредиту - 3456,04 грн., пеню за прострочену сплату нарахованих відсотків - 4461,03 грн. Дійсна наявність цих грошових зобов'язань відповідача [PERSON] перед позивачем та їх розмір підтверджується кредитним договором та наданими позивачем відповідними розрахунками. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору не виконав, в силу ст. 554 ЦК України та умов договору його поручитель [PERSON] має відповідати перед позивачем як солідарний боржник. Заперечення відповідача щодо того, що в п.п.1.2.3.1 не вказано відсоткову ставку кредиту, а тому є необґрунтованим нарахування відсотків в розмірі 19,9%, - є безпідставними, оскільки п.1.1.3.1 кредитного договору сторонами узгоджено відсоткову ставку саме у такому розмірі. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в сумі 56957,98 грн., яка підлягає стягненню солідарно з відповідачів. Стосовно стягнення суми індексації за прострочену сплату кредиту - 442,91 грн., суму індексації за прострочену сплату відсотків - 832,97 грн. суд приходить до висновку про відмову в цій частині в задоволенні позову з огляду на наступне. Згідно статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Для характеристики внутрішньої структури позову, тобто його змісту в теорії цивільного процесу використовується термін "елементи позову". До елементів (складових частин) позову належать його предмет, підстава та зміст. Вони обов'язково повинні бути відображені в позовній заяві. Предмет позову - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію. Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування. Позивач у позовній заяві не зазначає правову підставу, норму матеріального права, якими передбачено стягнення індексації за прострочену сплату кредиту та індексації за прострочену сплату відсотків. Тому суд вважає, що вищевказані позовні вимоги в сумі 1275,88 безпідставними. Відповідно до статті 88 стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд вважає, що підлягає стягненню солідарно з відповідачів судовий збір в сумі 805,32 грн. (818,08*1275,88/81808,08).

Outcome: dismissed