Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Представник ТОВ «Прості займи» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що\~10.05.2018 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання фінансових послуг №180510-105302 на суму 2700,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 54,00 грн. за кожен день користування, строком на 16 днів, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача. Згідно договору відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 2700,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 864,00 грн. у строк 16 днів до 25.05.2018 р., та у разі виникнення заборгованості сплатити неустойку у вигляді пені. На момент терміну платежу за договором, а саме 25.05.2018 р. відповідач не виконав свої зобов`язання, у зв`язку з порушеннями яких станом на 27.04.2021 р. за кредитним договором відповідач має заборгованість в розмірі 65133,17 грн., з яких сума кредиту 2700,00 грн., проценти за користування кредитом 57962,10 грн., індекс інфляції за весь період прострочення 1677,39 грн. та 3% річних від суми 2793,63,68 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Ухвалою суду від 28.05.2021 р. було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвалою суду від 20.09.2021 р. за клопотанням представника позивача у АТ КБ «Приват банк» витребувано належним чином завірені копії документів, що підтверджують переказ 10 травня 2018 р. на ім`я [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] ) коштів в розмірі 2700 (дві тисячі сімсот) грн. за реквізитами картки [NUMBER] , категорія картки Visa. 28.09.2021 р. до суду від АТ КБ «Приват банк» надійшла відповідь на ухвалу від 20.09.2021 р. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність, підтримує позовні вимоги на підставах, викладених у позовній заяві, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач\~в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Відзив на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до наступного. Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 207 ЦК України\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо він\~підписаний його\~стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ч.ч. 3, 4, 6, 13 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір\~укладається шляхом\~пропозиції його\~укласти (оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний\~договір вважається\~укладеним з\~моменту одержання\~особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті. Пропозиція\~укласти електронний\~договір (оферта)\~може бути\~зроблена шляхом\~надсилання комерційного\~електронного повідомлення,\~розміщення пропозиції\~(оферти)\~у мережі\~Інтернет або\~інших інформаційно-телекомунікаційних\~системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону.\~Електронні документи\~(повідомлення),\~пов`язані з\~електронним правочином,\~можуть бути\~подані як\~докази сторонами\~та іншими\~особами,\~які беруть\~участь у\~судовому розгляді\~справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~статтею 64\~Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст.\~12\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України\~"Про\~електронний цифровий\~підпис",\~за умови\~використання засобу\~електронного цифрового\~підпису усіма\~сторонами електронного\~правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В ч. 1 ст. 628 ЦК України зазначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст.\~638\~ЦК України\~встановлено,\~що договір\~є укладеним,\~якщо сторони\~в належній\~формі досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (відповідно до приписів ч. 1 ст. 1048 УК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Судом встановлено, що 10.05.2018 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №180510-105302 шляхом підписання відповідачем заяви анкети для отримання кредиту від 10.05.2018 р. (а.с. 11. Укладення договору також підтверджується «Інформацією щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладення електронного договору…» (а.с. 16)). Зазначений договір був укладений в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача. Відповідно до умов цього договору сторони погодили суму кредиту в розмірі 2700 грн., строк договору 16 днів до 25.05.2018 р., розмір процентів 864 грн. Позивач зобов`язався, зокрема, надати відповідачу кредит, що підтверджується підписанням видаткового касового ордеру або перерахуванням на картковий рахунок клієнту суми кредиту. З метою надання доказів перерахування відповідачу суми кредиту в розмірі 2700 грн. позивач заявив клопотання про витребування у АТ КБ «Приват банк» відповідної інформації. Ухвалою суду від 20.09.2021 р. за клопотанням представника позивача у АТ КБ «Приват банк» витребувано належним чином завірені копії документів, що підтверджують переказ 10 травня 2018 р. на ім`я [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] ) коштів в розмірі 2700 (дві тисячі сімсот) грн. за реквізитами картки [NUMBER] , категорія картки Visa. 28.09.2021 р. до суду від АТ КБ «Приват банк» надійшла відповідь на ухвалу від 20.09.2021 р. та надана виписка по надходженням по картці/рахунку № [NUMBER] [PERSON] . З наданої виписки вбачається, що на вказану картку відповідача 10.05.2018 р. була зарахована сума 2700 грн. Однак, з цієї виписки не вбачається хто саме перерахував відповідачу вказану суму грошових коштів. Інших належних та допустимих доказів видачі відповідачу кредиту на суму 2700 грн. позивач не надав. Таким чином суд дійшов висновку, що позивачем не доведений факт видачі відповідачу кредиту на суму 2700 грн. Оскільки позивачем відповідачу кредит не надавався, то відповідно відсутні правові підстави для нарахування на зазначену суму кредиту процентів за користування кредитом в розмірі 57962,10 грн., індексу інфляції в розмірі 1677,39 грн., та 3% річних в розмірі 2793,68 грн. Враховуючи викладене у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed