Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 10360,37 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що 11.04.2016 року сталося ДТП за участю транспортного засобу «СПВ 17 Рута» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Mitsubishi Outlander» д/н [NUMBER] під його керуванням. Постановою суду винним у даному ДТП визнано [PERSON] На час ДТП цивільно-правова відповідальність винного була застрахована у ПрАТ Страхова компанія «Провідна». Після настання страхового випадку він звернувся до страхової компанія яка сплатила йому страхове відшкодування у розмірі 65 грн. Не погодившись з виплаченою сумою, 14.11.2016 року ним було зроблено авто товарознавче дослідження №244-16 згідно якого була визначена вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП, так вартість відновлювального ремонту на дату огляду автомобіля склала 14476,09 грн., а матеріальна шкода, яку повинна сплатити страхова компанія склала 11425,37 грн. з відрахуванням 1000 грн. розміру франшизи встановленої договором страхування. Посилаючись на порушення відповідачем Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо не погодження з ним суми страхового відшкодування та не проведення експертизи щодо розміру спричиненої шкоди, просив про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 10360,37 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, підтвердили викладені обставини, просили про задоволення вимог. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити, у зв'язку з безпідставністю посилаючись на те, що до страхової компанії 13.04.2016 року звернувся [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування, де зазначив, що бажає отримати відшкодування по калькуляції складеній спеціалістом страховика з розміром та способом визначення страхового відшкодування за розрахунком страховика згоден. В той же день у присутності позивача із застосуванням фотозйомки було проведено огляд пошкоджень автомобіля Mitsubishi Outlander» д/н [NUMBER] та складено Акт огляду транспортного засобу, який підписав позивач, заяв та зауважень від позивача не надходило, що свідчить, що позивач погодився з актом, правильність та достовірність даних, погодив своїм підписом. В акті сторони погодили, що у автомобіля наявні два пошкодження які відносяться до ДТП від 11.04.2016 року: накладка вікна (хром) - деформація (підлягає заміні) та уплотнитель вікна (підлягає заміні). З метою визначення розміру збитків, завданих позивачу на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 із змінами та доповненнями від 24.07.2009 року №1335/5/1159 та за допомогою програмного продукту Audatex, рекомендованого Міністерством юстиції для проведення автотоварознавчих досліджень спеціалістом страховика було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування та вартість відновлювального ремонту склала 1475 грн., а з урахуванням фізичного зносу автомобіля та зменшення на суму франшизи, розмір страхового відшкодування склав 65 грн. , який було виплачено позивачу. Вважає висновок №244-16 від 14.11.2016 року неналежним доказом виходячи з того, що оцінювач зазначив чотири позиції переліку пошкоджень, додано пошкодження скла заднього бокового та пошкодження боковини правої задньої частини, які не мають причинно-наслідкового зв'язку з ДТП від 11.04.2016 року та доказів з цього приводу не надано. При цьому, у разі виявлення прихованих дефектів, позивач або його представник повинні були повідомити страхову компанію при виведені додаткові пошкодження та надати можливість їх оглянути та зафіксувати відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що не було зроблено позивачем, та останньому були роз'яснені його права та обов'язки, зокрема, щодо виявлення прихованих дефектів. Крім того, висновок №244-16 від 14.11.2016 року складений в порушення п. 5.5 ґ Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів. Зауважив, що на момент огляду автомобіля позивача представником страхової компанії пробіг складав 124398 тис. км, а на момент складання висновку вже 137896 тис. км, що також викликає сумніви у наявності причинно-наслідкового зв'язку з ДТП від 11.04.2016 року. При цьому, позивачем не надано суду будь-яких доказів що 11425,37 грн. є реальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Як встановлено судом, 11.04.2016 року у м. Миколаєві по пр. Центральному в районі перехрестя з вул. Бузніка сталося ДТП за участю транспортного засобу «СПВ 17 Рута» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Mitsubishi Outlander» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Згідно постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.05.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Між ТОВ ВКФ «Гурил-Сервіс» та ПрАТ Страхова компанія «Провідна» укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7278748 (поліс), забезпеченим транспортним засобом згідно вказаного полісу є автомобіль «СПВ 17 Рута» д/н [NUMBER], відповідно до п. 4 обов'язків ліміт відповідальності страховика з а шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 50000 грн. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану в наслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки настає у особи, винної у заподіянні збитків. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Положення статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. 13.04.2016 року позивач звернувся до ПрАТ Страхова компанія «Провідна» з заявою в якій зазначив, що бажає отримати відшкодування по калькуляції складеній спеціалістом страховика у відповідності до ст. 36. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з розміром та способом визначення страхового відшкодування за розрахунком страховика згоден, про що свідчить підпис [PERSON] В той же день, 13.04.2016 року, спеціалістом страхової компанії, у присутності позивача, із застосуванням фотозйомки було проведено огляд пошкоджень автомобіля «Mitsubishi Outlander» д/н [NUMBER] та складено Акт огляду транспортного засобу від 13.04.2016 року, який підписав позивач, заяв та зауважень позивача в акті не міститься, погодився, що пошкодження записані вірно. В Акті сторони погодили, що у автомобіля «Mitsubishi Outlander» д/н [NUMBER] наявні два пошкодження які відносяться до ДТП від 11.04.2016 року: накладка вікна (хром) - деформація (підлягає заміні) та уплотнитель вікна (підлягає заміні). Згідно ч.1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. З метою визначення розміру збитків, завданих автомобілю позивача, на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 із змінами та доповненнями від 24.07.2009 року №1335/5/1159 (далі- Методика) та за допомогою програмного продукту Audatex, рекомендованого Міністерством юстиції України, для проведення автотоварознавчих досліджень, спеціалістом страховика було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування та вартості відновлювального ремонту склала 1475 грн. Відповідно до п. 8.3 Методика , вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ (вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу) склала 1065 грн. = 455 грн. (вартість ремонтно-відновлювальних робіт)+20 грн. (вартість необхідних для ремонту матеріалів) + 1000 грн. (вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту)*(1-0,4100 (коефіцієнт фізичного зносу)). При цьому. відповідно до п. 5 Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7278748 розмір франшизи становить 1000 грн. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, у зв'язку з чим вартість страхового відшкодування, зі зменшенням на суму франшизи, склала 65 грн., яка була виплачена позивачу, згідно відомості №ВПТ-00. З наявними в Акті огляду транспортного засобу від 13.04.2016 року пошкодженнями позивач погодився та розмір страхового відшкодування позивачем не оспорював. Отже, при настанні страхового випадку ПрАТ Страхова компанія «Провідна» було сплачено страхове відшкодування, яке було розраховано у порядку встановленому законом. На теперішній час позивач просить стягнути з відповідача вартість страхового відшкодування на відновлювальний ремонт автомобіля у розмірі 10360,37 грн., з відрахуванням розміру франшизи 1000 грн. та раніше виплаченого страхового відшкодування в сумі 65 грн., посилаючись на висновок за звітом №244-16 від 16.11.2016 року складеного ФОП [PERSON], згідно якого вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП автомобілю становить 11425,37 грн. Проте, з визначеною сумою відновлювального ремонту відповідно до висновку №244-16 погодитися неможливо виходячи з наступного. Так, огляд пошкодженого транспортного засобу «Mitsubishi Outlander» д/н [NUMBER] проведено ФОП [PERSON] 14.11.2016 року та визначено чотири позиції переліку пошкодження, а саме: встановлені пошкодження представником страховика 13.04.2016 року - накладка вікна (хром) - деформація (підлягає заміні) та уплотнитель вікна (підлягає заміні), а також додано пошкодження скла заднього бокового та пошкодження боковини правої задньої частини, проте доказів які свідчили, що вказані додаткові пошкодження мають причинно-наслідковий зв'язок з ДТП, що сталося 11.04.2016 року та завдані транспортному засобу саме під час ДТП суду не надано. При цьому, як вбачається з Акту огляду транспортного засобу від 13.04.2016 року на момент огляду автомобіля позивача представником страхової компанії пробіг автомобіля складав 124398 тис. км, а на момент складання висновку №244-16 від 16.11.2016 року вже 137896 тис. км, що також викликає сумніви у наявності причинно-наслідкового зв'язку з ДТП від 11.04.2016 року. Крім того, згідно Акту огляду транспортного засобу від 13.04.2016 року, позивачу роз'яснено, що якщо під час ремонту будуть виявлені приховані дефекти (пошкодження), про це слід повідомити страхову компанію з метою складення додаткового акта, в іншому випадку страхова компанія не проводить виплату відшкодування за приховані дефекти, про що свідчить його підпис. Проте, позивач належним чином не повідомив страховика про виявленні приховані дефекти (пошкодження), додатковий акт складено не було, у зв'язку з чим у страхової компанії відсутні підстави для проведення виплати відшкодування за вказані приховані дефекти (пошкодження). Крім того, відповідно до ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду спарви або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Проте, позивачем не надано суду жодного належного доказу на підтвердження того, що 10360,37 грн. є реальною вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач не довів ті обставини на які він посилався, як на підставу своїх вимог, у зв'язка з чим в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed