Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку, вточнивши позовні вимоги, посилався на те, що з 26.12.1988 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем, з 11.05.2004 року на посаді начальника району Старобешевського району електричних мереж. З 20.05.2017р. трудові відносити з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» припинені у звязку із виходом на пенсію за ст. 38 КЗпПУ. Його оклад з 01 жовтня 2016 року складав 12470грн. У порушення вимог ст. 115 КЗпП України, при звільненні йому не була виплачена заробітна плата за 13 робочих днів березня 2017 року у сумі 7368,64 грн. (з розрахунку 12470грн. : 22 (роб.дні в місяці)*13) та відповідач, у відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України має сплатити йому середній заробіток під час затримки розрахунку при звільненні з 20.03.2017р. по 10.04.2018 року, в кількості 387 днів із розрахунку середньоденної заробітної плати, яка склала 709 грн. 35 коп. (відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу по формі ОК-5 за два місяці, що передують звільненню). У зв'язку з викладеним просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 7368,64грн. та середній заробіток за затримку розрахунку в сумі 274518,45грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 23.08.2017 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів. Витребувано з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго»: довідку про розмір заборгованості по заробітній платі [PERSON], який працював у Старобешевському відділенні Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» з 26.12.1988 року по 20.03.2017 року, звільненого з посади начальника району Старобешевського району електричних мереж; відомості про кількість днів невикористаної відпустки [PERSON] на день звільнення 20.03.2017 року; копію колективного договору ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на 2016-2017 роки. 14.09.2017 року до суду надані письмові заперечення відповідача, з яких вбачається підстави неможливості надання витребуваних доказів по справі та наданий колективний договір ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на 2017-2018роки. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 04.10.2017 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів. Витребувано з Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області: індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], по формі ОК-5. 17.10.2017 року та 21.11.2017року до суду з Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області надійшли індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON], по формі ОК-5. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 01.12.2017 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів. Витребувано з Державної податкової інспекції в місті Краматорську Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області: звіт по формі 1-ДФ ПАТ«ДТЕК Донецькобленерго» з вересня 2016 року по лютий 2017 року включно, відносно працівника [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER]. 03.01.2018 року до суду надійшли відомості з Державної податкової інспекції в місті Краматорську Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області про отримання позивачем виплат за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, уточнені позовні підтримала надала пояснення аналогічні викладеним у позові, зауважила, що розрахунки зроблені на підставі відомостей, витребуваних судом, а позиція відповідача є неспроможною. Просила задовольнити позовні вимоги [PERSON] Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала у повному обсязі, заперечувала проти задоволення позову, з підстав, викладених у письмових запереченнях, зауважила, що позивач дійсно у вказаний період позивач працював у Старобешевському відділенні ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», але факт наявності невиплаченої заробітної плати вона заперечує, а тому ця обставина підлягає доказуванню, а саме табелем обліку робочого часу. У звязку з проведенням АТО та внаслідок захоплення майна і приміщень ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», товариство починаючи з 13.03.2017 року позбавлене можливості виконання своїх зобовязань до моменту усунення форс-мажорних обставин. Крім того, 12.05.2017р. відбулася компютерна атака ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», відомості про що також внесено до ЄРДР, а тому первинні документи, які фіксують факт виконання працівником роботи за березень 2017р. відсутні, відповідно підстав для нарахування зарплати позивачу не має. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі вважає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач у період з 26 грудня 1988 року по 20 травня 2017 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 5-9). Згідно із наказом ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» № 212-к від 17.03.2017р. [PERSON] звільнено з посади начальника району Старобешевського району електричних мереж, 20.03.2017р. за власним бажанням, у звязку із виходом на пенсію на підставі ст. 38 КЗпПУ (а.с. 10). Відповідно до ст. 12 України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно\~ст. 78 ЦПК України\~суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку він вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року розпочато проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція та визначені населені пункти, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження. До переліку таких міст включене смт. Старобешево. Відповідно до наказу ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» від 08.05.2015 року № 289-ОД здійснено розподіл кадрового та бухгалтерського обліку по контрольованій та неконтрольованій державною владою території (а.с. 43-44). Встановлено, що позивач не перемістився з непідконтрольної території, продовжив працювати на тій частині підприємства, яка перебувала на території проведення антитерористичної операції. Таким чином, позивач за своїм вибором погодився з виконанням роботи в умовах проведення АТО на території, яка тимчасово є непідконтрольною Україні. У звязку з захопленням невідомими особами адміністративної будівлі та виробничих обєктів ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», у відповідача з 13.03.2017 року відсутній доступ до документації підприємства (кадрової, первинної, технічної, договірної, податкової, архівної та іншої), до компютерних баз та втрачено контроль над господарською діяльністю. За фактом здійснення протидії законній господарській діяльності, привласнення майна та за вчинення дій, спрямованих на неправомірне втручання в діяльність ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» за заявою останнього порушено кримінальне провадження № 1207100000000150 за ознакамист.206 КК України (а. с. 48-50). Згідно з висновком торгово-промислової палати України ПАТ № 2370/2/21-10.2 від 24 липня 2017 року щодо унеможливлення виконання обовязків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форм-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відносно «ДТЕК Донецькобленерго» засвідчено настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території, непідконтрольній українській владі, у тому числі у смт. Старобешево. Судом встановлено, що з 13.03.2017 року господарська діяльність та управління виробничими потужностями відповідача унеможливлено неправомірними діями третіх осіб. Майно ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», що знаходиться в тому числі в смт. Старобешево, перебувають у незаконному володінні та під контролем третіх. Фактично відповідач втратив контроль і доступ до своїх виробничих потужностей та іншого майна, у тому числі, до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, у тому числі затвердження та введення в дію штатного розпису, особових справ працівників. Такі форс-мажорні обставини є підставами для звільнення від відповідальності зобовязальної сторони, якою за цим висновком є ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» за невиконання обовязків, передбачених законодавством України про працю.\~ Розглядаючи заявлений позов, суд вважає, що факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем не доведений. При цьому судом приймались відповідні заходи щодо встановлення вказаних позивачем фактів та обставин, проте їх зясування через настання форс - мажорних обставин є неможливим. Так, представником відповідача надано ряд документів, в тому числі і зазначений вище висновок торгово-промислової палати України № 2370/2/21-10.2 від 24 липня 2017 року, з якого вбачається неможливість надання документів обліку робочого часу, відпусток, наказів про прийом на роботу та трудову книжку. Крім того, судом за клопотаннями представника позивача, щодо сприяння витребування доказів на підставі\~ст. 84 ЦПК України, були витребувані ряд документів, однак наявність цих документів не підтвердила неправомірність дій відповідача. Суд погоджується з доводами представника відповідача про неможливість надати за березень 2017 року табелю робочого часу, документів, які підтверджують кількість відпрацьованих годин робітником, оскільки під час вірусної атаки компютерних систем в червні 2017 року було виведено з ладу систему M.E.Doc, в якій формуються ці звіти, про що було зазначено у заяві до Киберполіції, що підтверджується витягом з ЄРДР № 12017050390001995, відповідно до якого 14.07.2017 року до Краматорського ВП від Департаменту кіберполіції надійшов матеріал по заяві ТОВ\~"ДТЕК Донецькобленерго"\~(00131268) про те, що 27.06.2017 року, невстановлена особа, за допомогою електронної обчислюваної техніки, незаконно за допомогою шкідливої програми втрутилась в роботу електронно-обчислювальних машин (компютерів) ТОВ\~ДТЕК Донецькобленерго,\~яке розташовано по за адресою: м. Краматорськ, вул. Островського, 8, що призвело до втрати інформації (а.с. 63). Згідно\~ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності до ч.1\~ст. 94 КЗпП України,заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною першої ст. 47 КЗпП України, визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені уст. 116 КЗпП України. Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України,в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; зобов'язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Відповідно до п. 1.6.\~наказу Держкомстату України від 28.09.2005 р. №286 «Про затвердження Інструкції зі статистики кількості працівників»\~до первинної облікової документації підприємства, установи, організації (далі - підприємства) належать: накази (розпорядження) про прийняття на роботу, переведення на іншу роботу, припинення трудового договору; накази (розпорядження) про надання відпустки; табель обліку використання робочого часу; розрахунково-платіжні відомості, розрахункові відомості, платіжні відомості. Ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, в установах і організаціях регламентується\~наказом Держкомстату України від 05.12.2008 р. № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці». У табелі обліку використання робочого часу (типова форма №П-5) робляться відмітки про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години, в т. ч. надурочні, вечірні, нічні години роботи та ін., а також інші відхилення від нормальних умов роботи. Отже, табель обліку робочого часу є первинним документом, відповідно до даних якого здійснюється нарахування заробітної плати. У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України, наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобовязання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Вказані форс-мажорні обставини унеможливлювали виконання відповідачем своїх зобовязань згідно ст. ст. 47, 83, 115, 116 КЗпП України. Встановлено, що відповідач не мав обєктивної можливості перевірити факт виконання позивачем своїх професійних обовязків та виконати свої зобовязання за трудовим договором. Головним Управлінням Держпраці у Донецькій області перевірений факт додержання ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування. Актом перевірки від № 05-20-333/0028 від 03.08.2017 року встановлено, що здійснити нарахування заробітної плати за березень 2017 року та здійснити розрахунок компенсації за невикористані дні щорічних та додаткових відпусток неможливо у звязку із втратою контролю над всім майном, документацією, архівом, компютерними системами, системами обліку, програмами забезпечення, що залишились в зоні АТО (а.с. 75-89). Таким чином, нарахування заробітної плати за березень 2017 року є неможливим, оскільки таке нарахування проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатним розписом, розцінками та нормами праці, табелем обліку використання робочого часу, розпорядженнями про надбавки та премії за умови, що господарська діяльність здійснювалась. Достовірно встановлено, що через захоплення підприємства невідомими особами відповідач втратив контроль над виробничими потужностями підприємства, нерухомим майном та документацією. Вирішуючи питання стосовно\~стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Вимога щодо наявності вини в діях роботодавця, також передбачена ч. 6\~ст. 235 КЗпП. Оскільки суд дійшов до висновку про відсутність вини відповідача у нездійснення виплати заробітної на користь позивача, то приходить до висновку про відмову у задоволенні похідної вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку. Враховуючи вищевикладене, і те, що факти наявності або відсутності заборгованості у відповідача перед позивачем не доведений позивачем по справі, з урахуванням того, що судом були прийняти відповідні заходи щодо встановлення вказаних фактів, проте їх наявність або відсутність судом не встановлено, як і наявність вини відповідача у порушення трудового законодавства перед позивачем, звільненим в період встановлення непереборної сили, тобто з 20.03.2017 року, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується нормами\~ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, в позові їй відмовлено, то на підставі частин 6 та 7\~ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне компенсувати витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.

Outcome: dismissed