Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст вимог заявника. Стислий виклад позиції заявника та думки заінтересованих осіб. 18.11.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла заява [PERSON] та [PERSON] , в якій вони просять встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт народження дитини жіночої статі [PERSON] , [INFO] , громадянки України, в м. Макіївка Донецької області, матір`ю якої є - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] , [INFO] . Свою заяву заявники мотивують тим, що під час шлюбу, а саме [INFO] в м. Макіївка Донецької області у них народилася донька [PERSON] . Місто Макіївка Донецької області входить до Переліку районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях затвердженого Указом Президента України від 07.02.2019 № 32/2019. Отже, місцем народження доньки заявників [PERSON] є тимчасова окупована територія України. Органом реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться на тимчасово окупованій території України 06.09.2019 було складено актовий запис за № 436 про народження [PERSON] та видане Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , у якому батьком дитини зазначений [PERSON] , а матір 'ю - [PERSON] . При цьому отримати свідоцтво про народження [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану на підконтрольній території України неможливо, оскільки свідоцтво про народження не може бути прийняте відділом державної реєстрації актів цивільного стану, як підстава для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 (надалі - Правила). За таких обставин заявники звернулися до суду з вказаною заявою. В судове засідання заявники не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник заінтересованої особи - Шполянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - в судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 18.11.2019 було відкрито провадження по справі. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вважає, що є всі правові підстави для задоволення заяви. В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] , виданим Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02.09.2016, актовий запис №74. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.09.2019, виданого Міським відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис №436. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно з відмовою у проведенні державної реєстрації Шполянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану заявником [PERSON] на підтвердження факту народження її дитини пред`явлено документ не встановленої законодавством України форми та виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи наведене, заявнику було відмовлено в проведенні державної реєстрації народження (а.с. 15). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п. 5 ч.2 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я , який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Державна реєстрація народження дитини, яка досягла одного року і більше, проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини за заявою батьків або інших заінтересованих осіб за наявності документів про народження і перебування дитини під наглядом закладу охорони здоров`я та довідки з місця проживання дитини. Так, судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Макіївка, Донецької області. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . Заявники звернулись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану на підконтрольній території України з метою отримання свідоцтва про народження, але їм було відмовлено, оскільки дитина народилася на тимчасово окупованій території України і реєстрація народження не проведена у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» Тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме: 1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей; 2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини; 3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. Так, відповідно до вищевказаного Переліку м. Макіївка Донецької області входить до тимчасово окупованої території. Оскільки м. Макіївка Донецької області є окупованою територію, на ній фактично діє юрисдикція та застосовується законодавство Російської Федерації, тому документи про народження дитини видаються за формою, встановленою Міністерством охорони здоров`я РФ, яка є недопустимою для державної реєстрації на території України. Свідоцтво про народження дитини на тимчасово окупованої території не є підставою для реєстрації народження на території України. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Згідно з висновками ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Такий висновком узгоджується з правовою позицією, викладеною Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 15 квітня 2016 року, за змістом якої документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України. Отже, з наведеного суд приходить до висновку, що дитина жіночої статі [PERSON] народилася [INFO] в м. Макіївка, Донецької області, яка на даний час є окупованою територію. Свідоцтво про народження, що видане на окупованій території, не є підставою для реєстрації народження дитини на території України. Батьки дитини є громадянами України, що відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України» є підставою для набуття дитиною громадянства України за народженням; перебувають у зареєстрованому шлюбі. Встановлення факту народження необхідне для належної реєстрації народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження українського зразка, яке буде підставою для перетину кордону України. Таким чином заявлені вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. За таких обставин суд задовольняє вимоги заявників щодо встановлення факту народження дитини жіночої статі [PERSON] , [INFO] в м. Макіївка, Донецької області, матір`ю якої є - [PERSON] , батьком якої є [PERSON] . Заявники є звільненими від сплати судового збору на підставі п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Рішення підлягає негайному виконанню відповідно до ч. 4 ст. 317 та п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України.

Outcome: approved