Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Шепетівський міжрайонний прокурор Хмельницької області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Управління фінансів Шепетівської районної державної адміністрації, треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Шепетівська районна рада, Шепетівська центральна районна лікарня, до [PERSON], про стягнення 1851,22 грн., які були витрачені закладом охорони здоров'я на лікування особи, яка потерпіла від злочину. В обґрунтування вимог зазначив, що 15.10.2012 року близько 00:20 год., [PERSON], знаходячись навпроти будинку [ADDRESS], на ґрунті неприязних відносин між ним та [PERSON] що виникли з приводу не оплати грошей за проїзд, умисно наніс руками і ногами удари по обличчю та тулубу потерпілого, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді забійних ран слизової оболонки обох губ, травматичної ампутації п'ятого зуба на нижній щелепі справа, забійної рани спинки носа, післятравматичного середнього отиту справа, струсу головного мозку, множинних саден передплічь, лівого колінного суглобу, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі, що викликають короткочасний розлад здоров'я.. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON], перебував на лікуванні у Шепетівській ЦРЛ з 15 жовтня 2012 року по 22 жовтня 2012 року. Згідно розрахунку Шепетівської ЦРЛ на лікування потерпілого [PERSON], медичною установою затрачено кошти в сумі 1851,22 грн. Вказуючи на те, що особа, яка вчинила злочин зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілих від цього злочину, просив позов задовольнити. В судовому засіданні прокурор Топчій О.В. позов підтримала, просила задовольнити, з підстав викладених у позові. Представники Управління фінансів Шепетівської райдержадміністрації та Шепетівської районної ради в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, направили на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі. Представник Шепетівської Центральної районної лікарні Пивовар І.Н., просив стягнути з відповідача кошти, які були витрачені закладом охорони здоров'я на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов визнав, зазначив, що є інвалідом третьої групи та був звільнений від покарання по амністії. Дослідивши та оцінивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, відповідно до вимог, передбачених ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що вироком Шепетівського міськрайонного суду від 17 січня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту строком на 3 місяці 10 днів. Відповідно до вироку суду, 15 жовтня 2012 року близько 00-20 год., [PERSON], знаходячись навпроти будинку [ADDRESS], на ґрунті неприязних відносин з [PERSON], що виникли з приводу не оплати грошей за проїзд, умисно наніс руками і ногами удари по обличчю та тулубу потерпілого. В результаті чого [PERSON] отримав такі тілесні ушкодження: забійні рани слизової оболонки обох губ, травматична ампутація п'ятого зуба на нижній щелепі справа, забійна рана спинки носа, після травматичний середній отит справа, струс головного мозку, множинні садна передпліч, лівого колінного суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи №884 від 11.12.2012 року відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі, що викликають короткочасний розлад здоров'я. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON], перебував на стаціонарному лікуванні у Шепетівській ЦРЛ. З розрахунку Шепетівської центральної районної лікарні вбачається, що потерпіий [PERSON], знаходився на стаціонарному лікуванні у вищевказаному медичному закладі 7 ліжкоднів з 15 жовтня 2012 року по 22 жовтня 2012 року, вартість якого складає 1851,22 грн. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат " №11 від 07.07.1995 року (з подальшими змінами та доповненнями) (далі Постанова), питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з „Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України 545 від 16 .07.1993 року (далі Порядок). Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебували на лікуванні потерпілі, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ними у стаціонарі, та щоденної вартості їх лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілих від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де вони перебували на лікуванні. До справи приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до змісту ст.1206 ЦК України відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину може покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними так необережними діями. Особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Як слідує з вироку Шепетівського міськрайонного суду від 17 січня 2014 року [PERSON], вчинив кримінальне правопорушення, обставин, які виключають обов'язок особи відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я, передбачених ст. 1206 ЦК України (завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони, завдання шкоди у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого) судом не встановлено. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], зобов'язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого [PERSON], як перебував на стаціонарному лікуванні в Шепетівській центральній районній лікарні через неправомірні дії відповідача, тому заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, п. 11 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до довідки МСЕК [PERSON] є інвалідом третьої групи загального захворювання, а тому пільги щодо сплати судового збору, передбачені п 9 ч.1 ст.5 закону України «Про судовий збір» на нього не поширюються.

Outcome: approved