Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2017 року, з відповідача, на її користь, на утримання їх дитини сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, враховуючи зміни в законодавстві щодо підвищення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину, позивач просить суд змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина з 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач у судове засідання не зявився, заяв не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК Україникожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом. Як убачається з матеріалів справи, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2017 року, з відповідача, на користь позивача , на утримання їх дитини сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с. 5,6) . Відповідно до ст. 180 СК Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до ст. 182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, є: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31)наявність рухомогота нерухомогомайна,грошових коштів; 32)доведені стягувачемаліментів витратиплатника аліментів,у томучислі напридбання нерухомогоабо рухомогомайна,сума якихперевищує десятикратнийрозмір прожитковогомінімуму дляпрацездатної особи,якщо платникомаліментів недоведено джерелопоходження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так, станом на день ухвалення вказаного вище судового рішення, положеннями ч. 2 ст. 182 СК України було передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу. Між тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VIII, буливнесені зміни до положень ч. 2ст. 182 СК України, які набрали чинності 08.07.2017 року, та відповідно до яких ч. 2 ст. 182 СК України була викладена в наступній редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Отже, вказаним законом було збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів, у зв`язку з чим визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так, у статті 192 СК Українизакріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно достатті 192 СК України. Відповідно до положень п. 17постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Відтак, суд уважає, що збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який визначено законом, не є підставою для пред`явлення позову про зміну розміру аліментів. Така позиція також узгоджується з позицією Верховного Суду України у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року по аналогічній справі. Отже, приведення вже винесених рішень суду у відповідність до закону, зокрема до внесених змін у статтю 182 СК України "не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку" здійснюється в порядку виконання цих рішень. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог та відмову в їх задоволенні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed