Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] до відповідачів [PERSON] (далі відповідач 1), ТДВ СК «Альфа-Гарант» (далі відповідач 2) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в якому просив стягнути з відповідача 1 матеріальну шкоду в розмірі 1 000 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.; з відповідача 2 матеріальну шкоду в розмірі 62 514, 5 грн. Вимоги позову обґрунтовував тим, що 24.05.2019 в м. Києві трапилася ДТП за участю автомобіля «Тойота» д/н [NUMBER] під керуванням відповідача 1 та автомобіля «Хонда» д/н [NUMBER] , належний позивачу. Згідно з постановою Деснянського районного суду м. Києва подія сталася з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», яке виплатило позивачу на відшкодування шкоди суму в розмірі 33 936, 77 грн. Разом з тим, відповідно до актів виконаних робіт ПАТ «Дніпро Мотор Інвест» вартість затрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу позивача склала 97 451, 27 грн. Таким чином, страховою компанією не в повному обсязі відшкодовано позивачу завдану шкоду, а відповідач 1 зобов`язана відшкодувати франшизу, визначену полісом. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що після ДТП порушились нормальні життєві зв`язки та у зв`язку зміною емоційно-психологічного стану виникли напружені ситуації на роботі, що призвело до порушення звичайного, нормального способу життя позивача. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2019 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 21.11.2019 до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, у відповідності до якого вимоги позову не визнає, посилаючись на те, що її цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована. Франшиза в розмірі 1 000 грн. була сплачена нею на користь позивача адресним грошовим переказом через ПАТ «Укрпошта». Розмір моральної шкоди позивачем не обґрунтований та недоведений. Нею та страховою компанією було в повному обсязі виконано обов`язок по відшкодуванню позивачу шкоди. Зокрема, саме [PERSON] було викликано працівників поліції після ДТП та повідомлено страхову компанію про подію. Страховою компанією ТДВ СК «Альфа-Гарант» було виплачено позивачу кошти на відшкодування шкоди в розмірі 33 936, 77 грн. З урахуванням наведеного, просить відмовити у задоволенні вимог позову. 28.11.2019 до суду зі сторони позивача надійшла відповідь на відзив, у відповідності до якої доводи, викладені у відзиві [PERSON] вважає безпідставними. Доказів отримання позивачем коштів в розмірі 1 000 грн., відправлених відповідачем [PERSON] , до суду не надано. Зазначає, що вимоги щодо стягнення моральної шкоди достатньо обґрунтовані в позові, а суд при визначені розміру такої шкоди має врахувати суть позовних вимог, характер правопорушення і ступінь вини відповідача, глибину страждань позивача, їх тривалість, радикальні вимушені зміни у житті позивача та його сім`ї. 29.11.2019 ухвалою суду постановлено здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 03.12.2019 до суду від відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого вимоги позову не визнають, оскільки страхове відшкодування виплачене позивачу на підставі Висновку про вартість матеріального збитку, складеного незалежним оцінювачем, у відповідності до якого розмір збитку становить 35 108, 19 грн. Оскільки, від позивача до страхової компанії надійшла заява про виплату страхового відшкодування шляхом перерахунку коштів безпосередньо на його особистий рахунок, страхове відшкодування було зменшено на розмір податку на додану вартість. Тобто, ТДВ СК «Альфа-Гарант» належним чином та в повному обсязі виконані зобов`язання за полісом та сплачено позивачу суму в розмірі 33 936, 77 грн. На підставі вказаного, просять відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 17.12.2019 до суду від [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, у відповідності до яких вказує на те, що нею направлено позивачу кошти в розмірі 1 000 грн. найбільш зручним, надійним та швидким способом, не забороненим законодавством. При цьому зазначає, що позивача не було на місці ДТП, а на час його повернення, нею були здійснені всі необхідні заходи для відновлення порушеного права позивача, а саме викликано поліцію, повідомлено страхову компанію про пригоду, що автоматично нівелює можливість наявності моральних страждань позивача. 28.01.2020 до суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, у відповідності до якої просить стягнути з відповідача 1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., з відповідача 2 матеріальну шкоду в розмірі 62 514, 5 грн. В судове засідання учасники справи не з`явились, при цьому від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, вимоги позову, з урахуванням змін, підтримує та просить задовольнити. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. 24.05.2019 в м. Києві трапилася ДТП за участю автомобіля «Тойота», д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «Хонда» д/н [NUMBER] , належного позивачу. Згідно з постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21.06.2019 подія сталася з вини відповідача, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі полісу № АМ/4487554. З полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/4487554 вбачається, що ліміт відповідальності становить: за шкоду завдану майну - 100 000 грн., за шкоду завдану життю та здоров`ю - 200 000 грн. Встановлено та визнано учасниками справи, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 33 936, 77 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон №1961-IV (ст. 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 закону №1961-IV). Згідно зі ст.6 Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону №1961-IV (ст.ст.9, 22, 31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом до ТДВ СК «Альфа-Гарант», позивач посилається на Акти виконаних робіт ПАТ «Дніпро Мотор Інвест», у відповідності до яких вартість затрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу «Хонда» д/н [NUMBER] склала 97 451, 27 грн. В свою чергу, виплачуючи страхове відшкодування позивачу, ТДВ СК «Альфа-Гарант» розраховувало його розмір на підставі Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №11-D/59/7 від 16.09.2019. Як вбачається з матеріалів справи, після отримання страхового відшкодування у вказаному розмірі позивач рішення страхової компанії про виплату страхової суми не оскаржив в порядку передбаченому п.36.7 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку Акти виконаних робіт по відновлювальному ремонту автомобіля позивача не є належними та допустимими доказами, які б підтверджували, що саме на суму 97 451, 27 грн. завдано збитків позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля,в результаті дорожньо-транспортної пригоди, оскільки відсутній Звіт суб`єкта оціночної діяльності про розмір відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача, в якому б було зазначено розмір шкоди. Разом з тим, позивачем не спростовано Висновок експертного автотоварознавчого дослідження №11-D/59/7 від 16.09.2019, на підставі якого йому було виплачено страхове відшкодування, клопотань про призначення судової автотоварознавчої експертизи не заявлялось. На підставі вказаного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позову про стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» матеріальної шкоди в розмірі 62 514, 5 грн. Щодо вимог позову про стягнення з [PERSON] моральної шкоди суд зазначає наступне. Верховний Суд України в п 9. Постанови Пленуму №4 від 31.03.1995 року з відповідними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Посилаючись на спричинення позивачу моральної шкоди внаслідок пошкодження його майна - автомобіля з вини [PERSON] , позивач зазначав про порушення нормальних життєвих зв`язків, виникнення напружених ситуацій на роботі, порушення звичайного, нормального способу життя позивача. Проте з матеріалів справи вбачається, що до суду належних та допустимих доказів наявності обставин, за яких позивач зазнав моральної шкоди та визначив її розмір, не надано. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи відмову в задоволенні позову, вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed