Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON]А, діючи як в своїх інтересах, так і інтересах\~ неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрвівському району, третя особа : орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, про\~ визнання права на приватизацію та зобов»язання\~ вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 21.11.1988 року квартира [ADDRESS] (Г.Сталінграда) в м. Запоріжжі на підставі ордеру на житлове приміщення серії «Л» № 5960, була передана в користування [PERSON], яка є бабусею та прабабусею позивачів. Одночасно з [PERSON] до зазначеної квартири вселився її син [PERSON], який є батьком та дідусем позивачів. 24 квітня 1997 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 088370, видане 25 квітня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя. З 2002 року у зазначеній квартирі разом з батьком [PERSON] стала фактично без реєстрації мешкати [PERSON], а з 24 червня 2008 року була зареєстрована у зазначеній квартирі. 28 листопада 2008 року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 129386, видане 30 листопада 2008 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області. На теперішній час вона є єдиним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] (Г.Сталінграда) в м. Запоріжжі, де мешкає разом з малолітніми синами: [PERSON], [INFO], [PERSON], 16.03.2015р.н., які також зареєстровані у зазначеній квартирі. Іншого житла вони на мають. Таким чином, вона та члени її сімї мають право відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» на приватизацію квартири [ADDRESS] (Г.Сталінграда) в м. Запоріжжі. Отже, з метою реалізації вказаного права вона звернулася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району із заявою на приватизацію зазначеного житлового приміщення. Однак, їй було відмовлено в реалізації права на приватизацію, оскільки вона не надала документів, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного фонду [PERSON]А, у період з 09.07.2002р. по 24.06.2008р., [PERSON] у період з 28.01.2009р. по 08.09.2009р., [PERSON] у період з 16.03.2015р. по 14.06.2016р. У період з 10.03.1986р. по 09.07.2002р. вона була зареєстрована та фактично мешкала за адресою: м. Запоріжжя, пр. Ювійлений, буд. № 19 «б»[ADDRESS], доказом того, що нею до теперішнього часу не було використане право на приватизацію є довідка б/н, видана ЗОУ АТ «Ощадбанком», а також відсутність відмітки в її паспорті громадянина України про використання права на приватизацію. Сини: [PERSON], [INFO], [PERSON], 16.03.2015р.н., з моменту народження і до моменту їх реєстрації, кожен в окремості, мешкали фактично з нею у зазначеній квартирі та мешкають на теперішній час. Вважає, що відсутність реєстрації синів з моменту їх народження до фактичної реєстрації не може мати істотного значення для підтвердження правомірності користування квартирою, тим паче слугувати відмовою у приватизації, оскільки цей період є незначним та відповідачеві разом із заявою про приватизацію був наданий достатній пакет документів. На підставі викладеного, просить суд визнати за нею [PERSON], за синами: [PERSON], [PERSON] право на приватизацію квартири [ADDRESS] (Г.Сталінграда) в місті Запоріжжі. Зобовязати району адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району здійснити приватизацію квартири [ADDRESS] (Г.Сталінграда) в м. Запоріжжі за відсутності довідок, які підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду [PERSON] у період з 09.07.2002р. по 24.06.2008р., [PERSON] у період з 28.01.2009р. по 08.09.2009р., [PERSON] у період з 16.03.2015р. по 14.06.2016р., на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову [PERSON], діючої як в своїх інтересах, так і інтересах\~ неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення позивача та представника відповідача, заслухавши пояснення свідка [PERSON], приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що з 21.11.1988 року квартира [ADDRESS] (Г.Сталінграда) в м. Запоріжжі на підставі ордеру на житлове приміщення серії «Л» № 5960, була передана в користування [PERSON], яка є бабусею та прабабусею позивачів. (а.с. 17) Одночасно з [PERSON] до зазначеної квартири вселився її син [PERSON], який є батьком та дідусем позивачів. 24 квітня 1997 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 088370, видане 25 квітня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя. (а.с. 10) З 2002 року у зазначеній квартирі разом з батьком [PERSON] стала фактично без реєстрації мешкати [PERSON], а з 24 червня 2008 року була зареєстрована у зазначеній квартирі. (а.с. 33-34) 28 листопада 2008 року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 129386, видане 30 листопада 2008 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області. (а.с. 11) На теперішній час [PERSON] є єдиним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] (Г.Сталінграда) в м. Запоріжжі, де мешкає разом з малолітніми синами: [PERSON], [INFO], [PERSON], 16.03.2015р.н., які також зареєстровані у зазначеній квартирі. Іншого житла вони на мають. (а.с.18, 21) Таким чином, [PERSON] та члени її сімї мають право відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» на приватизацію квартири [ADDRESS] (Г.Сталінграда) в м. Запоріжжі. Отже, з метою реалізації вказаного права [PERSON] звернулася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району із заявою на приватизацію зазначеного житлового приміщення. Однак, [PERSON] було відмовлено в реалізації права на приватизацію, оскільки вона не надала документів, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного фонду [PERSON]А, у період з 09.07.2002р. по 24.06.2008р., [PERSON] у період з 28.01.2009р. по 08.09.2009р., [PERSON] у період з 16.03.2015р. по 14.06.2016р. (а.с. 8-9) Згідно ч. 10, 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають право відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідниках, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-памяток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обовязкового) віднесення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Квартира [ADDRESS] (Г.Сталінграда) в м. Запоріжжі, яка знаходиться у користуванні позивачів, до зазначеного переліку не відноситься. Згідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно до змісту ч.3\~ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396 ( далі - Положення) громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації. Відповідно до п.18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затвердженого\~Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396\~зареєстрованому у Міністерстві юстиції України від 29.01.2010 за №109\\17404 громадянином до органу приватизації подаються: формлена заява на приватизацію, довідка про склад сім'ї, копія ордеру, документ, що підтверджує про невикористання такого права. Відтак, з огляду на вказані обставини, вбачається, що єдиною підставою для відмови в праві позивачів на приватизацію зазначеної житлової площі, як зазначалося вище, є відсутність документів, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного фонду [PERSON]А, у період з 09.07.2002р. по 24.06.2008р., [PERSON] у період з 28.01.2009р. по 08.09.2009р., [PERSON] у період з 16.03.2015р. по 14.06.2016р.. Проте, матеріалами справи також встановлено, що у період з 10.03.1986р. по 09.07.2002р. вона була зареєстрована та фактично мешкала за адресою: м. Запоріжжя, пр. Ювійлений, буд. № 19 «б»[ADDRESS]. (а.с. 19) Доказом того, що [PERSON] до теперішнього часу не було використане право на приватизацію є довідка б/н, видана ЗОУ АТ «Ощадбанком», а також відсутність відмітки в її паспорті громадянина України про використання права на приватизацію. (а.с. 12, 22-22) В судовому засіданні в якості свідка був допитаний [PERSON], який зазначив, що є сусідом позивачів, двері їх квартир в одному тамбурі. Будь-якими відомостями щодо часу реєстрації [PERSON] та її дітей він не володіє, проте зазначив, що знає [PERSON] з самого дитинства, весь час що він її памятає вона мешкала у квартирі [ADDRESS] (Г.Сталінграда) в м. Запоріжжі. Також зазначив, що кожен із синів [PERSON] мешкає з останньою у зазначеній квартирі з самого моменту народження і до теперішнього часу. Таким чином, сини позивачки: [PERSON], [INFO], [PERSON], 16.03.2015р.н., з моменту народження і до моменту їх реєстрації, кожен в окремості, мешкали фактично з нею та мешкають на теперішній час у зазначеній квартирі. Аналізуючи перелічені норми матеріального права, пояснення позивача, представника відповідача, свідка, надані у судовому засіданні, надані докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]А, діючої як в своїх інтересах, так і інтересах\~ неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], про визнання права на приватизацію та зобовяання вчинити дії є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved