Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] у жовтні 2018 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2008 р. по 24.12.2012 р., у період якого позивачка [INFO] народила дочку [PERSON] . Зазначає, що в подальшому 29.03.2013 року вона отримала виконавчий лист виданий Святошинським районним судом м. Києва по справі за № 2\\759\\2224\\13 , згідно якого судом було стягнуто з відповідача аліменти в розмірі 1\\4 частини від всіх його видів заробітку щомісячно на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та в подальшому пред"явила його до виконання до виконавчої служби. Проте, станом на день подання даного позову до суду відповідач жодного платежу в рахунок виконання судового рішення щодо стягнення аліментів не сплатив. Також, позивачка зазначає, що з часу розірвання шлюбу сторін, малолітня дитина проживає з позивачкою, яка займається її вихованням, утриманням, при цьому, відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчанням, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, не спілкується з донькою, не виявляє інтересу, не створює належні умови для розвитку, природних здібностей, не веде підготовку до самостійного життя, а тому не може здійснювати батьківських обов`язків стосовно малолітньої [PERSON] , у зв`язку з чим підлягає позбавленню батьківських прав. Ухвалою суду від 11.10.2018 р. відкрито провадження у справі. 28.03.2019 року надійшли заперечення від відповідача [PERSON] , щодо позова позивача. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали. Представник Служби у справах дітей Святошинської РДА в м. Києві до суду не з`явився, подав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутості, Служба надала Висновок щодо недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав (ас. 22-24). , в зв"язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника 3-ї особи. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на його безпідставність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином за зареєстрованим місцем його проживання (ас. 16), а тому суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність останнього на підставі наявних даних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що у 2008 р. сторони зареєстрували шлюб. У період шлюбу у сторін, позивачка народила дочку - [PERSON] , [INFO] (ас. 10). Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.12.2012 р. шлюб між сторонами розірвано (ас. 11). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 05.02.2019 р. встановлено, що за адресою: [ADDRESS] проживає позивачка: [PERSON] , малолітня [PERSON] , 2008 р.н., інші фізичні особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у сім`ї склались доброзичливі, стосунки, мають спільний відпочинок, відвідують культурні, розважальні заходи, житлово-побутові умови для дитини створені належним чином (ас. 25). Відповідно до висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 08.02.2019 р. комісією було встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте, фактично проживає в Чорногорії . Відповідач [PERSON] надав пояснення комісії, в яких категорично заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] , аліменти на утримання якої сплачує вчасно, також іноді сплачує додаткові витрати на змагання з танців дочки, надає кошти на придбання одягу та лікування дитини, на свята та дні народження дочки. До своїх пояснень [PERSON] надав копії чеків в підтвердження утримання дитини. Враховуючи наведене, комісією прийнято рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно дочки [PERSON] , 2008 р.н. (ас. 22-24). Позивачка в суді заперечувала проти висновку опікунської ради, проте особисто підтвердила надання коштів відповідачем на утримання доньки, як до поїздки до Чорногорії так і після перебування за межами України в тому числі підтвердила докази наявні в матеріалах справи, щодо матеріального забезпечення відповідачем, які містяться в матеріалах справи на (а.с. 40- 48). Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Тобто, положеннями ст. 164 Сімейного кодексу України визначені чіткі обставини за яких особа може бути позбавлена батьківських прав відносно дитини. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка та її представників всупереч ст. 81 ЦПК України в підтвердження своїх вимог не надали суду доказів ухилення відповідача [PERSON] від виконання свого батьківського обов`язку утримувати малолітню дочку [PERSON] , 2008 р.н., не спростували викладених у Висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації обставин щодо участі відповідача [PERSON] в утримання дочки [PERSON] , оскільки в судовому засіданні позивачка особисто підтвердила надання коштів відповідачем, як до поїздки до Чорногорії так і після перебування за межами України.. Таким чином, судом не встановлено підстав позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , 2008 р.н., у зв`язку з чим позов із заявлених підстав задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed