Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Фізична особа - підприємець - [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.08.2016 року між, Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (по Договору - Продавець) та [PERSON] (по Договору - Покупець), було укладено Договір № 1-8/16 (далі по тексту - Договір). Відповідно до умов п.1.1 Договору Продавець зобов`язується передати, а Покупець прийняти та своєчасно оплатити наступний товар: АР 1300/20 ИП СТ АВД стаціонарний, аксесуари до нього та авто хімію, згідно специфікацій до цього Договору. Згідно з п.3.1 загальна вартість Договору складає 96 516,42 (дев`яносто шість тисяч п`ятсот шістнадцять гривень 42 копійки) гривень. Відповідно до п.5.1 Договору строк передачі товару, згідно специфікації до цього Договору становить 5 (п`ять календарних днів з моменту надходження першого авансового платежу, згідно п.4.1.1. На виконання з моєї Сторони умов Договору відповідно до Специфікацій від 22.08.2016 року та видаткових накладних № 1-8 та № 2-8 від 22.08.2016 року позивачем було передано, а Покупцем прийнято даний товар на загальну суму 96 516,42 (дев`яносто шість тисяч п`ятсот шістнадцять гривень 42 копійки) гривень. Згідно з п.4.1 Договору оплата за цим Договором повинна була бути здійснена в два етапи за наступною схемою: 1етап: передоплата 70 % загальної вартості цього Договору, що становить 67 651,49 грн. здійснюється протягом 2 (двох) календарних днів з моменту підписання даного Договору; 2етап: оплата 30 % загальної вартості цього Договору, що становить 28 954,93 гри. протягом 30 календарних днів з моменту відвантаження устаткування Продавцем Покупцеві, але не пізніше 30.09.2016р. Пунктом 2.2.1 Договору визначено що обов`язком Покупця є прийняти та оплатити товар, що поставляється за цим Договором, у відповідності до умов п.4 цього Договору. За даний товар Покупцем було сплачено лише частину грошових коштів у розмірі 50 000 гривень, а саме, на підставі прибуткових касових ордерів від 23.08.2016 року - 40 000 гривень, від 03.11.2016 року - 5 000 гривень, від 06.12.2016 року - 5 000 гривень. Однак, станом на 21.08.2017 року, сума у розмірі 46 516,42 гривень так і залишилась не сплаченою, що є сумою боргу [PERSON] , хоча відповідно до умов Договору вся сума по Договору у розмірі 96 516,42 грн. повинна була бути ним сплачена в строк до 30.09.2016 року. З даного приводу на адресу відповідача 19.07.2017 року позивачем було направлено претензію про погашення наявної суми заборгованості та повідомлено [PERSON] про те, що у випадку непогашення заборгованості у строк визначений у претензії, позивач буду вимушений звернутися до суду за захистом моїх законних прав та інтересів. Однак, станом на 21.08.2017 жодної відповіді від [PERSON] не було отримано, так само і заборгованість у розмірі 46516,42 гривень так і залишилась непогашеною. Пунктом 6.4 Договором встановлено, що у випадку затримки оплати, Продавець може нарахувати Покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний прострочений день від неоплаченої суми, за умови, що Продавець дотримується умов цього Договору. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу за договором у розмірі 46 516,42 (сорок шість тисяч п`ятсот шістнадцять гривень 42 копійки) гривень; пеню у розмірі 11219,64 (одинадцять тисяч двісті дев`ятнадцять гривень 64 копійки) гривень; інфляційні збитки у розмірі 6 609,92 (шість тисяч шістсот дев`ять гривень 92 копійки); 3 % річних від простроченої суми у розмірі 1 241,59 (одна тисяча двісті сорок одна гривня 59 копійок) гривень. (а.с. 2-4) Заочним рішенням суду від 18.01.2018р. позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу були задоволені у повному обсязі. (а.с. 42-45) 07 серпня 2019р. від [PERSON] , як правонаступника померлого [PERSON] надійшла заява про перегляд заочним рішення суду від 18.01.2018р.. (а.с. 52-53) Ухвалою суду від 10.09.2019р. у присутності позивача [PERSON] , адвоката Тонкошур І.В., який представляв інтереси [PERSON] було допущено по справі процесуальне правонаступництво за замість відповідача [PERSON] залучено правонаступника [PERSON] . (а.с. 71) Ухвалою від 24.10.2019р. заочне рішення суду від 18.01.2018р. було скасовано та справу призначено до розгляду справи по суті. (а.с.75) В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснив, що померлий [PERSON] не виконав свої обов`язки щодо повної оплати за придбаний товар, а тому відповідачка, як правонаступниця померлого, повинна відшкодувати спричинені збитки. Представник відповідача [PERSON] адвокат Тонкошур І.В. позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Так, він пояснив, що між померлим [PERSON] та позивачем виникла суперечлива ситуація з придбання обладнання для мийки автомобілів. Так, померлий [PERSON] також передав позивачу [PERSON] для ремонту апарат для мийки автомобілів, проте він його не повернув, а також не надав будь-якої компенсації. Він також пояснив, що вважає, що позивач пропустив термін звернення з вимогою до відповідачка, як спадкоємця померлого [PERSON] , а тому позовні вимоги слід залишити без задоволення. Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що 22.08.2016 року між, Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (по Договору - Продавець) та [PERSON] (по Договору - Покупець), було укладено Договір № 1-8/16 (далі по тексту - Договір). Відповідно до умов п.1.1 Договору Продавець зобов`язується передати, а Покупець прийняти та своєчасно оплатити наступний товар: АР 1300/20 ИП СТ АВД стаціонарний, аксесуари до нього та авто хімію, згідно специфікацій до цього Договору. Згідно з п.3.1 загальна вартість Договору складає 96 516,42 (дев`яносто шість тисяч п`ятсот шістнадцять гривень 42 копійки) гривень. Відповідно до п.5.1 Договору строк передачі товару, згідно специфікації до цього Договору становить 5 (п`ять календарних днів з моменту надходження першого авансового платежу, згідно п.4.1.1. На виконання з моєї Сторони умов Договору відповідно до Специфікацій від 22.08.2016 року та видаткових накладних № 1-8 та № 2-8 від 22.08.2016 року позивачем було передано, а Покупцем прийнято даний товар на загальну суму 96 516,42 (дев`яносто шість тисяч п`ятсот шістнадцять гривень 42 копійки) гривень. Згідно з п.4.1 Договору оплата за цим Договором повинна була бути здійснена в два етапи за наступною схемою: 3етап: передоплата 70 % загальної вартості цього Договору, що становить 67 651,49 грн. здійснюється протягом 2 (двох) календарних днів з моменту підписання даного Договору; 4етап: оплата 30 % загальної вартості цього Договору, що становить 28 954,93 гри. протягом 30 календарних днів з моменту відвантаження устаткування Продавцем Покупцеві, але не пізніше 30.09.2016р. Пунктом 2.2.1 Договору визначено що обов`язком Покупця є прийняти та оплатити товар, що поставляється за цим Договором, у відповідності до умов п.4 цього Договору. За даний товар Покупцем було сплачено лише частину грошових коштів у розмірі 50000 гривень, а саме, на підставі прибуткових касових ордерів від 23.08.2016 року - 40 000 гривень, від 03.11.2016 року - 5 000 гривень, від 06.12.2016 року - 5 000 гривень. Однак, станом на 21.08.2017 року, сума у розмірі 46 516,42 гривень так і залишилась не сплаченою, що є сумою боргу [PERSON] , хоча відповідно до умов Договору вся сума по Договору у розмірі 96 516,42 грн. повинна була бути ним сплачена в строк до 30.09.2016 року. З даного приводу на адресу відповідача 19.07.2017 року позивачем було направлено претензію про погашення наявної суми заборгованості та повідомлено [PERSON] про те, що у випадку непогашення заборгованості у строк визначений у претензії, позивач буду вимушений звернутися до суду за захистом моїх законних прав та інтересів. Однак, станом на 21.08.2017 жодної відповіді від [PERSON] не було отримано, так само і заборгованість у розмірі 46516,42 гривень так і залишилась непогашеною. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зіст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Пунктом 6.4 Договором встановлено, що у випадку затримки оплати, Продавець може нарахувати Покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний прострочений день від неоплаченої суми, за умови, що Продавець дотримується умов цього Договору. Отже суд вважає, що померлий [PERSON] дійсно не виконав зобов`язання за укладеним договором та позивачем правомірно нарахована заборгованість, яка складається з суму боргу за договором у розмірі 46 516,42 (сорок шість тисяч п`ятсот шістнадцять гривень 42 копійки) гривень; пеню у розмірі 11219,64 (одинадцять тисяч двісті дев`ятнадцять гривень 64 копійки) гривень; інфляційні збитки у розмірі 6 609,92 (шість тисяч шістсот дев`ять гривень 92 копійки); 3 % річних від простроченої суми у розмірі 1 241,59 (одна тисяча двісті сорок одна гривня 59 копійок) гривень, а всього сума у розмірі 65587 (шістдесят п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят сім) гривень 57 (п`ятдесят сім) копійок. Судом встановлено, що [PERSON] помер у вересні 2017р..(а.с. З матеріалів спадкової справи, що була відкрита після померлого [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулась дочка померло [PERSON] . На час смерті [PERSON] була чинною редакція ЦК України станом на 19.07.2017р.. Відповідно ч. 2 ст. 1281 ЦК України (в редакції на 19.07.2017р.) кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно ч. 3 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Необхідно відзначити, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 03.07.2018р. № 2478-VIII були внесені зміни до ст. 1281 ЦК України та частини другу і третю викладено в такій редакції: "2. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. 3. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину". В даному випадку головна різниця між редакціями статтею є початок відліку право кредитора спадкодавця звернутись з вимогами до спадкоємця, тобто первинна редакція, яка і діяла на час відкриття спадщина передбачала можливість звернення кредитора у термін протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, або протягом одного року від настання строку вимоги. В новій редакції початком відліку є дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до п. ІІ Прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 03.07.2018р. № 2478-VIII він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом. Закон опублікований 03.11.2018р., набув чинності з 04.11.2018р. та введений в дій з 04.02.2019р.. На підставі ч. 3 ст. 5 ЦК України, суд не може застосувати редакцію ст. 1281 ЦК України згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 03.07.2018р. № 2478-VIII. Відповідно до листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мазаратій І.В. №132/02-14 від 23.04.2020р., вимога ФОП [PERSON] до спадкоємця померлого у серпні 2017р. [PERSON] надійшла до нотаріуса 23.04.2020р. (а.с. 118) З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 10.09.2019р. у присутності позивача [PERSON] , адвоката Тонкошур І.В., який представляв інтереси [PERSON] було допущено по справі процесуальне правонаступництво за замість відповідача [PERSON] залучено правонаступника [PERSON] . (а.с. 71) Отже суд вважає, що [PERSON] пропустив строк для звернення з вимогами до спадкоємця, оскільки з моменту настання строку вимоги пройшло більше одного року, а також, будучи повідомленим про наявність спадкоємця, позивач звернувся до нотаріуса з вимогою лише на сьомій місяць. Суд також вважає, що процесуальна заміна відповідача судом на правонаступника не може бути вважатись підставою для виникнення зобов`язань без дотримання кредитором спадкодавця положень ст. 1281 ЦК України. Окрім того, відповідно до положень ч.1,2 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Однак позивач, незважаючи на наявність інформації про спадкоємця померлого не подав своєчасно вимоги до спадкоємця, а також не змінював підстав заявлених вимог. На підставі вимого, зважаючи на приписи ч. 4 ст. 1281 ЦК України (в редакції на 19.07.2017р.), суд вважає, що позивач позбавляється права вимоги до спадкоємця, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed