Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач КП «Харківводоканал» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], який представник позивача Михайленко Т.М. уточнила у судовому засіданні 13.03.2015 року , подавши відповідну заяву та просила суд, посилаючись на часткову сплату в ході судового розгляду відповідачами заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення, стягнути солідарно з відповідачів на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.1999 року по 31.07. 2011 року ( поза межами строку позовної давності) у розмірі 2105 грн. 07 коп., за період з 01.08.2011 року по 31.07.2014 року ( у межах строку позовної давності ) у розмірі 85 коп.,інфляційні витрати у сумі 07 коп.; за надану послугу з централізованого водовідведення за період з 01.02.2006 року по 31.07.2011 року ( поза межами строку позовної давності) у розмірі 353 грн. 79 коп., що в загальній сумі складає 2459 грн. 78 коп. та судові витрати у розмірі 243 грн.60 коп. покласти на відповідачів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 08.04.2014 року було винесено судовий наказ про солідарне стягнення з боржників заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення, але ухвалою суду від 18.07.2014 року його було скасовано та стягувачу було роз'яснено, що ці вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Позивач зазначає, що за адресою: [ADDRESS] мешкають [PERSON], [PERSON], [PERSON] , які є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER], внаслідок невиконання відповідачами грошового зобов'язання за отримані послуги утворилась заборгованість . Несплата ними боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста та негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів. 18.09.2013 року боржникам було направлене рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у 10-ти денний термін. Як вказує позивач, у зазначений термін боржники не здійснили заходів до повного погашення заборгованості, у зв'язку з чим КП «Харківводоканал» і звернулось до суду. Представник позивача Михайленко Т.М., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні уточнений позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. При цьому представник позивача визнала, що станом на 24.03.2015 року у відповідачів відсутня заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в межах строку позовної давності , оскільки , як вбачається з наданої відповідачем у судовому засіданні 24.03.2015 року квитанції , [PERSON] 17.03.2015 року сплачено за послуги водопостачання за період з 01.08.2011 р. по 31.07.2014 року у сумі 85 коп. та інфляційні витрати у сумі 07 коп., що в загальній сумі складає 92 коп. У судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позову заперечувала, посилаючись на відсутність заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в межах строку позовної давності, та просила про застосування строку позовної давності, подавши разом з відповідачами [PERSON] та [PERSON] відповідлну заяву (а.с. 101). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.07.2014 року , що міститься в матеріалах справи, за заявою [PERSON], [PERSON], [PERSON] було скасовано у зв'язку з наявністю спора про право, судовий наказ, виданий 28.04.2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.01.1999 р. по 31.03.2014 року. Стягувачу було роз'яснено його право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Так, позивач звернувся до суду з вказаними вище вимогами про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в порядку позовного провадження. Право позивача на звернення до суду з позовом підтверджується матеріалами справи. В судовому засіданні на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, було встановлено, що за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] зареєстрована з 11.05.1984 року, [PERSON] з 19.01.2005 року, [PERSON] з 02.08.1990 року, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс від 27.01.2014 року (а.с. 4). Сторонами визнано вказані обставини, у зв'язку з чим, вони відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України , не підлягають доказуванню. Однак , суду не надано представником позивача жодних обгрунтувань щодо обов'язку відповідача [PERSON] сплачувати за вказані вище комунальні послуги саме з 01.01.1999 р., який був зареєстрований за вказаною вище адресою лише в 2005 році . Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачаєжться, що відповідачі є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення, які надає КП "Харківводоканал". Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» суб'єктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є споживачі питної води. Статтею 22 цього Закону передбачено, що споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів та послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» - послуга по централізованому водопостачанню надається своєчасно, безпреривно, належної якості та підлягає оплаті. Відповідно до п. 18 ч.1 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодноїта гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення » розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 156 ЖК УРСР встановлено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. У відповідності зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку(квартирі),що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. З матеріалів справи вбачається, що станом на 24.03.2015 року заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у відповідачів в межах строку позовної давності відстутня, що визнано у судовому засіданні і представником позивача. Однак, за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] існує заборгованість за надані послуги водопостачання за період з 01.01.1999 року по 31.07. 2011 року ( поза межами строку позовної давності) у розмірі 2105 грн. 07 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2006 року по 31.07.2011 року ( поза межами строку позовної давності) у розмірі 353 грн. 79 коп. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 625 ЦК України позивачем за прострочення виконання грошового зобов'язання були нараховані інфляційні витрати в сумі 07 коп., що відповідає вимогам чинного законодавства , однак на час розгляду справи вони були сплачені відповідачем у добровільному порядку. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі , зробленою до винесення ним рішення. Таким чином, суд застосовує строк позовної давності, оскільки відповідачі звернулись з відповідною заявою. Представником позивача не зазначено суду жодних поважних причин пропуску вказаного строку. Даючи оцінку вищезазначеним обставинам справи та доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківводоканал» задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог, передбачених ст. 88 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір не підлягає стягненню з відповідачів. Суд вважає безпідставними посилання представника позивача на ст. 89 ЦПК України щодо наявності підстав присудити стягнення понесених позивачем витрат з відповідачів, оскільки позивач від позову не відмовився.

Outcome: dismissed