Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] 20 лютого 2006 року укладено кредитний договір, згідно з яким останній видано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредитний ліміт було змінено на підставі п.п. 3.2. та 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до яких кредитний ліміт може встановлюватись та змінюватись за рішенням банку. Підписанням заяви відповідач погодилась з тим, що вказана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті банку, складає між нею та банком кредитний договір. При укладенні кредитного договору сторони керувались положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою встановлений порядок укладення договорів приєднання. Позивач свої зобовязання за вказаним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит на обумовлену суму. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за договором виконала не в повному обсязі, внаслідок чого у неї станом на 31 грудня 2015 року сума заборгованості складає 157998 грн. 85 коп., де 24393 грн. 79 коп. сума заборгованості за кредитом, 123854 грн. 42 коп. сума заборгованості по процентах за користування кредитом, 1750 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також 500 грн. сума штрафу (фіксова частина), 7499 грн. 91 коп. сума штрафу (процентна складова), яку позивач прохає стягнути. Також позивач просив суд покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. В позовній заяві представник позивача зазначав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку. Відповідач в судове засідання не з'явилася , надала письмову заяву в якій повідомила , що не визнає позовних вимог, прохала розглядати справу за її відсутності. Крім того надала письмові запереченя в яких прохала відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" у зв'язку зі спливом строку позовної давності ( а.с.33-37). У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості, яка пред'явлена позивачем до стягнення з відповідача (а.с. 5-9). Відповідачем не подано заперечень щодо арифметичної правильності вказаного розрахунку. Згідно розрахунку останній платіж за умовами договору [PERSON] здійснила 21 лютого 2008 року, після чого грошові зобов'язання за договором нею не виконувались. Оцінюючи заяву про застосування до позовних вимог позовної давності, суд враховує наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. В матеріалах справи міститься копія Заяви від 06 лютого 2006 року (далі Заява), яка подана відповідачем позивачу. Заява, при цьому, є однією з форм кредитного договору, оскільки вона містить підписи як представника позивача, так і відповідача, якими сторони засвідчили згоду відносно всіх істотних умов кредитного договору. Як вбачається з Заяви, датою укладення кредитного договору між сторонами є 06 лютого 2006 року (а.с. 10, звор.). Термін дії кредитного ліміту за договором обумовлено строком дії картки (а.с.10,звор.). Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці. В своїх правових позиціях у справах № 6-103цс14 (Постанова від 24 вересня 2014 року) та №6-14цс14 (Постанова від 19 березня 2014 року) Верховний Суд України, висновки якого є обовязковими для врахування всіма судами в силу ст. 360-7 ЦПК України, зазначив, що строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, указаного на картці. Перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. В судове засідання разом з запереченнями відповідачем [PERSON] було долучено до матеріалів справи копію платіжної картки № 4149 6253 1302 1006, номер якої збігається з номером, зазначеним у Заяві (а.с. 10, звор.; 40). Та надано для огляду оригінал картки . На вказаній платіжній картці зазначено строк її дії (GOOD THRU) до 02/09, тобто до лютого 2009 року. Системний аналіз норм ЦК України з урахуванням вищенаведених розяснень Верховного Суду України, приводить суд до висновку про те, що позовна давність за кредитним договором, укладеним між сторонами у справі, починає свій перебіг з наступного дня за днем закінчення строку дії платіжної картки, тобто з 01 березня 2009 року. Днем спливу строку позовної давності (з урахуванням положень ч. 1 ст. 254 ЦК України), є 01 березня 2012 року. Дана цивільна справа надійшла до суду 02 березня 2016 року, тобто через чотири роки після спливу строку позовної давності за кредитними зобовязаннями. Статтею 266 Цивільного кодексу України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Будь-яких підстав для зупинення або переривання перебігу позовної давності в даній справі судом не встановлено. Вищенаведене, з урахуванням правових позицій Верховного Суду України, викладених в постановах по справах: № 6-103цс14 (Постанова від 24 вересня 2014 року) та №6-14цс14 (Постанова від 19 березня 2014 року) , дає суду підстави застосувати в даній цивільній справі положення ч. 3 ст. 267 ЦК України та задовольнити заяву відповідача про застосування позовної давності до позовних вимог в даній справі. За вимогами ч. 4\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed