Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки в розмірі 15307,06 грн. (п'ятнадцять тисяч триста сім гривень 06 копійок), а також стягнути моральну шкоду в розмірі 50000,00грн. (п'ятдесят тисяч гривень). В обґрунтування вимог позову зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №094703 від 28.04.2017 року [PERSON] 28.14.2017 року о 18 годині 00 хвилин в м. Бобринець по вул. Промисловій керував автомобілем ЗАЗ-110307 д/з [NUMBER], не врахував дорожню обстановку та швидкість руху, а також не дотримав безпечну дистанцію, внаслідок якого допустив зіткнення з автомобілем Mitsubishi Outlender д/н [NUMBER] в результаті було пошкоджено транспортні засоби, чим порушив вимоги п.п.12.1.,13.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. На підставі постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12.07.2017 року, провадження у справі №383/397/17 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрите на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення (а.с.9-10). Таким чином позивач вважає винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24.04.2017 року, відповідача - [PERSON], водія автомобіля Mitsubishi Outlender д/н [NUMBER] - учасника дорожньо-транспортної пригоди, протиправними діями якого йому було завдано матеріальні збитки, згідно доданого до матеріалів справи Висновку №41\\58 від 21.06.2017 експертного авто-товарозначого дослідження по визначенню суми матеріального збитку - 12607,06грн.(а.с.12-33), а також суми 2700 грн. за проведення авто-товарознавчого дослідження, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №38 від 21.06.2017 року (а.с.34), в зв'язку з чим загальна сума матеріальних збитків становить - 15307,06 грн.. Обґрунтовуючи наявність моральної шкоди, позивач та його представник зазначили, що в зв'язку з пошкодженням його автомобіля, він зазнав переживань та страждань з приводу того, що відповідач не має на меті добровільно відшкодовувати заподіяні збитки. Хвилювання та думки про те, як відновити свій транспортний засіб тримають позивача у постійній нервовій та психологічній напрузі, оскільки кошти на відновлення автомобіля у позивача відсутні, він є інвалідом І групи, зазнав емоційний стрес, що виразився у тривозі, яка охопила його після ДТП, неприємні сновидіння, емоційна напруга, постійні головні болі, нервовість, дратівливість, реакція замикання, обурення, приниження гідності, в результаті чого позивач був змушений звернутися за допомогою до лікаря (а.с.11). З огляду на вищевказане позивач оцінює понесену моральну шкоду в розмірі - 50000 гривень. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали пред'явлений позов у повному обсязі і просили його задовільнити. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову з тих підстав, що його вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не встановлено. Вказав, що на місце скоєння ДТП були викликані працівники поліції, в результаті перевірки було складено протоколи саме відносно [PERSON] про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП. Оскаржити постанову суду про закриття провадження у справі № 383/397/17 не мав можливості з причини отримання копії постанови після сплину строку на оскарження рішення суду. Також відповідачем звернено увагу суду, що позивачем не надано доказів, що підтверджують порушення відповідачем Правил дорожнього руху та визнання його винним в ДТП, відсутні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності - такі відносно нього не складалися. Проведення експертного авто-товарозначого дослідження по визначенню суми матеріального збитку відповідач вважає не може братися як доказ по даній справі, так як позивач провів дане дослідження без повідомлення відповідача, що є порушенням його права. Саме він, відповідач, вважає себе постраждалою особою, оскільки постраждав від неправомірних дій позивача, позивач був в стані алкогольного сп'яніння під час здійснення ДТП, саме він поніс матеріальні збитки від неправомірних дій [PERSON], машину відремонтував за свої кошти, до позивача не звертався та зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, тому просив суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши докази, надавши оцінку доказам, наданим сторонами у судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія [NUMBER], [PERSON] є власником легкового автомобіля ЗАЗ, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER]. 28.04.2017 року в м. Бобринець на вул. Промисловій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ЗАЗ-110307, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Mitsubishi Outlender номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті якої транспортні засобі отримали механічні пошкодження. 28.04.2017 року відносно [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення серія БР №094703 щодо порушення правил дорожнього руху за ст. 124, 30 ч.1 КУпАП. Відповідно до постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12.07.2017 року, провадження у справі №383/397/17 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрите, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, накладене адміністративне стягнення за ст. 130 ч.1 КУпАП (а.с.9-10). Розмір шкоди, спричинений автомобілю ЗАЗ-110307 встановлений висновком експертного авто-товарознавчого дослідження по визначенню суми матеріального збитку від 21.06.2017 року і складає 12607 грн.06 коп. (а.с.12-33). Таким чином, між сторонами як учасниками дорожньо-транспортної пригоди виникли цивільні відносини по відшкодуванню завданої шкоди. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом, що створює підвищену небезпеку. Частиною 1 п.1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення завданої шкоди, потрібно довести наявність елементів складу цивільного правопорушення, а саме:1) наявність протиправної поведінки,2) факт спричинення шкоди, 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою завдавача шкоди та збитками, 4) вини. Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався як на доказ постанову Бобринецького районного суду від 12.07.2017 року, відповідно до якої закрито провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. З цих підстав, на думку позивача, вина у дорожньо-транспортній пригоді покладається на іншого учасника - водія [PERSON] Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вказана постанова суду встановлює відсутність складу адміністративного правопорушення в діях [PERSON], проте не встановлює вину відповідача [PERSON] Протокол про порушення правил дорожнього руху відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП не складався і відповідно рішення про встановленні його вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не приймалося. За вказаних обставин наданий письмовий доказ у позові не є належним, тому судом не приймається. Судом було роз'яснено стороні позивача необхідність доведення вказаної обставини належними доказами. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13.03.2018 року, за клопотанням представника позивача, призначено судову інженерно-транспортну (авто-технічну) експертизу, на вирішення якої поставлені питання відповідності дій учасників пригоди Правилам дорожнього руху України, причини дорожньо-транспортної пригоди та можливість водіїв уникнути зіткнення. 20.04.2018 року до суду від судового експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Г.М.Грігора надійшло клопотання щодо надання додаткових даних, необхідних для проведення експертизи, зокрема даних щодо траєкторії руху транспортних засобів, величини інтервалів автомобілів під час руху, координати розташування тощо. Встановлено строк для виконання клопотання. 23 квітня 2018 року ухвалою суду поновлено провадження по цивільній справі для з'ясування необхідних додаткових вихідних даних для проведення експертизи. Представником позивача та позивачем в судовому засіданні повідомлено про неможливість надання додаткових вихідних даних та відкликано клопотання про проведення експертизи. 18.06.2018 року до суду надійшло повідомлення від 14.06.2018 року №1468/1469/17-27 від завідувача Кропивницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість надання висновку експерта судової інженерно-транспортної експертизи по цивільній справі №383/757/17. За таких обставин суд приймає рішення в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих суду доказів. Позивач, крім іншого, посилався як доказ відеозапис події дорожньо-транспортної пригоди, який був зафіксований камерою спостереження господарства, розташованого по вул. Промисловій в м. Бобринець. Судом було здійснено перегляд вказаного відеозапису, з якого вбачається, що відбулося зіткнення двох автомобілів, проте, ідентифікувати транспортні засоби, визначити напрямок їх руху, осіб, які керували транспортними засобами не можливо з огляду на нечіткість зображення та короткочасність запису. Крім того, встановлення відповідності дій водіїв Правилам дорожнього руху під час руху, причини дорожньо-транспортної пригоди потребують спеціальних знань та проведення експертизи, яку не було проведено. Таким чином, надані позивачем докази не доводять неправомірності поведінки відповідача, причинного зв'язку його поведінки із завданою шкодою та вини у спричиненні шкоди. Відсутність зазначених складових унеможливлюють прийняття висновку про стягнення з відповідача завданої шкоди позивачу. Відтак підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою відсутні. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди безперервно пов'язані з завданою майновою шкодою. За відсутності встановленої вини відповідача у спричиненні майнової шкоди та відсутності підстав для її стягнення, вимоги щодо відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню. Позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ст.5 ЗУ "Про судовий збір", тому судові витрати по справі відсутні.

Outcome: dismissed