Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

\~06.09.2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 06.04.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір №CSIPG100000076. За умовами договору АТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати кредит в розмірі 24500 (долар США) на термін до 06.04.2027 року, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки і порядку, встановленими кредитними договорами. Позивач вказує, що [PERSON] , вчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором за період 16.08.2018 року по 16.08.2021 року відповідач має заборгованість в сумі 1755,38 (дол.США), яка складається з 3% річних від простроченої суми. А відтак позивач просив стягнути вказану суму з позивача та сплачений ним судовий збір. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 14.09.2021 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. 06.10.2021 року на електронну скриньку суду надійшов відзив від відповідача по справі, в якому [PERSON] , вказала, що позовні вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та недоведеними, так як між сторонами відсутні будь-які кредитні зобов`язання у зв`язку повним погашенням зазначеного в позові кредитного договору адже рішенням Черкаського районного суду від 02.03.2011 року з [PERSON] , на користь ПАТ КБ «Приватбанк» достроково стягнуто кредитні кошти та вказане рішення виконано нею в повному обсязі станом на 01.01.2013 року. А відтак даний позов подано між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Також, відповідач зазначила, що з 19.03.2009 року на момент звернення банку до суду почався перебіг позовної давності, який наразі сплив. Також, відповідачем по справі [PERSON] , заявлено письмове клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, посилаючись на те, що позивач вказав, що сума її боргу складає 19486,43 (дол.США) яке ухвалою суду від 19.10.2021 року було відмовлено. Відповідь на відзив на адресу не надходила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступного. 06.04.2007 року між [PERSON] , та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» укладено кредитний договір № CSIPG100000076, відповідно до якого їй було надано кредит в розмірі 20000 доларів США, відсоткова ставка по кредиту -12% річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення 06.04.2027 року. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 02.03.2011 року позивача було зобов`язано виплатити всю суму боргу за кредитним договором № CSIPG100000076 від 06.04.2007 року в розмірі 20404,67 доларів США Вказане рішення суду було виконано [PERSON] , в повному обсязі та станом на 01.01.2013 року. На підтвердження відсутності будь-яких грошових зобов`язань ПАТ КБ «Приватбанку» було видано позивачу дві довідки від 08.02.2016 року №3CBG-EUBM-E3P6-OKCK та від 11.02.2016 року №IAI7-70BP-MSNR-QMKR відповідно до яких, [PERSON] , [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий Придніпровським РВ УМВС в Черкаській області від 26.04.2000 року станом на 08.02.2016 року не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк». 19.06.2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду виніс постанову якою касаційну скаргу [PERSON] , було задоволено частково, рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 31.10.2017 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 27.12.2017 року скасовано та ухвалено нове судове рішення в цій частині, а саме у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовити. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором. У такому разі положення абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Рішення суду про стягнення заборгованості змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Як встановлено вище, рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 02 березня 2011 року з [PERSON] , на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" стягнуто заборгованість за кредитним договором повністю. Враховуючи рішення судів від 02.03.2011 року в справі №2-20/11, від 31.10.2017 року в справі 707/782/17, та постанови Верховного Суду від 19.06.2019 року в справі № 707/782/17, та додані копії довідок від 08.02.2016 року №3CBG-EUBM-E3P6-OKCK та від 11.02.2016 року №IAI7-70BP-MSNR-QMKR відповідно до яких, у позивача станом на 08.02.2016 року не має жодної заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк», а тому правовідносини сторін за кредитним договором припинилися, отже, нараховані банком проценти 3% річних стягненню не підлягають. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» такими, що не підлягають задоволенню. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог позивача, судові витрати залишаються за АТ КБ «Приватбанк».

Outcome: dismissed