Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ земельної ділянки в натурі, просив провести поділ земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], що є спільною частковою власністю, визнавши право власності позивача на земельну ділянку площею 0,0305 га, що по фасаду матиме ширину 11,719 м, а з тильної сторони 5,792 м., свої вимоги мотивував наступним. 28 квітня 2011 року рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області за позивачем визнано право власності на квартиру [NUMBER], що є частиною домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (дві житлові кімнати у технічному паспорті № 5 та № 6 площею 20,4 кв.м, сарай «И», уборна «Е», літній душ «Д» та 1/2 частка огородження). Для вільного володіння та використання своєю власністю передбачено проведення будівельних робіт зі створення окремого виходу. Одним з доказів у даній справі був висновок судово-технічної експертизи № 4325/23, № 6513/23 від 30 листопада 2010 року в якому містився варіант поділу земельної ділянки в натурі між двома власниками квартир. Земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння є приватною власністю. 12 березня 2012 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом щодо 1/2 частки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0,0461 га, кадастровий номер № 1415500000:00:022:0119. Друга половина земельної ділянки належить [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 05 березня 2010 року за реєстровим № 485. З метою безперешкодного володіння своїм майном позивач має повинен звернутись до суду з позовом про поділ належної на праві спільної часткової власності земельної ділянки в натурі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному об'ємі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову в повному об'ємі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову в повному об'ємі. Заслухав осіб, які беруть участь у справі, дослідив матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2011 року за позивачем визнано право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] у складі квартири [NUMBER] (частина житлового будинку літ.А - 1 загальною площею 20,4 кв.м, інвентаризаційна вартість якої складає 17608 грн.; сарай літ. И інвентаризаційна вартість якого складає 495 грн.; сарай літ. Е інвентаризаційна вартість якого складає 564 грн.; уборна літ. Г інвентаризаційна вартість якого складає 641 грн.; літній душ літ. Д інвентаризаційна вартість якого складає 439 грн.; 1/2 частина огородження №? 1 інвентаризаційна вартість якої складає 2458 грн.), за відповідачем визнано право власності на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] у складі квартири [NUMBER] (частина житлового будинку літ.А - 1 загальною площею 15,2 кв.м, інвентаризаційна вартість якої складає 13119 грн.; веранда літ. А інвентаризаційна вартість якого складає 4207 грн.; гараж літ. Б інвентаризаційна вартість якого складає 7858 грн.; літня кухня літ. В інвентаризаційна вартість якого складає 3689 грн; замощення літ. І інвентаризаційна вартість якого складає 917 грн.; ворота №? 2 інвентаризаційна вартість якої складає 1052 грн.; 1/2 частина огородження №? 1 інвентаризаційна вартість якої складає 385 грн.), що підтверджується відповідним рішенням (а.с.5-8). Згідно витягу про державно реєстрацію прав [PERSON] є власником на праві приватної спільної власності 40/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 березня 2010 року позивач є спадкоємцем за заповітом на спадщину, яка складається з 1/2 частини земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно рішення Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 24 квітня 2012 року у задоволенні позову [PERSON] про припинення права власності [PERSON] на 40/100 часток у спільному майні - житловому будинку за адресою: [ADDRESS] відмовлено, зустрічний позов [PERSON] задоволено та зобов'язано усунути перешкоди у праві [PERSON] користуватись та розпоряджатись його майном, [PERSON] зобов'язано забезпечити [PERSON] доступ до земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], заборонено [PERSON] створювати перешкоди [PERSON] у праві користування належною [PERSON] часткою домоволодіння за адресою6 [ADDRESS] (а.с.20-21). Як вбачається з матеріалів цивільної справи №? 2-38/2011 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл в натурі домоволодіння та земельної ділянки з виділенням в натурі частин по праві була проведена експертиза, згідно висновку якої було запропоновано експертом варіант розподілу домоволодіння та варіанти порядку користування земельною ділянкою (ц/с №? 2-38/2011 а.с.37-42). Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Судом з пояснень сторін встановлено, що ні позивач, ні відповідач не мають державного акту на земельну ділянку. В зв'язку з відсутністю у сторін права власності на спірну земельну ділянку суд відмовляє в позові.

Outcome: dismissed