Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

03.08.2015 року [PERSON] (в інтересах якого діяла [PERSON]З.) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою №66 по проспекту Леніна 8-Б в м. Миколаєві, яка є спільною частковою власністю, посилаючись на те, що між ним та відповідачем постійно виникають сварки з приводу порядку користування спірною квартирою, добровільно домовитись не можуть. У судовому засіданні представники [PERSON] уточнили позовні вимоги. Просили визначити порядок користування квартирою №66 в будинку №8-Б по проспекту Леніна в м. Миколаєві між співвласниками [PERSON] і [PERSON], виділивши в користування позивачу житлову кімнату площею 12,0 кв.м. та зобовязати відповідача звільнити її від особистих речей. [PERSON] виділити в користування житлову кімнату площею 13,8 кв.м. Коридор площею 4,4 кв.м, кухню площею 5,8 кв.м, ванну площею 2,1 кв.м, вбиральню площею 1,0 кв.м., вбудовану шафу площею 0,4 кв.м, балкон площею 0,9 кв.м, вхід на який розташований з житлової кімнати площею 12,0 кв.м. залишити в спільному користуванні сторін. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення судом. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими у повному обсязі та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 47 Конституції України, ч. 3 ст. 9 Житлового Кодексу України кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є спільною частковою власністю сторін по справі. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2014 року [PERSON] належить ? частка спірної квартири. Відповідачу [PERSON] належить ? частка спірної квартири на підставі Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.05.2002 року. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.05.2015 року [PERSON] був вселений в квартиру [ADDRESS]. Згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи №125-092 від 11.11.2015 року квартира [ADDRESS] розташована на четвертому поверсі пяти поверхового житлового будинку. Загальна площа квартири 40,4 кв.м., жила площа 25,8 кв.м. До складу приміщень входять: коридор-4,4 кв.м., кухня-5,8 кв.м., ванна-2,1 кв.м., вбиральня-1,0 кв.м., балкон-0,9 кв.м., вбудована кафа-0,4 кв.м., жила площа-12,0 кв.м., жила площа- 13,8кв.м. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб /співвласників/, належить їм на праві спільної власності /спільне майно/. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Отже, як витікає з норм цієї статті, учасники спільної часткової власності повинні погоджувати один з одним свою поведінку по володінню, користуванню і розпорядженню спільною річчю, вони здійснюють правомочності по володінню, користуванню і розпорядженню спільним майном за спільною згодою. Право кожного із співвласників по володінню, користуванню і розпорядженню спільним майном, одночасно створює для нього і обов'язок погодити свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими співвласниками. Якщо ж співвласники не дійдуть згоди з питання щодо здійснення повноважень по володінню і користуванню спільним майном, то спір, що виник, може бути вирішений судом. Як роз'яснено в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року за № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" /зі змінами/, судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визначення порядку володіння, користування і розпорядження майном, що є спільною власністю. Згідно з п.14 цієї Постанови Пленуму Верховного Суду України, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника /учасників/ цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися, як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року за № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" /зі змінами/, якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд в праві за заявленим про це позовом встановити порядок користування під уособленими приміщеннями /квартирами, кімнатами/ такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення /кухня, коридор тощо/ можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також між учасниками спільної сумісної власності. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди з приводу порядку користування квартирою, між ними постійно виникають сварки та конфлікти, а тому позивач бажає визначити конкретний порядок користування квартирою. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, та не заперечував проти визначення судом запропонованого позивачем порядку користування спірною квартирою, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved