Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, треті особи: Народицька селищна рада, Народицька районна державна адміністрація, Приватне підприємство «Ласківське» про зобов`язання виділити земельну ділянку. В обгрунтування вимог, позивач зазначив, що 28.05.1987 року був прийнятий в члени колгоспу імені Калініна с.Ласки Народицького району Житомирської області, де до 01.04.2000 року працював різноробочим, однак його не було внесено до списку громадян членів колгоспу, що додавався до Державного акту на право колективної власності на землю, на видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай). Звернувшись до відділу у Народицькому районі Головного управління Держгеокадастру стосовно виділення йому земельної частки як бувшому члену КСП, йому було відмовлено у цьому, у зв`язку з не внесенням його прізвища до списків осіб, що мають право на земельну частку (пай), і тим, що сертифікат про право на земельну частку (пай) на його ім`я не видавався. Вважає, що не включення його прізвища до списків пайовиків позбавляє його права на реалізацію гарантованого законом права на земельну частку (пай). Просить зобов`язати виділити земельну ділянку у розмірі середньої земельної ділянки (паю) бувшого КСП імені Калініна с.Ласки Народицького району Житомирської області із земель державної власності на території Народицької селищної ради Житомирської області (за межами населеного пункту). Ухвалою суду від 28 січня 2020 року відкрите спрощене провадження у даній справі, яку було направлено учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. Ухвала суду\~та копія\~позовної заяви\~з додатками\~відповідачу вручені\~31.01.2020\~року (а.с.74). Ухвала суду позивачу вручена 03.02.2020 року (а.с.111). Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в його задоволенні, мотивуючи тим, що позивач не був включений до списку громадян членів КСП імені Калініна с.Ласки Народицького району Житомирської області, що додавався до Державного акту на право колективної власності на землю, сертифікат на право на земельну частку (пай) відсутній, відповідно особа не має права на земельну частку (пай), Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області не є належним відповідачем по справі, оскільки, відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», не є суб`єктом, що має повноваження розпоряджатись землями сільськогосподарського призначення на момент виникнення спірних правовідносин. Представник Народицької районної державної адміністрації Житомирської області подав суду пояснення, в якому зазначив, що відповідно до діючого законодавства, райдержадміністрації позбавлені права розпоряджатися землями за межами населених пунктів, в тому числі і не витребуваними земельними частками (паями), всі повноваження по розпорядженню землями передані до сільських, селищних рад. Народицька селищна рада Житомирської області подала суду пояснення, в якому просила відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що позивач не був включений до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) КСП імені Калініна с.Ласки Народицького району Житомирської області та у список громадян Ласківської сільської ради, яким необхідно виготовити державні акти на право власності на землю взамін сертифікатів на земельні частки (пай) із земель реформованого КСП імені Калініна с.Ласки Народицького району Житомирської області. Враховуючи те, що при відкритті провадження судом було ухвалено проводити судовий розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, тому в силу положень ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться. Вивчивши матеріали справи, врахувавши думку представника відповідача у відзиві, письмові пояснення третіх осіб, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, якими вони обґрунтовують свої вимоги чи заперечення, а також проаналізувавши нормативно-правові акти, які регулюють вказані правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.15ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина перша статті 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 28.05.1987 році [PERSON] був прийнятий в члени КСП імені Калініна с.Ласки Народицького району Житомирської області, звільнений з членів КСП - 26.05.1995 року. В послідуючому,\~позивач 01.09.1997\~року знову\~був прийнятий\~в члени КСП імені Калініна с.Ласки Народицького району Житомирської області, і звільнений з членів КСП - 01.04.2000 року. Вищевказане підтверджується записами в трудовій книзі серії УКР №2215566 на ім`я [PERSON] (а.с.6-7,135-137). Згідно листа\~відділу у\~Народицькому районі\~ГУ Держгеокадастру\~у Житомирській\~області №\~23/107-20\~від 27.02.2020\~року (а.с.126)\~встановлено,\~що державний\~акт на\~право колективної\~власності на\~землю КСП імені Калініна с.Ласки Народицького району Житомирської області серії ЖТ №18-10-000001 зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право колективної власності на землю за №4 від 30 жовтня 1995 року. Із змісту державного акту на право колективної власності на землю КСП імені Калініна с.Ласки Народицького району Житомирської області серії ЖТ №18-10-000001 (а.с.127-128) вбачається, що на підставі рішення Ласківської сільської ради від 01 червня 1995 року №4 сесії ХХII скликання КСП імені Калініна с.Ласки Народицького району Житомирської області було видано державний акт на право колективної власності на землю серії ЖТ №18-10-000001 та передано у колективну власність 1554,8 га. землі. З копії листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області М-1661/0-1160/6-10 від 24.10.2010 року (а.с.76-77) вбачається, що [PERSON] у список громадян, які мають право на земельну частку (пай) КСП імені Калініна с.Ласки Народицького району Житомирської області, і тим, яким необхідно виготовити державні акти на право власності на землю взамін сертифікатів на земельні частки (паї) із земель реформованого КСП імені Калініна с.Ласки Народицького району Житомирської області не включений. За змістом ст.10 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» для забезпечення гласності щодо виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) сільська, селищна, міська рада та районна державна адміністрація в межах своїх повноважень зобов`язані: оприлюднити список осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), шляхом розміщення його в загальнодоступних місцях за 10 днів до початку проведення розподілу земельних ділянок. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Відповідно до положень Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Аналогічна правова позиція міститься в рішенні Верховного Суду України від 16 грудня 2015 р. у справі №6-19824ск15, за якою право власності на пай у члена КСП виникає з моменту передачі земельної ділянки у колективну власність КСП, членом якого він є, а видача сертифіката на часту (пай) лише документально фіксує право особи на земельну частку (пай), тобто його відсутність не свідчить про відсутність самого права на отримання паю. Державний комітет України по земельних ресурсах листом від 22.08.2001 року за №14-17-2-П1580/4251 ("Урядовий кур`єр", N 168, 18 вересня 2001 р.) роз`яснив, що як виняток землі резервного фонду можуть передаватися у колективну власність для забезпечення земельними паями громадян - членів недержавних сільськогосподарських підприємств, які безпідставно (помилково) не були внесені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю цього підприємства, і на час видачі зазначеного акта були членами КСП. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель, можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є центральні органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності. З правової позиції, висловленої у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №2 від 19 березня 2010 року), слідує, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Оскільки,\~згідно рішення\~Ласківської сільської\~ради №4\~сесії ХХII\~скликання,\~01\~червня 1995\~року,\~КСП імені\~Калініна с.Ласки\~Народицького району\~Житомирської області\~передано у\~колективну власність\~для сільськогосподарського\~виробництва 1554,8\~га.\~землі,\~в зв`язку\~з чим\~ було\~видано державний\~акт на\~право колективної\~власності на\~землю серії\~ЖТ №18-10-000001,\~який зареєстровано\~в Книзі\~записів державних\~актів на\~право колективної\~власності на\~землю за №4\~від 30\~жовтня 1995\~року, тобто\~на час передачі у колективну власність землі та реєстрації державного акту на право колективної власності на землю серії ЖТ №18-10-000001, позивач не був членом КСП імені Калініна с.Ласки Народицького району Житомирської області, тому суд вважає, що у позивача відсутнє право на земельну ділянку частку (пай) реформованого КСП імені Калініна с.Ласки Народицького району Житомирської області. Крім того\~суд звертає\~увагу на\~те,\~що позивачем\~не надано\~суду жодних\~доказів,\~які б\~підтверджували той\~факт,\~що він\~був членом КСП імені Калініна с.Ласки Народицького району Житомирської області на час передачі зазначеному сільськогосподарському підприємству у колективну власність землі, видачі державного акту на право колективної власності на землю серії ЖТ №18-10-000001 та отримання вищевказаним підприємством зазначеного державного акту. До того ж, суд вважає, що така вимога позивача як зобов`язання відповідача виділити позивачу земельну ділянку у розмірі середньої ділянки (паю) бувшого КСП ім.Калініна с.Ласки Народицького району Житомирської області не може бути задоволена судом, оскільки таке виділення земельних ділянок належить до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень. Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 відповідно до умов статті 15. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке надає певний адміністративному органу ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним. Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення, суд же, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень та не втручаючись у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями, має гарантувати дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади, і тому приходить до висновку про неможливість втручання в дискреційні повноваження відповідача, та не вбачає правових підстав для задоволення позовної вимоги. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, позивачем не доведено наявність обставин, які вказують на існування порушення його прав діями відповідача, а тому суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні. Позивач сплатив судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: dismissed