Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

04 жовтня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа виконавчий комітет Покровської районної у місті ради про визнання [PERSON] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він з 1988 року зареєстрований та мешкає у неприватизованій квартирі [ADDRESS] . Разом з ним у квартирі зареєстрована але більше 14 років не мешкає його колишня дружина [PERSON] . Вона залишила житлове приміщення з власної ініціативи, виїхала за межі м. Кривого Рогу, в квартирі не проживає з грудня 2005 року. Реєстрація відповідача тягне нарахування комунальних платежів, які вона не сплачує, що для нього є обтяжуючих фактором. Допомогу від держави у вигляді субсидії він отримати не може, оскільки в квартирі зареєстрована [PERSON] . У зв`язку з цим, він змушений звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву, роз`яснено його право на пред`явлення зустрічного позову. Ухвалою суду від 05 листопада 2019 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою у судове засідання належним чином повідомленого відповідача по справі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позові, позов просив задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Судова кореспонденція, яка направлена відповідачу, була повернута до суду у зв`язку зі спливом строку зберігання. Враховуючи зазначене, суд вважає неповажною причину неявки відповідача до суду. Представник третьої особи до суду не прибула, в матеріалах справи міститься письмове пояснення, щодо розгляду справи згідно всіх обставин та наданих позивачем письмових доказів. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожний окремо, суду пояснили, що є сусідами [PERSON] Відповідачка по справі не проживає у квартирі [ADDRESS] з [ADDRESS] року. З того часу вони її ні разу не бачили. Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд розглянувши вислухавши учасників процесу та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст.13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] з 15 липня 1988 року та [PERSON] з 22 грудня 1992 року, що підтверджується випискою ТОВ «УЮТ-2011» від 03.09.2019, оригінал якої міститься в матеріалах справи. Згідно Акту від мешканців будинку [ADDRESS] , посвідченого майстрами ТОВ «УЮТ-2011», [PERSON] , не проживає за адресою: [ADDRESS] з грудня 2005 року, оригінал Акту від 05.09.2019 року долучений до матеріалів справи. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 03 грудня 2019 року, на праві спільної часткової приватної власності відповідачу [PERSON] належить Ѕ частини квартира [ADDRESS] , номер запису про право власності 28362257, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою №191183324, оригінал якої міститься в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст.72 Житлового Кодексу України,\~визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.2\~ст.107\~ЖК України,\~у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. П.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначає, що відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. Разом з тим належить враховувати, що згідно п.5 ст.71 ЖК України (в редакції Закону від 18 грудня 1991 р.) інваліди, влаштовані в будинки-інтернати або інші установи соціальної допомоги, мають право на збереження за ними жилої площі протягом 12 місяців. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Громадяни, відсутні у місці постійного проживання за умовами і характером роботи (члени екіпажів суден, працівники геологічних, розвідувальних партій, експедицій та інші працівники, діяльність яких пов`язана з постійним пересуванням), у період її виконання можуть бути визнані на підставі ст. 107 ЖК України такими, що втратили право користування жилим приміщенням, з якого вони вибули у зв`язку з цією роботою, в разі одержання жилої площі, вселення на жилу площу членів сім`ї або в інших випадках забезпечення їх жилою площею для постійного проживання (п. 3 постанови Ради Міністрів СРСР від 16 квітня 1988 р. N 477 "Про гарантію житлових прав громадян, тимчасово відсутніх у місці постійного проживання за умовами і характером роботи"). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] за адресою: квартира [ADDRESS] не проживає, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачкою права користування спірним житлом, передбачених\~ст. 71 ЖК України, немає. Таким чином, відповідачка втратила право на користування житловим будинком, що належить позивачу, отже є підстави визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється\~ протягом\~ семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за\~новим місцем проживання особи, рішення\~ суду яке набрало законної сили (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть). Так, відповідно до статей 3 та 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця поживання в Україні» такі повноваження, а саме зняття з реєстрації місця проживання/перебування надані органам реєстрації, якими є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Таким чином, обов`язок третьої особи по зняттю особи з реєстраційного обліку за рішенням суду виникає після набрання вказаним рішенням законної сили.

Outcome: approved