Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

31 січня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON] , 1988 року народження, уродженку м.Павлоград - безвісно відсутньою. Заява мотивована тим, що після реєстрації шлюбу, [PERSON] та [PERSON] проживали разом в м. Павлограді Дніпропетровської області. Від даного шлюбу, мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 14 січня 2015 року шлюб був розірваний. Постійної роботи у [PERSON] не було, вона припинила з заявником шлюбні стосунки і в березні 2015 року поїхала на пошуки роботи разом з неповнолітнім сином до Російської Федерації. Заявник дійсно надавав [PERSON] дозвіл на виїзд до Російської Федерації неповнолітньому сину на період з 27 лютого 2015 року до 27 лютого 2018 року. Але, з часу виїзду та до теперішнього часу місце знаходження [PERSON] з неповнолітнім сином не відомо та йому невідомо де проживає [PERSON] Факт не проживання [PERSON] , в буд. [ADDRESS] , з жовтня 2016 року, підтверджується актом квартального комітету №53 від 24.01.2019 року. Визнання [PERSON] , 1988 року народження, безвісно відсутньою, необхідно заявнику для призупинення стягнення аліментів з заробітної плати, які перебувають на зберіганні на рахунку Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Дніпропетровській області. Заявник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. [PERSON] , яка діє за довіреністю від імені [PERSON] , звернулась до суду з відзивом на заяву про визнання особи безвісно відсутньою, в якій просить суд відмовити у задоволенні заяви [PERSON] про визнання [PERSON] , 1988 року народження - безвісно відсутньою у повному обсязі, посилаючись на те, що [PERSON] до теперішнього часу мешкає з неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , у Російській Федерації за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] було відомо, що будинок [ADDRESS] , був [PERSON] обміняний у грудні 2016 року на квартиру [ADDRESS] . З 16.05.2015 року [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] . [INFO] у [PERSON] народився син - [PERSON] . Просила розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходь до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно довідки Павлоградської міської ради № 1076/0/2-19 від 20.03.2019 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 21.10.2016 року по теперішній час (а.с.42). Згідно відповіді Павлоградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 1109-14.23-35 від 13.03.2019року, у Державному реєстрі актових записів про смерть відсутній запис про смерть [PERSON] , [INFO] , перевірку проведено з 2012 року по теперішній час (а.с.41). Згідно довіреності [PERSON] від 29 квітня 2019 року, посвідченого нотаріусом міста Москви [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.59). Згідно дозволу на тимчасове проживання [PERSON] , останній було дозволено тимчасове проживання на території Російської Федерації на підставі рішення № 400158 від 28.09.2016 року прийнятого Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ Росії по Московській області до 28.09.2019 року. (а.с.63) Згідно дозволу на тимчасове проживання [PERSON] , останньому було дозволено тимчасове проживання на території Російської Федерації на підставі рішення № 400159 від 28.09.2016 року прийнятого Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ Росії по Московській області до 28.09.2019 року. (а.с.67) Згідно відповіді Павлоградського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №34/29634 від 24.06.2019 року, аліменти, які стягувались з заробітної плати [PERSON] на користь [PERSON] та перебували на зберіганні на депозитному рахунку Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області дійсно були перераховані на рахунок [PERSON] (а.с.75) В силу п. 3 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. За положеннями статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Частиною другою статті 43 ЦК України визначено, що у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, враховуючи обставини справи та вказані вимоги закону, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутньою. З письмових пояснень матері [PERSON] та вищевказаних документів судом було встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , тобто, місце проживання останньої відоме, зв`язок з родичами підтримує, на час вирішення заяви аліменти на утримання дитини, які стягуються з [PERSON] були перераховані на рахунок [PERSON] . Особливістю при розгляді питання про визнання фізичної особи безвісно відсутньою не є просто фактична відсутність її за місцем проживання, адже визнання особи безвісно відсутньою є крайньою мірою і може застосовуватися лише у випадках встановлених законом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed