Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 квітня 2013 року, які стягуються з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], збільшивши їх розмір з 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) на 1/4 частину заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними було розірвано 07 квітня 2014 року. На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 квітня 2013 року з відповідача на її користь стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини доходу (заробітку) на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також відповідач до 06 листопада 2015 року на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська виплачував аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/6 частини його доходу (заробітку), щомісячно, до досягнення сином трирічного віку. У зв'язку з тим, що їхньому сину [PERSON] вже виповнилося три роки. відповідач припинив виплату аліментів на її утримання. Також з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання дочки від першого шлюбу . Колишній чоловік не надає у добровільному порядку допомогу на утримання дитини та не допомагає будь-яким іншим чином. він є працездатним, працює в конвертерному цеху ПАТ "ДМКД", стан його здоров'я задовільний, матеріальне становище поліпшилось, у зв'язку зі зміною обставин, що впливають на розмір стягуваних аліментів, а саме з припиненням стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини його доходу, тому вона вважає збільшення розміру аліментів, що будуть стягуватися з відповідача обґрунтованим. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, посилаючись на обґрунтування позову, крім того зазначила, що дитина хворіє. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він справно сплачує аліменти на утримання сина в розмірі, призначеному судом, тож твердження позивача про те, що він не надає допомоги на утримання сина не відповідають дійсності. Зазначив, що його матеріальний стан жодним чином не змінився, він працює на тій самій посаді та отримує ту ж заробітну плату, окрім того, з нього за виконавчим листом стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання дочки від першого шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони знаходились в шлюбі до 06 березня 2013 року, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем та на утримання якого з відповідача на користь позивача щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів до досягнення сином повноліття. До листопада 2015 року з відповідача на користь позивачки стягувались аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Окрім того, з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. Ці обставини підтверджуються рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська 06 березня 2013 року, довідкою № 000809340 від 02 листопада 2015 року, копією свідоцтва про народження, актовий запис № 742, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська 01 квітня 2013 року, та визнані сторонами в судовому засіданні. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для зміни розміру аліментів з 1/6 частини всіх видів доходів відповідача на 1/4 частину, оскільки позивачем не було надано жодних доказів зміни матеріального або сімейного стану відповідача чи погіршення або поліпшення здоров'я дитини або когось із них.

Outcome: dismissed