Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

13.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на частку спадкового майна. Зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та на земельну частку (пай) розміром 5,37 га. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла мати позивачки [PERSON] як спадкоємець І черги, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] померла мати позивачки. Після її смерті спадкоємцями за законом є позивачка та її брат [PERSON], які в шестимісячний строк не звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, але позивачка вказує, що постійно проживала разом із матір'ю на день її смерті в спадковому будинку, фактично вступила у володіння спадковим майном. Постановою від 17.10.2014 року приватний нотаріус Негра Л.А. відмовила у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини та ненадання необхідних доказів фактичного прийняття спадщини, та відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. З посиланням на ст.ст.1218, 1225, 1261, 1267, 1268 ЦК України позивачка просила встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO]; визнати за позивачкою право спільної часткової власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлої [INFO]; визнати за позивачкою право власності на 2,685 га земельної частки (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Сонячний» Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області розміром 5,37 умовних кадастрових гектарів, відповідно до сертифікату [NUMBER] від 10.07.1997 року в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO]; визнати за позивачкою право спільної часткової власності на 1,925 га земельної ділянки площею 3,85 га відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги, дала пояснення, аналогічні викладеним у позові, просила заяву задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Заслухавши сторони, проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За правилами ч. 3 цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], [INFO] померла [PERSON], які є батьками позивачки [PERSON] (а.с. 16, 17, 21, 22). [PERSON] та [PERSON] до смерті мешкали в будинку за адресою: [ADDRESS]. Судом ретельно перевірялися доводи [PERSON] щодо проживання її разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. З матеріалів справи вбачається, що позивачка з 18.08.2004 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Доказів того, що на момент смерті батьків вона постійно проживала з ними в [ADDRESS], суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що факт постійного проживання позивачки разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] не знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, позов не підлягає задоволенню. На підставі викладено та

Outcome: dismissed