Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про стягнення заборгованості за аліментами зі спадкоємця боржника. Позовна заява мотивована тим, що вона з [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах від яких у них [INFO] народився син - [PERSON] . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня 2014 року (справа №754/13757/14-ц) стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. [INFO] [PERSON] помер, згідно свідоцтва про смерть виданого відділом реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 15 травня 2018 року, актовий запис № 8625. Згідно з розрахунком заборгованості відділу державної виконавчої служби Деснянського районного юстиції у м. Києві, заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] станом на 11 травня 2018 року становить 106988,83 грн. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частини квартири [ADDRESS] . В позовній заяві позивач зазначила, що спадкоємцями першої черги є мати померлого - [PERSON] та [PERSON] , в інтересах якого вона діє як позивач у справі. Ураховуючи викладене, та посилаючись на статтю 1282 ЦК України [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь у рахунок вартості майна, одержаного у спадщину після [PERSON] , який помер [INFO] , заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 106988,83 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. від 18 січня 2019 року прийнято позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про стягнення заборгованості по аліментів зі спадкоємця боржниката відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 20 лютого 2019 року від Головного територіального управління юстиції у м. Києві до суду надійшли пояснення на позовну заяву, в якому просять ухвалити судове рішення відповідно до норм діючого законодавства за наявними доказами, враховуючи фактичні обставини справи. 26 лютого 2019 року від представника [PERSON] - [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки, на його думку, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права на аліменти, пенсію, допомогу та інші виплати, що встановлені законом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. від 25 березня 2019 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про стягнення заборгованості по аліментів зі спадкоємця боржника. Призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву за викладеними в ній обставинами та просила її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засідання позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, судом встановлено наступне. Відповідно до виконавчого листа №754/13757/2014, виданого Деснянським районним судом м. Києва від 11 грудня 2014 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). [PERSON] помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть виданого відділом реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 15 травня 2018 року, актовий запис №8625 (а.с.8). Згідно з розрахунком заборгованості відділу державної виконавчої служби Деснянського районного юстиції у м. Києві від 18.07.2018р., заборгованість зі сплати аліментів стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] станом на 11 травня 2018 року становить 106988,83грн. (а.с.12). Згідно з матеріалами спадкової справи до майна померлого [PERSON] , заведеної П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою №623/2018, вбачається, що 31 травня 2018 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.61). [PERSON] заповіту не склав, спадкування здійснюється за законом. 03 серпня 2016 року [PERSON] направлено до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку, передбаченому статтею 1281 ЦК України, яка долучена до матеріалів спадкової справи (а.с.82). Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи зі змісту указаної норми це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування. Для всіх спадкоємців існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця, зокрема, часткова відповідальність. Частина четверта статті 1268 ЦК України встановлює додаткові гарантії охорони спадкових прав малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб з обмеженою дієздатністю. Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину завжди, крім випадків їхньої відмови від спадщини, а щодо малолітніх та недієздатних осіб - відмови, здійсненої від їхнього імені батьками (усиновлювачами), опікуном з дозволу органу опіки та піклування (частини друга-четверта статті 1273 ЦК України). Лише у випадках, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 ЦК України, [PERSON] може вважатися таким, що не прийняв спадщину померлого батька. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Матеріали справи не містять відомостей про відмову [PERSON] від прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] , а тому відповідно до вимог частин четвертої, п`ятої статті 1268 ЦК України [PERSON] таким, що прийняв спадщину, яка належить йому з часу її відкриття. Інші спадкоємці [PERSON] - дружина померлого, відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.66-67), та [PERSON] - повнолітня донька померлого, відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.64,65), із заявами про прийняття до державної нотаріальної контори спадщини не звертались. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] мав заборгованість за аліментами на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на підставі виконавчого листа №754/13757/2014, виданого Деснянським районним судом м. Києва від 11 грудня 2014 року, яка станом на день смерті спадкодавця [INFO] становить 106 988,83 грн., згідно розрахунку відділу державної виконавчої служби Деснянського районного юстиції у м. Києві. 03 серпня 2016 року [PERSON] направила до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку, передбаченому статтею 1281 ЦК України. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 17.01.2001р., квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с.74). Відповідно до листа КП КМР "Київського міського бюро технічної інвентаризації" №062/14-3440 від 23.03.2020р., за [PERSON] зареєстровано на праві власності 1/4 частина квартири [ADDRESS] (а.с.102). Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Отже, до спадкоємців боржника [PERSON] та малолітнього [PERSON] обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись в межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Разом із тим, в матеріалах справи відсутні докази обсягу вартості спадкового майна. Крім того, в судовому засіданні позивач не зверталась з клопотанням про витребування доказів, що свідчать про вартість спадкового майна, а також з клопотанням про призначення товарознавчої експертизи для визначення вартості 1/4 частини вказаної квартири. Статтею 81 ЦПК України не передбачено самостійного витребування доказів з ініціативи суду. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (стаття 81 ЦПК України). Враховуючи недоведеність позивачем вартості спадкового майна після смерті [PERSON] в розмірі 106988,83 грн., суд вважає про необґрунтованість позову щодо стягнення заборгованості за аліментами до одного зі спадкоємців боржника. Крім того, позивачем не було обґрунтовано наявність відповідальності лише спадкоємця [PERSON] перед кредитором спадкодавця. З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, понесені судові витрати покладаються на позивача. Куруючись статями 4,12,13,76-81,89,258-259,265,268 ЦПК України, статтею 1282 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed