Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить суд стягнути з\~відповідача на\~свою користь\~заоргованість по\~укладеному між\~ними \~13.05.2008\~року кредитному\~договору №DNJ0GA0000000075\~у розмірі\~1\~124\~380\~грн.\~42\~коп. та судові витрати. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 13 травня 2008 року між ПАТ КБ ПриватБанк(після зміни організаційно-правової форми - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та [PERSON] укладено кредитний договір №DNJ0GA0000000075. Відповідно до укладеного договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 15611,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.05.2018 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Позичальник всупереч умов договору та закону свої зобов`язання не виконував, у зв`язку із чим виникла заборгованість по кредитному договору, яка станом на 03.02.2015 року становить 69235,25 доларів США, яка складається з наступного:15812,68 доларів США заборгованість за кредитом, 11889,66 доларів США заборгованість про процентам за користування кредитом, 3011,20 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 35210,13 доларів США- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору 15,39 доларів США штраф (фіксова частина), 3296,18 доларів США штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути на свою користь із відповідача та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі пославшись на доводи викладені в позовній заяві, просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача адвокат Лапшин В.В. у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, при цьому зазначив, що наданий АТ КБ «ПриватБанк» розрахунок заборгованості становить лише таблицю із занесеним даними без механізму отримання зазначених сум. Також вважає незаконною нарахування комісії, штрафу та пені, оскільки штраф і пеня є санкцією одного виду, а відповідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Окрім того зазначає про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки останній платіж згідно з наданого до суду розрахунку був здійснений відповідачем 08 травня 2009 року та строк позовної давності відповідно до договору становить п`ять років, а з позовом позивач звернувся 17 лютого 2015 року. Суд вислухавши сторін, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Так, відповідно ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №DNJ0GA0000000075 від 13 травня 2008 року позивач зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 13.05.2008 року по 13.05.2018 року включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 17221,00 доларів США на наступні цілі: у розмірі 15000,00 доларів США на споживчі цілі, у розмірі 450,00 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 86,00 доларів США страхування майна, 75,00 доларів США особисте страхування, а також у розмірі 1610,00 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором (а.с.9-11). Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти щомісячний платіж у сумі 294,94 доларів згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . Позивач виконав свої зобов`язання та надав кредит в сумі 15000,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки. (а.с.14) 09.09.2010 року на адресу відповідача [PERSON] була надіслана вимога про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором. Зазначена вимога підлягала виконанню в тижневий термін з дати одержання цього повідомлення, проте і після цього відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала та відповідні суми позивачу не сплатила. Станом на 03.02.2015 року [PERSON] має заборгованість, у розмірі 69235,25 доларів США, що за курсом 16.24 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.02.2015 року складає 1124380,42 грн., яка складається з наступного:15812,68 доларів США заборгованість за кредитом, 11889,66 доларів США заборгованість про процентам за користування кредитом, 3011,20 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 35210,13 доларів США-пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору 15,39 доларів США штраф (фіксова частина), 3296,18 доларів США штраф (процентна складова).(а.с.5-7). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті\~610,\~611 ЦК України). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Представником відповідача [PERSON] у письмовому відзиві заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до заявлених вимог. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України\~встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Зокрема, ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~ст. 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Позовна давність відповідно до частини першої\~статті 260 ЦК України\~обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255 цього Кодексу. Частинами першою, п`ятою\~статті 261 ЦК України\~встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч. 4\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до\~ст. 266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Таким чином за кредитним договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у\~статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. У даній справі сторони погодили строк кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання. Так, відповідно п.8.1 банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки на строк з 13.05.2008 року по 13.05.2018 року включно. При цьому, період сплати вважати період з 20 по 28 число кожного місяця.(а.с11). Відповідно п.5.5 кредитного договору термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю п`ять років. Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України\~кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі\~статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду №14-10цс18. Отже, оскільки за умовами договору відповідач мала виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати відсотків, винагороди, комісії до 28 числа кожного місяця впродовж строку кредитування (до 13.05.2018 року), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. Зважаючи на те, що щомісячно у період із 20 по 28 число позичальник мала сплачувати платіж у розмірі 294,94 доларів., а останній платіж [PERSON] здійснено 08.05.2009 року, перебіг відліку строку позовної давності почався з 29 червня 2009 року, коли [PERSON] не сплатила черговий платіж до 28 червня 2009 року як це передбачено умовами укладеного сторонами договору. В той час як з позовом АТ КБ "ПриватБанк" звернулось 17.02.2015 року, тобто після спливу позовної давності щодо останнього щомісячного платежу. Стаття 266 ЦК України\~передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, зокрема, про стягнення неустойки. Позовна вимога про стягнення неустойки може бути додатковою як до вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, так і до вимоги про стягнення процентів за кредитом. Встановлено, що позивачем пропущено строк позовної давності, зокрема, щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом. Крім того, оскільки після спливу визначеного договором строку кредитування право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося, то спливла і позовна давність за вимогою про сплату процентів за цим кредитом. Оскільки позовна давність до основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової його вимоги про стягнення з відповідача комісії. Відтак, не може бути стягнута комісія, нарахована на суму заборгованості за вимогами, щодо яких позовна давність була пропущена. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Як встановлено, перебіг загальної позовної давності щодо стягнення заборгованості в частині пені почався з моменту останньої сплати, тобто з 08.05.2009 року. Таким чином строк щодо пред`явлення вимог по стягненню пені за даним договором також сплив. Згідно ч. 4\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.\~\~\~ Зважаючи на обставини справи і надані сторонами докази, наявність заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку, що АТ КБ «ПриваиБанк» звернувся із позовом за захистом порушеного права з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові. Відповідно ст. 141 ЦПК України, оскільки у позові акціонерного товариство комерційний банк «ПриватБанк» відмовлено, то понесені судові витрати з оплати судового збору лишаються за позивачем. На підставі викладеного, у відповідності з зазначеними нормами закону і

Outcome: dismissed