Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту народження, в якій з урахуванням уточненої заяви від 23.11.2021 просила суд встановити факт народження у [PERSON] дитини [PERSON] , [INFO] , який народився у м.Севастополь, Автономної республіки Крим, батьком якого є [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що 23.05.2014 між заявником та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після укладення якого заявник переїхала до Автономної республіки Крим, де проживала постійно. Паспорт громадянина України на прізвище « [PERSON] » заявник не отримувала, користувалася паспортом на прізвище « [PERSON] ». [INFO] заявник народила дитину - [PERSON] . У 2020 році заявник виїхала з тимчасово окупованої території та переїхала до м. Одеси. У зв`язку з тим, що дитина народилася на тимчасово окупованій території, неможливо отримати свідоцтво про народження. Встановлення вказаного факту, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про народження. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 19 листопада 2021 року\~\~заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити з підстав викладених у заяві. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника заінтересованої особи - Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на адресу суду надійшло повідомлення, відповідно до якого просить розглянути справу за відсутністю представника Відділу, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Також зазначають, що у разі задоволення позивних вимог, державна реєстрація народження має проводитись за ст. 133 СКУ: «Якщо дитина народилася у подружжі, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини», так як, згідно наданого свідоцтва про шлюб, шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області за № 321 від 23.05.2014 року. Тобто, має бути зазначено: прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, місце народження дитини; прізвище, ім`я, по батькові, дату народження та громадянство батьків дитини, а також підставу внесення відомостей про батька дитини (шлюб батьків). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10\~ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1 ст.\~15\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Предметом даного судового розгляду являється вимога особи про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту народження, який породжує для заявника юридичні наслідки - отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка. Судом установлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , яке видано 23.05.2014 Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, 23 травня 2014 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] », про що складено відповідний актовий запис № 321. Як вбачається з матеріалів справи на ім`я [PERSON] , [INFO] Ленінським РВ УМВС України в м.Севастополі 26.04.2006 видано паспорт громадянина України серія [NUMBER] . 10.09.2021 Органом 5116 на ім`я [PERSON] видано паспорт громадянина України № [NUMBER] . Згідно копії Свідоцтва про народження, що видане Відділом ЗАГС Гагарінського району м.Севастополя Управління ЗАГС м.Севастополя серії [NUMBER] від 12.03.2019, [PERSON] народився [INFO] батьками якого вказано: мати: [PERSON] громадянка Російської Федерації, відомості про батька дитини не зазначені. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Пунктом 1 частини 1 статті 3\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» визначено, що тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Згідно п. 4 ст.\~13\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Статтею 9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України»,\~передбачено норми,\~які стосуються\~тимчасово окупованої\~території Автономної\~Республіки Крим\~та м.\~Севастополя,\~зокрема що\~будь-які\~органи,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території та\~їх діяльність\~вважаються незаконними,\~якщо ці\~органи або\~особи створені,\~обрані чи\~призначені у\~порядку,\~не передбаченому\~законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. При наданні оцінки свідоцтву про народження дитини, як доказу, приймається до уваги, що хоча такий документ не є юридично дійсним, але він може підтверджувати, що певна установа, яка не діє у відповідності з українським законодавством, але de facto існує на окупованій території, зареєструвала факт народження певної особи. Разом з тим, [PERSON] не надала суду належних доказів\~на підтвердження того, що вона [INFO] в м. Севастополь Автономної Республіки Крим народила дитину чоловічої статі, оскільки її прізвище в паспорті громадянина України суперечить прізвищу матері у свідоцтві про народження дитини, відповідно до якого матір`ю дитини вказано « [PERSON] », яка є громадянкою Російської Федерації. В той час, заявляючи вимогу про встановлення факту народження дитини, заявниця посилається на те, що після анексії кримського півострову не переоформила паспорт громадянина України на прізвище « [PERSON] » та продовжувала проживати в АРК, користуючись паспортом на ім`я « [PERSON] ». Тобто заявник фактично просить ототожнити цих двох осіб. Згідно аб. 2 п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", судами не встановлюється тотожність особи, а тому суд позбавлений можливості встановлювати тотожність осіб [PERSON] та [PERSON] . Крім того, заявник вказує, що [INFO] у неї народилася дитина [PERSON] . Натомість, просить суд встановити факт народження дитини [PERSON] . Таким чином,\~матеріали справи\~не містять\~доказів про\~те,\~що [PERSON] \~ [INFO] \~народила сина\~ [PERSON] в м.Севастополь АРК. Суд звертає увагу, що сам по собі факт перебування заявниці на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим і встановлення законом особливого порядку розгляду заяв про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, не є безумовною підставою для встановлення такого факту та не звільняє заявника від надання суду належних доказів на підтвердження своїх вимог. За приписами ч.3 ст.317 ЦПК України в рішенні про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема мають бути вказані встановлені судом дані про батьків дитини. Разом з тим, відомості про дитину та її батьків, зазначені в заяві, не співпадають з відомостями, зазначеними в свідоцтві про народження дитини, відомості щодо дитини та батьків дитини не співпадають з відомостями, які просить встановити заявниця [PERSON] . Враховуючи вказані розбіжності, суд позбавлений можливості встановити факт народження дитини та ухвалити рішення у справі про задоволення заяви. Такий висновок узгоджується з правовим висновком, наведеним у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі №758/2671/17. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до правового змісту ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, докази надаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин суд вважає, що заява [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed