Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Генічеської міської ради про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування в частині визначення розміру земельної ділянки, визнання недійсною відмову голови сільської ради розглянути заяву про надання земельної ділянки в оренду та зобов`язання укласти договір оренди земельної ділянки. Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що 26\~червня 2018\~року Стрілківська\~сільська рада,\~розглянувши по\~суті попереднє\~звернення позивача\~своїм рішенням\~№ 722\~надала йому\~дозвіл на\~розробку проекту\~землеустрою щодо\~відведення земельної\~ділянки в\~оренду орієнтовною\~площею 5,5\~га,\~розташовану за\~адресом:\~ [ADDRESS] ,\~проте звернувшись з цим рішенням до землевпорядної організації позивачу стало відомо, що розробити документацію із землеустрою неможливо, оскільки за вказаним адресом раніше вже сформована земельна ділянка, а тому вона стала об`єктом цивільних прав кадастровий номер 6522185200:11:018:0096, площа 6,3552 га. Після ухвалення зазначеного рішення стало відомо, що 20 березня 2018 року право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за відповідачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вважає, що рішення в частині визначення орієнтовної площі земельної ділянки є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки на вказаній земельній ділянці розташовано належне позивачу нерухоме майно, а формування земельної ділянки відбувалось з урахуванням рішення Генічеського районного суду у справі № 2-804/07, де за позивачем визнано земельну ділянку площею 6,3552 га, що також визнавалось попереднім власником земельної ділянки - державою, в особі Херсонської обласної державної адміністрації. Звернувшись 26 липня 2018 року до Стрілківського сільського голови із заявою із викладенням вищевказаних обставин із проханням внести на розгляд Стрілківської сільської ради нову заяву для розгляду по суті, а також повідомити про дату, час і місце проведення засідання постійної комісії із земельних питань Стрілківської сільської ради де буде попередньо вивчатися вказане звернення, а так само про дату, час і місце проведення сесії Стрілківської сільської ради на якому буде прийматися рішення по суті цього звернення, сільський голова своєю відповіддю від 15 серпня 2018 року відмовив у внесенні в порядок денний для розгляду на пленарному засіданні сесії Стрілківської сільської ради заяви від 26 липня 2018 року. Враховуючи обов`язок органів місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції розглядати звернення громадян по суті, від якого голова Стрілківської сільської ради ухилився та порушив принцип всебічної перевірки заяв громадян, то вважає, що застосування такого способу захисту порушеного права як зобов`язання укласти договір - відповідає чинному законодавству. У зв`язку із викладеним, просить суд: - визнати незаконним та скасувати рішення ХХХХ сесії Стрілківської сільської ради VII скликання № 722 від 26 червня 2018 року в частині визначення орієнтовної площі в 5,5 га земельної ділянки, дозвіл на розробку проекту землеустрою якої надано цим рішенням; - визнати недійсною відмову голови Стрілківської сільської ради у розгляді заяви [PERSON] про надання в оренду земельної ділянки з кадастровим номером 6522185200:11:018:0096, що розташована за адресом [ADDRESS] ; - зобов`язати Генічеську міську раду (правонаступник Стрілківської сільської ради) укласти із [PERSON] договір оренди зазначеної земельної ділянки включно із площами ділянок 6522185200:02:001:0578 та 6522185200:02:001:0579. В судовому засіданні позивач [PERSON] був відсутнім. Його представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Вказав, що за рахунок площі земельної ділянки, що була надана позивачу за рішенням суду площею 6,3552 га були сформовані нові ділянки, внаслідок чого вона була зменшена до 6,0769 га. Вважає, що відповідач зобов`язаний був надати дозвіл позивачу на розробку проекту землеустрою саме у розмірі 6,3552 га, а також розглянувши звернення позивача й укласти із ним договір оренди на вказану земельну ділянку, права на яку зареєстровані за Стрілківською сільською радою. Просить врахувати обставини, викладені в позові та задовольнити позов. Представник відповідача Генічеської міської ради Херсонської області за довіреністю Волошин В.С. в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог. Вказав, що [PERSON] ще в 2010 році був наданий дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку шляхом викупу, проте це право не було їм реалізоване. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Суд, заслухавши думку представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне. У пункті «б» частини першої\~ст. 81 ЗК України\~зазначено, що однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є безоплатна їх передача із земель державної і комунальної власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 93 Земельного кодексу України,\~ст.1\~Закону України\~«Про оренду\~землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ч. 1\~ст. 79-1 ЗК України\~формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) (ч. 2\~ст. 79-1 ЗК України). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі (ч. 3\~ст. 79-1 ЗК України). Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок (ч. 5\~ст. 79-1 ЗК України). За змістом ч. 1, 2, 3 ст. 123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності\~у користування\~здійснюється Верховною\~Радою Автономної\~Республіки Крим,\~Радою міністрів\~Автономної Республіки\~Крим,\~органами виконавчої\~влади або\~органами місцевого\~самоврядування. Рішення\~зазначених органів\~приймається на\~підставі проектів\~землеустрою щодо\~відведення земельних\~ділянок у\~разі: надання\~земельної ділянки\~із зміною\~її цільового\~призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до\~Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122\~цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Згідно ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними\~статтею 122\~цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Згідно ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою\~статті 134\~ЗК України. Отже, правовідносини оренди виникають лише в момент укладення договору оренди.\~ До цього моменту, починаючи з моменту звернення особи до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тривають переддоговірні відносини: сторони ведуть переговори щодо предмета договору, а саме - щодо можливості укладення договору оренди в майбутньому та визначення конкретної земельної ділянки на масиві земель державної або комунальної власності у встановленому законом порядку. Етапи цих переговорів такі: звертаючись до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зацікавлена особа звертається до власника земельної ділянки - держави або територіальної громади (в особі відповідного органу) з пропозицією про укладення в майбутньому договору оренди (предмет якого на цей час точно не визначений) та про проведення переговорів з цього приводу. Отже, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет оренди. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду в майбутньому. У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, не вбачає підстав для відступу від цього висновку. Судом встановлено, що рішенням ХХХХ сесії Стрілківської сільської ради VII скликання від 26 червня 2018 року № 722 за результатами розгляду заяв та документів від [PERSON] про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років, розташовану по [ADDRESS] із земель рекреаційного призначення було надано [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років, орієнтовною площею 5,5000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] із земель рекреаційного призначення; [PERSON] замовити в землевпорядній організації, яка має відповідну ліцензію, розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. Позивач, в свою чергу, не погоджується із тим, що рішенням Стрілківської сільської ради йому було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за адресою: [ADDRESS] площею 5,5 га, оскільки вважає, що визначення такої орієнтовної площі земельної ділянки є незаконним. Непогодження із\~рішенням сільської\~ради в\~частині визначення\~площі земельної\~ділянки позивач\~пов`язує із\~тим,\~що на\~вказаній земельній\~ділянці розташовано\~належне йому\~нерухоме майно,\~а формування\~земельної ділянки\~відбувалось з\~урахуванням рішення\~Генічеського районного\~суду у справі № 2-804/07, яким за позивачем визначено право користування земельною ділянкою площею 6,3552 га, що також визнавалось попереднім власником земельної ділянки - державою в особі Херсонської обласної державної адміністрації, яка в своєму рішенні визнавала вказану обставину та надавала дозвіл на розробку документації з землеустрою площею 6,3552 га. Суд вважає вказану позицію необґрунтованою з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 09 січня 2008 року за [PERSON] визнано право користування земельною ділянкою площею 63552 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту наданого позивачем витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається лише підстава виникнення у позивача права власності, а саме на підставі рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 09 липня 2010 року в справі № 2-66/10. При цьому витяг не містить перелік, площу об`єктів нерухомості щодо яких встановлено право власності, а лише містить позначку, що до них входять нежитлові будівлі, розташовані на базі відпочинку « [INFO] ». Суд також вважає посилання позивача на те, що попередній власник земельної ділянки визнавав за ним земельну ділянку площею 6,3552 га, що на його думку, є підставою незаконності рішення Стрілківської сільської ради в частині визначення площі земельної ділянки в 5,5 га - хибною. Згідно з практикою Великої Палати Верховного Суду, рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є одним з етапів процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю прийняття рішення органом місцевого самоврядування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц, постанова від 28 листопада 2018 року у справі № 826/5735/16). Так, розпорядженням Голови Херсонської обласної державної адміністрації від 27 вересня 2010 року № 817, на який посилається позивач, було розглянуто заяву [PERSON] та надано [PERSON] дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку (шляхом викупу) площею 6,3552 га. Аналізуючи вказаний доказ, як такий, що на думку позивача свідчить про те, що Стрілківська сільська рада при його зверненні зобов`язана була надати дозвіл на розробку проекту землеустрою саме в визначеному попереднім власником розмірі, суд погоджується з позицією представника відповідача, який в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та вказав, що позивач не реалізував своє право, надане йому розпорядженням від 27 вересня 2010 року та не здійснив розробку технічної документації щодо земельної ділянки площею 6,3552 га Дійсно судом встановлено, що станом на час розгляду справи технічна документація із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку площею 6,3552 га, дозвіл на розробку якої був наданий ще 27 вересня 2010 року - розроблена не була. До того, вказане розпорядження стосувалось отримання земельної ділянки шляхом викупу, що також фактично не було зроблено. Таким чином, фактично позивач ухилився від розробки проектної документації, тому втратив право на користування земельною ділянкою межі якої не встановлено та не виділено в натуру. При цьому, звернувшись до Стрілківської сільської ради в 2018 році з заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою, позивач скористався своїм правом та отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. Разом з тим, його непогодження з визначеною Стрілківською сільською радою (правонаступником якої є Генічеська міська рада) орієнтованою площею земельної ділянки є необґрунтованою. Слід також звернути увагу, що згідно Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка площею 6,3552 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та має кадастровий номер 6522185200:11:018:0096 перебуває в комунальній власності Стрілківської сільської ради з 20 березня 2018 року. Номер запису про право власності 25431199. Крім того, представник позивача наголошує, що всередині земельної ділянки, на яку претендує позивач з`явилися нові земельні ділянки з кадастровими номерами 6522185200:02:001:0578 та 6522185200:02:001:0579 власниками яких до теперішнього часу залишається Стрілківська сільська рада, що вбачається з Державного земельного кадастру. Позивач вказує, що власником земельної ділянки, на якому знаходить його майно є Стрілківська сільська рада, проте докази того, що на спірних земельних ділянках з кадастровими номерами 6522185200:11:018:0096, 6522185200:02:001:0578 та 6522185200:02:001:0579 перебуває належне йому нерухоме майно надані не були. Як й не надані докази того, що позивач позбавлений можливості розробити документацію із землеустрою через сформовані земельні ділянки. Таким чином, враховуючи, що позивач з 2010 року не реалізував своє право на розробку технічної документації на земельну ділянку, площею 6,3552 га, суд вважає, що у позивача відсутнє право на захист його «законних очікувань» щодо оформлення прав на земельну ділянку саме такої площі при зверненні до сільської ради в 2018 році. До того, як встановлено судом вище, право на розробку технічної документації на земельну ділянку, площею 6,3552 га надавалось позивачу для її викупу, що здійснено не було. Відповідно до ст. 41 Конституції України\~кожен має право, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1\~ст. 21\~\~ЦК України\~суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є його невідповідність вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України. Згідно зі статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). З огляду вищевикладені норми та на встановлені судом обставини, враховуючи, що незаконність рішення Стрілківської сільської ради позивач пов`язує саме з незгодою із визначеною площею, що як встановлено судом, є необґрунтованим, то підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування в частині визначення розміру земельної ділянки відсутні. Суд вважає, що Стрілківська сільська рада, яка мала право на розпорядження земельними ділянками, що перебувають на території відповідного села, оскільки це відноситься до виключної компетенції відповідного орану місцевого самоврядування, розглянувши заяву позивача щодо отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду прийняла рішення з дотриманням чинного законодавства та вказане рішення не порушує права позивача, тому відсутні підстави для його скасування. Щодо позовної вимоги позивача, в якій він просив визнати недійсною відмову голови Стрілківської сільської ради у розгляді заяви [PERSON] про надання в оренду земельної ділянки з кадастровим номером 6522185200:11:018:0096, що розташована за адресом [ADDRESS] , а також зобов`язати Генічеську міську раду (правонаступник Стрілківської сільської ради) укласти із [PERSON] договір оренди зазначеної земельної ділянки включно із площами ділянок 6522185200:02:001:0578 та 6522185200:02:001:0579 слід зазначити наступне. 26 липня 2018 року представник [PERSON] [PERSON] звернувся до голови Стрілківської сільської ради із заявою, в якій просив внести на розгляд сесії заяву для прийняття рішення про укладення з [PERSON] договору оренди земельної ділянки площею 6,3552 га з кадастровим номером 6522185200:11:018:0096, а також повідомити про дату, час і місце проведення засідання постійної комісії із земельних питань Стрілківської сільської ради, де буде попередньо вивчатися вказане звернення, а так само про дату, час і місце проведення сесії Стрілківської сільської ради, на якому буде прийматися рішення по суті. Позивач посилається на те, що за результатом розгляду його заяви, голова Стрілківської сільської ради відмовив у розгляді заяви. Суд вважає, що вказана позиція є незмістовною, оскільки відповідь на звернення була надана позивачу 15 серпня 2018 року за № 700-С, в якій повідомлено, що фактично вказане питання вже було розглянуто у присутності представників заявника 26 червня 2018 року, коли розглядалось питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, за результатами чого прийнято відповідне рішення сесії № 722 від 26 червня 2018 року. Позивач вважає, що належним способом захисту являється зобов`язання відповідача укласти із ним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6522185200:11:018:0096, включно із площами ділянок 6522185200:02:001:0578 та 6522185200:02:001:0579. Разом з тим, суд вважає, що застосування такого способу захисту порушеного права як зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи зробити ту чи іншу дію можливо лише в разі достатності поданих доказів, оскільки в інакшому разі це є втручанням у дискреційні повноваження відповідача. При цьому, втручанням у дискреційні повноваження суб`єкту владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень. Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань судочинства. В даному випадку, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зобов`язання відповідача укласти з позивачем договір оренди земельної ділянки є втручанням в дискреційні повноваження власника земельної ділянки. Крім того, з відповіді Стрілківської сільської ради, наданої позивачу 15 серпня 2018 року вбачається готовність укладення з позивачем договору оренди після дотримання встановленої законодавством процедури, а саме затвердження проекту землеустрою, дозвіл на розробку якого був наданий позивачу рішенням Стрілківської сільської ради № 722 від 26 червня 2018 року, з яким позивач, в свою чергу не погодився в частині визначеної йому орієнтовної площі. Слід наголосити, що в ході судового розгляду встановлено, що позиція позивача з приводу бажаного розміру земельної ділянки, права оренди на яку він має намір оформити зводиться до наданого йому дозволу на розробку технічної документації із землеустрою в 2010 році, який надавався для подальшого викупу земельної ділянки. Разом з тим, встановлено та не заперечується сторонами, що позивач ухилився від здійснення дій щодо подальшої розробки технічної документації, її подачі для затвердження та відповідно викупу земельної ділянки. В той же час, звернувшись до власника земельної ділянки в 2018 році позивач посилається на розмір земельної ділянки, зазначеного в дозволі на розробку технічної документації, який не був ним реалізований. При цьому, жодні права на спірну земельну ділянку, права оренди, викупу за ним не зареєстровані. В той час, як власником земельних ділянок, на які посилається позивач є Стрілківська сільська рада, права якої зареєстровані та містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Так, Стрілківська сільська рада в межах компетенції розглянула звернення позивача та надала відповідний дозвіл на розробку технічної документації, після затвердження якої, як зазначила в своїй відповіді від 15 серпня 2018 року, розгляне питання щодо надання земельної ділянки зі встановленими межами та виділеної в натурі в оренду. Таким чином суд дійшов до висновку, що позивачем не доведено перед судом, що його права були порушені відповідачем, та що такі згідно\~ст. 15 ЦК України\~підлягають захисту чи відновленню у способи визначені\~ст. 16 ЦК України. Із наведеного слідує, що заявлені позивачем позовні вимоги не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 5\~ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, то судові витрати слід залишити за позивачем. Згідно ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, застосовані у вказаній справі ухвалою Генічеського районного суду від 07 листопада 2018 року, ухвалою Генічеського районного суду від 28 грудня 2018 року.

Outcome: dismissed