Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просила позбавити останнього батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що під час перебування у шлюбі з відповідачем, який був розірваний рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 29.10.2012 р., в них народилася донька, батьком якої є відповідач. Після розірвання шлюбу та припинення сімейних відносин відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не відвідує її, не цікавиться станом здоров'я дитини та її розвитком. В ході судового розгляду позивачка підтримала заявлені вимоги пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, при цьому вказала, що вона створила нову сім'ю, народила ще одну дитину, і, на її думку, саме в інтересах доньки було б доцільно позбавити відповідача батьківських прав, для подальшого усиновлення дитини її чоловіком. Також позивачка зазначила, що під час розгляду справи позивач відвідував доньку, однак та не сприймає його як свого батька. Відповідач проти позову заперечив, визнав свою протиправну поведінку щодо ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, в той же час вказав, що він більше року не відвідував доньку, оскільки періодично перебував на заробітках, в тому числі і за межами держави, а також, через створення позивачкою нової сім'ї, йому було незручно відвідувати дитину за місцем її проживання. Крім того, [PERSON] висловив намір змінити своє ставлення до дитини, а тому просив не позбавляти його батьківських прав щодо доньки. Представник органу опіки та піклування Ярмолинецької селищної ради позовні вимоги підтримала, що також було зазначено у відповідному висновку. Прокурор вважає позов законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, а також підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] і [PERSON] перебували в шлюбі з лютого 2011 року по жовтень 2012 року. Від шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачкою в [ADDRESS], а відповідач проживає в [ADDRESS]. Дані обставини підтверджуються рішенням Ярмолинецького районного суду від 16.10.2012 р. про розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] (а.с. 8), довідкою виконкому Ярмолинецької селищної ради від 20.11.2014 р. №2525 про склад сім'ї [PERSON](а.с. 9), свідоцтвом про народження дитини (а.с.10). В судовому засіданні [PERSON] визнав, що він тривалий час не відвідує доньку та не займається її вихованням, при цьому послався на поважні, з його точки зору, причини, зокрема через перебування на заробітках. В той же час, як позивачка, так і допитана як свідок [PERSON], яка є матір'ю позивачки, пояснили, що жодних поважних причин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свої батьківські обов'язки не існує. Згідно висновку органу опіки та піклування Ярмолинецької селищної ради [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки, через ухилення його від виконання батьківських обов'язків (а.с. 2). Статтею 164 Сімейного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, зокрема, відповідно до пункту другого частини першої цієї статті мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав це, насамперед, санкція за протиправну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Між тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення від виконання батьківських обов'язків засвідчує вину батька чи матері перед дітьми, а тому, вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав, необхідно враховувати як мати (батько) ставляться до дитини, які між ними взаємовідносини, бажання батьків приймати участь у вихованні дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 18 постанови від 30.03.2007 р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. В ході судового розгляду доведена винна поведінка [PERSON] щодо ухилення від виконання ним своїх обов'язків по вихованню малолітньої доньки, в той же час він висловив наміри змінити своє ставлення до дитини. Як пояснила позивачка під час розгляду справи відповідач відвідував дитину за місцем її проживання, що підтверджує його наміри виконувати в подальшому свої батьківські обов'язки. Також суд бере до уваги, що [PERSON] позитивно характеризується за місцем проживання, створив нову сім'ю та виховує дитину від першого шлюбу своєї дружини (а.с. 28). Оцінюючи встановлене та враховуючи те, що в ході судового розгляду доведена винна поведінка [PERSON] щодо невиконання своїх обов'язків по вихованню дитини, проте відповідач змінив свою поведінку, з урахуванням конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав відносно малолітньої доньки слід відмовити, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням відповідачем батьківських обов'язків. На підставі ст. 164 СК України,

Outcome: dismissed