Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

У квітні 2014 року КП «Житлогосп» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за квартирній платі в розмірі 2 287 грн. 03 коп. Позивач у своїй позовній заяві посилається на те, що КП «Житлогосп» являється балансоутримувачем житлових будинків м. Олександрії згідно рішення Олександрійської міської ради № 29 від 23.11.2010 року та надає населенню послуги по обслуговуванню будинків та прибудинкових територій. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], за якою оформлено особистий рахунок № 832500056, не виконуючи свої зобов'язання по оплаті за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, останній заборгував 2 287 грн. 03 коп., тому просять стягнути борг та 236 грн. 50 коп. судового збору. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просить розглянути в її відсутність. Представник відповідача у своїй письмовій заяві заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність, оскільки відповідно до договору дарування квартири від 19.04.2012 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] Згідно ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно витягу про державну реєстрацію прав Олександрійського КМБТІ право власності [PERSON] на дану квартиру зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 27.04.2012 року. У разі коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа ( ст.19 Закону України «Про житлово комунальні послуги»). Вказала, що позивачем надані суперечливі розрахунки заборгованості за комунальні послуги, а саме: за період з 01.12.2010 року по 01.01.2014 року заборгованість складає 2 450 грн. 37 коп., а за період з 01.06.2011 року по 01.05.2014 року, заборгованість складає 2 777 грн. 05 коп. Уточнень розміру заборгованості позивачем не надано. Справу просить розглянути в її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що розглядає цивільні справи відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. За договором дарування квартири від 19.04.2012 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], власником квартири № 36, яка розташована в будинку № 141/3 по вул. 6-го Грудня в м. Олександрії, є [PERSON]. Право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] 27.04.2012 року, згідно витягу про державну реєстрацію прав. Вищевказаний будинок знаходиться на балансі КП «Житлогосп», яке є балансоутримувачем житлових будинків м.Олександрії та виконавцем житлово-комунальних послуг, згідно рішення Олександрійської міської ради №29 від 23.11.2010 року. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875 VI від 24.06.2004 року балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Позивач нараховував борг відповідачу щомісяця з 1 грудня 2010 року до 01 травня 2014 року за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Однак з 19.04.2012 року власником [ADDRESS] є [PERSON]. Крім того, позивач у наданому розрахунку боргу за комунальні послуги не розмежував суму боргу між колишнім і теперішнім власником. Отже суд не вбачає будь яких порушень з боку відповідача щодо повернення боргу як боржника за надані послуги з 2010 року, так як відсутні у матеріалах справи належні та допустимі докази. Суд дійшов висновку, що позивач не виконав вимоги статті 60 ЦПК України, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, то понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed