Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між банком та [PERSON] було укладено наступні кредитні договори: Рамкова угода №2340 від 22.05.2005 року та Рамкова угода №2946 від 16.11.2006 року. В забезпечення виконання зобов'язань було передано в іпотеку нерухоме майно. [INFO] [PERSON] помер, єдиним спадкоємцем є його син [PERSON]. Оскільки за життя [PERSON] свої зобов'язання за кредитними договорами не виконав, виникла заборгованість в розмірі 1 104 731 грн. 00 коп. 27.02.2013 року Обухівським районним судом Київської області винесено рішення, яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ПроКредитБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 1 104 731 грн. 00 коп. в межах вартості одержаного спадкового майна, яке на час подання позовної заяви ним не виконано, просив в судовому порядку з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] в сумі 1 104 731 грн. 00 коп., перед ПАТ «ПроКредитБанк» звернути стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки № 2340- ІД 01 від 22.04.2005 року, засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ніколенко В.М. за реєстровим №2047, а саме: ціле нежитлове приміщення магазину «[INFO]» загальною площею 522,8 кв. м., реєстраційний номер 3242209, номер запису 86 у книзі № 48, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], успадкованого [PERSON] після смерті [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною 2 995 728,00 та на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки № 2946- ІД 01 від 16.11.2006 року, засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ніколенко В.М. за реєстровим №8271 ціла нежитлова будівля бар «[INFO]» загальною площею 150,8 кв. м., реєстраційний номер 404400, номер запису 68 у книзі № 48, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], успадкованого [PERSON] після смерті [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною 1 642 197,00 грн. В судовому засіданні представник позивача Король Г.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Зазначила відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості по кредитним договорам. Крім того, зазначила, що відсутні підстави для закриття провадження, оскільки інший предмет спору. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні. Крім того, зазначив, що є рішення суду про стягнення з нього заборгованості та проводяться виконавчі дії. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позову з підстав наведених в запереченні на позовну заяву. Крім того, зазначила, що даний спір вже розглядався судом у 2013 році, прийняте рішення залишено в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Вислухавши представника позивача, відповідачів, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 22 квітня 2005 року між ЗАТ «ПроКредитБанк» правонаступником якого є ПАТ «ПроКредитБанк» та [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено договір іпотеки № 2340-ІД 01, згідно умов якого Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно: нежиле приміщення магазину «[INFO]», що знаходиться за адресою: [ADDRESS],(а.с. 15-16). 16 листопада 2006 року між ЗАТ «ПроКредитБанк» правонаступником якого є ПАТ «ПроКредитБанк» та [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено договір іпотеки № 2946-ІД 01, згідно умов якого Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно: нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: [ADDRESS],(а.с. 19-20). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.02.2012 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції у Київській області.(а.с. 9). 27 лютого 2013 року рішенням Обухівського районного суду Київської області стягнено з [PERSON] на користь ПАТ «ПроКредитБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1104731 гривень в межах вартості одержаного спадкового майна, яке залишено в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.10.2013 року (а.с. 108-109, 113-116). 17 липня 2014 року відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПроКредитБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 1 104 731 грн. 00 коп., в межах вартості одержаного спадкового майна. (а.с. 23). 05 лютого 2015 року рішенням колегії суддів Апеляційного суду Київської області, визнано об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]: нежитлове приміщення магазину «[INFO]» загальною площею 456, 8 кв.м., що знаходить за адресою: [ADDRESS] та не житлову будівлю бар «[INFO]», загальною площею 150,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 10-14). Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як передбачено ст.ст. 572, 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, як передбачено ст. 590 ЦК України. Частиною 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Обґрунтовуючи позов позивач посилається, що відповідач [PERSON], рішення суду, щодо погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 1 104 731 грн. 00 коп., в межах вартості одержаного спадкового майна не виконав. Вартість предмету іпотеки нежитлової будівлі магазин «[INFO]» загальною площею 150, 80 кв.м., згідно висновку про вартість майна, складеного ПП «СВ Девелопмент» від 20.07.2017 року становить 2 995 728 грн. 00 коп. (а.с. 44-63). Вартість предмету іпотеки нежитлової будівлі бар «[INFO]» загальною площею 522, 80 кв.м., згідно висновку про вартість майна, складеного ПП «СВ Девелопмент» від 20.07.2017 року становить 1 642 197 грн. 00 коп. (а.с. 64-86). При вирішенні спору суд зобов'язаний дотримуватись загальних засад цивільного судочинства, зокрема щодо диспозитивності та змагальності сторін. Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вирішуючи спір на засадах змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, на підставі поданих стронами доказів, суд вважає, що позовні вимоги не грунтуються на зібраних по справі і досліджених судом письмових доказах, не узгоджуються із чинним законодавством України, позивач всупереч вимогам ст.ст.10,11,60 ЦПК України не довів позовні вимоги, заперечення відповідача узгоджуються із письмовими доказами, тому достатніх правових і фактичних підстав для задоволення позову суд не вбачає. Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed