Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

У травні 2020 року позивач ПАТ «СК «Фенікс», в особі генерального директора Кривошапка В.В. засобами поштового зв`язку звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просив задовольнити позовні вимоги ПАТ «СК «Фенікс» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 2336,69 грн. В обґрунтування позовних вимог вказував, що 19.08.2019 року, приблизно о 19 год. 05 хв., на проспекті Бажана в м. Київ відбулась ДТП за участю автомобіля Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] та автомобіля Renault Laguna д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Дарницького районного суду м. Києва від 20.09.2019 року винним у чиненні ДТП визнано [PERSON] . Внаслідок зазначеної ДТП автомобілю Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] , застрахованого в ПрАТ «СК «Фенікс», завдано механічні пошкодження. Згідно звіту №7533/08/19 від 27.08.2019 року, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля складає 21 100,53 грн. Вказана ДТП була визнана страховим випадком, про що співробітниками ПрАТ «СК «Фенікс» 16.09.2019 року складено страховий акт № 02/09-2019 та виплачено власнику автомобіля Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] страхове відшкодування у розмірі 21 557, 22 грн. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Renault Laguna д.н.з. [NUMBER] застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № АО0378747. ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі претензії ПрАТ «СК «Фенікс» здійснено відшкодування шкоди в порядку регресу та перераховано 20 100,53 грн. (з урахуванням 1000 грн. франшизи). Разом з цим позивач поніс витрати на проведення оціночної експертизи пошкодженого транспортного засобу у розмірі 880 грн. Сума позову по справі становить 2 336,69 грн. (21 557,22 + 880 - 20 100,53). З метою досудового врегулювання спору, відповідачу направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу, яка була залишена поза його увагою. 02.06.2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області цивільну справу передано на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. 18.08.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 21.08.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 17.11.2020 року від позивача ПрАТ «СК «Фенікс», в особі генерального директора Кривошапка В.В. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. 27.11.2020 року відповідач звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, просив проводити судовий розгляд без його участі. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 19.08.2019 року, близько 19 год. 05 хв., в м. Київ по проспекту Бажана водій [PERSON] , керуючи автомобілем Renault Laguna д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечного бокового інтервалу в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Наведене підтверджується довідкою № 3019234622446425 про ДТП та постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20.09.2019 року. Згідно вказаної постанови [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Як вбачається з копії договору добровільного страхування наземного транспорту № 047/18-Т від 16.11.2018 року, майнові інтереси власника автомобіля марки Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП застраховані в ПрАТ «СК «Фенікс». 20.08.2019 року [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «Фенікс» з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, а 09.09.2019 року із заявою про виплату страхового відшкодування по договору майнового страхування. Згідно звіту № 7533/08/19 від 09.09.2019 про оцінку транспортного засобу Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] , вартість матеріального збитку вказаного автомобіля склала 21 100,53 грн. Відповідно до страхового акту № 02/09-2019 від 16.09.2019 року, описана вище подія визнана страховим випадком. Відповідно до рахунку ТОВ "Атлант-М Лепсе" від 04.09.2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] склала 21 557,22 грн. У пункті 5.10 страхового акту наведено про прийняте рішення - виплатити суму страхового відшкодування у розмірі 21 557,22 грн. ПрАТ «СК «Фенікс» перерахувало на рахунок потерпілої суму страхового відшкодування в розмірі 21 557,22 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 455 від 16.09.2019 року. Згідно платіжного доручення № 30247 від 12.11.2019 р., ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «Фенікс» в розмірі 20 100,53 грн. У зв`язку з тим, що суми грошових коштів в розмірі 20 100,53 грн. недостатньо для покриття повної суми понесених збитків, яких зазнав позивач - ПрАТ «СК «Фенікс», останній звернувся до суду з даним позовом. Вирішуючи питання про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 2 336,69 грн. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою, тобто в розмірі 1 051 грн. Інша частина сплаченого судового збору підлягає поверненню позивачу.

Outcome: approved