Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

У серпні 2019 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, [PERSON] , [PERSON] звернулися до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Донецької міської ради про визнання права власності, в якому просять суд визнати за ними (по 1/2 частині за кожним) право власності на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову позивачі зазначили, що вони є власниками квартири [ADDRESS] . Оригінали документів, які підтверджують право власності на квартиру, були втрачені на тимчасово окупованій території. На звернення до Донецького обласного державного нотаріального архіву було повідомлено про неможливість видачі дублікату договору купівлі-продажу квартири, оскільки документи приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Подолян О.О. на зберігання не передавалися. Відсутність правовстановлюючого документу позбавляє прав реалізувати свої правомочності власника нерухомого майна. У зв`язку з зазначеним, вон змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч. 4 ст.\~19\~ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2019 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.\~\~ У судове засідання представник позивачів не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 263 ЦПК України зазначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним\~\~і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом по справі встановлено, що [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24 березня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Донецької області Подолян О.О. У зв`язку з активною фазою проведення АТО, позивачами було втрачено оригінал правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS] , що підтверджує їх право власності на зазначену квартиру. Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 161125423 від 26.03.2019 року, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] (по 1/2 частині за кожним) на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24 березня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Донецької області Подолян О.О. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає, що позовні вимоги позивачів доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з тим, що позивачами було доведено той факт, що їм на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24 березня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Донецької області Подолян О.О на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , по 1/2 частині кожному.

Outcome: approved