Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

У серпні 2020 року представник ПрАТ «СК «Еталон» Шимченко В.В. засобами поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 99 000 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказував, що 04.07.2019 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля КІА д.н.з. [NUMBER] . Згідно постанови Білоцерківського\~ міськрайонного суду Київської області від 23.01.2020 року винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON] . Внаслідок зазначеної ДТП потерпілому заподіяно матеріальну шкоду в розмірі вартості відновлювального ремонту автомобіля на суму 91 712,78 грн. Вказана ДТП була визнана страховим випадком, про що співробітниками ПрАТ «СК «Еталон» складено страховий акт та виплачено потерпілому страхове відшкодування у загальному розмірі 99000 грн. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля власника автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. [NUMBER] застрахована у ПрАТ «СК «Еталон» згідно полісу № ЕР-164373087. Відповідач не повідомив позивача про настання страхового випадку, що суперечить п. ґ) ч. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності". Отже, внаслідок порушення умов договору обов`язкового страхування відповідач має сплатити в порядку регресу на пористь позивача виплачені потерпілій грошові кошти в розмірі 99 000 грн. З метою досудового врегулювання спору, відповідачу було направлено претензію про добровільне погашення регресної заборгованості, однак така вимога була залишена поза увагою відповідача. 18.08.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 22.09.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 13.10.2020 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно постанови Білоцерківського\~ міськрайонного суду Київської області від 23.01.2020 року встановлені в діях [PERSON] вина у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП, а саме у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілів КІА SЕЕD д.н.з. [NUMBER] ., DAEWOO NEXIA д.н.з. [NUMBER] . Провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 164373087 укладений 12.04.2019 року між позивачем та [PERSON] відносно автомобіля марки ВАЗ 2106 д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до страхового акту № 712- 15777 від 06.05.2020 року, вказана вище подія визнана страховим випадком. Сума страхового відшкодування до виплати третій особі, якій завдано шкоду - [PERSON] , становить 99 000 грн., франшиза за договором страхування 1 000 грн. ПрАТ «СК «Еталон» перераховано на рахунок [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 99 000 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень на суму 35 000, 20 000, 25 000, 19 000 грн., а також розпорядженням позивача № 09-05-15777 від 06.05.2020 року. 25.06.2020 року позивачем на адресу відповідача надіслано претензію про добровільне погашення регресної заборгованості, в якій позивач просив терміново погасити регресну заборгованість, а також запропоновано укласти мирову угоду у разі відсутності можливості сплатити заборгованість одним платежем у вказані терміни. Вирішуючи питання про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно p п.п. 38.1.1 «ґ» п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) особа, цивільна відповідальність якої застрахована, зобов`язана невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально (п. 33.1.4 ст. 33 Закону). З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що відповідач, як водій автомобіля, а також власник транспортного засобу взагалі не повідомили позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Верховним Судом у постанові від 19.11.2018 року по справі № 621/2403/16 зроблений правовий висновок про те, що згідно із підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції належним чином дослідив та дав оцінку поданим сторонами доказам, врахував всі обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки Особа_4, у порушення вимог підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону, належним чином не повідомив страхову компанія про настання ДТП. Враховуючи викладене та оцінюючі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява відносно водія транспортного засобу, як винуватця у дорожньо-транспортній пригоді, знайшла своє підтвердження під час розгляду справи судом, тому підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача слід стягнути в порядку регресу виплачену суму страхового відшкодування в розмірі 99000 грн. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 2 102 грн., розмір якого визначено відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на час подачі позовної заяви (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Outcome: approved