Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

27.04.2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 53856,00 грн. та моральну шкоду у сумі 50000,00 грн., а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що позивачка є орендарем приміщення [NUMBER]-[NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . 13.12.2020 року позивачка виявила факт залиття орендованого приміщення, а саме в місці проходження транзитного стояку каналізаційної мережі та підтікання під ламінат на підлозі біля стіни. Факт затоплення приміщення підтверджено Актом про залиття ТОВ «ЖК Сервіс Груп» від 19.12.2020 року. В цьому акті зазначено, що наслідком залиття є пошкодження шару штукатурки на поверхні транзитного стояку каналізації мережі та на стіні біля транзитного стояку (поверхня шару штукатурки волога, в деяких місцях є прояви грибку) на площі орієнтовно 9 кв.м. та підтікання під ламінат на підлозі біля стіни на площі 90 кв.м.. Причиною залиття є аварія, що трапилась в кв. [ADDRESS] , власником якої є відповідачка. Згідно висновку про оцінку матеріальний збиток становить 53856,00 грн. Крім того, за проведення оцінки позивачка сплатила 4000,00 грн. Також внаслідок залиття квартири позивачка зазнала моральної шкоди у вигляді стресу та зміни умов і графіку роботи, оскільки доведеться здійснювати ремонт в приміщенні, який не планувався, що призведе до додаткових витрат часу та зусиль. Позивачка визначає розмір заподіяної моральної шкоди у сумі 50000,00 грн. Попередньо позивачка зверталась до відповідача з претензіями про відшкодування шкоди та витрат на проведення оцінки, однак будь-якої реакції не було. Ухвалою суду від 09.06.2021 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою суду від 24.06.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Як вбачається з матеріалів справи, направлена на адресу місця реєстрації відповідача копія ухвали суду про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви та додатки до неї повернулись до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Станом на час ухвалення у справі рішення відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не викладав жодних заперечень проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 16.07.2020 року між ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» та ФОП [PERSON] був укладений договір №07/16 оренди нерухомого майна строком з 31.07.2020 року до 30.06.2020 року, що складає 2 роки 11 місяців, предметом якого стало нежитлове приміщення загальною площею 138,50 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , приміщення №[NUMBER], [NUMBER] . Згідно змісту вказаного договору: - п. 1.10. Цільове призначення користування Об`єктом - комерційна нерухомість; - п. 2.4. Об`єкт оренди повертається Орендарем Орендодавцю у тому ж стані, в якому він був переданий в оренду, але з урахуванням нормального зносу; - п. 3.3.1. На період ремонтних канікул з 31.07.2020 р. по 20.10.2020 року орендна плата становитиме 1 грн. 00 коп.; - п. 3.4.2. У разі заподіяння шкоди Об`єкту оренди на суму, яка не перевищує Гарантійну суму, Гарантійна сума залишається у власності Орендодавця в рахунок погашення такого збитку. У разі заподіяння Орендарем шкоди Орендодавцю в зв`язку з пошкодженням знищенням Об`єкту оренди на суму, яка перевищує Гарантійну суму, Орендар зобов`язаний погасити заподіяну їм шкоду відповідно до умов п. 3.4.4. цього Договору; - п. 3.4.4. Орендар зобов`язаний у разі знищення та/або будь-якого пошкодження Об`єкту оренди, у тому числі, в результаті порушення/недотримання правил протипожежної безпеки, відшкодувати Орендодавцю повну вартість Об`єкта оренди, яка може бути визначена за ініціативою Орендодавця станом на дату настання/виявлення такої події та не може бути нижчою, ніж вказана в п. 1.6. цього Договору, та погасити всю шкоду третім особам спричинену таким порушенням/недотриманням. - п. 4.3.3. Орендар зобов`язаний проводити поточний ремонт Об`єкта оренди з письмового дозволу Орендодавця; - п. 4.3.5 Орендар зобов`язаний погодити з орендодавцем ремонтні роботи в письмовій формі; - п. 4.3.7. Орендар зобов`язаний забезпечувати та належним чином дотримуватись норм протипожежної, санітарної та епідемічної безпеки, прав суміжних власників (користувачів) нерухомого майна, нести повну матеріальну та іншу відповідальність за дотримання цих норм перед Орендодавцем, третіми особами у разі настання наслідків їх недотримання, а також нести повну матеріальну та іншу відповідальність перед Орендодавцем та третіми особами за спричинення будь-якої шкоди, яка стала наслідком дій/бездіяльності Орендаря в процесі користування Об`єктом оренди; - п. 4.3.9. Орендар зобов`язаний самостійно та за власний рахунок забезпечувати здійснення заходів щодо підтримання Об`єкта оренди з стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду за цим договором, з урахуванням нормального амортизаційного зносу; - п. 4.3.10 Орендар зобов`язаний повідомляти Орендодавця про будь-які пошкодження, аварії чи інші події внаслідок яких завдано або виникла загроза завдання шкоди Об`єкту оренди або майну Орендодавця, а також вчасно вживати заходи для запобігання можливості руйнування Об`єкта оренди; - п. 4.3.11 Орендар зобов`язаний повернути Об`єкт оренди Орендодавцю у встановлений цим Договором строк і в належному стані, а якщо при поверненні Об`єкту оренди Орендодавцем будуть виявленні пошкодження/дефекти інші ознаки пошкодження Об`єкту оренди, що впливають на його стан та/або вартість, та/або використання за цільовим призначенням (далі - Дефекти), на протязі 3 (трьох) днів з дати письмової вимоги Орендодавця компенсувати орендодавцю вартість таких Дефектів, визначену Орендодавцем; - п. 4.3.12 Орендар зобов`язаний за свій рахунок оплачувати всі ремонтні роботи комунікацій, обладнання, мереж, якими укомплектований Об`єкт, та нести інші витрати, пов`язані з утриманням Об`єкту; - п. 4.4.1. Орендар має право використовувати Об`єкт оренди відповідно до його призначення та умов цього договору. За письмовою згодою Орендодавця проводити ремонт Об`єкта оренди. Після припинення дії (розірвання) цього договору, проведені ремонтні роботи зроблені в приміщенні, стають власністю Орендодавця і не компенсуються Орендарю; - п. 4.4.3. Орендар має право здійснювати за свій рахунок ремонт Об`єкту за умови обов`язкового затвердження проекту ремонту Орендодавцем, без подальшої компенсації Орендодавцем витрат, понесених на здійснення ремонтних робіт, за виключенням умов згідно з пунктом 4.1.2. даного договору. Результати проведених ремонтних робіт підлягають обов`язковому письмовому затвердженню з боку Орендодавця на протязі 10 (десяти) робочих днів з дати їх завершення. За змістом акту приймання-передачі нежилого приміщення в оренду згідно договору №07/16 оренди нежилого приміщення від 16.07.2020 року, ТОВ «РЕНТСОЛЮШН» та ФОП [PERSON] склали цей акт про те, що орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нежиле приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] приміщення [NUMBER],[NUMBER] , загальною площею 138,50 кв.м. Приміщення після будівельників, прибрані. В приміщеннях санвузлів встановлені вузли обліку води (лічильник води, електроклапан) загалом в кількості - 4 шт. Лічильники тепла не встановлені. Вони будуть встановлені, це питання відповідальності ЖЕК та забудовник. Вікна та вхідні тамбурні двері встановлені та укомплектовані. В приміщеннях встановлені електрощити з ввідним автоматом (встановлено 2 щити), встановлені шафи ПК та пожежна сигналізація. Орендодавець передає, а орендар приймає приміщення в задовільному стані. За змістом акту 2/12-20 від 02.11.2020 року приймання-передачі устаткування (обладнання) орендарю згідно договору №07/16 оренди нежилого приміщення від 16.07.2020 року, орендодавець передає, а орендар приймає устаткування (обладнання) котел опалювальний настінний РRОТНЕRМ Rау (Скат) 6КЕ/14 з шиною еВus - два котла, належним чином встановлені в приміщенні (пусконалагоджувальні роботи проведені) по [ADDRESS] (раніше [ADDRESS] ) в приміщенні [NUMBER] та [NUMBER] . Згідно Акту про залиття, аварію, що трапилась в приміщенні № [NUMBER] та [NUMBER] (об`єднане) від 19.12.2020 року, комісія у складі представника власника приміщень ТОВ «Глобал Офіс», представника експлуатуючої організації майстра ТОВ «ЖК Сервіс Груп» та орендаря [PERSON] склали цей акт про те, що 13.12.2020 року в [ADDRESS] в приміщенні [NUMBER] та [NUMBER] (об`єднане) сталося залиття в місці проходження транзитного стояку каналізаційної мережі. Наслідком залиття є пошкодження шару штукатурки на поверхні транзитного стояку каналізаційної мережі та на стіні біля транзитного стояку (поверхня шару штукатурки волога в деяких місцях є прояви грибку) на площі орієнтовно 9 кв.м. та підкікання під ламінат на підлозі біля стіни на площі 90 кв.м., що заважає повноцінно використовувати приміщення. Було проведено огляд квартир вище поверхом над приміщеннями [NUMBER]-[NUMBER] в квартирах 1340 на другому поверсі та 1346 на третьому поверсі були виявлені сліди підтікання по стіні біля труб каналізаційного стояку та на самій трубі. Поверхом вище (на 5-му поверсі) над квартирою 1352 слідів підтікання не виявлено. Причиною залиття є аварія, що трапилась в квартирі [ADDRESS] за вищезазначеною адресою. Висновки і рекомендації: представник власника квартири 1352 бере на себе зобов`язання з усунення заподіяної шкоди в приміщенні [NUMBER]-[NUMBER] та витрати пов`язані з усуненням заподіяної шкоди в строки ___. Після виконання робіт сторонами буде складено акт про усунення вищезазначених ушкоджень. Власниця квартири 1352 [PERSON] і її представник були запрошені на огляд та обговорення відшкодування матеріальних збитків за погодженням відмовилась бути присутньою та вирішувати питання. За змістом Висновку про оцінку ринкової вартості від 01.02.2021 року, станом на 29.01.2021 року ринкова вартість об`єкта оцінки - права вимоги відшкодування збитку, заподіяного нежитловим приміщенням, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], прим. [NUMBER],[NUMBER] і майну, що знаходилося в ній на момент залиття 53856,00 грн. Відповідно до положень ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ЦПК України). Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Статтями 78, 79, 80 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Вирішуючи спір по суті, суд звертає увагу, що стороною позивача не підтверджено належним чином розміру завданої залиттям матеріальної шкоди, оскільки у висновку про оцінку розмір шкоди визначений як збиток завданий нежитловим приміщенням та майну, що знаходилось у ньому на момент залиття. При цьому, у акті про залиття відсутні будь-які посилання на пошкодження у зв`язку із залиттям майна, яке знаходитись у приміщеннях, а наявне лише зазначення про пошкодження штукатурки (орієнтовно 09,00 кв.м.) та підтікання під ламінат на підлозі (90,00 кв.м.). Зміст наданого стороною позивача висновку про оцінку ринкової вартості не містить будь-якої деталізації опису пошкоджень приміщень та пошкодженого майна. Обґрунтовуючи своє звернення про відшкодування шкоди до відповідача, позивачка посилається на те, що саме зазначена відповідачка є власницею квартири у якій сталась аварія та відповідно сталось залиття орендованих позивачем приміщень. Статтями 319, 322 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Поряд із цим в матеріалах справи відсутні належні, допустимі, достатні та достовірні докази про те, що відповідачка дійсно є власницею квартири в якій сталась аварія та у зв`язку із чим були затоплені орендовані позивачкою приміщення. Лише у акті про залиття від 19.12.2020 року міститься посилання на те, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Однак вказане не може бути достовірним, допустимим та достатнім доказом для висновку про належність вказаної квартири відповідачу на праві власності. Жодного правовстановлюючого документу на підтвердження права власності матеріали справи не містять. При цьому, сторона позивача не була позбавлена можливості у разі неможливості самостійно надати доказ, подати разом із позовною заявою клопотання про витребування доказів у відповідності до положень ст. 84 ЦПК України, однак з таким клопотанням позивач, ані разом із позовною заявою, ані впродовж перебування справи на розгляді, до суду не звертався. Крім того, для підтвердження права власності відповідача, позивач не був позбавлений можливості самостійно отримати та подати суду Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, але таких дій не вчинив. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд також приймає до уваги, що місцем реєстрації відповідача є: [ADDRESS] . Вказане не підтверджує і можливість наявного права користування відповідача квартирою у якій сталась аварія. За відсутності підтвердження дійсної належності відповідачу квартири [ADDRESS] на праві власності та ураховуючи дані про зареєстроване у встановленому законом порядку місце реєстрації відповідача, суд дійшов висновку про відсутність доведення статусу відповідача як заподіювача шкоди, що в свою чергу призводить до необхідності відмови у задоволенні позову. Ураховуючи вказані обставини, відповідно не підлягають до задоволення і вимоги щодо стягнення моральної шкоди, які є похідними від вимог про стягнення матеріальної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed