Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 29 жовтня 2007 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений договір про спільну участь у інвестуванні нерухомого майна. Згідно цього договору вони домовились про спільну участь у фінансуванні та проведенні ремонту нерухомого майна площею 164,1 кв. метри, що розташоване по вул. Києво-Московській, 16 в м. Глухові. Також вони домовились про те, що після виконання позивачем обумовлених ремонтних робіт відповідач [PERSON] сплачує позивачу 30000 доларів США в строк до 29.08.2011 року. У разі невиконання цієї умови відповідач [PERSON] в рахунок боргу має передати їй у власність двокімнатну квартиру № 1 площею 77,5 кв. метри, що розташована у будинку № 7 по вул. Артема в м. Глухові. В подальшому, 29.08.2011 року сторони уклали між собою додоткову угоду до цього договору, згідно з умовами якої позивач взяла на себе зобовязання власними силами та за власний рахунок здійснити всі необхідні будівельні та інші роботи нерухомого майна площею 164,1 кв. метри, що розташоване по вул. Києво-Московській, 16 в м. Глухові. В свою чергу, відповідач зобовязана була випалатити їй 15000 доларів США в строк до 29.08.2016 року. У випадку несплати цієї суми в обумовлений строк відповідач протягом 30 днів після цієї дати має передати їй у власність двокімнатну квартиру № 1 площею 77,5 кв. метри, що розташована у будинку № 7 по вул. Артема в м. Глухові. Оскільки позивач свої зобовязання за угодою виконала, а відповідач [PERSON] відмовляється її виконувати, то позивач просить суд визнати за нею право власності на вказану вище двокімнатну квартиру № 1, що розташована у будинку № 7 по вул. Артема в м. Глухові. Позивач в судове засідання не зявилась, хоча про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Представила заяву, в якій повністю підтримує заявлений позов, а справу просить розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представила заяву, в якій визнає позов [PERSON], а справу просить розглядати за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що 29 жовтня 2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір про спільну участь у інвестуванні нерухомого майна. Згідно цього договору сторони домовились про спільну участь у фінансуванні та проведенні ремонту нерухомого майна площею 164,1 кв. метри, що розташоване по вул. Києво-Московській, 16 в м.Глухові. Також сторони домовились, що після виконання позивачем [PERSON] обумовлених ремонтних робіт, відповідач [PERSON] сплачує позивачу 30000 доларів США в строк до 29.08.2011 року. А у разі невиконання цієї умови, відповідач [PERSON] в рахунок боргу має передати позивачу у власність двокімнатну квартиру № 1 площею 77,5 кв. метри, що розташована у будинку № 7 по вул. Артема в м. Глухові. В подальшому, 29.08.2011 року сторони уклали між собою додоткову угоду до вищеназваного договору, згідно з умовами якої позивач взяла на себе зобовязання власними силами та за власний рахунок здійснити всі необхідні будівельні та інші роботи нерухомого майна площею 164,1 кв. метри, що розташоване по вул. Києво-Московській, 16 в м. Глухові. В свою чергу, відповідач зобовязана була випалатити позивачу 15000 доларів США в строк до 29.08.2016 року. А у випадку несплати цієї суми в обумовлений строк, відповідач протягом 30 днів після цієї дати має передати у власність позивачці двокімнатну квартиру № 1 площею 77,5 кв. метри, що розташована у будинку № 7 по вул. Артема в м. Глухові. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема із договорів та інших правочинів. Також, відповідно до положень ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. При цьому із матеріалів справи вбачається, що укладений між сторонами договір про спільну участь у інвестуванні нерухомого майна за своєю правовою природою є змішаним договором, бо містить елементи як договору про спільну діяльність, так і договору про відчуження нерухомого майна, оскільки за його умовами невиконання відповідачем договору тягне за собою обовязок останнього передати позивачу у власність двокімнатну квартиру № 1 площею 77,5 кв. метри, розташовану у будинку № 7 по вул. Артема в м. Глухові. При цьому, Цивільний кодекс України передбачає, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом, за домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим законодавством, а саме: зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Недодержання сторонами правочину вимоги закону про його обовязкове нотаріальне посвідчення тягне за собою визнання такого правочину нікчемним. Чинним законодавством України чітко визначено, які правочини підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, а саме: договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, пожертва, рента, довічне утримання (догляд), спадковий договір) нерухомого майна відповідно до положень статей 657, 715, 719, 729, 732, 745, 1304 Цивільного кодексу України, іпотечні договори згідно із вимогами статті 18 Закону України "Про іпотеку" та статті 577 Цивільного кодексу України та ін. Оскільки в договорі, який був укладений між позивачем та відповідачем 29.10.2007 року та додатковій угоді до нього, передбачається перехід права власності на нерухоме майно у випадку його неналежного виконання, то виходячи із вимог вищевказаних законодавчих положень, цей договір у всякому разі підлягав нотаріальному посвідченню. Зважаючи на ті обставини, що сторонами не була додержана нотаріальна форма цього правочину, то, відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України, це як наслідок тягне за собою його нікчемність. При таких обставинах суд не вбачає підстав для задоволення вимог [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed