Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Акціонерне товариства «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 35004 грн. 77 коп. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустили проект monobank, в рамках якого фізичним особам відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно. Попередня ідентифікація особи відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк", опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 07 вересня 2018 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 07 вересня 2018. У змісті Анкети-заяви, визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених вище документів, що складають договір та зобов`язалась виконувати його умови. На підставі укладеного договору, відповідач отримав кредит у розмірі до 100000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4 % річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8 % річних). Відповідач\~\~не виконує свої зобов`язання за кредитним договором в частині погашення заборгованості по кредиту у строки та розмірах визначених умовами договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 24 червня 2020 року становить 35004 грн. 77 коп. та складається з: загального залишку заборгованості за тілом кредиту. Відповідач [PERSON] направив до суду відзив на позовну заяву, в якій категорично заперечує проти позовних вимог. Зазначив, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме з наданим витягом з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб він був ознайомлений, підписуючи заяву-анкету до договору про надання банківських послуг, а також, що такі умови містили умови, зокрема, щодо сплати пені. Крім того, зазначив, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження конкретного розміру отриманих ним коштів, їх розміру протягом строку кредитування. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є первинним документом банку, а виписка з особового рахунку в матеріалах справи відсутня. За таких обставин вважає, що відсутні докази на підтвердження надання йому кредитних коштів на картковий рахунок із встановленням відповідного кредитного ліміту. Позивач направив до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що не погоджується з викладеними у відзиві доводами та зазначив, що в момент підписання відповідачем анкети заяви діяли лише одні Умови та правила із якими він був належним чином ознайомлений. Щодо розміру та розрахунку заборгованості долучив виписку по рахунку клієнта банка, що є первинним банківськім документом, з якого вбачається й факт видачі кредиту так і рух коштів по рахунку. Також наголосив, що клієнт неодноразово вносив кошти для погашення заборгованості, що вказує на визнання ним заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Наголосив, що банк жодним чином не підтверджує, що ним отримувались та використовувались кошти, з наданого банком розрахунку не вбачається рух коштів та неможливо встановити конкретну суму, що становить заборгованість. Вказав, що не визнає заборгованість у тому розмірі, що вказує банк, оскільки він кошти в такому розмірі не отримував. Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що 07 вересня 2018 року між [PERSON] та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг за допомогою ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем в мобільному додатку. За умовами п.п. 2-3 анкети-заяви, підписавши анкету-заяву, відповідач погодився з тим, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього Договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, що вони зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, Клієнт беззастережно погоджується з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, та про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту шляхом надсилання повідомлення у мобільний додаток. Відповідно до п. 6 Анкети-заяви відповідач просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Також визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Відповідач підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або Банком з використанням електронного цифрового підпису. Згідно з п. 2.1. Розділу І Умов та правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк», затверджених Рішенням Правління ПАТ «Універсал Банк» протокол № 33 від 27 вересня 2017 року, при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов договору в тому числі платіжної системи Master Card, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. Номер поточного рахунку, операції за яким здійснюються з використанням електронного платіжного засобу - платіжної картки, зазначається у Анкеті-заяві. Як вбачається з Анкети-заяви, відповідач просив відкрити йому поточний рахунок у гривнях на ім`я [PERSON] . За змістом п. 2.3. Розділу І Умов своїм підписом на анкеті-заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного договору клієнт ознайомився з текстом розділів, пунктів, підпунктів цих умові правил обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Паспорту споживчого кредиту, Прогнозованого графіку щомісячних платежів та усіма умовами інших частин договору, повністю зрозумів їхній зміст та погоджується з викладеним. Згідно з п. 2.4. Розділу І Умов, укладаючи договір клієнт та банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених всіма розділами, пунктами, підпунктами та складовими частинами договору. Відповідно до п. 2.11. Розділу І Умов клієнт уклавши Договір, шляхом підписання анкети-заяви, підтверджує, що клієнт до укладення ним договору був ознайомлений в електронні/письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та орієнтовної загальної вартості кредиту тощо, як це вимагає законодавство про споживче кредитування, та отримав відповідні документи від банку і погоджується з ними. Згідно з п. 4.2. Розділу І Умов в рамках дистанційного обслуговування банк надає клієнту інформацію про банківське обслуговування шляхом її направлення на адресу клієнта, зазначену в анкеті-заяві або в мобільний додаток клієнта. Відповідно до п. 6.1., п. 6.2. Розділу І Умов банк та клієнт погодили, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися сторонами або кожною стороною окремо з використанням електронного цифрового підпису (ЕЦП) у мобільному Додатку. Електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закон № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач в судовому засіданні не заперечував факт звернення до банку та користування платіжною картою, проте категорично не визнавав вказану позивачем суму заборгованості, оскільки, на його думку, такий розмір заборгованості нічим не підтверджений та кредитні кошти в такому розмірі він не брав. Оцінивши вказану позицію, суд зазначає наступне. На підтвердження позовних вимог, що визначає розмір заборгованості позивач надав розрахунок заборгованості за договором б/н від 07 вересня 2018 року станом на 24 червня 2020 року, а також на виконання ухвали про витребування доказів, відповідач направив до суду виписку з особистого рахунку про рух коштів за наданим кредитом з 30 серпня 2019 року по 09 грудня 2020 року. Дослідивши надані позивачем на підтвердження наявної у відповідача заборгованості докази, а саме розрахунок заборгованості та виписку з особового рахунку, суд вважає, що в ході судового розгляду не були встановлені обставини та не знайшов свого підтвердження факт отримання, користування відповідачем кредитними коштами, їх суми, та того, що розмір заборгованості, що, як зазначено, складається з тіла кредиту становить саме 35004 грн. 77 коп. В наданих позивачем додатках в частині 3 Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача розділу 8.2 Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank» встановлено, що сума/ліміт кредиту надається банком від 0 до 100000 (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку). Проте, докази погодження сторонами суми кредиту у заявці на кредит відсутні. Зі змісту позову вбачається, що відповідач отримав кредит у розмірі до 100000 гривень. Позивач наголошує, що клієнт отримує платіжну карту із встановленим лімітом, в межах якого користується кредитними коштами, проте з наданих ним доказів не вбачається, яку в цілому суму отримав відповідач. Так, сам по собі розрахунок заборгованості за договором, укладеного між Універсал Банк та клієнтом, станом на 24 червня 2020 року не може слугувати доказом погодження між сторонами розміру кредитного ліміту та отримання відповідачем суми кредитних коштів, оскільки по суті є лише письмовими обчисленнями, проведеними позивачем. Суд виходить з того, що виписка по особовому рахунку, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Проте надана позивачем виписка не може бути прийнята судом, як доказ, що підтверджує суму заборгованості, оскільки виписка містить значні невідповідності. Дослідивши зміст виписки по особовому рахунку суд констатує, що вона надана за період з 30 серпня 2018 року по 09 грудня 2020 року. При цьому, датою підписання анкети заяви відповідачем є 07 вересня 2018 року. Крім того, кінцевою датою операцій в ній зазначене 03 січня 2020 року. Вказані обставини дають підстави вважати, що в період з 03 січня 2020 року по 09 грудня 2020 року по особовому рахунку не здійснювались жодні операції. При цьому, розрахунок здійснений позивачем станом саме на 24 червня 2020 року та складає 35004 грн. 77 коп., проте з жодного наданого позивачем доказу не вбачається наявність заборгованість в такому розмірі. Більш того, слід зазначити, що данні зазначені в виписці, що як вказано вище, є неповними, також не узгоджуються із інформацією, вказаною позивачем у розрахунку заборгованості, де позивач й вказав суму заборгованості у пред`явленому розмірі. Так, за розрахунком позивача, датою початку визначення заборгованості є 01 грудня 2019 року, при цьому з виписки вбачається рух коштів до цією дати. Також, за розрахунком, клієнт, маючи залишок поточної заборгованості за тілом кредиту 01 грудня 2019 року та 02 грудня 2019 року у розмірі 768 грн. 02 коп. та 2743 грн. 28 коп. здійснив погашення заборгованості в ці дати у розмірі 6900 грн. та 13400 грн., проте після цього залишок заборгованості за тілом кредиту станом на 03 грудня 2019 року вже складає 8052 грн. 69 коп., що не узгоджується між собою. Також зі змісту розрахунку вбачається, що станом на 30 квітня 2020 року залишок поточної заборгованості за тілом кредиту складав 17074 грн. 93 коп. та наступного дня така сума збільшилась до 32161 грн. 18 коп., що додаючи залишок простроченої заборгованості за тілом кредиту й склало, за розрахунком позивача суму 35004 грн. 77 коп. При цьому, як зазначав суд вище, виписка по особовому рахунку ці данні не підтверджує. За положеннями ст. 12\~та ст. 81 ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). Відповідно до п. 4 ч. 2\~ст. 43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Згідно положень\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В п. 27\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року\~роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Враховуючи встановлені судом обставини, відсутність переконливих, достовірних, належних доказів, що підтверджують розмір кредитної заборгованості, що становить тіло кредиту,\~суд\~не\~вбачає\~підстав\~для\~задоволення\~позову про стягнення з відповідача заборгованості за\~\~договором\~\~про\~\~надання\~\~банківських\~\~послуг\~\~«Monobank»\~\~від\~\~07 вересня 2018 року\~у\~розмірі\~35004 грн. 77\~коп.,\~\~а\~\~тому\~\~в\~\~позові\~\~необхідно\~\~відмовити. За правилами\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачу відмовлено в позові, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі судового збору відсутні.

Outcome: dismissed