Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

У квітні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.12.2005 року у розмірі 9\~250,03 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідач є спадкоємцем після померлої [PERSON] , яка відповідно до укладеного договору б/н від 02.12.2005 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. За кредитним договором, станом на день смерті позичальника, виникла заборгованість у розмірі 9\~250,03 грн., яка складається з наступного: 9\~250,03 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту. Відповідач є спадкоємцем після померлої [PERSON] . Оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна одержаного у спадщину, необхідно стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.12.2005 року у розмірі 9\~250,03 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2020 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимог не визнає у повному обсязі та просить суд відмовити у їх задоволенні, так як він не є спадкоємцем після померлої [INFO] [PERSON] . Суд вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 02.12.2005 року між [PERSON] та АТ КБ "ПриватБанк" укладено кредитний договір № б/н, за умова якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 10 0000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. В процесі користування кредитним рахунком позичальник не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Звертаючись до суду з позовом, банк посилався на те, що станом на момент смерті у [PERSON] була заборгованість за кредитним договором у сумі 9\~250,03 грн., а спадкоємцем після смерті позичальника є відповідач [PERSON] , з якого слід стягнути заборгованість за кредитним договором. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України\~передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно зі\~статтею 1216 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282\~ЦК України. Відповідно до\~статті 1281 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину,протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно із\~статтею 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми\~статті 1282 ЦК України\~щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Матеріалами справи встановлено, що 14 лютого 2018 року Першою павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області було заведено спадкову справу № 82/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] на підставі претензій ПАТ «Креді Агріколь Банк», ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ «НФС», АК КБ «Приватбанк», АТ «Сбербанк». Крім того, як вбачається з копії спадкової справи № 82/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] , [PERSON] відмовився від спадщини за законом після померлої матері [PERSON] на корить її чоловіка [PERSON] , про що 20.04.2018 року надав відповідну заяву, яка посвідчена 18.04.2018 року приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шлегою Г.І., р. № 340. Таким чином, відповідач не є спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відмовою від прийняття спадщини. Інші спадкоємці померлої [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися та свідоцтво про прийняття спадщини не видавалося. У матеріалах справи відсутня інформація щодо наявності будь-якого майна, яке б могло бути успадковане після смерті [PERSON] . Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. На підставі викладеного, позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів того, що відповідач є спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] , наявності спадкового майна та його вартості, одержаного відповідачем у спадщину, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Outcome: dismissed