Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що між сторонами 08 лютого 2007 року укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON]К отримала кредит у розмірі 8000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Разом з тим, відповідач, скориставшись кредитними коштами, останні та проценти за їх користування не повернув, у зв'язку з чим, станом на 30 червня 2017 року заборгованість складає 18644,31 грн. , яка складається із заборгованості за кредитом 6731,69 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 8529,31 грн., заборгованості за пенею та комісією 2019,30 грн., та штрафів відповідно до умов договору: 500 грн. штраф (фіксована частина), 864,01 грн. - штраф (процентна складова). На підставі ст.ст.526, 530, 631, 1049, 1054 ЦК України просив стягнути із [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 18644,31 грн. та судовий збір - 1600 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та наполягає на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечує, оскільки право звернення до суду у ПАТ КБ «Приватбанк» виникло ще 31.07.2012 році протягом якого вимог позивач до відповідача не заявляв, тому просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Відповідач позов не визнав. Просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Допитаний в якості свідка відповідач [PERSON] пояснила, що перший раз кредит чоловіком у 2004 році 1000.00 грн. в Новотроїцькому відділенні отримала картку. В 2007 чи в 2008 році їй ще збільшили кредитний ліміт на картці до 8000.00 грн.. В 2014 році вона прийшла у відділення ПАТ КБ «Приватбанк» та запитала працівника чому з її картки списано 640.00 грн., та нараховано 500 грн. комісії. Кредитну картку ПАТ КБ «Приватбанк» отримувала лише один раз. Отримала кредит 8000.00 грн.. В 2008 році їнею отримано кредитну картку замість залишеної нею в банкоматі, яку отримала у Горлівському відділенні Донецької області ПАТ КБ «Приватбанк». Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, покази відповідача [PERSON]К в якості свідка , суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що між сторонами 08 лютого 2007 року укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON]К отримала кредит у розмірі 8000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Разом з тим, відповідач, скориставшись кредитними коштами, останні та проценти за їх користування не повернув, у зв'язку з чим, станом на 30 червня 2017 року заборгованість складає 18644,31 грн. Згідно Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк. Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Разом з цим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Зі змісту ст. 257 ЦК України вбачається, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Частиною першою статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.11, 2.1.1.2.12, 2.1.1.5.5 Умов, строк дії карти (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. Суд ставиться критично до довідки без дати про видачу кредитних карток без дати та без дати договору до якого надана така довідка про, що представнику банку протягом розгляду справи було наголошено, однак інших доказів строку дії карток суду не надоно. По кредитній картці ….9350 строк дії суперечить договору, а саме в договорі зазначено строк дії до 08/11 в той час як в самій довідці зазначено явно невірний строк дії до 08/15 , який значно перевищує розумний термін зносу самого пластику кредитної картки. Тому платежів по картці, зокрема по картці …2121 не можуть підтвердити достойменно її терміну дії 09/14. В тому числі представник банку не зміг пояснити та довести первинний документ та докази зазначених у довідці строків по яких діють картки, тому відомості про термін дії карток банком не доведено. Тому позивачем протягом розгляду справи в численних судових засідань не доведено та не надано обґрунтованих доказів та доводів, які б давали суду підстави прийняти довідку без номеру та без дати та без дати договору та викладені в ній суперечливі відомості про строк дії кредитних карток як належний та допустимий доказ. Докази видачі відповідачу інших зазначених у такій довідці кредитних карток позивачем не надано. Враховуючи неможливість достойменно та остаточно встановити строк дії кредитних карток та враховуючи, що зобов»язання (борг) та відповідне право стягнення, у позивача виникло ще 31.07.2012 (згідно розрахунку), суд приходить до висновку про застосування позовної давності за клопотанням представника відповідача, та відмовити в позові. Враховуючи, що відповідач заявив клопотання про застосування позовної давності, у задоволенні позову має бути відмовлено. Така ж правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14цс, яка відповідно до ст. 417 ЦПК України є обов'язковою для суду першої інстанції.

Outcome: dismissed