Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 11802 грн. 19 коп. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 07.02.2018 року відповідач отримала кредит в розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту. Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач умови договору щодо належного виконання зобов`язань порушив, оскільки не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, які передбачені договором, в зв`язку з чим просить стягнути з [PERSON] вказану заборгованість по кредитному договору. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідачі отримали копію ухвали про відкриття провадження 23.04.2020 року. Відповідачами, відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України, не подано до суду відзиву на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд дослідивши надані докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. На підтвердження своїх доводів сторона позивача надала розрахунок заборгованості, копію заяви позичальника, копію Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Судом встановлено, що анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку позичальника №б/н від року є стандартним бланком, який не містить даних, з якими умовами договору погоджується [PERSON] . Крім того, анкета не містить волевиявлення відповідача на отримання кредиту, в ній відсутні відомості щодо суми встановленого кредитного ліміту, не зазначений розмір процентів, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами, тобто відсутні істотні умови кредитного договору, на яких він міг бути укладений. Отже, з даної заяви не встановлено, що відповідач виявляв бажання та отримав від позивача кредитну картку з кредитним лімітом 4000 грн. Також, суд звертає увагу на ту обставину, що саме по собі складення та підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» не є договором кредиту та не свідчить про його укладення в подальшому. Крім того, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості з відповідача, яка станом на 19.01.2020 року становить - 11802грн. 19 коп. та складається з: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 7711,94 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 550,25 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2501,80 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 538,20 грн. - штраф (процентна складова). З наданого позивачем та дослідженого судом розрахунку заборгованості встановлено, що залишок заборгованості за тілом кредиту - 0,00грн. З даного розрахунку вбачається, що заборгованість за тілом кредиту відсутня, однак нараховані пеня та штрафи та прострочене тіло кредиту, яке не передбачене умовами договору. Однак, згідно договору - заяви позичальника за користування кредитом нараховуються відсотки на суму залишку заборгованості по кредиту. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, наданий банком не містить інформації про порядок нарахування та погашення заборгованості, а тому в суд немає можливості перевірити правильність нарахування заборгованості. Відповідно до п. 2.1.1.3.4. Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, який міститься на офіційному сайті Приватбанку https://privatbank.ua/terms, встановлено, що кошти, отримані від Клієнта для погашення заборгованості за кредитом, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі, насамперед, направляються для погашення: - прострочених процентів за користування кредитом, далі - простроченої до повернення суми кредиту (тіла кредиту), далі - процентів до сплати по кредиту, далі - тіла кредиту до оплати, далі - проценти від суми неповернутого в строк кредиту згідно п. 2.1.1.2.12. Цього Договору, далі - пені згідно п. 2.1.1.8.1. цього Договору. Таким чином, суд вбачає порушення банком порядком нарахування заборгованості по кредиту, оскільки відповідач погасив кредит в повному обсязі, так як тіло кредиту погашається в останню чергу, а тому заборгованість по відсотках, простроченому тілу та пені нараховується лише залишок боргу. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Наведене є підставою для відмови у задоволенні позову з огляду на те, що позивачем не було виконано свого обов`язку із доказування обґрунтованості і правомірності його вимог. Встановлені під час судового розгляду та наведені вище обставини, відсутність належних та допустимих доказів в обґрунтування розміру нарахованих відсотків та пені, свідчить про те, що обставини наведені позивачем АТ КБ «ПриватБанк» у позовній заяві не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку що позивачем не доведено (не надано належних та допустимих доказів) позовних вимог, про відсутність підстав для задоволення позову, у зв`язку з його не обґрунтованість та не доведеністю. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed