Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування м. Черкаси, що діє в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернувся з заявою до суду до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, вказуючи, що відповідачі являються батьками малолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовують тим, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.05.2009 року було задоволено позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Соснівської районної ради в м. Черкасах про відібрання малолітніх від батьків від позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 22.06.2009 року відмовлено в задоволенні вказаного позову. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.06.2008 року [PERSON] була засуджена за ст. 166 КК України (злісне невиконання обов`язків по догляду за дитиною або за особою, щодо якої встановлена опіка чи піклування) до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від призначеного покарання з іспитовим терміном на два роки. У вказаному вироку зазначено, що [PERSON] умисно систематично, протягом тривалого часу не виконувала свої батьківські обов`язки по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] безвідповідально ставляться до виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей, в зв`язку з чим притягувались до адміністративної відповідальності, не забезпечують умови для проживання та виховання дітей, старші діти не відвідують систематично школу, в школу та дитячий садок приходять неохайні, хворіли на педикульоз, в квартирі умови проживання не відповідають санітарним вимогам. Відповідачі конфліктують з працівниками дитячих закладів та служби у справах дітей, поводять себе агресивно, перешкоджають обстеженню житла. В 2009 році орган опіки вже звертався до суду з аналогічним позовом, однак відповідачі не змінили свого ставлення до батьківських обов`язків. Просять суд відібрати у відповідачів їх малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від батьків [PERSON] , [PERSON] без позбавлення батьківських прав, та передати їх Органу опіки та піклування м. Черкаси для подальшого влаштування. Також просять стягнути з відповідачів аліменти в розмірі Ѕ усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку з кожного на користь дітей на їх утримання на особовий рахунок кожної дитини у відділенні Державного ощадного банку України, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до повноліття дітей. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2019 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду за правилами загального провадження. Представник Органу опіки та піклування м. Черкаси Сень Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні. Зазначили, що не погоджуються з тим, щоб у них відібрали дітей. Вважають, що служба у справах дітей не в перше фальсифікують документи, щоб нашкодити їх сім?ї та дітям. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] , [PERSON] являються батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] ,[INFO] . Сім`я проживає у квартирі [ADDRESS] , яка складається з 3 кімнат, розташована на 2 поверсі багатоповерхового будинку. Згідно інформації про сім?ю [PERSON] від 13.01.2017 р. № 26 наданої міським центром соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді, відповідачі та шестеро їх дітей проживають у вказаній трьохкімнатній квартирі, одна кімната не використовується як жиле приміщення, бо захаращена не потрібними речами. В квартирі антисанітарні умови проживання, по всій квартирі лежать купи брудних речей, дуже багато тарганів, брудно дитячі горщики не миті, а їх вміст розлитий по кімнаті, в помешканні наявний стійкий неприємний запах. На кухні брудно, посуд немитий і закопчений. Відповідно до характеристики Дошкільного навчального закладу (ясла-садочок) № 37 «РАКЕТА» від 03.02.2017 № 10 дошкільний навчальний заклад відвідувало троє дітей родини [PERSON]: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Комісія у складі вихователів груп, в які входять діти сім?ї [PERSON] 26.01.2017 року відвідували їхню сім?ю. Обстежити умови проживання дітей не вдалося, тому що вихователям не дозволили увійти до квартири, мама пояснила, що вона не готова прийняти відвідувачів. Крім того, відповідно до інформації Дошкільного навчального закладу (Ясла-садочок) № 37 «Ракета» від 05.03.2018 р. № 16 в листопаді 2018 р. [PERSON] та [PERSON] відвідували дошкільний заклад всього 6 днів, а з 19.11.2018 р. перестали ходити в садочок. Вихователі групи та адміністрація закладу схвильовані тривалою відсутністю дітей в дошкільному закладі та турбуються за фізичний і психологічний стан дітей. В повідомленні КЗ «Смілянська спеціалізована мистецька школа-інтернат Черкаської обласної ради» від 20.03.2019 № 111, яке було адресоване начальнику служби в справах дітей Черкаської міської ради зазначено, що неповнолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не відвідували школу з 22.02.2019 року. Заступник директора з виховної роботи 18.03.2019 року відвідала сім?ю [PERSON] і забрала дітей до школи. Діти привезені до школи в незадовільному стані, куртки, штани брудні діти неохайні. При огляді їх медичними працівниками школи були виявлені ознаки педикульозу. Батько постійно обманює, обіцяє привезти дітей вчасно, проте до школи не везе, мотивуючи відсутністю коштів на проїзд, як правило дітей повертають до школи педагоги. Листом від 02.09.2019 року № 252 директор КЗ «Смілянська спеціалізована мистецька школа-інтернат Черкаської обласної ради» звернувся до начальника служби у справах дітей Черкаської міської ради з приводу порушення питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , оскільки діти систематично пропускали навчання в школі без поважних причин, були не забезпеченні батьками канцелярським приладдям, мали явні ознаки педикульозу, до школи приїзджали в брудному одязі , батьки відмовляються спілкуватися з класним керівником. З інформації Дошкільного навчального закладу (ясла-садочок) № 37 «Ракета» від 30.08.2019 року № 42 вбачається, що за несплату батьками вартості харчування дітей протягом 2-х місяців [PERSON] , та [PERSON] були відраховані наказом № 45 від 26.04.2019 р. Станом на 30.08.2019 р. батьки до адміністрації закладу не зверталися. Отже, згідно з характеризуючими матеріалами дошкільного навчального закладу ясла-садок № 37 "Ракета" ЧМР та КЗ «Смілянська спеціалізована мистецька школа-інтернат Черкаської обласної ради», школи № 18, батьки часто приводять дітей брудними, не приймають участі у навчально-виховному процесі, діти часто не відвідують садочок та школу без поважних причин, мають заборгованість за утримання дітей в школі-інтернат. 21.11.2019 року виконавчим комітетом Черкаської міської ради прийнято висновок про відібрання малолітніх дітей від батьків без позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні буди допитані свідки [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що сім`ю [PERSON] знає з 2009 року. Вони перестали виконувати свої батьківські обов`язки, не забирали дітей з дитячого садка. Вони відвідали сім`ю [PERSON]. В квартирі було брудно, одна кімната захаращена мотлохом. [PERSON] пояснював це тим, що дружина не з`являється вдома, вживає спиртні напої. На даний час сім» не отримує соціальну допомогу так як мати офіційно не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Свідок [PERSON] - директор КЗ спеціалізованої мистецької школи інтернат пояснила, що діти до них прибули на навчання в 2017 році. Навчається п`ятеро дітей. Діти дуже часто пропускали навчання в школі, постійно був педикульоз у дітей. Все це продовжувалось до грудня 2019 року. З грудня 2019 року ситуація змінилась. Батько приїздить, цікавиться дітьми. Забезпечують дітей по мінімуму. Мати приїздила двічі до школи. Діти прив`язані до батьків. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є фахівцем соціально-психологічного реабілітаційного центру. Останній раз вона контактувала з сім`єю [INFO] , коли діти приїхали на зимові канікули. Вона прийшла до них додому, проте в квартиру її не пустили. Договір на супровід сім`ї не укладався, так як відповідачі не бажають. Їхнім центром надавалась допомога сім`ї неодноразово. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що сім`ю [PERSON] вона знає з 2019 року, як стала працювати в школі. Вона є класним керівником [PERSON] та [PERSON] . Батьки мають велику заборгованість за навчання дітей. З батьком вона спілкується. Всі звернення та прохання батьками виконувались. Частиною 1 ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток. Відповідно до ст. 170 Сімейного Кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Згідно до п.2-5 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відібрання дітей у батьків без позбавлення батьківських прав це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Із роз`яснень, викладених у п. п. 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 19 грудня 2008 року вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, при вирішенні питання про відібрання дітей у батьків, суди повинні виходити з доведеності їх винної поведінки і з урахуванням характеру, особи цього з батьків, а також інших конкретних обставин справи, брати до уваги, чи свідомо та умисно батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, чи є доведеними факти такого ухилення, в чому саме полягає небезпека залишення дитини у батьків для її життя та морального виховання. Стаття 81 Цивільно-процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні відповідачі засвідчували, що вони не втратила інтересу до дітей, мають бажання та можливості утримувати та виховувати їх. Вони, забезпечують їх усім необхідним за для проживання та розвитку. Вони переглянули ставлення до дітей та їх подальшого розвитку. Вважають, що вони спроможні і в подальшому забезпечувати своїм дітям належний розвиток і забезпечення, а також батьківську турботу. Більш того, згідно довідки КЗ «Смілянська спеціалізована мистецька школа-інтернат Черкаської обласної ради» від 18.02.2020 № 02-21/09 батько [PERSON] цікавиться навчанням та вихованням дітей, турбується про них, Канцелярським приладдям забезпечує по мірі можливості. На святкові та канікулярні дні дітей забирає до дому. Також відповідачем [PERSON] надано довідку ГУПФ в Черкаській області, про те, що він отримує пенсію за віком. Беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов`язками відповідачів, які б свідчили про ухилення ними від виховання своїх дітей, і як наслідок необхідність застосування крайнього заходу у вигляді відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, позивачем до суду не надано. Оскільки дії відповідачів засвідчують, що вони не втратила інтересу до дітей, мають бажання та можливості утримувати та виховувати їх, враховуючи доведеність певних намагань відповідачів проявити турботу про дітей, суд вважає доцільним і таким що відповідає інтересам дітей не відбирати дітей від батьків без позбавлення її батьківських прав. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги Органу опіки та піклування м. Черкаси до [PERSON] , [PERSON] про відібрання малолітніх: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від батьків без позбавлення їх батьківських прав з подальшим влаштуванням, задоволенню не підлягають. Враховуючи положення ст. 141 Цивільно-процесуального кодексу України, п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір залишається за рахунок держави.

Outcome: dismissed