Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про оголошення померлим його рідного брата [PERSON] , [INFO] , якому на праві власності належить 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в обгрунтування якої зазначив наступне. 11.06.2020 року заявник звернувся до органу Національної поліції із заявою про зникнення його брата [PERSON] , оскільки з 2016 року йому не відомо про місце знаходження останнього. 12.06.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості у кримінальному провадженні за № 12020080060001535 за фактом зникнення безвісті [PERSON] , за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України. З метою розшуку [PERSON] 19.06.2020 року було заведено оперативно-розшукову справу, однак за результатами проведених заходів його місце знаходження встановлено не було, його розшук на теперішній час триває, у зв`язку з чим заявникові ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області 10.06.2021 року надано довідку для вирішення питання про визнання [PERSON] померлим. Посилаючись на зазначені обставини, заявник просить суд оголосити померлим гр. [PERSON] , з метою оформлення спадкових прав на належне йому майно. Ухвалою суду від 01.07.2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 30.07.2021 року витребувано від Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області матеріали оперативно-розшукової справи № 60032002 від 19.06.2020 року щодо факту безвісного зникнення гр. [PERSON] , [INFO] ; за клопотанням представника заявника викликано у судове засідання для допиту у якості свідків наступних осіб: [PERSON] , [PERSON] 25.10.2021 року від заінтересованої особи Запорізької міської ради надійшов відзив на заяву, відповідно до якого представник просить ухвалити рішення, відповідно до вимог чинного законодавства, при цьому зазначила, що оголошення особи померлою у судовому порядку може бути за встановлення обставин, які дають підстави для вірогідного припущення настання смерті громадянина, тоді як рішенням суду від 02.06.2020 року у задоволенні заяви [PERSON] про визнання особи - [PERSON] безвісно відсутнім було відмовлено. Інших заяв по суті справи не надходило. 16.11.2021 року на виконання ухвали суду надано витребувані матеріали кримінального провадження № 12020080060001535. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав та наполягав на її задоволенні. Представник заінтересованої особи Запорізької міської ради у судове засідання не з`явилася, у відзиві просила розглянути справу у її відсутність. Представник заінтересованої особи Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] 12.06.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості у кримінальному провадженні за № 12020080060001535 за фактом зникнення безвісті [PERSON] , за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України, досудове розслідування у якому проводиться Відділом поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області. З метою розшуку [PERSON] 19.06.2020 року було заведено оперативно-розшукову справу № 60032002. З досліджених судом матеріалів кримінального провадження № 12020080060001535 встановлено, що за результатами проведених оперативно-розшукових заходів місце знаходження [PERSON] встановлено не було, станом на 10.06.2021 року його розшук триває. З матеріалів розшукової справи № 60032002 вбачається, що особу [PERSON] , [INFO] , встановлено згідно даних система „Armor", за якими підтверджено, що останній мав місце проживання, в тому числі, за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що заявник [PERSON] є рідним братом гр. [PERSON] , [INFO] , якому на праві власності належить 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено дослідженими матеріалами справи. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2020 року у задоволенні заяви [PERSON] про визнання фізичної особи - [PERSON] безвісно відсутньою було відмовлено. Допитані судом у якості свідків [PERSON] та [PERSON] засвічили факт того, що вони є родичами із зниклим [PERSON] , який проживав разом з ними за адресою: [ADDRESS] , однак з 2016 року зник, перестав приходити додому та ночувати. [PERSON] раніше перебував у місцях позбавлення волі, але потім повертався додому. У 2017 році вони зверталися до поліції із заявою про розшук [PERSON] , однак справу було закрито. Вони самостійно вживали заходи щодо встановлення його місцезнаходження, однак, вжиті заходи не дали результату, тому вони у 2020 році знову подали відповідну заяву про зникнення останнього. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція). При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З досліджених матеріалів справи, витребуваних доказів, а також показів допитаних у судовому засіданні свідків, встановлено, що дійсно відомості про місцезнаходження гр. [PERSON] його близьким родичам не відомі, а також не встановлені органами Національної поліції, проте, судом не встановлено а заявником не надано безумовних і достовірних доказів, які б давали об`єктивні підстави дійти висновку про імовірне настання смерті [PERSON] . Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18), сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Крім того, з поданої заяви вбачається, що заявником порушено питання про оголошення померлим гр. [PERSON] , з метою реалізації заявником своїх спадкових прав на 1/2 частину квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , проте, суд вважає, що питання щодо володіння часткою у спільному майні має бути вирішено в інший спосіб, аніж оголошенням померлим співвласника майна. Відповідно до ст. 89 ЦПК України , суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які б моли свідчити про вірогідне настання смерті [PERSON] , підстави для оголошення його померлим відсутні, а відсутність відомостей про місце перебування [PERSON] понад три роки за місцем його останнього проживання, за адресою: [ADDRESS] , яка, до того ж, не є місцем реєстрації його проживання, не може бути підставою для оголошення його померлим. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про оголошення особи померлою є необґрунтованою, її вимоги не підтверджені належними доказами, а тому заява не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: dismissed