Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

У червні 2019 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення суми за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 14.06.2018 по 18.06.2019, а саме: інфляційних втрат в розмірі 15 078,45 грн. та трьох процентів річних в розмірі 4 793,98 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.11.2014 у справі № 753/16655/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто грошову компенсацію вартості Ѕ частини будівельних матеріалів, будівельно-монтажних робіт, експлуатації машин та механізмів при будівництві будинку в розмірі 159 142,50 грн. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29.10.2015 заочне рішення було скасоване та ухвалене нове рішення про відмову задоволенні позову. Проте ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2016 рішення Апеляційного суду м. Києва було скасовано та залишено в силі заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.11.2014. Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення суду, в рамках якого з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто: 31.05.2017- 904,86 грн., 19.07.2017- 597,74 грн., а усього 1 502,60 грн. В решті рішення залишається невиконаним. У зв`язку з невиконанням рішення суду з відповідача були стягнуті інфляційні втрати та три відсотки річних, а саме: за рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07.11.2017 в сумі 29 123 89 грн.; за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.11.2018 за період з 07.04.2017 по 13.06.2018 в сумі 26 156, 15 грн. Ухвалою від 30.07.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 08.02.2020 відповідач [PERSON] , який відбуває покарання за вироком суду в ДУ "Житомирська виправна колонія № 4", отримав копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, однаку встановлений судом строк він не подав заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 20.11.2014 Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення про стягнення з [PERSON] на користь його колишньої дружини [PERSON] грошової компенсації вартості Ѕ частини будівельних матеріалів, будівельно-монтажних робіт, експлуатації машин та механізмів при будівництві будинку в сумі 159 142,50 грн. та судових витрат в сумі 1 591,43 грн. (а.с. 5-7). 30.03.2016 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.11.2014 набрало законної сили та за ним було видано виконавчий лист. В рамках виконавчого провадження з виконання вищевказаного рішення суду з відповідача на користь позивача стягнуті певні суми, а саме: 31.05.2017 - 904,86 грн., 19.07.2017 - 597,74 грн. В решті рішення суду залишається невиконаним. Рішенням Апеляційного суду м. Києва з боржника [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто інфляційні втрати та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, що виникло на підставі судового рішення, за період з 31.03.2016 по 06.04.2017. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.11.2018 з боржника [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто інфляційні втрати та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, що виникло на підставі судового рішення, за період з 07.04.2017 по 13.06.2018 в сумі 26 156, 15 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов`язанням. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Ч. 5 ст. 11 ЦК України передбачає, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписом ст. 599 цього Кодексу зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Аналізуючи наведені норми цивільного закону суд дійшов висновку, що наявність судового рішення про задоволення грошових вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. 526, 599 цього Кодексу. За період з 14.06.2018 по 18.06.2019 прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання в сумі 157 639,90 грн., яке виникло на підставі рішення суду, склало 370 днів. Інфляційні втрати обраховуються шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на добуток індексів інфляції за період прострочення (сукупний індекс інфляції). Три проценти річних розраховуються по формулі: сума боргу х 3 х кількість днів прострочення платежу/365/100. На підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано розрахунки, відповідно до яких інфляційні втрати внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання за вказаний період склали 15 078,45 грн., а три проценти річних від простроченої суми - 4 793,98 грн. Вказані розрахунки суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки вони виконані за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення та не спростовані відповідачем. Отже зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення матеріального законувимоги [PERSON] суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до положень ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved