Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 жовтня 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] в м. Полтаві, та в 2014 році з метою поліпшення житлових умов провела реконструкцію квартири, за результатом якої житлова площа збільшилася на 29.2 кв.м. Вказана реконструкція (перебудова) квартири здійснена без згоди власника (користувача) земельної ділянки. В поданій до суду уточненій позовній заяві просила суд визнати за нею право власності на реконструйовану квартиру [ADDRESS] загальною площею 68.4 кв.м., яка складається в тому числі і з самочинно збудованих приміщень. В судовому засіданні позивач та представник позивача повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Представники відповідачів в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечували. Відповідач [PERSON] міська рада свого представника у судове засідання не направила. Третя особа Департамент архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області надала суду письмові пояснення та просила розглядати справу у відсутність їхнього представника. Щодо вирішення позовних вимог покладались на рішення суду. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, дослідивши зібрані в справі докази, дійшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 23 липня 2013 року та договору дарування від 23.07.2013 року стала власником квартири [ADDRESS], загальною площею 41.4 кв.м. Право власності позивача на зазначену квартиру підтверджено належними доказами та не оспорюється жодним із відповідачів. Відповідно до даних технічної інвентаризації об'єкта нерухомого майна - будинку [ADDRESS] зазначеного будинку за рахунок прибудов. Зокрема, за даними технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] під час реконструкції самочинно збудовано: приміщення 5 площею 1,9 кв.м., приміщення 6 площею 27.3 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України). Таким чином, в порядку, визначеному ст. 376 ЦК України, самочинним вважається: а) будівництво нерухомого майна, якщо збудовано на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; б) відведена не для цієї мети; в) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; г) з істотним порушенням будівельних норм і правил. Як встановлено судом та визнавалося позивачем в судовому засіданні, позивачем [PERSON] по [ADDRESS] без відповідного документа, який надає право виконувати будівельні роботи, без належно затвердженого проекту, без згоди власника (користувача) земельної ділянки було здійснено реконструкцію квартири шляхом здійснення прибудов. Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Позивач [PERSON] не є ні власником, ні землекористувачем земельної ділянки по [ADDRESS] Як встановлено судом, за даними Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру відповідно до рішення позачергової восьмої сесії Полтавської міської ради п'ятого скликання від 05 жовтня 2006 року Комунальному підприємству Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» оформлено право постійного користування на земельну ділянку за адресою вул. Путилівська, 2/15 пл. 0,9134 га, для експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Частина 3 статті 376 ЦК України передбачає, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. У судовому засіданні встановлено, що позивач не зверталась до КП Полтавської обласної ради " Полтававодоканал", як постійного користувача земельної ділянки за спірною адресою, чи до власника земельної ділянки , Полтавської міської ради, про виділення їй земельної ділянки під самочинно збудоване нерухоме майно та на час розгляду справи рішення про виділення позивачеві земельної дідянки під вже самочинно збудоване нерухоме майно відсутнє. Вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи положення норм ст. 376 ЦК України, суд дійшов до висновку про безпідставність позовних вимог [PERSON] та про відмову в їх задоволенні в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed