Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

02.08.2016 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулося до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначило, що 10.07.2015 року у провулку Корабельний у місті Миколаїв під час руху транспортного засобу КАМАЗ 55102, д/н [NUMBER] , з причепом ПС д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , від`єдналось колесо, яке продовжило рух та пошкодило нерухомий транспортний засіб MAZDA 6 д/н [NUMBER] . Факт та обставини ДТП підтверджуються постановою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області у справі №483/1811/15-п від 22 жовтня 2015 року та постановою Апеляційного суду Миколаївської області у справі №33/784/259/2015 від 23 листопада 2015 року. Цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу КАМАЗ 55102 д/н [NUMBER] застраховано ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на умовах полісу АЕ/4144057 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який було укладено 29.04.2015р. з [PERSON] ПрАТ «СК «УНІКА» було виплачено страхове відшкодування на загальну суму 50000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №027406 від 07.08.2015 року. Позивач вказує, що ДТП трапилась внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, а саме: причиною відокремлення колеса від автомобіля КАМАЗ 55102, д/н [NUMBER] , явився злам бортових крайок ободу колеса, а забезпечення технічного стану зазначеного автомобіля покладалось на [PERSON] , який в той час працював на посаді механіка гаража ФОП [PERSON] та виконував обов`язки щодо забезпечення контролю технічного стану автотранспортних засобів і випуск їх на лінію. Просить суд стягнути з [PERSON] та ФОП [PERSON] солідарно на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» в порядку регресу завдану майнову шкоду в розмірі 50000,00 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В. від 05.10.2016 року відкрито провадження за справою та призначено до судового розгляду. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2017 року цивільну справу №766/7962/16-ц розподілено судді Дорошинській В.Е. Ухвалою суду від 27.02.2017 року цивільну справу прийнято до провадження суддею Дорошинською В.Е. а призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 02.10.2018 року розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17.12.2018 року позов ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу задоволено частково, стягнуто з [PERSON] в порядку регресу завдану майнову шкоду в розмірі 50000,00 гривень та судовий збір у розмірі 1378,00 гривень. 06.06.2019 року представник [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 13.09.2019 року поновлено пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та прийнято заяву про перегляд заочного рішення до розгляду. Ухвалою суду від 29.11.2019 року заочне рішення від 17.12.2018 року за цивільною справою №766/7962/16-ц скасовано та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить задовольнити позовні вимоги на підставі наявних у справі доказів. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Ухвалою суду від 17.08.2021 року провадження за справою в частині позовних вимог до ФОП [PERSON] закрито, оскільки вони підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.2 ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що 10.07.2015 року у провулку Корабельний у місті Миколаїв під час руху транспортного засобу КАМАЗ 55102, д/н [NUMBER] , з причепом ПС д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , від`єдналось колесо, яке продовжило рух та пошкодило нерухомий транспортний засіб MAZDA 6 д/н [NUMBER] . На момент вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу КАМАЗ 55102, державний номерний знак [NUMBER] , застраховано ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», що вбачається зі страхового полісу №АЕ/4144057 від 30.04.2015 року, укладеного між [PERSON] та ПрАТ «СК «Уніка». 22.07.2015\~року [PERSON] \~звернувся до\~ПрАТ «СК\~«Уніка» із\~заявою про\~виплатуматеріального збитку. Відповідно до висновку про оцінку КТЗ №04-17/08 від 17.08.2015 року сума матеріального збитку становить в розмірі 56263,58 гривень. Згідно страхового акту №00172113 та платіжного доручення №02746 від 07.08.2015 року ПрАТ «СК «Уніка» виплачено страхове відшкодування на загальну суму 50000,00 гривень. Постановою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.10.2015 року за справою №483/1811/15-п [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та адміністративну справу у його відношенні за вчинення вказаного правопорушення закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 23.11.2015 року постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.10.2015 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та адміністративну справу у його відношенні за вчинення вказаного правопорушення закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності скасовано, постановлено нову постанову, якою провадження по справі щодо [PERSON] закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення. У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик не відповідає за шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Відповідно до положень статей 509, 979, 980 Цивільного кодексу України та статей 3, 6, 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" предметом договору - страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів суті є майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Обов`язок страховика щодо здійснення страхової виплати особі, якій заподіяна шкода, виникає у разі настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність страхувальника. Тобто, за відсутності підстав для притягнення страхувальника до відповідальності, у страховика також не виникає зазначений обов`язок. Зокрема, згідно з положеннями ст.ст.1166, 1187 Цивільного кодексу України відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, покладається на особу, винну в заподіянні відповідної шкоди. Зважаючи на те, що адміністративне провадження щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП відносно [PERSON] закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, підстави для відшкодування шкоди з [PERSON] в порядку регресу відсутні. Нормою частини 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: dismissed