Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

Заступник керівника Вінницької місцевої прокуратури Карманчук Л. в інтересах держави в особі Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що Вінницькою місцевою прокуратурою в ході вивчення стану додержання вимог земельного законодавства на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області було встановлено, що на території сільської ради відповідач [PERSON] безоплатно використовує земельну ділянку площею 0, 20 га із земель комунальної власності (комерційне використання), що знаходиться в межах населеного пункту с. Михайлівка. За даним фактом сільська рада звернулася до Комісії при районній державній адміністрації по визначенню розміру збитків, заподіяних безоплатним використанням вказаної земельної ділянки. Розпорядженням голови Вінницької районної державної адміністрації № 941 від 29.12.2018 затверджено Акт по визначенню збитків, що відшкодовуються Гуменській сільській раді, завданих використанням земельної ділянки площею 0, 20 га [PERSON] на території Гуменської сільської ради, в межах населеного пункту, відповідно до якого розмір збитків, за період 2015-2017 років становить 27 831, 79 грн. Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 15.07.2011, [PERSON] придбав нежитлову будівлю магазину з прибудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.6 зазначено, що вказана нерухомість розташована на земельній ділянці площею 0, 20 га, цільове призначення - для обслуговування та розміщення магазину. Вказує, що на теперішній час договір оренди на вказану земельну ділянку не укладено, кошти за використання земельної ділянки не сплачуються. Зазначає, що відповідач, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшив вартість власного майна, а Гуменська сільська рада втратила належне їй майно (кошти від орендної плати). Вказує, що відповідач повинен повернути сільській раді кошти, які він зберіг у вигляді орендної плати, зокрема, заступник керівника Вінницької місцевої прокуратури просить стягнути з відповідача кошти, недоотримані позивачем у вигляді орендної плати за землю, в межах 3-річного строку позовної давності, а саме з вересня 2016 року по вересень 2019 року, що становить 12 607, 56 грн. За вказаних обставин, оскільки інтереси держави полягають не тільки в захисті прав державних органів влади, а також захисті прав та інтересів місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавний характер, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізується у визначеному законом порядку та способі, в зв`язку з тим, що позивач не здійснює захист своїх інтересів, на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України, заступник керівника Вінницької місцевої прокуратури просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області безпідставно збережені кошти в сумі 12 607, 56 грн, а також стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору (а.с. 2 - 14). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження (а.с. 49). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12.12.2019 закрито підготовче провадження в справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 71). Представник відповідача, адвокат Голубенко О.В., на підставі ст. 178 ЦПК України, надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вважає, що дана справа територіально підсудна Вінницькому міському суду, оскільки предметом спору є не земельна ділянка, а грошова сума - заборгованість, а відповідач проживає та зареєстрований в м. Вінниця. Згідно поданого відзиву також вказує, що спірна земельна ділянка не сформована як самостійний окремий об`єкт цивільних прав, технічна документація на неї не розроблена, та вона не зареєстрована в базі Державного земельного кадастру (ДЗК), що виключає можливість обчислення розміру безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю. Зазначає, що відсутні відомості про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, що також виключає можливість для визначення розміру безпідставно утримуваних коштів, оскільки нормативно грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності. Вказує, що позивачем не доведено, яку точно площу земельної ділянки він використовує при розрахунках розміру суми безпідставно збережених коштів, а тому розрахунки проведено не вірно та не вірно визначено оренду плату. Вважає, що позивачем не доведено, що сільська рада мала об`єктивну можливість передати спірну земельну ділянку в оренду, а тому відсутні підстави для виникнення орендних відносин між Гуменською сільською радою та відповідачем. Згідно поданого відзиву, представник відповідача також зазначає, що позивач звернувся з позовом в жовтні 2019 року, тому вимоги щодо стягнення коштів до жовтня 2016 року заявлені з пропуском позовної давності. Вважає також, що відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави, оскільки прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень та вказує, що прокурором у позовній заяві не наведено підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання позивачем, який є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту майнових інтересів держави (а.с. 83 - 87). Відзив прийнято до розгляду в зв`язку з обгрунтуванням наявності поважних причин неподання відзиву у строк, встановлений судом. Заступник керівника Вінницької місцевої прокуратури Карманчук Л. в інтересах держави в особі Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області на підставі ст. 178 ЦПК України, надав суду відповідь на відзив, згідно якої вказує, що оскільки спір у даній справі виник з приводу нерухомого майна, позовна вимога стосується прав на об`єкт нерухомого майна, тому позов має розглядатися за правилами виключної підсудності. Та враховуючи, що місцезнаходженням земельної ділянки є с. Михайлівка Гуменської сільської ради Вінницького району, вирішення даного спору відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Вінницького районного суду Вінницької області. Також зазначає, що при розрахунку розміру суми безпідставно збережених коштів взято за основу нормативно грошову оцінку за 1 м. кв. землі населеного пункту для комерційного (земля під магазином та для його обслуговування) використання. Вказує, що для визначення розміру безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати необхідним є встановлення її розміру, шляхом множення площі земельної ділянки, фактичне користування якою встановлено в ході обстеження, та розміру нормативної грошової оцінки займаної земельної ділянки. Таким чином, для врегулювання судом кондикційних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем, не потрібен факт наявності сформованої земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, а потрібно встановити фактичну площу земельної ділянки, яку використовує набувач майна та розмір безпідставно збережених коштів. Комісія прийняла рішення про обрахунок збитків за період з 2015-2017 років в розмірі 2 % від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки. При розрахунку суми безпідставно збережених коштів відповідачем комісією взято такі показники: згідно технічної документації по населеному пункту Михайлівка 1 кв.м. земель для комерційного використання станом на 01.01.2012 складав - 124, 66 грн; коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель становив 1,249; 1,433; 1,06; 1 (по роках); площа земельної ділянки - 0, 20 га. Щодо об`єктивної можливості у сільської ради передати спірну земельну ділянку в оренду [PERSON] , позивач зазначає, що відповідач набув разом із правом власності на нежитлову будівлю магазину з прибудовами право користування на земельну ділянку, яка знаходиться під будівлею та є необхідною для його обслуговування, на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, тобто СТ « Івушка ». Вказує, що позивачем застосовано строк позовної давності в межах трирічного строку, про що зазначено в позові, а саме розмір безпідставно збережених коштів, що підлягає до стягнення, розрахований за період з вересня 2016 року по вересень 2019 року. Щодо підстав для звернення прокурора до суду вказує, що у даному випадку прокурор звернувся до суду з вказаним позовом в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», оскільки сільською радою не вжито вичерпних заходів щодо відновлення порушених прав територіальної громади, а вжиті заходи виявилися недієвими та не відновили порушені права, до суду Гуменська сільська рада з позовом не зверталася та не має можливості самостійно звернутися через відсутність передбачених на це коштів (а.с. 104 - 116). В судовому засіданні під час розгляду справи по суті прокурор Вінницької місцевої прокуратури Черниш Г.М. підтримала заявлені вимоги в повному обсязі за обставин, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Пояснила, що вважає доведеним матеріалами справи обставини безпідставного збереження коштів відповідачем, які він мав би сплатити у вигляді орендної плати за землю, якою користується для обслуговування придбаного магазину. Розмір земельної ділянки вважає вірно вказаним в договорі купівлі-продажу магазину, де вказано 0, 20 га та кадастровий номер земельної ділянки. Їй відомо, що відомості про земельну ділянку за вказаною адресою з таким кадастровим номером чи будь-яким іншим в Державному земельному кадастрі та Публічній кадастровій карті відсутні, технічна документація на цю земельну ділянку не розроблялась, розмір орендної плати вказаний за рішенням комісії, обставини складання Акту обстеження земельної ділянки, наданого суду, зазначені в самому Акті. Оскільки сільська рада самостійно не зверталась до суду за відновленням своїх прав, відповідний прокурор звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явилася, однак попередньо надіслала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та розглянути справу у відсутність представника позивача. Представник відповідача [PERSON] адвокат Голубенко О.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав, викладених ним у відзиві на позовну заяву. Пояснив, що відповідач не використовує земельну ділянку за місцезнаходженням його магазину з прибудовами у вказаному розмірі. Технічна документація на земельну ділянку ще не розроблена та реальні заміри земельної ділянки, яку використовує відповідач, ніхто не робив. Матеріалами справи не доведено розміру земельної ділянки, що використовується відповідачем, при складанні Акту обстеження вказаної земельної ділянки від 12.08.2019 на місцевість комісія не виходила, замірів не робила, розмір земельної ділянки просто переписали з договору купівлі-продажу магазину, що не є належним доказом реального розміру земельної ділянки, що використовується відповідачем. Вказана земельна ділянка не є сформованим об`єктом цивільних прав ні попереднього власника магазину, ні відповідача, ні позивача. Вважає, що матеріалами справи не доведено підстави для застосування саме вказаного розміру орендної плати, нормативно грошова оцінка земельної ділянки не проводилася взагалі, хоча сільська рада могла звернутися за її виготовленням самостійно. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Розпорядженням Вінницької районної державної адміністрації від 29.12.2018 № 941 «Про затвердження актів по визначенню збитків, що відшкодовуються Гуменській сільській раді, завданих використанням земельних ділянок фізичними та юридичними особами на території Гуменської сільської ради» затверджено акти по визначенню збитків, що відшкодовуються Гуменській сільській раді, завданих використанням земельних ділянок фізичними та юридичними особами на території Гуменської сільської ради, в тому числі вказаним розпорядженням затверджено й акт щодо [PERSON] . Зазначено, що за інформацією Гуменської сільської ради нормативна грошова оцінка земель комунальної власності (комерційне використання) станом на 2014 рік складає 124, 60 грн. Розраховано розмір збитків в сумі 27 831, 79 грн. (а.с. 15, 16 - 18). З викопіювання з генерального плану Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області вбачається місце розташування земельної ділянки загальною орієнтовною площею 0, 20 га. (а.с. 19). Гуменською сільською радою цінним листом з описом було направлено [PERSON] копію вищевказаного Акту по визначенню збитків з проханням розглянути даний акт та повідомити сільську раду письмово про результат розгляду, а також надіслано реквізити рахунку, на який необхідно внести кошти у разі добровільного відшкодування завданих збитків, що підтверджується копією відповідного листа Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 04.04.2019 № 151, копією опису цінного листа, копією поштової накладної (а.с. 20, 21, 22). Відповідно до копії Акту обстеження земельної ділянки, яка використовується гр. [PERSON] безоплатно від 12.08.2019, складеного комісією з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього середовища в с. Гуменне, комісією проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться в [ADDRESS] (в межах населеного пункту), загальною площею 0, 20 га, форма власності - комунальна власність, категорія земель - житлової громадської забудови, цільове призначення земель - для будівництва і обслуговування будівель торгівлі (комерція), та комісією встановлено, що на даній земельній ділянці знаходиться нежитлова будівля магазину з прибудовами, яка належить гр. [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 15.07.2011. На ділянці також розташовані дерев`яні бесідки в кількості 6 штук. Даний торгівельний заклад функціонує, розміщений в центрі села. З 2002 по 2011 рік земельну ділянку та нежитлову будівлю (торгівельний заклад) використовувало СТ «Івушка». У 2017 р. Гуменська сільська рада надала дозвіл гр. [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. На даний час, на затвердження до сільської ради документи не надходили. Орендна плата до Гуменської сільської ради на земельну ділянку не надходила. План-схема земельної ділянки у даному акті відсутня, відомості про її розміри та конфігурацію, чи замірялася земельна ділянка взагалі під час її обстеження, також відсутні (а.с. 23 - 24). Згідно з копією розрахунку грошової оцінки 1 кв. м. земель населеного пункту Михайлівка Гуменської сільської ради Вінницького району станом на 01.01.2012 року, вартість 1 кв. м. землі комерційного призначення станом на 01.01.2012 складає 124, 66 грн. Даний розрахунок є Додатком Ж.5 , однак до якого саме документу не зазначено (а.с. 25 - 26). З копії заяви від 09.10.2017 вбачається, що 09.10.2017 [PERSON] звернувся до Гуменської сільської ради з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду з подальшим правом викупу, площею 0, 20 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з земель, наданих в постійне користування для обслуговування магазину (а.с. 27). Відповідно до копії Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 15.07.2011 (далі -Договір), укладеного між Споживчим товариством «Івушка» в особі голови правління Маньківської О.П. та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Марунько О.Г., [PERSON] придбав нежитлову будівлю магазину з прибудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28 - 29). Згідно з п. 1.6 вищезазначеного Договору, вказана нерухомість розташована на земельній ділянці, площею 0,2000 га, якій присвоєно кадастровий номер 0520681406:02:004:0084, цільове призначення - для обслуговування та розміщення магазину. Згідно рішення 04 сесії 05 скликання Гуменської сільської ради Вінницького району від 16.02.2007 надано згоду на передачу в оренду земельної ділянки СТ «Івушка» строком на 25 років та на розробку технічної документації з інвентаризації даної земельної ділянки. На момент підписання цього договору договір оренди земельної ділянки не укладався (а.с. 28 - 29). Вказаний Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 15.07.2011 зареєстровано в Державному реєстрі правочинів, що підтверджується копією відповідного Витягу з Державного реєстру правочинів від 15.07.2011 (а.с. 30). На підставі вищезазначеного Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 15.07.2011, за [PERSON] 05.08.2011 зареєстровано право власності на нежитлові будівлі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Витягу про державну реєстрацію прав КП «Вінницького обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації» № 30864923 від 05.08.2011 (а.с. 31). Рішенням 23 сесії 7 скликання Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 17.11.2017 надано [PERSON] дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду з подальшим правом викупу на 49 років, загальною орієнтовною площею 0, 20 га, для комерційного використання (код 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) за адресою: [ADDRESS] . Розмір земельної ділянки буде уточнено після представлення виготовленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду (а.с. 32). Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 26.02.2016 «Про присвоєння поштових адрес підприємствам, установам і організаціям на території Гуменської сільської ради», присвоєно поштові адреси підприємствам, установам, організаціям, житловим будівлям на території Гуменської сільської ради, зокрема магазину СТ «Івушка» в [ADDRESS] (а.с. 33). Згідно з листом № 32/7566вих-19 від 11.09.2019, заступник керівника Вінницької місцевої прокуратури Л. Карманчук звернулась до Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області із запитом щодо сплати коштів за використання земельної ділянки [PERSON] (22809179118) з 15.07.2011 по сьогоднішній час; на підставі яких документів; в якій сумі (а.с. 34). Відповідно до листа Головного управління ДПС у Вінницькій області Державної податкової служби України № 1248/9/02-32-50-05 від 18.09.2019, наданого на запит Вінницької місцевої прокуратури від 11.09.2019, повідомлено, що станом на 17.09.2018 за гр. [PERSON] нарахування і сплата по орендній платі відсутні. Згідно наданої інформації Гуменською сільською радою від 29.01.2014 № 47, від 13.05.2015 № 46, від 28.01.2016 № 42, від 01.03.2017 № 132, від 02.02.2018 № 56, від 21.01.2019 № 20 [PERSON] не включений в переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі державної або комунальної власності. Згідно поданих реєстрів по Гуменській сільській раді за 2014 - 2019 р.р. за гр. [PERSON] земельні ділянки не обліковуються. У відповідності до бази даних ІС «Податковий блок» нарахування і сплата по земельному податку станом на 17.09.2019 відсутні (а.с. 36 - 37). З копії листа Гуменської сільської ради №383 від 18.09.2019, адресованого Вінницькій місцевій прокуратурі вбачається, що по причині відсутності вільних коштів та невиконанням дохідної частини сільського бюджету сільська рада не може самостійно звернутись до суду з приводу завданих збитків використанням земельних ділянок фізичними та юридичними особами на території Гуменської сільської ради без правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим просить представляти інтереси Гуменської сільської ради в суді (а.с. 38). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 07.10.2019, Гуменська сільська рада не перебуває в процесі припинення (а.с. 39 - 42). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 07.10.2019, записів щодо фізичної особи-підприємця [PERSON] в реєстрі не знайдено (а.с. 43). Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Щодо підсудності даної справи, суд зазначає, що оскільки предметом позову у даній справі є стягнення безпідставно збережених грошових коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто такі вимоги виникли з приводу використання відповідачем нерухомого майна, а саме земельної ділянки, яка розташована в с. Михайлівка Вінницького району Вінницької області, тому за правилами виключної підсудності справа підсудна саме Вінницькому районному суду Вінницької області. Обґрунтовуючи наявність підстав для звернення до суду з позовом в інтересах держави, прокурор обґрунтував бездіяльністю органу, в інтересах якого він звернувся до суду, та обґрунтував необхідність захисту прав такого органу, що відповідає ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», тому суд відкидає заперечення відповідача про відсутність підстав для звернення прокурора до суду із заявленими вимогами. Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Так, предметом позову у даній справі є стягнення безпідставно збережених грошових коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою без оформлення документів щодо права користування на неї на підставі статей 1212 - 1214 ЦК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно зі ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. За змістом глави 83 ЦК України для кондикційних зобов`язань характерним є приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. При цьому вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України (далі - ЗК України). Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. 2 ст. 120 ЗК України). Положеннями ч. 1 ст. 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (пункт "в" ч. 1 ст. 96 ЗК України). Право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (ст. 92 ЗК України). Право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Отже, за змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Такі висновки відповідають сталій практиці Верховного Суду при розгляді даної категорії спорів, та, зокрема, правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №917/1739/17 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.04.2020 у справі № 915/1806/19. Судом встановлено, що за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлову будівлю магазину з прибудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (на даний час - [ADDRESS] ). Так, позивач просить стягнути з відповідача як власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережені кошти - орендну плату за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій розміщено нерухоме майно, в межах трирічного строку позовної давності за період з вересня 2016 року по вересень 2019 року. Водночас, позивач має надати докази існування протягом зазначеного у позові періоду земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні положень земельного законодавства, реальної можливості передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України «Про оренду землі» у зазначений період, а також довести обґрунтованість розрахунку заявленої до стягнення суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів)). Згідно з положеннями ч. 3 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу, відповідно до ч. 2 якої особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки, зокрема із земель комунальної власності, за проектом землеустрою щодо її відведення звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу місцевого самоврядування. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок є різновидом документації із землеустрою (п. «ґ» ч. 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій»). Замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про землеустрій»). При цьому згідно з ч. 1 ст. 79 ЗК України, що діяла також на час придбання відповідачем магазину, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Згідно із Законом № 3613-VI від 07.07.2011 ЗК України доповнено статтею 79-1. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 9 ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Законом України «Про Державний земельний кадастр» визначено правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру. За змістом ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. При цьому у ст. 15 зазначеного Закону наведено перелік відомостей про земельні ділянки, за змістом якої до Державного земельного кадастру включаються такі відомості: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині 2 статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення. Відповідно до абз. 3 пп.1 п.2 Постанови Кабінету міністрів України від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», у разі, коли до набрання чинності цією постановою: кадастрові номери земельним ділянкам на підставі відповідних заяв замовників документації із землеустрою або уповноважених ними осіб не визначені, такі кадастрові номери присвоюються земельним ділянкам відповідно до Порядку. Згідно з п. 26 Порядку ведення Державного земельного кадастру, ідентифікатором земельної ділянки у Державному земельному кадастрі є її кадастровий номер. Відповідно до п. 29 Порядку ведення Державного земельного кадастру, кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється. Згідно з п. 30 Порядку ведення Державного земельного кадастру, кадастровий номер земельної ділянки складається з таких структурних елементів: НКЗ : НКК : НЗД, де НКЗ - номер кадастрової зони, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку; НКК - номер кадастрового кварталу, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку; НЗД - чотиризначний номер земельної ділянки в межах кадастрового кварталу (максимальна кількість земельних ділянок у межах кадастрового кварталу становить 9999). Структурні елементи кадастрового номера земельної ділянки відокремлюються один від одного двокрапкою. Відповідно до п.п. 2, 4 Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 18.08.2010 № 749, що був чинним на момент укладення відповідачем Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 15.07.2011, кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальний цифровий код (номер) земельної ділянки, що не повторюється на всій території України, присвоюється земельній ділянці під час проведення її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування такої ділянки. Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку кадастровий номер не змінюється. Пунктом 10 вищевказаного Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці (в редакції на момент укладення відповідачем Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 15.07.2011), було передбачено, що визначення та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці здійснюють територіальні органи Держкомзему. Для визначення кадастрового номера земельної ділянки розробник документації із землеустрою подає до територіального органу Держкомзему за місцезнаходженням земельної ділянки: заяву про визначення кадастрового номера земельної ділянки; документацію із землеустрою, зокрема документи, зазначені в підпунктах 4 і 5 пункту 9 цього Тимчасового порядку; файл обміну даними про результати робіт із землеустрою в електронному вигляді. (п. 11 зазначеного Тимчасового порядку). Також пунктом 15 вищевказаного Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці (в редакції на момент укладення відповідачем Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 15.07.2011), було передбачено, що визначення та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, переданій у власність (користування) без проведення її державної реєстрації, здійснюють територіальні органи Держкомзему. Згідно з п. 20 вищевказаного Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці (в редакції на момент укладення відповідачем Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 15.07.2011), кадастровий номер земельної ділянки вважається присвоєним з моменту відкриття територіальним органом Держкомзему Поземельної книги. Системний аналіз вищевказаних норм законодавства дає підстави вважати, що зазначення у Договорі купівлі-продажу нежитлової будівлі від 15.07.2011 кадастрового номера без внесення відповідних відомостей до Поземельної книги та подальшого перенесення до Державного земельного кадастру, що підтверджено в судовому засіданні прокурором, не свідчить про те, що така земельна ділянка була сформована як об`єкт цивільних прав та її дійсний розмір відповідає зазначеному 0, 20 га. В судовому засіданні встановлено, що технічна документація на земельну ділянку не розроблялась, точна площа та межі такої земельної ділянки не визначені, а отже ця земельна ділянка не може вважатися сформованим об`єктом цивільних прав у розумінні положень статті 79-1 Земельного кодексу України. Згідно Договору від 15.07.2011, право користування відповідною земельною ділянкою попереднього власника нерухомого майна не було оформлено згідно чинного на момент придбання майна законодавства, було надано дозвіл на розробку технічної документації з інвентаризації земельної ділянки, договір оренди земельної ділянки не укладався (п. 1.6. Договору), за відсутності відомостей про формування вказаної земельної ділянки в Публічній кадастровій карті та в Державному земельному кадастрі, що підтверджується прокурором в судовому засіданні, площа земельної ділянки, зазначена в Договорі, є орієнтовною. А отже наданий Договір не є належним доказом розміру земельної ділянки, що використовується відповідачем. Відсутність точного визначення розміру використовуваної земельної ділянки відповідачем, а саме що вона становить 0, 20 га, підтверджується також Рішенням Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 17.11.2017 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] , в [ADDRESS] », де зазначено, що земельна ділянка має не визначений, а орієнтовний розмір 0, 20 га, вказано, що розмір земельної ділянки буде уточнено після представлення виготовленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду (а.с. 32). Окрім того, за змістом п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України і ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель», для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими і затвердженими нормативами (ст. 1 Закону України «Про оцінку земель»). Відповідно до п. 34, 35 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України. Тобто, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 року по справі № 920/739/17 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.04.2020 у справі № 915/1806/19). Розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 № 213, згідно з п. 21 якої нормативна грошова оцінка земель населених пунктів визначається за спеціальною формулою з урахуванням, зокрема, коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оцінку земель», підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій». Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель», передбачено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Згідно з ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель», технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. За змістом ч. 4 ст. 23 цього Закону рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 ст. 271 Податкового кодексу України, якою, в свою чергу, передбачено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. Згідно з Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25.11.2016 року № 489, за результатами нормативної грошової оцінки земель укладається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Згідно ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте в даному випадку, в порушення вищезазначених вимог чинного законодавства, ні прокурором, яким подано позов в інтересах позивача, ні позивачем, бездіяльність якого у вигляді відсутності самостійного звернення до суду обґрунтовано виключно відсутністю фінансування судових витрат, не було надано до суду ні витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яку за твердженням позивача займає відповідач, ні нормативну грошову оцінку відповідних земель, розташованих у межах населених пунктів Гуменьської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Зокрема, суду надано копію розрахунку грошової оцінки 1 кв. м. земель населеного пункту Михайлівка Гуменської сільської ради Вінницького району станом на 01.01.2012 року, де вартість 1 кв. м. землі комерційного призначення станом на 01.01.2012 складає 124, 66 грн (а.с. 25 - 26), водночас згідно Акту визначення збитків (а.с. 17), зазначено про нормативну грошову оцінку земель комунальної власності (комерційне використання) Гуменської сільської ради станом на 2014 рік, а не 2012 рік, яка складає 124, 60 грн. Однак жодного документу на підтвердження зазначеної в Акті інформації, а саме нормативно грошової оцінки земель Гуменської сільської ради станом на 2014 рік та визначення саме вказаної вартості земель, проти чого заперечував в судовому засіданні представник відповідача, суду не надано. Та вищевказана копія розрахунку грошової оцінки 1 кв. м. земель населеного пункту Михайлівка Гуменської сільської ради Вінницького району станом на 01.01.2012 року не є достатнім доказом проведення нормативно грошової оцінки земель згідно чинного законодавства, оскільки надана у вигляді Додатка Ж.5 , відповідного рішення органу місцевого самоврядування про її затвердження суду не надано, та на якій підставі вона розроблена [PERSON] , а також додатком до якого документу є вказаний розрахунок, не зазначено. Також у вказаному Акті визначення збитків (а.с. 17) не визначено точного розміру земельної ділянки, яка використовується відповідачем, вказано про орієнтовну площу 0, 20 га земель комунальної власності (комерційне використання) на території Гуменьскої сільської ради, в межах населеного пункту. Жодного доказу встановлення дійсного розміру, меж та конфігурації земельної ділянки, що використовується відповідачем, суду не надано. Суд не вважає доведеним розмір земельної ділянки, що перебуває в користуванні відповідача, згідно Акту обстеження земельної ділянки від 12.08.2019, оскільки в даному Акті відсутні відомості про те, чи було здійснено заміри площі земельної ділянки, яка використовується відповідачем, план-схема такої земельної ділянки в Акті відсутня, будь-які додатки до нього не відображені, що свідчить про те, що такі заміри не здійснювалися (а.с. 23 - 24). Відтак, оскільки в даному випадку предметом розгляду фактично є стягнення безпідставно збереженого майна у вигляді орендної плати, нарахування мають здійснюватися саме на підставі технічної документації та витягу з нормативної грошової оцінки землі, у випадку формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, а за відсутності цього - на підставі належним чином затвердженої нормативно грошової оцінки земель комунальної власності, розташованих в межах відповідного населеного пункту, чого суду не надано, а із наданого розрахунку неможливо встановити, чи вірними є застосовані коефіцієнти, площа та нормативна грошова оцінка землі, які зазначені як вихідні дані для розрахунку розміру орендної плати, заявленої до стягнення, тому суд дійшов висновку, що прокурором та позивачем належними та допустимими доказами по справі не було доведено розрахунок розміру заявлених до стягнення коштів, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість позовних вимог, а за відсутності таких доказів підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні. Тобто при стягненні безпідставно збереженого майна (коштів) у розмірі орендної плати недостатнім є лише встановлення самого факту такого використання майна, а відповідні нарахування мають здійснюватися не самостійно позивачем шляхом арифметичного розрахунку, а виключно на підставі відповідної документації з нормативно грошової оцінки земель, крім цього, має значення площа земельної ділянки, яку фактично використовує відповідач, яка має бути підтверджена належними доказами. Такі висновки суду відповідають практиці Верховного Суду при розгляді даної категорії спорів, зокрема, висновкам, викладеним у постановах Касаційного господарського суду від 09.04.2020 у справі № 915/1806/19, від 20.12.2019 у справі № 917/266/19, від 09.07.2019 у справі № 922/535/18, від 08.08.2019 у справі № 922/1276/18, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18. Тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі, оскільки прокурором та позивачем, за відсутності будь-яких перешкод для встановлення всіх обставин справи, не доведено розмір земельної ділянки, який фактично використовується відповідачем, та заявлений до стягнення розрахунок несплаченої орендної плати (збережених відповідачем коштів). В зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судові витрати, понесені прокурором на сплату судового збору, до стягнення з відповідача не підлягають. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: dismissed