Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №IFXRF910380557 від 01.12.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 4 970,35 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Боржником було порушено умови кредитного договору, сума кредиту та відсотки систематично не сплачуються. Згідно повідомлення банку станом на 10.09.2014 року, заборгованість позичальника-відповідача по вказаному договору становить 44 287,88 грн., а саме: - 4 610,35 грн. - заборгованість за кредитом, - 2,70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 37 089,69 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до п.5.3 умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) - 2 085,14 грн. - штраф (процентна складова). В судове засідання від представника позивача надійшло клопотання про слухання справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором та сплачений судовий збір. Відповідач в судове засідання подав письмову заяву,в якій позовні вимоги заперечив, вказав, що оскільки банк звернувся з позовною заявою по спливу строку позовної давності,відповідно він як відповідач просить застосувати строки позовної давності, і в задоволенні позовної заяви відмовити. Справу просить слухати у його відсутність. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, розглянувши письмове клопотання представника позивача та письмову заяву відповідача, приходить до наступних висновків. Відповідно до укладеного договору №IFXRF910380557 від 01.12.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 4 970,35 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк». Боржником було порушено умови кредитного договору, сума кредиту та відсотки систематично не сплачуються. Згідно повідомлення банку станом на 10.09.2014 року, заборгованість позичальника-відповідача по вказаному договору становить 44 287,88 грн., а саме: - 4 610,35 грн. - заборгованість за кредитом, - 2,70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 37 089,69 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до п.5.3 умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) - 2 085,14 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і у встановлений законом строк. Згідно ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша кредитна установа зобов"язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність (оперативне управління) гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей такого ж роду і якості. Статтею 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно Умов та правил надання споживчого кредиту фізичним особам (а.с.11), споживчий строковий кредит - це є кошти,що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачу на придбання продукції. Відповідно до п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою (далі - Правила) строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка є в матеріалах справи (а.с.19) та вищевказаними Правилами встановлено, що після закінчення строку дії - 30 днів, відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операцій по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Зі змісту п.4 Правил вбачається, що строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі «місяць». Матеріали справи не містять доказів про продовження строку дії кредитного договору, а також того, що після закінчення строку дії платіжної картки відповідач продовжував нею користуватися, або він отримував у ПАТ КБ «Приватбанк» нову кредитну картку. Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У позивача виникло право вимагати повернення кредиту згідно умов договору з 01 грудня 2009 року. Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду із відповідним позовом про захист свого порушеного права лише 23 жовтня 2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Відповідачем було подано письмову заяву в якій заявлено клопотання про застосування строку позовної давності. Щодо зауваження позивача в клопотанні,що мало місце переривання строку позовної давності - наявність платежу 20.04.2010 року- , то згідно розрахунку банку, якій поданий позивачем і є в матеріалах справи (а.с.7,8) ,останній платіж відповідачем було проведено 28.09.2009 року. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що в позовних вимогах слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed