Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

У липні 2021 року позивач Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі" звернулося до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 4445,16 грн. та 1123,24 грн. - 3% річних та інфляційної складової, а всього 5 568,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач (правонаступник ПАТ «Київенерго»), а відтак, відповідач повинен виконувати норми Правил користування електричної енергії для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 та Закону України «Про електроенергетику». За результатами аналізу платежів з`ясовано, що відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання зі сплати заборгованості, внаслідок чого заборгованість станом на 01.12.2020 за спожиту електричну енергію становить 4 445,16 грн. Позивач просить стягнути вказану суму заборгованості, яка станом на 01.05.2021 не сплачена, а також 3 % річних у сумі 781,26 грн. та інфляційні втрати у розмірі 341,98 грн. у зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання грошового зобов`язання. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.07.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 22.09.2021 від позивача надійшла заява про проведення судового засідання 22.09.2021 за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Судове засідання 22.09.2021 відкладено на 28.10.2021. 25.10.2021 від позивача надійшла заява про проведення судового засідання 28.10.2021 за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Розгляд справи 28.10.2021 відкладено на 08.12.2021. 01.12.2021 від позивача надійшла заява про проведення судового засідання 08.12.2021 за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення. У судове засідання 08.12.2021 сторони не з`явились. Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу його зареєстрованого місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, судом направлялись повістки за адресою знаходження майна відповідача ( [ADDRESS] ), які повернулись до суду з відмітною «адресат відсутній». Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. [PERSON] є власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.06.2015. 06.10.2016 між [PERSON] та ПАТ «Київенерго» укладено договір про користування електричною енергією. Згідно з даними Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне акціонерне товариство «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «КИЇВЕНЕРГО». При цьому, Товариство є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» в частині прав і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, в тому числі і в частині використання ліцензій та тарифів виданих та встановлених для ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Згідно з п. 1 Правил користування електричною енергією для населення (чинних до 26.06.2018), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, ці Правила регулюють відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма побутовими споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п.п. 19, 21 Правил користування електричною енергією для населення (чинних до 26.06.2018), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем. Пунктом 20 Правил користування електричною енергією для населення (чинних до 26.06.2018), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, передбачено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 502 від 20.06.2018 (набрала чинності 26.06.2018). Відповідно до п. 4.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Відповідно до частини третьої статті 13 Конституції України та частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За умовами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Як встановлено вище, відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку, який міститься в матеріалах справи, станом на 01.01.2021 борг відповідача перед позивачем за спожиту електричну енергію, становить 4445,16 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач неналежним чином виконував умови договору про користування електричною енергією, тому позивач має право відповідно до ст. 509 ЦК України вимагати від іншої сторони за договором виконання зобов`язання з оплати поставленої електроенергії. Із урахуванням наведеного, приймаючи до уваги те, що відповідач не спростував обставин щодо невиконання умов договору із позивачем, суд вважає надані позивачем в обґрунтуванням позовних вимог докази достовірними, у зв`язку з чим підлягає стягненню з відповідача 4445,16 грн. заборгованості за спожиту електроенергію у сумі, 341,98 грн. 3% річних та 781,26 грн. інфляційних втрат. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved