Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

22.01.2021 позивачі звернулись до Київського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради в якому просили визнати за [PERSON] право власності на частину домоволодіння [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а також визнати за [PERSON] право власності на частину домоволодіння [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову позивачі зазначили, що вони є рідними братами по матері. Їхній прабабі - [PERSON] належав на праві власності житловий будинок з надвірними будівліми [ADDRESS] на підставі свідоцтва про права на спадщину, виданого 7 серпня 1970 року Третьої Харківською державною нотаріальною конторою під № 2-7535. 13.07.88 їх прабаба, [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, що буде належати їй на день смерті, вона заповідає [PERSON] , матері позивачів. [INFO] , прабаба [PERSON] померла. Спадщину після її смерті прийняла матір позивачів, [PERSON] , оскільки постійно проживала та була зареєстрована у домоволодінні. Інших спадкоємців після смерті прабаби не було. [INFO] померла матір позивачів, [PERSON] . Спадкова маса після її смерті складалась з домоволодіння [ADDRESS] , який вона успадкувала за заповітом після смерті [PERSON] . Після смерті матері, [PERSON] прийняв її син (позивач) [PERSON] та її чоловік [PERSON] по частині домоволодіння, оскільки були зареєстровані та проживали разом зі спадкодавцем. [PERSON] спадщину після своєї матері не прийняв, оскільки не проживав разом з нею на час смерті та заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав. Заповіту [PERSON] не залишала. 16.10.2019 [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Єрмаковою Н.Я., відповідно до якого, все своє майно, що належатиме йому на день смерті, він заповів [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Спідкова маса після його смерті складається з частини домоволодіння [ADDRESS] за правом спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] . Спадщину після його смерті, шляхом подання заяви до третьої Харківської нотаріальної контори, прийняв [PERSON] . Однак, постановами третьої Харківської міської державної нотаріальної контори позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що згідно відповіді Харківського обласного нотаріального архіву від 25.05.2020 № 1380/01-20, після померлої [INFO] [PERSON] , за заявою ДПІ у Київському районі м. Харкова від 21.10.1999 року, видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину домоволодіння [ADDRESS] на користь держави, яка права на спадщину не мала. При цьому позивачі зазначили, що на частину домоволодіння [ADDRESS] , яка належала їхній прабабі [PERSON] , вони не претендують, оскільки фактично їх родина нею ніколи не користувалась, більш того, їм не було відомо від прабаби чи від матері про її існування. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили визнати за ними право власності на домоволодіння [ADDRESS] по частині за кожним. Представник позивачів - адвоката Шкода І. в судовому засіданні позовні вимоги позивачів підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи та відзив на позовну заяву, приходить до наступного: Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що прабабі позивачів, [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 7 серпня 1970 року, належав будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] половина якого належала померлому [PERSON] (чоловіку) на праві особистої власності, а другу половину будинку він фактично прийняв як спадщину після померлої [INFO] своєї дружини [PERSON] , але юридично не оформив. (а.с. 15). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого 25.05.1994 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадського стану , актовий запис № 8514 (а.с. 30). Відповідно до заповіту від 30.07.1988 року посвідченого державним нотаріусом Восьмої Харківської нотаріальної контори, [PERSON] заповіла все своє майно, що належатиме їй на день та смерті та на що вона за законом буде мати право, своїй дочці [PERSON] (а.с.27). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 7140 (а.с. 33). Відповідно до постанови державного нотаріуса третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Лученко Л.А. вбачається, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є її син, [PERSON] та чоловік, [PERSON] , які були зареєстровані зі спадкодавицею на час відкриття спадщини за однією адресою. (а.с. 22). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис 469 (а.с. 34). Згідно заповіту від 16.10.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єрмаковою Н.Я., [PERSON] все належне йому майно на момент його смерті, заповів своєму сину, [PERSON] (а.с. 28). Відповідно до постанови державного нотаріуса третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Лученко Л.А. від 16.07.2020 також вбачається, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини згідно з заповітом, звернувся [PERSON] , на підставі якої було заведено спадкову справу № 31/2020. Спадковим майном є частина житлового будинку [ADDRESS] . Вказана частина будинку належить померлій дружині спадкодавця, [PERSON] , яку спадкодавець фактично прийняв у спадщину, не встиг оформити, помер, яку вона в свою чергу, фактично прийняла у спадщину після померлої [INFO] [PERSON] згідно з заповітом, не встигла оформити, померла. Крім того, згідно наявної у держнотконторі інформації після смерті [PERSON] , за заявою ДПІ у Київському районі м. Харкова від 21.10.1999 року було заведено спадкову справу № 900/98 та 21.10.1998 року видане свідоцтво про право на спадщину за законом на частину домоволодіння [ADDRESS] на користь держави. В зв`язку з викладеним, нотаріус відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. (а.с. 21). Крім того, відповідно до постанови державного нотаріуса третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Лученко Л.А. від 17.09.2020 вбачається, що після смерті [PERSON] , спадкоємцями є її син, [PERSON] та її чоловік, [PERSON] . Чоловік спадкодавиці, [PERSON] , помер [INFO] . Спадковим майном є 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] . Вищевказана частина будинку належить померлій [INFO] [PERSON] , на яку вона залишила заповіт, посвідчений Восьмою харківською державною нотаріальною конторою 13 липня 1988 року за р. № 4-1301 на користь [PERSON] , яка спадщину прийняла, оскільки була зареєстрована разом з померлою на час відкриття спадщини за однією адресою, не встигла оформити, померла. Згідно наявної у держнотконторі інформації (відповідь Харківського обласного державного нотаріального архіву від 25.05.2020 року за № 1380/01- 20) після померлої [INFO] [PERSON] , що на день смерті мешкала у [ADDRESS] , Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою, за заявою ДПІ у Київському районі м. Харкова від 21.10.1999 року було заведено спадкову справу № 900/98, та 21.10.1998 року за р. № 6-3179 видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на частину домоволодіння [ADDRESS] на користь держави. В зв`язку з викладеним, нотаріус відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 22). У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до статей 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Листом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що судам слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У частині першій статті 49 Закону України "Про нотаріат" (редакція, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників; 9) в інших випадках, передбачених законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Як вбачається з постанов державного нотаріуса третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Лученко Л.А. підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом стало те, що восьмою Харківською державною нотаріальною конторою, за заявою ДПІ у Київському районі м. Харкова від 21.10.1999 року було заведено спадкову справу № 900/98 та 21.10.1998 року за № 6-3179 видане свідоцтво про право на спадщину за законом на частину домоволодіння [ADDRESS] на користь держави, в зв`язку з чим, нотаріус вважає, що таким чином, не можливо встановити коло спадкоємців. При цьому, суд зауважує, що позивачі зазначають про те, що вони не претендують на частину домоволодіння [ADDRESS] , яка належала їхній прабабі та перейшла у власність держави. Таким чином, нотаріус необґрунтовано відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, з підстав не можливості встановити коло спадкоємців (ст. 49 Закону України «Про нотаріат»), крім того, саме на нотаріуса покладено обов`язок, щодо закликання спадкоємців до спадкування, а саме: осіб, яких спадкодавець зазначив у своєму заповіті та спадкоємців за законом у порядку черговості. Тому, відмова у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, лише з підстави спадкування частки майна, на яку не претендують спадкоємці, ДПІ у Київському районі м. Харкова, у відповідності до ст. 47 Закону України «Про нотаріат» не є обґрунтованою та позивачі мають право на оскарження такої відмови, у порядку ст. 50 Закону України «Про нотаріат». Таким чином, суд приходить до висновку, про відсутність підстав задоволення позову та оформлення спадкових прав в судовому порядку, з підстав зазначених в позовній заяві. На підставі ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 90, 92, 95, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 208-282ЦПК України, ст. ст. 1217, 1266, 1270 ЦК України, ст. ст. 47,49, 50 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: dismissed