Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи - Львівської міської ради про демонтаж самочинного будівництва та усунення перешкод у користуванні майном, покликаючись на те, що 20 травня 2017 року житлові приміщення першого поверху в будинку [ADDRESS] передано у безоплатне користування [PERSON] шляхом укладення договору оренди. Відповідач, без дозволу власника приміщень, розпочав будівельні роботи у дворі будинку [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] , про що згодом повідомив органи влади шляхом подання заяви до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради та до ЛКП «Княже місто». 28.07.2017р. ЛКП «Княже місто» складено на [PERSON] протокол про вчинення адміністративного правопорушення №33, який скеровано на розгляд адміністративної комісії районної адміністрації. У зв`язку із продовженням будівельних робіт позивачем скеровано звернення до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, до Інспекції ДАБІ у м. Львові, а також до ЛКП «Княже місто» з метою вжити усіх заходів, спрямованих на зупинення будівельних робіт, котрі ведуться [PERSON] у дворі будинку [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] . Однак, відповідач надалі чинить перешкоди позивачу у користуванні майном [PERSON] . Просить позов задовольнити, зобов`язати [PERSON] привести подвір`я будинку [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] до попереднього стану шляхом проведення демонтажу самочинно здійсненого будівництва. 08.10.2019 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог щодо демонтажу самочинного будівництва та усунення перешкод у користуванні майном, в якій просить позов задовольнити, зобов`язати [PERSON] привести подвір`я будинку [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] до попереднього стану шляхом проведення демонтажу самочинно здійсненого будівництва. Також позивачем у заяві зазначено Львівську міську раду як третю особу без самостійних вимог на стороні позивача, оскільки самовільне будівництво [PERSON] здійснив на земельній ділянці комунальної власності, а також через те, що у провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом Львівської міської ради до [PERSON] за участю третьої особи - Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. Ухвалою суду від 23.08.2017 року відкрито провадження у справі. 11.01.2018 року відповідач подав до суду відзив. Учасники в судове засідання не з`явилися хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомили. Від позивача до суду надійшла зайва про слухання справ у його відсутності, позовну заяву підтримує та просить задовольнити. Від представника відповідача до суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності та відповідача, позовні вимоги заперечують та просять відмовити в задоволенні позову, оскільки 14.11.2017р. Галицьким районним судом м. Львова прийнято рішення у цивільній справі №461/5434/17. відповідно до якого за [PERSON] визнано право власності на нежитлові приміщення у дворі будинку [ADDRESS] загальною площею 47,80 кв. м. (висотою приміщень 6.30 кв. м.) Частка: 1/1. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог. Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно від 30.09.2016 №69423763 [PERSON] на праві приватної власності належать нежитлові приміщення першого поверху в будинку [ADDRESS] . Згідно рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 30.12.2015 року по справі №449/141/15-ц [PERSON] , [INFO] визнано недієздатною, встановлено їй опіку та призначено її єдиним опікуном сина - [PERSON] 20 травня 2017 року вказані нежитлові приміщення передано у безоплатне користування [PERSON] шляхом укладення договору оренди. 28.07.2017р. ЛКП «Княже місто» складено на [PERSON] протокол про вчинення адміністративного правопорушення №33, який скеровано на розгляд адміністративної комісії районної адміністрації. У зв`язку із продовженням будівельних робіт позивачем скеровано звернення до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, до Інспекції ДАБІ у м. Львові, а також до ЛКП «Княже місто» з метою вжити усіх заходів, спрямованих на зупинення будівельних робіт, котрі ведуться [PERSON] у дворі будинку [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] . Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 07.06.2018 року за заявою [PERSON] , за участю заінтересованих сторін Львівської міської ради, інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, Львівського комунального підприємства «Княже місто» та Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про встановлення факту, що має юридичне значення заяву задоволено повністю. Встановлено факт про те, що виконані будівельні роботи у 2017 році [PERSON] у спільному дворі будинку [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] проведені на земельній ділянці загальною площею 18,55 кв.м. Встановлено факт про те, що [PERSON] у 2017 році здійснив вивіз зрізаної тополі у спільному подвір`ї будинку [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] , провів благоустрій на місці зрізаної тополі, а також надав кошти для придбання оцинкованої сталі для проведення перекриття покрівлі будинку [ADDRESS] та покрівлі будинку [ADDRESS] . Встановлено факт про те, виконані будівельні роботи у спільному дворі будинку [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] [PERSON] у 2017 році по спорудженні нежитлових приміщень загальною площею 47,80 кв.м. не порушують прав та інтересів мешканців будинку [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] . Встановлено факт про те, що нежитлові приміщення загальною площею 47,80 кв.м. в будинку [ADDRESS] відповідають будівельним, санітарно-технічним та протипожежним нормам, демонтаж вказаних приміщень може привести до руйнування конструктивних елементів будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 4 ст. 357 ЦК України встановлено, що співвласник житлового будинку може зробити добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо не порушує їхніх прав. Така добудова стає власністю співвласника, який її зробив. Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України власник (власники) квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі за умови, що ці зміни не призведуть до порушення прав власників інших квартир. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 22 Постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами ст.376 ЦК України" знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано всі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляд) цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають, як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування; у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК). У даній справі, такий позов заявив [PERSON] однак, останній не представив доказів порушення його прав чи охоронюваних законом інтересів внаслідок зведення та розташування будови у дворі будинку [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] . Позивач, заявивши вимогу про усунення перешкод у користуванні майном не представив доказів таких перешкод. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Однак позивач під час судового розгляду справи, не довів ті обставини, на які посилається як на підстави своїх вимог. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачем не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів у їх підтвердження.

Outcome: dismissed