Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 26 серпня 2018 року його було затримано працівниками Тернівського ВП [PERSON] та [PERSON] та предявлено обвинувачення за ст. 185 КУпАП. 02 жовтня 2018 року адміністративне правопорушення відносно нього за вищевказаною статтею було закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. У звязку із неправомірними діями працівників органів поліції, які 05 вересня 2018 року, не маючи підтвердження у вигляді законного рішення суду, направили до місця його роботи повідомлення із завідомо неправдивими даними про скоєння ним адміністративного правопорушення за статтею 185 КУпАП, це призвело до порушення його життєвих звязків, погіршення відносин з оточуючими, відкладення його просування по карєрній драбині, а також стало причиною його душевних переживань та переживань його рідних та близьких, в тому числі його вагітної дружини. Незаконними діями працівників Тернівського ВП ПВП йому також завдано фізичної шкоди у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості, дії кваліфікуються за ст. 365 КК України та моральної шкоди, повязаної з незаконним предявленням обвинувачення, що трактується законом як «наклеп» та ганьбить його честь та гідність згідно ст. 125 КК України. З довідки наданої ШУ Дніпровське шахта «Дніпровська», його заробітна плата після отримання керівництвом його підприємства повідомлення із завідомо неправдивими даними щодо нього від Тернівського ВП, яка була нарахована за вересень 2018 року складає 8047 грн. 13 коп. та після офіційної постанови суду від 02 жовтня 2018 року, яким його було виправдано за відсутності в його діях складу злочину, його заробітна плата за жовтень складає 12047,27 грн. Таким чином незаконними діями співробітників Тернівського ВП йому було завдано майнової шкоди в розмірі 4000,14 грн. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями, рішенням чи бездіяльністю у сфері правосуддя виникає за умови постановлення судом виправдувального вироку, що і відбулось 02 жовтня 2018 року, його було виправдано за відсутністю в його діях складу злочину. Однак обвинувачення на його адресу, направлені керівництву його підприємства від Тернівського ВП відстрочили його перехід до іншої дільниці, де він мав змогу отримувати більший заробіток, у звязку з чим він зазнав моральних страждань, була нанесена ганьба його репутації, честі та гідності шляхом наклепу та у нього виникло право на відшкодування моральної шкоди на підставі Закону. Враховуючи конкретні обставини справи, позивач просить суд стягнути з Державного казначейства України відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4000 грн. та моральної шкоди в розмірі 16000 грн. за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання в безспірному порядку на його користь з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України та покласти судові витрати по справі на відповідача. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, в задоволенні позовних вимог просить відмовити. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] було закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП (а.с.30-33). З письмової заяви, написаної позивачем на імя керівництва Павлоградської міської прокуратури [PERSON] вбачається, що позивач просив притягнути до кримінальної відповідальності робітників поліції м. Тернівка Дніпропетровської області за нанесення йому тілесних ушкоджень. Зазначена заява отримана начальником Тернівського відділення Павлоградської місцевої прокуратури [PERSON] 27 серпня 2018 року (а.с. 11). Відповідно до довідки № 22 КЗ Тернівська ЦМЛ «ДОР», загальне хірургічне відділення, яка дана [PERSON] в тому, що він дійсно знаходився у відділенні з 27 серпня 2018 рок по 27 серпня 2018 року з травмами (а.с. 36). Відповідно до\~епікризу від\~27\~серпня 2018\~року,\~був встановлений\~[PERSON]\~заключний клінічний\~діагноз,\~а саме:\~ЗЧМТ,\~забій лівого\~ліктьового суглобу,\~ЗТГК праворуч,\~забій грудної\~клітини (травма\~кримінальна від\~26\~серпня 2018\~року)\~(а.с.37). Також, позивач звертався до лікаря невропатолога зі скаргою на головну біль, періодичну нудоту та загальну слабкість, що підтверджується копією запису з медичної картки від 31 серпня 2018 року (а.с. 38). 05 вересня 2018 року начальником Тернівського ВП ГУНП в Дніпропетровській області підполковником поліції [PERSON] було направлено лист директорові ВСП ШУ «Дніпровське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», в якому зазначено, що [PERSON], який працює підземним гірничим робітником на шахті «Дніпровська» дільниця УПР, 26 серпня 2018 року о 21.30 год. за адресою: м. Тернівка, вул. С.Маркова, керував скутером з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, шатка хода, у звязку з викладеним просить прийняти заходи виховного та профілактичного характеру у відношенні [PERSON] з метою недопущення з його боку подібних правопорушень (а.с. 40). Відповідно до довідки № 1043 від 07 листопада 2018 року, виданої ПАТ «ДТЕК» Павлоградвугілля Шахтоуправління «Дніпровське» в тому, що [PERSON] дійсно працює з 19 червня 2016 року (наказ про прийняття на роботу № 1620к від 16 вересня 2016 року) по теперішній час в ВСП «Шахтоуправління Дніпровське», гірником підземним, дільниці з видобутку вугілля № 3 бригади № 1 (а.с. 39). З розрахункового листа за вересень 2018 року, таб. № 12406655, заробітна плата [PERSON] становить: 5843,39 грн. сума поточної заробітної плати, 2203,74 грн. сума планового авансу), з розрахункового листа за жовтень 2018 року, таб. № 12406655, заробітна плата [PERSON] становить: 9821,27 грн. сума поточної заробітної плати, 2226,00 грн. сума планового авансу) (а.с. 41). Відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року, постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасовано, а провадження в справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Заявлена вимога про відшкодування моральної шкоди обґрунтована позивачем положеннями статей 23, 1176 ЦК, статтями 1-4, 12-13 Закону України від 01.12.1994 року №266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», нормами Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04 березня 1966 року № 6/5/3/41. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Частинами 2, 3 статті 13\~Закону №266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Відтак, аналіз приведених норм (зокрема, статті 1176 ЦК) свідчить про те, що вони регулюють правовідносини з відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Між тим, зі змісту позовної заяви вбачається, що шкода, яка, на думку позивача, була йому заподіяна, по суті настала внаслідок звернення 05 вересня 2018 року начальником Тернівського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з листом директорові ВСП ШУ «Дніпровське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», в якому зазначено, що [PERSON], який працює підземним гірничим робітником на шахті «Дніпровська» дільниця УПР, 26 серпня 2018 року о 21.30 год. за адресою: м. Тернівка, вул. С.Маркова, керував скутером з явними ознаками алкогольного спяніння, з метою недопущення з його боку подібних правопорушень. Також посилається на незаконне складання працівниками поліції Тернівського ВП протоколів про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 185 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та нанесення йому працівниками поліції цього ж відділення тілесних ушкоджень, що призвело до зменшення його заробітної плати, моральних переживань та страждань. Таким чином, положення ст.\~1176\~ЦК України не підлягає застосуванню по спірним правовідносинам. За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами. Відповідно до вимог діючого законодавства шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі\~статті 1174 ЦК України. Вказаною статтею визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Отже, обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу. При цьому, як вбачається з тексту ст. 1174 ЦК України, для відшкодування особі шкоди за її положеннями, обов'язковою умовою є заподіяння особі шкоди саме незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень. Відповідно до статті 56\~Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Відповідно до статті 76\~ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. У відповідності з частиною 2 статті 77\~ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Між тим, аналіз доказів, наданих позивачем, у контексті приведених вище норм, свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог. На думку суду, складені працівниками поліції протоколи про адміністративні правопорушення не є актами, які встановлюють, змінюють чи скасовують норми права у відповідній сфері відносин, або породжують права і обовязки для позивача. Протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівником поліції, та відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі. Протокол, як доказ, підлягає оцінці при розгляді уповноваженою особою справи про адміністративне правопорушення і не може бути скасований. Крім того, наявні в матеріалах справи постанова Тернівського міського суду від 02 жовтня 2018 року про закриття справи про адміністративне правопорушення, у звязку із відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та постанова Дніпровського апеляційного суду про закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в діях [PERSON] складу відповідного правопорушення не підтверджують фактів неправомірних дій працівників поліції. Рішення про встановлення факту неправомірності вищевказаних дій працівників поліції відсутнє. Так само, позивачем не доведено, що ушкодження його здоровя сталося з вини неправомірних дій працівників поліції Тернівського ВП ПВП. Позивачем до матеріалів позовної заяви надані копії квитанцій (а.с.43), проте, суд не приймає їх до уваги, оскільки позивачем у позові не надано їм відповідного обґрунтування. Також, позивачем не доведений факт того, що саме з вини Тернівського ВП ПВП він отримував заробітну плату у нижчому рівні та саме вина працівників Тернівського ВП стала підставою для відстрочення переходу позивача до іншої дільниці шахти, де він мав змогу отримувати більший заробіток. Тобто, доказів про визнання дій працівників поліції Тернівського ВП неправомірними позивачем не надано, як і не доведено факту завдання йому цими діями моральної, матеріальної шкоди. В даному випадку відсутні усі обов'язкові складові цивільно-правової відповідальності. До того ж, поряд із відповідним державним органом, працівники якого, на думку позивача, завдали йому шкоди, суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. Тобто, Тернівський ВП Павлоградського ВП не є належним відповідачем у справі, якими у даному випадку повинні бути Державне казначейство України та відповідна юридична особа. З урахуванням цього та враховуючи, що у суду відсутня процесуальна можливість за власної ініціативи залучати до участі у справі співвідповідачів, а також замінювати первісного відповідача на належного, в задоволенні позову також слід відмовити в звязку з предявленням позовних вимог до неналежного відповідача. З огляду на викладене суд не знаходить підстав для задоволення заявленого у справі позову.

Outcome: dismissed