Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що на підставі рішення Високопічської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 21 грудня 2018 року про передачу у власність земельної ділянки Департаментом реєстрації Житомирської міської ради 27 грудня 2018 року було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,27 га, кадастровий номер: [NUMBER], яка розташована у с. Висока Піч Житомирського району Житомирської області. Однак, як згодом стало відомо позивачу, на сесії сільської ради депутатським складом під час голосування не було набрано необхідної кількості голосів для прийняття зазначеного вище рішення про передачу земельної ділянки у власність. 27 лютого 2019 року позивач звернувся до Департаменту Житомирської міської ради для скасування права власності на вищевказану земельну ділянку, однак отримав відмову у зв'язку з тим, що правовою підставою для скасування права власності має бути відповідне рішення суду, резолютивна частина якого містить правові висновки суду щодо визнання недійсним та скасування документу, на підставі якого було проведено державну реєстрацію. Позивач зауважив, що вважає таку відмову незаконною. У зв'язку з наведеним позивач просить скасувати відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,27 га, кадастровий номер: [NUMBER], яка розташована у с. Висока Піч Житомирського району Житомирської області, за [PERSON] у зв'язку з добровільною відмовою від права власності на земельну ділянку. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 27 грудня 2018 року державним реєстратором Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирського району Житомирської області Гриценко Наталією Миколаївною на підставі рішення 29 сесії сьомого скликання Високопічської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 21 грудня 2018 року було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,27 га, кадастровий номер: [NUMBER] (№ запису про право власності: 29731012) (а.с. 10). Однак, за інформацією Високопічської сільської ради Житомирського району Житомирської області на 29 сесії сьомого скликання Високопічської сільської ради, під час розгляду питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,27 га, кадастровий номер: [NUMBER], яка розташована по вул. Чуднівській у с. Висока Піч Житомирського району Житомирської області, не було набрано необхідної кількості голосів для прийняття вказаного рішення (а.с. 11). 27 лютого 2019 року позивач звернувся до Департаменту Житомирської міської ради для скасування права власності на вищевказану земельну ділянку, однак отримав відмову у зв'язку з тим, що правовою підставою для скасування права власності має бути відповідне рішення суду, резолютивна частина якого містить правові висновки суду щодо визнання недійсним та скасування документу, на підставі якого було проведено державну реєстрацію (а.с. 9). Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334 ЦК). Частиною 1 ст. 347 ЦК України передбачено, що особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру (ч. 3 ст. 347 ЦК). Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав (абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"№ 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV) Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав (ч. 1 ст. 11 Закону № 1952-IV). Частиною 2 ст. 11 Закону № 1952-IV передбачено, що втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Отже, суд не може втручатися у діяльність державного реєстратора і перебирати на себе повноваження з вирішення питань, які законодавством віднесені до його компетенції, а саме: прийняття рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону № 1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином, законом установлений порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного реєстратора. Однак, позивач таким порядком не скористався; натомість обрав спосіб захисту цивільного права, який не відповідає вимогам закону. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, враховуючи відсутність у суду права втручатися у діяльність державного реєстратора і перебирати на себе повноваження з прийняття рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав, зважаючи на обрання позивачем способу захисту цивільного права, який не відповідає вимогам закону, суд вважає за потрібне відмовити в задоволенні позовної заяви.

Outcome: dismissed