Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції в Харківській області, про стягнення заборгованості по аліментам, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість по аліментам в сумі 8400 грн. і пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 105553 грн. на утримання [PERSON] . Позивач мотивує свої вимоги тим, що на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області видано виконавчий лист№635\\6809\\14-ц\~ про стягнення з [PERSON] , 1968 року народження, на користь [PERSON] , 1973 року народження, аліменти на її утримання до досягнення дитиною сторін трьох років. Відповідач неналежним чином виконував зобов`язання з утримання в результаті чого утворилась заборгованість. Крім того, враховуючи, що заборгованість виникла з вини відповідача, позивач просить стягнути пеню за весь період прострочення виплати аліментів. Позивач в судовому засіданні поданий позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечували, посилаючись на те, що по-перше сплив строк позовної давності звернення до суду із вимогами про стягнення заборгованості за аліментами, по-друге, позивач не має права на стягнення пені за час прострочення сплати аліментів, оскільки норма про нарахування та стягнення пені стосується тільки заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей, та пеня не може нараховуватись на заборгованість з аліментів на утримання матері дитини. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04.08.2014р. постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно, починаючи з 24.07.2014 року та до досягнення [PERSON] 3-х річного віку. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів № 4834 від 03.02.2018р., зробленого державним виконавцем Міськрайонноговідділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції в Харківській області, заборгованість [PERSON] за аліментами станом на 22.06.2015р. та з тих пір становить 8400 грн. Разом із тим, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення цієї заборгованості в судовому порядку не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до стаття 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. При цьому, згідно ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Таким чином, суд вважає звернення позивача до суду із вимогами про стягнення заборгованості, яка утворилась від неналежного виконання рішення суду про стягнення аліментів, неналежним способом захисту, а тому вимоги не підлягають задоволенню. Одночасно суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлена можливості звертатись до суду з метою контролю за виконанням рішення в порядку, встановленому Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України. Враховуючи, що судом встановлено відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за аліментами, суд не застосовує наслідки пропуску строку позовної давності, як про це просили відповідач та його представник. Вирішуючи вимоги позовної заяви про стягнення пені за весь час прострочення виплати аліментів, суд виходить із наступного. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04.08.2014р. стягнуто аліменти на утримання [PERSON] на підставі ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, згідно якої (в редакції на час постановлення рішення) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Разом із тим, вимога про стягнення пені, яка заявлена у позові, що розглядається у даному провадженні, базується на положеннях ст.. 196 СК України, відповідно до якої уразівиникненнязаборгованості з вини особи, яка зобов`язанасплачуватиаліменти за рішенням суду або за домовленістюміж батьками, одержувачаліментівмає право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсоткасуминесплаченихаліментів за кожен день простроченнявід дня простроченнясплатиаліментів до дня їхповногопогашенняабо до дня ухвалення судом рішення про стягненняпені, але не більше 100 відсотківзаборгованості. Обов`язок матері, батька утримувати дитину та виконання указаного обов`язку регламентовано у главі 15 СК України (тут і далі в редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин). Глава 15 СК України містить статтю 196 у відповідній редакції, викладеній вище. Сімейне законодавство поширює положення статті 196 СК України також на правовідносини, визначені главою 16 СК України, якими встановлено обов`язки батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Так, згідно положень статті 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Разом з тим, сімейне законодавство не містить положень, які поширюють дію статті 196 СК України на правовідносини, визначені главою 9 СК України, якими встановлено права та обов`язки подружжя по утриманню. Таким чином, нарахування та стягнення пені, передбачене у статті 196 СК України неможливе у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання матері дитини. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed