Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, покликаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 2.10.2013 р. Від спільного проживання, [INFO] в них народився син [PERSON]. Відповідач не надає жодних коштів на утримання сина, не приймає участі у фізичному та моральному розвитку дитини, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Окрім того, їй відомо, що на даний час, в нього є інша сім'я та він не бажає зустрічатись із сином. Тому просить позов задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] [INFO]. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач не цікавиться дитиною, коли вони проживали разом він постійно грав комп'ютерні ігри, нічим їй не допомагав. Вона не бажає залишати дитину саму з відповідачем так як він неналежно себе поводить. Не заперечує щодо спілкування [PERSON] з дитиною, проте в її присутності. З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні, заперечив щодо задоволення позову, пояснив, що позивачка не дає йому можливості бачитись з дитиною, коли він телефонує, вона обзиває його нецензурною лайкою. Він бажає спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, проте через особисте відношення позивачки до нього, позбавлений такої можливості. Остання, всіма способами чинить йому перешкоди в спілкуванні з сином. Представник третьої особи органу опіки та піклування Червоноградської міської ради, в судовому засіданні пояснила, що підтримує висновок комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Пояснила, що на засіданні комісії відповідач поводив себе пасивно, не говорив що любить дитину та не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав. При вирішенні спору покладається на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, висновок прокурора про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] і його батьками є сторони по справі. Як вбачається з рішення Червоноградського міського суду 2.10.2013 р., шлюб між сторонами було розірвано. Ст. 164 СК України передбачено, що - мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Згідно показів свідка [PERSON] даних нею в судовому засіданні, встановлено, що позивачка є її сестрою. Відповідач не приходить до дитини, якби приходив сестра б не чинила перешкод у спілкуванні. Зазначила, що до її племінника приходить лише рідний брат [PERSON] З показів свідка [PERSON] вбачається, що вона є мамою позивачки. Сторони з лютого 2013 р. не проживають разом. Відповідач з дитиною не спілкується, останній раз бачив сина в серпні 2013 р. Рідний брат відповідача брав дитину гуляти. Вони з дочкою не чинять жодних перешкод у спілкуванні батька з сином, однак, він ним не цікавиться, оскільки в нього інша сім'я. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що відповідач являється її сином. Коли він працював сімейне життя з [PERSON] було благополучним, проте, коли втратив роботу, вона його вигнала. Позивачка не дає можливості спілкуватись з дитиною, чинить перешкоди. Вона також, неодноразово приходила щоб побачитись з внуком, проте їй ніхто не відчинив дверей. На даний час, [PERSON] сплачує аліменти за рішенням суду, має іншу сім'ю, однак, бажає спілкуватись та приймати участь у вихованні сина. Вважає, що позбавлення його батьківських прав є недоцільним. З показів свідка [PERSON] вбачається, що відповідач є його братом. Їм чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною, інколи їм не відчиняли двері, не відповідали на телефонні дзвінки, вони передавали подарунки. Брат хоче спілкуватись з сином. Оскільки, брату не давали можливості гуляти з дитиною, він брав його на прогулянку у позивачки та передавав брату, без відома позивачки. Зазначив, що іншої можливості спілкуватись брату з сином, не було. На його думку, [PERSON] не слід позбавляти батьківських прав. Довідкою дошкільного навчального закладу ясла-садок № 9 комбінованого типу ВП шахти «Межирічанська» від 4.12.2013 р. стверджується, що [PERSON] відвідує дошкільний заклад з 24.09.2013 р.. За весь час перебування дитини у садку активну участь приймає мама [PERSON]. За свідченням вихователів групи з батьком дитини [PERSON] не знайомі, оскільки, він жодного разу її не приводив. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 27 лютого 1991 року визначено неможливість розлучення дитини з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків коли таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до рішення виконкому Червоноградської міської ради від 25.12.2013 р. прийнятого на підставі висновку комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 3.12.2013 р. № 110, позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO], є доцільним. Суд у відповідності до ч. 6 ст. 19 СК України не погоджується з вищезазначеним висновком комісії з питань захисту прав дитини, оскільки він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини - має на меті позбавити дитину батька без належних на те підстав. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» (Заява N 39948/06), встановлено, що вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватись вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки та піклування на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні даного питання. Проаналізувавши докази у справі в їх сукупності, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини не буде відповідати меті цього заходу - захисту інтересів дитини та стимулювання батька до належного виконання своїх обов'язків. При цьому суд враховує рівність прав та обов'язків батьків щодо своєї дитини, вік дитини, особисті якості батьків. Крім того, суд приймає до уваги і те, що позивачкою чиняться перешкоди відповідачу у спілкуванні з сином [PERSON], що підтверджується показами свідків, даних ними у судовому засіданні. Таким чином, аналізуючи норми чинного законодавства та зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що відсутні беззаперечні докази винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним своїми обов'язками, які б свідчили про ухилення від виховання дитини, і як наслідок, необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав.

Outcome: dismissed