Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що він є власником будинку №26 по вул. Чернишевського, що у м. Яготині Київської області, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 24 грудня 2014 року. З вересня 1993 року у вказаному жилому приміщенні зареєстровано місце проживання [PERSON] Посилаючись на те, що [PERSON] не є членом його сім'ї, її реєстрація у спірному будинку перешкоджає йому в повній мірі реалізовувати своє право власності, просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим будинком № 26, що розташований за адресою: Київська область, м. Яготин, вул. Чернишевського. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив позов задовольнити. Пояснив, що [PERSON] є донькою колишнього власника житла. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача не надходило, причини неявки не повідомила, за таких обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та прийняти рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, м. Яготин, вул. Чернишевського, 26, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 24 грудня 2014 року (а.с. 3). Місце проживання [PERSON] зареєстроване у спірному жилому приміщенні з вересня 1993 року (а.с. 7), однак з 2010 року [PERSON] у вказаному жилому приміщенні не проживає. [PERSON] є донькою колишнього власника житла. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Аналогічне положення містить ст. 156 ЖК УРСР. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Вказана позиція висловлена ВСУ у постанові від 05 листопада 2014 року № 6-158цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Згідно з п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ №5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Ураховуючи, що [PERSON] з 2010 року не проживає у будинку, що розташований за адресою: Київська область, м. Яготин, вул. Чернишевського, 26; є членом сім`ї колишнього власника житла; позивач є власником спірного жилого приміщення на підставі договору купівлі-продажу від 24 грудня 2014 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved