Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

у травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 29 грудня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Відповідач безпричинно влаштовує сварки, в яких принижує її. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати, відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила шлюб між ними розірвати, оскільки вони з березня 2017 року разом як сім'я не проживають. Вказала, що відповідач виїхав на постійне проживання в смт.Нова Ушиця, де створив нову сім'ю, їх донька буде після розірвання шлюбу проживати з нею. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, заперечив проти надання строку на примирення. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши думки сторін, викладені у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як встановлено в суді, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 29.12.2007 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №564. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 29.12.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. Від спільного проживання у сторін є донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження [NUMBER], виданим 17.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. Згідно довідки №46, виданої 11.05.2017 року квартальним комітетом №15 виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області, неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем [PERSON] в [ADDRESS] Також судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, з березня 2017 року разом, як сім'я, не проживають, спільного господарства не ведуть, взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Дитина після розірвання шлюбу проживатиме разом з позивачем, спору щодо цього у сторін немає. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім'єю та відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння, постійні конфлікти і сварки між сторонами, в тому числі і в присутності дитини, можуть негативно відобразитись на її вихованні. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення, суд не вбачає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхньої дитини, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому шлюб належить розірвати та відновити позивачу дошлюбне прізвище "[PERSON]". Згідно із ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати. А тому, судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 113,114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved