Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

У травні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], у якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 05 листопада 2011 року у Печерському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1798. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 05 листопада 2011 року він та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Печерському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, стосунки з часом погіршувались, у зв'язку з чим подальше підтримання шлюбних відносин є неможливим. З березня 2018 року сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, а шлюб є таким, що носить лише формальний характер. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 21 червня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2018 року надано подружжю [PERSON] та [PERSON] тримісячний строк для примирення до 12 лютого 2019 року, провадження у справі зупинено. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у судовому засіданні після закінчення терміну наданого судом для примирення, наполягали на розірванні шлюбу. Позивач пояснив, що із березня 2018 року вони із відповідачем проживають окремо, що підтвердила і [PERSON] у судовому засіданні. Просили суд позов задовольнити. Суд, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 05 листопада 2011 року, про що Печерським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, зроблено відповідний актовий запис за №1798. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. (а.с.6) Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про її народження, [NUMBER], виданим 23 травня 2018 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у місті Києві (місце державної реєстрації - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві), актовий запис № 23. (а.с.7) Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільне господарства,проживають окремо із березня 2018 року, продовжувати подальше спільне життя не бажають, наполягають на розірванні шлюбу, а його збереження суперечить їх інтересам. Наданий судом строк для примирення та можливого збереження шлюбу не призвів до позитивних наслідків. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved