Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме трикімнатну комунальну квартиру [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , за іпотечним договором від 01.11.2017 року шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною не нижчою за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій з метою часткового погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №696 від 01.11.2007 р. в розмірі 3\~133\~346,43 грн. і складається із суми боргу за кредитом 100\~830,00 доларів США та відсотками у розмірі 25\~697,27 доларів США, всього 126\~527,27 доларів США. Крім того, до загальної суми боргу нараховані несплачена комісія за обслуговування кредиту у розмірі 6 610,50 грн. та штраф за несвоєчасне повернення кредиту або сплату відсотків у сумі 63 575,12 грн. В обґрунтування\~зазначає,\~що 01.11.2007\~року між\~ВАТ «Всеукраїнський\~Акціонерний Банк»,\~правонаступником якого\~є ПАТ\~«Всеукраїнський Акціонерний\~Банк» та\~ [PERSON] \~укладено Кредитний\~договір №\~696,\~за умовами\~якого позивачу\~надано кредит\~у розмірі\~110\~000,00\~доларів США\~на споживчі\~потреби,\~зі сплатою\~процентів у\~розмірі 16%\~річних строком\~до 01.11.2017\~року.\~Для забезпечення\~основного зобов`язання\~між сторонами\~також 01.11.2007\~року було\~укладено Іпотечний\~договір,\~предметом іпотеки\~якого є\~трикімнатна комунальна\~квартира [ADDRESS] ,\~власником якої\~є [PERSON] \~04.07.2019\~року між\~ПАТ «Всеукраїнський\~Акціонерний Банк»\~та АТ\~«Кристалбанк» укладений\~Договір про\~відступлення прав\~вимоги №\~24436,\~за яким\~АТ «Кристалбанк»\~набуло всіх\~прав кредитора\~по кредитних\~договорах,\~в тому\~числі за\~Кредитним договором\~№696\~від 01.11.2007\~року та\~Іпотечним договором\~від 01.11.2007\~року.\~Рішенням Київського\~районного суду\~міста Харкова\~від 30.05.2011\~року у\~справі №\~2-405/11/09\~позов ПАТ\~«Всеукраїнський Акціонерний\~Банк» задоволено\~та стягнуто\~з [PERSON] \~заборгованість за\~кредитним договором\~№ 696\~від 01.11.2007\~року в\~розмірі 1\~082\~150,73\~грн.\~На даний\~час вказане\~рішення суду\~не виконано, а заборгованість за Кредитним договором не погашена, у зв`язку з чим відкрито виконавче провадження № 33324029. Вказаним рішенням суду з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором в доларах США у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного Банку України станом на 22.02.2010 р. Станом на 25.09.2019 р. офіційний курс долара США до гривні становить 24,209491 грн. за один долар США. Таким чином, відповідно до рішення суду від 30.05.2011 р., станом на 25.09.2019 р. заборгованість [PERSON] становить 3\~133\~346,43 грн., з яких: 2\~441\~042,98 грн. заборгованість за кредитом; 622\~117,83 грн. заборгованість за відсотками; 6\~610,50 грн. несплачена комісія за обслуговування кредиту; 63\~575,12 грн. штраф за несвоєчасне повернення кредиту або сплату відсотків. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.10.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2019 року цивільну справу №953/19143/19 (н/п 2/953/3108/19) за позовом АТ «Кристалбанк» до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки передано для об`єднання в одне провадження зі справою №953/19932/19 за позовом [PERSON] до АТ «Кристалбанк», [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки, яка перебувала в провадженні судді Київського районного суду м. Харкова Золотарьової Л.І. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.05.2020 року (головуючий суддя Шаренко С.Л.) цивільну справу №953/19143/19 за позовом АТ «Кристалбанк» до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки об`єднано в одне провадження зі справою №953/19932/19 за позовом [PERSON] до АТ «Кристалбанк», [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки та передано для розгляду судді Лях М.Ю. з єдиним унікальним номером справи №953/19143/19 (н/п 2/953/653/20). [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів АТ «Кристалбанк» та [PERSON] , в якому просив визнати недійсним іпотечний договір, укладений між ВАТ «ВіЕйБіБанк» та [PERSON] , реєстровий № [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 1982 року по 2013 рік він з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. В 2006-2007 роках [PERSON] придбала за договорами купівлі-продажу квартиру [ADDRESS] , яка є їх спільною сумісною власністю. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2013 року в порядку поділа майна подружжя, право власності на вказану квартиру визнано за ним. У вересні 2019 року позивач отримав лист АТ «КРИСТАЛБАНК» про те, що у 2007 році спірна квартира була передана його дружиною в іпотеку, у зв`язку з чим банк запропонував йому погасити заборгованість [PERSON] за кредитним договором у розмірі 287\~939,56 доларів США та 42\~271,81 грн. Однак, як зазначає [PERSON] , враховуючи, що на момент укладення договору іпотеки спірної квартири він не давав своєї згоди на передачу цього майна в іпотеку, крім того у [PERSON] були відсутні повноваження на вчинення таких дій від імені позивача, тому іпотечний договір є недійсним. Представником відповідача\~АТ «Кристалбанк»\~було подано\~відзив на\~позовну заяву\~ [PERSON] ,\~в якій\~він просив\~відмовити позивачу\~у задоволенні\~його позовних\~вимог,\~посилаючись на\~наступне.\~Позивач [PERSON] \~перебував у\~зареєстрованому з\~відповідачкою [PERSON] з 20.02.1982 року, шлюб було розірвано 24.07.2005 року за рішенням Київського районного суду м. Харкова. Кредитний та Іпотечний договори між банком та [PERSON] були укладені 01.11.2007 року, тобто під час укладення договорів [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, у зв`язку з чим, згода позивача [PERSON] при укладенні оспорюваного Іпотечного договору не була потрібна. Крім того, як зазначає представник відповідача, при укладенні Іпотечного договору, [PERSON] надала заяви в яких зазначила, що не перебуває у шлюбних відносинах та засвідчила що спірна квартира належить їй на праві приватної власності. Крім того, представник відповідача просив застосувати позовну давність, у зв`язку з тим, що позивач, якому на сьогоднішній день належить спірна квартира, зареєстрував право власності на неї 26.08.2016 р., в той час як звернувся до суду позовом про визнання недійсним іпотечного договору 09.10.2019 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04.06.2020 року (головуючий - суддя Лях М.Ю.) об`єднану цивільну справу №953/19143/19 за позовною заявою АТ «Кристалбанк» до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та об`єднаною позовною заявою [PERSON] до АТ «Кристалбанк», [PERSON] , третя особа: ТОВ «Вердикт Фінанс» прийнято до провадження судді Лях М.Ю. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.08.2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.09.2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача по первинному позову, представник відповідача по об`єднаному позову АТ «Кристалбанк» - Мизиненко І.О. просив задовольнити позовні вимоги АТ «Кристалбанк» на підставі доводів викладених в їх позовній заяві, у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі на підставі доводів викладених у відзиві. В судовому засіданні представник відповідача по первинному позову, представник позивача по об`єднаному позову [PERSON] [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовної заяви АТ «Кристалбанк» та задовольнити позовну заяву [PERSON] . Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. [PERSON] через електронну пошту суду надала заяву про відкладення судового засідання. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Щодо заяви [PERSON] про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне. В силу положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Крім того, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України). Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦПК України). Суд, заслухавши думки присутніх осіб, перевіривши доводи, викладені представником позивача в обґрунтування заявлених позовних вимог, а також доводи та заперечення викладені представником відповідача у зустрічній позовній заяві, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, що 01.11.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 696, за умовами якого банк надав [PERSON] грошові кошти у сумі 110\~000,00 доларів США (що складає еквівалент 555\~500,00 грн. за курсом НБУ на момент укладення договору) строком до 01.11.2017 року. Для забезпечення\~кредитного договору\~між ВАТ\~«Всеукраїнський Акціонерний\~Банк»,\~правонаступником якого\~є ПАТ\~«Всеукраїнський Акціонерний\~Банк» та\~ [PERSON] \~01.11.2007\~року було\~укладено Іпотечний\~договір,\~за яким\~ [PERSON] \~передала банку\~ трикімнатну\~комунальну квартиру\~ [ADDRESS] . Згідно п.2.2. Іпотечного договору, трикімнатна комунальна квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності таким чином: 41/100 частина - на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 01.02.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловою О.М. за реєстровим номером 172; 59/100 частина - на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 28.09.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Орловою О.М. за реєстровим номером 3272. Відповідно до п.2.3.3. Іпотечного договору, сторони узгодили оцінну вартість предмета іпотеки (трикімнатна комунальна квартира [ADDRESS] ) у розмірі 671\~650,00 грн. Відповідно до п. 2.7.1. Іпотечного договору, [PERSON] (іпотекодавець) не має права без письмової згоди попередньої письмової згоди банку (іпотеко держателя), крім іншого, будь-яким чином відчужувати предмет іпотеки. Згідно п. 4.1.5. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку (терміну) виконання зобов`язання (або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконане. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2011 року позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочено - ПАТ ВіЕйБі Банк) до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 696 від 01.11.2007 р. задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 696 від 01.11.2007 р. в розмірі 1 082\~150,73 грн. На даний час вказане рішення суду не виконано, заборгованість за Кредитним договором не погашена, у зв`язку з чим 09.07.2012 року відкрито виконавче провадження № 33324029 щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №696 від 01.11.2007 року у розмірі 1 082 150,73 грн. 04.07.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та АТ «Кристалбанк» укладений Договір про відступлення прав вимоги № 24436, за яким АТ «Кристалбанк» набуло всіх прав кредитора по кредитних договорах, в тому числі за Кредитним договором №696 від 01.11.2007 року та Іпотечним договором від 01.11.2007 року. Як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] , на сьогоднішній день зареєстрована за [PERSON] , який перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 20.02.1982 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 07.09.2012 року. Згідно з частиною першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 572, 575 ЦК України, іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку»). Згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Разом з тим, як вбачається з позовної заяви, позивач АТ «Кристалбанк» просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення електронних торгів з метою часткового погашення заборгованості [PERSON] перед АТ «Кристалбанк» за кредитним договором №696 від 01.11.2007 року, при цьому розмір заборгованості вказує 3 133 346,43 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 100 830,00 доларів США та заборгованості за відсотками - 25 697,27 доларів США, що разом складає 126 527,27 доларів США, що станом на 25.09.2019 р. за офіційним курсом НБУ (24,209491 грн. за один долар США), крім того до загальної суми боргу нараховані несплачена сума комісії 6 610,50 грн. та штраф за несвоєчасне повернення кредиту або сплату відсотків 63 572,12 грн. При цьому, визначаючи розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем АТ «Кристалбанк» за кредитним договором №696 від 01.11.2007 року позивач посилається на наявність заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2011 року у справі № 2-405/11/09, яке набрало законної сили. Відповідно до вищезазначеного судового рішення з [PERSON] позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочено - ПАТ ВіЕйБі Банк) до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 696 від 01.11.2007 р. задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 696 від 01.11.2007 р. в розмірі 1 082\~150,73 грн. Звертаючись до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки позивач обґрунтовує наявність станом на теперішній час заборгованості у відповідача перед банком у розмірі 3 133 346,43 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 100 830,00 доларів США та заборгованості за відсотками - 25 697,27 доларів США, що разом складає 126 527,27 доларів США, що станом на 25.09.2019 р. за офіційним курсом НБУ (24,209491 грн. за один долар США), крім того до загальної суми боргу нараховані несплачена сума комісії 6 610,50 грн. та штраф за несвоєчасне повернення кредиту або сплату відсотків 63 572,12 грн., посилаючись на вищезазначене заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2011 року у справі № 2-405/11/09, яке має преюдиціальне значення для вирішення цієї справи в частині визначення розміру заборгованості в рахунок погашення якої необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки, згідно якого з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором №696 від 01.11.2007 року у розмірі 1\~082\~150,73\~грн. (яка складається з заборгованості за кредитом - 100\~830,00 доларів США та заборгованості за відсотками - 25\~697,27 доларів США, що разом складає 126\~527,27 доларів США що станом на 22.02.2010 р. за офіційним курсом НБУ (7,998 грн. за один долар США) становить 1\~011\~965,11 грн., крім того до загальної суми боргу нараховані несплачена сума комісії 6\~610,50 грн. та штраф за несвоєчасне повернення кредиту або сплату відсотків 63\~572,12 грн.). Досліджуючи зміст вищезазначеного судового рішення, а також зіставляючи та перевіряючи наведені у позовній заяви доводи АТ «Кристалбанку» суд звертає увагу, що резолютивна частина вказаного заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2011 року у справі № 2-405/11/09 містить посилання про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] за кредитним договором №696 від 01.11.2007 року у розмірі 1\~082\~150,73\~грн., тобто лише у національній валюті України - гривні, без вказівки на еквівалент іноземної валюти долар США. Разом з тим, суд вважає безпідставним та необґрунтованим здійснений розрахунок суми заборгованості позивачем лише з урахуванням зміни курсу валют після ухвалення судового рішення, яким вже вирішено питання про стягнення суми заборговані за кредитним договором №696 від 01.11.2007 року у розмірі 1\~082\~150,73 грн., вказані обставини вже були предметом судового розгляду та враховувалися під час ухвалення судового рішення, яке набрало законної чинності. Фактичне невиконання заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2011 року у справі № 2-405/11/09 про стягнення визначеної у сумі 1\~082\~150,73 грн. заборгованості з відповідача [PERSON] та зміна курсу валют в Україні за період часу з моменту ухвалення судового рішення та звернення АТ «Кристалбанк» до суду з позовною заявою не передбачає вказаного способу обчислення розрахунку заборгованості, у зв`язку з чим суд вважає наведений АТ «Кристалбанк» розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором №696 від 01.11.2007 року у розмірі 3 133 346,43 грн. необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Окрім цього, вирішуючи питання про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну комунальну квартиру [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , за іпотечним договором від 01.11.2017 року шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною не нижчою за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій з метою часткового погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №696 від 01.11.2007 р. суд приходить до висновку, що відсутність в матеріалах цивільної справи належних письмових доказів в обґрунтування оціночної вартості вищезазначеного предмета іпотеки станом на час розгляду справ позбавляє суд процесуальної можливості розглянути заявлену позовну вимогу. Вказане обумовлене неможливістю з`ясувати вартісний показник предмету іпотеки, який має бути співмірним з розміром існуючої заборгованості у відповідача перед банком, оскільки одночасне не доведення позивачем розміру заборгованості у сумі 3 133 346,43 грн., відсутність в матеріалах справи належних відомостей про вартість предмету іпотеки не дозволяє вирішити питання про звернення стягнення на вищезазначений предмет іпотеки в рахунок відшкодування заборговані за кредитним договором №696 від 01.11.2007 року у розмірі 1\~082\~150,73 грн., який визначений заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2011 року у справі № 2-405/11/09, через неможливість визначення дотримання балансу інтересів сторін, відповідності оціненої вартості предмету іпотеки, з урахуванням розміру існуючої заборгованості відповідача. За вказаних обставин, відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог АТ «Кристалбанку» до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв`язку у задоволенні позовної заяви слід відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю. Вирішуючи питання про визнання недійсним договору іпотеки від 01.11.2007 р., укладеного між [PERSON] та ВАТ «ВіЕйБіБанк», суд приходить до наступних висновків. Як вбачається зі змісту інформаційної довідки від 16.05.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] , який перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 20.02.1982 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 07.09.2012 року. Рішенням Харківський районний суд Харківської області від 18.03.2013 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.10.2013 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, та зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна та встановлення права користування цим майном задоволено. Шлюб, зареєстрований 20 лютого 1982 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. При поділі майна, набутого в період шлюбу за спільні сімейні кошти, за [PERSON] , крім іншого, визнано право власності на трикімнатна комунальна квартира [ADDRESS] . Разом з\~цим,\~як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~рішенням Київського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~24.07.2005\~року шлюб\~між [PERSON] \~до [PERSON] \~було розірвано,\~на підставі\~вказаного судового\~рішення [PERSON] \~оформила розірвання\~шлюбу в\~органах РАЦС,\~а саме\~їй видано\~свідоцтво про\~розірвання шлюбу\~та проставлено\~відповідний штамп\~у паспорті\~на її\~ім`я. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 липня 2010 року, постановленої за результатами розгляду апеляційної скарги [PERSON] , зазначене рішення районного суду скасовано, провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу закрито. Свідоцтво по розірвання шлюбу від 18 січня 2006 року та актовий запис №26, видане відділом РАЦС у Київському РУЮ м. Харкова анульовано. З матеріалів цивільної справи вбачається, що під час укладення Договору іпотеки 01.11.2007 р. між ВАТ «ВіЕйБіБанк» та [PERSON] , остання подала відомості, що на момент придбання спірної квартири та на момент укладення іпотечного договору про те, що вона не перебуває у зареєстрованому шлюбі або фактичних шлюбних відносинах, на підтвердження чого [PERSON] надала свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видане відділом РАЦС Київського районного управління юстиції міста Харкова 18.01.2006 року (актовий запис №26 від 18.01.2006 р.); заяву від 01.11.2007 року на ім`я приватного нотаріуса ХМНО Дахно О.А., заяву від 01.11.2007 року на ім`я директора Харківської філії ВАТ «ВіЕйБіБанк», копію свого паспорту серії [NUMBER] , з відміткою про розірвання шлюбу 18.01.2006 р. Наведене свідчить про те, що на час укладення Договору іпотеки 01.11.2007 р. [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, крім того, банк не знав і не міг знати про те, що спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , а також те, що [PERSON] не надав [PERSON] згоди на укладення цього договору. Разом з тим, приймаючи до уваги той факт, що через п`ять років після ухвалення Київським районним судом м. Харкова від 24.06.2005 року, [PERSON] оскаржив це рішення в апеляційному порядку і ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23.07.2010 року апеляційне провадження закрито у зв`язку з відмовою [PERSON] від позову про розірвання шлюбу, а рішення скасовано, не може бути підставою для визнання спірного договору іпотеки недійсним, оскільки під час укладення іпотечного договору сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджувалось документами, які [PERSON] надала банку для укладення вказаного договору. За вказаних обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] до АТ «Кристалбанк», [PERSON] , третя особа: ТОВ «Вердикт Фінанс» про визнання недійсним договору іпотеки, у зв`язку з чим у задоволення позовної заяви слід відмовити не обґрунтованістю та безпідставністю. Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). За таких обставин, з огляду на вищенаведене, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «Кристалбанк» та позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed