Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

28 січня 2014 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що йому на праві приватної власності належить частка квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований син його померлої дружини [PERSON]. З 2000 року до теперішнього часу останній за вказаною адресою не проживає. Наявність зареєстрованої особи позбавляє його права розпорядитися своїм нерухомим майном. Посилаючись на викладене, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеною квартирою. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло (а.с. 11), квартира [ADDRESS], належала [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, спадщину, яка складалася з 1/4 частки вказаної квартири, прийняли [PERSON] та [PERSON] - по ? частці. Викладене підтверджується свідоцтвами про смерть (а.с. 12) та про право на спадщину за законом (а.с. 13, 14). 06 грудня 2013 року відповідач [PERSON] подарував позивачеві [PERSON] належну йому ? частку зазначеної квартири (а.с. 17). Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактично не проживає там з 2000 року, що підтверджується довідкою ТВК "Райдуга" (а.с. 22), актом обстеження (а.с. 23), а також показаннями [PERSON], який будучи допитаним в якості свідка у судовому засіданні повідомив, що відповідач дійсно не проживає за вказаною адресою понад десять років. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Разом із тим, в позовній заяві [PERSON] в обґрунтування своїх вимог посилається на норми ЖК України, якими передбачено відсутність члена сім'ї без поважних причин більше шести місяців. Як випливає зі змісту ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що підстави для визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування спірною квартирою, відсутні, виходячи як з положень ст.ст. 71, 72 ЖК України, оскільки ця квартира є приватною власністю, так і з положень ЦК України, тому що відповідач до 06 грудня 2013 року був її співвласником. Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в зв'язку з їх необґрунтованістю. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати відносяться на рахунок позивача і відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed