Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Просила зобов'язати Відділ освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області надати їй основну щорічну відпустку з 01.09.2017 року - як ветерану праці. В обґрунтування позовних вимог вказала, що відповідач - директор Городнянської ЗОШ №1 Федоренко Г.Г. видала незаконний наказ про надання їй щорічної відпустки в період з 12.06.2017 по 07.08.2017 року. Вказаний наказ позивачка вважає незаконним, оскільки вона зверталася з заявою про надання їй щорічної відпустки з 01.09.2017 року. Вважає, що саме Відділ освіти Городнянської РДА, з яким вона перебуває у трудових правовідносинах, повинен був видати наказ про надання їй основної щорічної відпустки з 01.09.2017 року згідно її заяви про надання відпустки, як ветерану праці. У зв'язку з цим просила зобов'язати відділ освіти видати відповідний наказ. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав. Пояснив, що позивачка працює у Городнянській ЗОШ №1 на теперішній час - на посаді вчителя підготовчого класу. Згідно наказу директора школи Федоренко Г.Г. від 17.05.2017 року їй надано щорічну основну відпустку за календарний рік тривалістю 56 календарних днів з 12.06.2017 року по 07.08.2017 року. Але позивачка не бажала йти у відпустку, заяву на відпустку саме в цей період вона не писала, а писала заяву про надання їй відпустки з 01.09.2017 року. Всупереч заяви позивачки її право як ветерана праці на використання відпустки в зручний час не враховано. Вважає, що директором Городнянської ЗОШ №1 Федоренко Г.Г. допущені грубі порушення законодавства, тому просив наказ №19 від 17.05.2017 року про надання позивачці відпустки скасувати та зобов'язати відділ освіти надати їй щорічну основну відпустку згідно поданої заяви. Крім того, зазначив, що весь період, який вказаний в наказі про надання відпустки, позивачка перебувала на роботі у Городнянській ЗОШ №1 та в цей час працювала. Відповідачі директор Городнянської загальноосвітньої школи І ст. № 1 та начальник Відділу освіти Городнянської РДА позов не визнали та пояснили, що щорічна відпустка педагогічному працівнику [PERSON] надана без врахування її заяви, оскільки вона не бажала йти у відпустку в літній період. Відповідно до статті 10 Закону України «Про відпустки» та Постанови КМУ №346 від 14.07.1997 року позивачці було надано щорічну відпустку як педагогічному працівнику в період літніх канікул. Крім того, більш ніж за два тижні до початку відпустки, їй було повідомлено про початок відпустки. Також позивачці було запропоновано отримати частину відпустки у зручний для неї час, а частину - в період літніх канікул, але вона не погодилась. На пропозицію підтвердити необхідність санаторно-курортного лікування в період, зазначений позивачкою в заяві про надання відпустки, остання документів не надала. Зауважили, що позивачка є вчителем початкових класів, в цьому році випустила четвертий клас та набрала новий перший клас. В період літніх канікул позивачка хоча і приходила до школи, але ніяких функціональних обов'язків не виконувала. З 1-го вересня 2017 року вона має почати роботу з дітьми першого класу. Її відсутність на робочому місці в перші дні навчання дітей може негативно вплинути на весь навчально-виховний процес у цьому класі. Тому в задоволенні позову просили відмовити у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 45 Конституції України встановлено, що кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом. Відповідно до статті 2 Закону України «Про відпустки» та ст. 74 КЗпП України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати. Судом встановлено, що [PERSON] працює у Городнянській загальноосвітній школі І ст. № 1 на посаді вчителя підготовчого класу, що підтверджується копією трудової книжки, наявної в матеріалах справи (а.с.4). Тобто, позивачка є педагогічним працівником, перебуває у трудових відносинах та має право на отримання щорічної відпустки. Статтею 10 Закону України «Про відпустки» визначено, що щорічні відпустки за бажанням працівника в зручний для нього час надаються в тому числі ветеранам праці. При цьому положеннями ч.14 статті 10 цього Закону передбачено, що керівним, педагогічним, науковим, науково-педагогічним працівникам, спеціалістам навчальних закладів щорічні відпустки повної тривалості у перший та наступні робочі роки надаються у період літніх канікул незалежно від часу прийняття їх на роботу. Порядок надання щорічних основних відпусток педагогічним працівникам врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 р. № 346 «Про затвердження Порядку надання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 календарних днів керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам» (далі Постанова). Положеннями цієї Постанови закріплено, що педагогічним працівникам щорічна основна відпустка повної тривалості 56 календарних днів надається в період літніх канікул. Графік надання відпусток педагогічним працівникам складається з урахуванням можливості проведення регулярних консультацій для учнів, складання іспитів якими перенесено на осінь. Керівним, педагогічним, науковим і науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів у разі необхідності санаторно-курортного лікування щорічна основна відпустка або її частина може надаватися протягом навчального року, якщо це передбачено колективним договором. Перенесення щорічної основної відпустки, поділ її на частини та відкликання з відпустки провадиться відповідно до умов, передбачених статтями 11 та 12 Закону України "Про відпустки". Педагогічним і науково-педагогічним працівникам невикористана частина щорічної основної відпустки, за умови її поділу, повинна бути надана, як правило, в період літніх канікул, а в окремих випадках, передбачених колективним договором, - в інший канікулярний період. З наказу директора Городнянської ЗОШ №1 Федоренко Г.Г. «Про надання щорічних відпусток педагогічним працівникам» від 17.05.2017 року №19 встановлено, що [PERSON] період надання щорічної відпустки визначений конкретною календарною датою з 12.06.2017 року по 07.08.2017 року. (а.с.6). Відповідачами в судовому засіданні не заперечувалося ні право позивачки на відпустку, ні тривалість цієї відпустки, ні право на виплату відповідних коштів на період цієї відпустки. Неузгодженість існує виключно через невизначеність між працівником і роботодавцем періоду відпустки. Суд приймає до уваги твердження відповідачів про те, що при визначенні періоду надання щорічної відпустки враховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості для їх відпочинку. Не можна нехтувати специфікою роботи педагогічного працівника, що включає в себе надання щорічної відпустки в період літніх канікул. Доказами справи підтверджено, що позивачці [PERSON] 04.04.2017 року, тобто не менш, ніж за два тижні до дати початку відпустки, визначеної в наказі від 17.05.2017 року, було повідомлено про період відпустки. (а.с.50) Також письмово підтверджено, що позивачці були нараховані відпускні та матеріальна допомога на оздоровлення, але 08.06.2017 року позивачка відмовилась від отримання грошей в касі готівкою (а.с. 54) В судовому засіданні начальник Відділу освіти Городнянської РДА зауважив, що позивачці було запропоновано використати частину відпустки у зручний для неї час, від чого вона категорично відмовилась. Крім того позивачці було запропоновано подати докази у разі потреби пройти санаторно-курортне лікування, але вона таких доказів не надала. Суд приймає до уваги посилання відповідачів на те, що при наданні відпустки відділ освіти Городнянської РДА зобов'язаний ураховувати не тільки особисті інтереси позивачки, а й особливості штатного розпису, навантаження вчителів, особливості навчального процесу. Таким чином, подана позивачкою заява з наміром використати відпустку підлягає обов'язковому узгодженню з роботодавцем. Як встановлено судом, заява позивачки про надання відпустки з 01.09.2017 року не була узгоджена з роботодавцем (а.с. 40,57). Відмова роботодавця узгодити обраний позивачкою період відпустки обґрунтовується положеннями чинного законодавства, яке регулює порядок надання відпусток педагогічним працівникам. Таким чином, суд, враховуючи зібрані докази, дійшов висновку, що в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити за його необґрунтованістю, оскільки порядок надання щорічних основних відпусток педагогічним працівникам врегульовано спеціальними нормами закону, якими передбачено надання щорічної відпустки педагогічному працівнику в період літніх канікул. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed