Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

06.07.2016 р. [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» /далі ПрАТ/, яким просить стягнути відповідно до ст.ст.153, КЗпП України, ст.1168 ч.2 ЦК України - 220000 грн. моральної шкоди, у зв'язку зі смертю чоловіка [PERSON], померлого від професійного захворювання [INFO] р. В обґрунтування вказує, що в період роботи [PERSON] в небезпечних умовах праці на ПрАТ водієм в кар'єрі з 1978 по 2004 р.р., ним отримано професійне захворювання: вібраційна хвороба, кохлеарний неврит, зазначені захворювання виникли з вини посадових осіб ПрАТ, які не здійснювали належний контроль з охорони праці, відповідно до акту розслідування від 05.04.1994 р. Згідно довідки МСЕК від 26.01.2007 р. встановлено причинний зв'язок смерті [PERSON] з встановленим йому за життя професійним захворюванням. Позивач як дружина втратила чоловіка в віці 56 років, змушена була самостійно виховувати дочку, втратила близьку особу, джерело доходу, що порушило її нормальні життєві зв'язки. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Представник ПрАТ Юфєрєва О.М. позов не визнав, надала письмові заперечення вказує, що позивач уклав трудовий договір з ПрАТ та свідомо обрав професію зі шкідливими умовами праці, був попереджений та обізнаний з вказаними умовами, користувався пільгами та гарантіями і у всякий час міг змінити роботу. Наявність шкідливих умов праці є об"єктивною на деяких робочих місцях згідно законодавства, гігієнічної класифікації праці, недосконалості технологій. З вказаного видно, що діяльність ПрАТ по використанню праці працівників у шкідливих умовах, не є протиправною, а позивач недбало ставився до свого здоров'я свідомо продовжуючи роботу в шкідливих умовах. Крім того згідно ст.1268 ЦК України право на відшкодування моральної шкоди мають особи які проживали однією сім'єю з потерпілим, доказів такого проживання позивач не надала. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено поясненнями сторін, актом розслідування хронічного професійного захворювання а.с.4, що [PERSON] 05.04.1994 р. встановлено хронічні професійні захворювання - вібраційна хвороба, кохлеарний неврит. Виробничими факторами, що спричинили захворювання є шкідливі умови праці: вібрація перевищує гранично допустимі показники в 2 рази. [PERSON] працював у вказаних шкідливихумовах на ПрАТ впродовж 17 років. Встановлена вина роботодавця в пошкодженні здоров'я, рекомендовано згідно п.17 Акту головному інженеру ГТЦ забезпечити проведення ремонтів обладнання з метою зниження рівня вібрації. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] р. а.с.3, довідкою МСЕК від 30.04.2016 р. а.с.5, встановлено причинний зв'язок смерті потерпілого з його професійним захворюванням. Згідно ст.153 КЗпП України - на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, на власника покладається обов'язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню ушкодження здоров'я працівників. Відповідно до ст.1168 ч.2 ЦК України - моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Таким чином встановлена як вина роботодавця в пошкодженні здоров'я чоловіка позивача, так і право дружини на моральне відшкодування в силу реєстрації шлюбу, незалежно від проживання з чоловіком однією сім'єю а.с.7. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Таким чином з урахуванням характера і ступеню моральних страждань дружини, часу більше 10 років що минув з дати смерті чоловіка, суд вважає можливим стягнути на користь [PERSON] 20000 грн. моральної шкоди. Підпунктами 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 та п. 18.1 ст. 18 Податкового кодексу України встановлено, що роботодавець - податковий агент зобов'язаний з доходів, що нараховуються (виплачуються) фізичній особі (платнику), нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок від імені та за рахунок коштів особи, якій виплачуються такі доходи. Згідно із пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платник податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров'ю. Таким чином стягнута моральна шкода в зв'язку зі смертю чоловіка є об'єктом оподаткування доходу платника податку. При частковому задоволенні позову та звільненні позивача від сплати судового збору - судовий збір в сумі 551,20 грн. слід стягнути з ТзОВ на користь держави згідно, ст.81, 88 ЦПК України. На підставі ст.ст.153 КЗпП України, ст.1168 ч.2 ЦК України,

Outcome: partial