Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

У березні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON]. [PERSON], третя особа Чабанівська селищна рада Києво-Святошинського району Київської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначення порядку користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що будинковолодіння у [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], яка отримала від свого батька [PERSON], за договором дарування від 05 листопада 2002 року частину вказаного будинковолодіння, належать приміщення у житловому будинку, вказані на сторінці «Експлікація» Технічного паспорту БТІ, як 2-1 коридор площею 5,6 кв.м., 2-2 кухня площею 20,3 кв.м., 2-3. житлова кімната площею 18,3 кв.м., 2-4 житлова кімната площею 11,2 кв.м., 2-5 санвузол площею 4,0 кв.м., а всього корисної площі 59,4 кв.м.. При тому рішенням № 128 від 06 листопада 2003 року Чабанівської селищної ради [PERSON] за зазначеною вище адресою було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,015 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка раніше належала її батьку. Також [PERSON], який отримав від свого батька [PERSON] за Договором дарування від 21 квітня 1998 року частину вказаного будинковолодіння, належать приміщення у житловому будинку, вказаному у технічному паспорті БТІ як: 1-1 тамбур площею 1,5 кв.м., 1-2 веранда площею 11,7 кв.м., 1-3 житлова площею 9,9 кв.м., 1-4 житлова площею 13,9 кв.м., 1-5 санвузол площею 3,3 кв.м., 1-6 кухня площею 7,0 кв.м., а всього корисної площі 47,3 кв.м.. Рішенням № 249 від 22 грудня 1999 року Чабанівської селищної ради [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,015 га, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Також [PERSON], який отримав у спадок від своїх батьків частину вказаного будинковолодіння, належать приміщення у житловому будинку, вказані у Технічному паспорті БТІ, як 3-1 веранда площею 5,5 кв.м., 3-2 передпокій площею 5,2 кв.м., 3-3 житлова площею 13,8 кв.м., 3-4 житлова площею 18,6 кв.м., 3-5 санвузол площею 4,0 кв.м., 3-6 кладова площею 0,4 кв.м., 3-7 кухня площею 11,1 кв.м., 3-8 житлова площею 7,9 кв.м., а всього корисної площі 66,5 кв.м.. При тому рішенням Чабанівської селищної ради [PERSON] за зазначеною вище адресою було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0432 га для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, яка раніше належала його батькам. Проте, як з»ясувалось, документи БТІ і Чабанівської селищної ради мають суттєві розбіжності, обумовлені недбалістю працівників обох цих установ. Так, у Чабанівській селищній раді дане будинковолодіння обраховується за № 67, про що свідчать будинкові книги та реєстрація мешканців, інші документальні відомості, та власникам видано відповідні подвірні таблички-коли як у документах БТІ та інших воно значиться за [ADDRESS]). Також у раді за [PERSON] рахується квартира № 2, а не № 1, як це зазначено у інвентаризаційній справі БТІ, а за [PERSON]-квартира № 1, а не № 2. Оскільки номери квартир обраховуються за часовою стрілкою, тому є доцільним раз і назавжди встановити факт, який має юридичне значення, а саме що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира № 1, приміщення якої зазначені у таблиці 1, а [PERSON]-приміщення, зазначені у таблиці № 2. Без встановлення цих фактів неможливо вирішити і земельні питання, оскільки земельна ділянка прив»язана до будинку. Така ж недбалість була виявлена і в частині визначення розміру земельних ділянок співвласників будинковолодіння, загальна площа яких за документами БТІ за 1996-2013 р. р. становить 0,076 га, а при перемірюванні, за кадастровими планами 2005-2013 р. р. ця площа становить 0,0773 га. При тому рішеннями ради без зміни загального розміру земельної ділянки та зовнішніх меж, які узгоджені з сусідами,-співвласникам передано у приватну власність 0,015+0,015+0,0432=0,0732 га. Тобто, фактична похибка склала 0,0773-0,0732=0,0041 га або 41 кв. м., які слід розділити між співвласниками пропорційно до їх часток у будинку, виділивши землю в натурі та визначивши порядок користування нею. Як зазначала позивач [PERSON], ухвалою від 14 вересня 1965 року по справі № 2-305/1965 Народного суду Києво-Святошинського району Київської області було затверджено мирову угоду між попередніми співвласниками будинку у [ADDRESS], громадянами [PERSON] ( в даний час частина будинковолодіння [PERSON]), [PERSON] ([PERSON]), та [PERSON] ([PERSON]), відповідно до якої виходить, що [PERSON] присуджена (належала. виділена в натурі), частина приміщень житлового будинку, зазначених на поповерховому плані БТІ від 1965 року під № № 1-1 площею 11,1 кв. м., 1-2 площею 2,8 кв.м., 1-3 площею 5,5 кв.м., 1-4 площею 14,1 кв.м., та 1-5 площею 18,3 кв.м., а всього площею 51,8 кв.м. (та відповідна пропорційна частка землі). Менша частина будинку та земельної ділянки, належна громадянам [PERSON], складались із приміщень (на плані) 1-6, 1-7 та 1-8 загальною площею 40,3 кв.м. При тому їх частки у спільно нажитому майні за законом були і є рівними. Ухвалою від 14 вересня 1965 року [PERSON] присуджено приміщення 1-7 (13,9 кв.м.) та 1-8 (8,1 кв.м.), а разом 22,0 кв.м., та зобов»язано за зменшення частки [PERSON] у житловому будинку, якому лишилась кімната 1-6 (18,3 кв.м.) сплатити йому грошову компенсацію. При тому судовим рішенням (мировою угодою) не змінювались їх частки у землі та не визначена доля приміщення під № 1-9 площею 2,0 кв.м.. Проте, з більш пізніших поверхових планів БТІ від 17 жовтня 1988 року та від 08 квітня 1998 року видно, що це приміщення також було поділено в натурі: зведено роздільну стіну. Тому уточнюючи розміри і частки у житловому будинку, до площі володіння [PERSON] слід додати 1,2 кв.м. та вона складає 23,2 кв.м., а до площі володіння [PERSON] слід додати 0,8 кв.м. та вона складає 52,6 кв.м.. З наведеного слідує, що судовим рішенням (ухвалою від 14 вересня 1965 року) було затверджено між співвласниками будинку мирову угоду про поділ житлового будинку в натурі, відповідно до якої [PERSON] належало 52,6 кв.м. від загальної площі будинку у 94,1 кв.м., що складає 55,8979 % площі як будинку (його частка), так і земельної ділянки будинковолодіння, що на даний час становить 0,077269 га х 55.8979%: 100%=432 кв.м.. Тобто правонаступнику [PERSON], [PERSON] повинна належати земельна ділянка частини будинковолодіння, розміром 432 кв.м. або 0,0432 га, що відповідає відомостям кадастрового плану від 2006 року його земельної ділянки та рішенню ради. Залишок земельної ділянки, належної [PERSON], у нинішніх розмірах складає 0,0773-0,0432=0,0341 га, та вона належала [PERSON] і [PERSON] у рівних частках, які судовим рішенням не змінювались. А тому нинішнім співвласникам [PERSON] і [PERSON] належать земельні ділянки (повинні бути виділені в натурі) рівної площі, по 0,01705 га кожному. Також позивач зазначала у позові, що [PERSON] і [PERSON] дійшли згоди про спільну межу їх земельних ділянок: [PERSON] ще у 2006 році підписав свою згоду на приватизацію [PERSON] земельної ділянки площею 0,0432 кв.м.. Спільна межа відображена на кадастрових планах та додаткового узгодження не потребує. [PERSON] і [PERSON] також дійшли згоди про спільну межу їх земельних ділянок: [PERSON] не заперечує проти приватизації [PERSON] земельної ділянки площею 0,0432 кв.м., та підписала йому приватизаційні документи. Спільна межа відображена на кадастрових планах і додаткового узгодження також не потребує. Спірною залишається межа між земельними ділянками [PERSON] і [PERSON], оскільки [PERSON] захопив 199 кв.м. (проти 150 кв.м., передбачених рішенням ради), у тому числі-частину земельної ділянки [PERSON], яка зменшилась до 139 кв.м.-користується нею і відмовляється її повернути. Чабанівська селищна рада відмовилась вирішувати це питання, але ці розбіжності легко усунути законом і частково Висновком судової будівельно-технічної експертизи, отриманим по справі № 2-1918/12, у частині використання його кадастрової зйомки та висновку про те, що земельні ділянки [PERSON] і [PERSON] повинні бути рівного розміру, встановивши порядок користування, виділивши кожному з цих співвласників в натурі землю для обслуговування житлового будинку і надвірних споруд площею по 0,01705 га, та встановивши спільну межу по лінії 1-14 від пункту 16 до пункту 18а-на відстань 5,71 м: та від пункту 18а-до рогу будинку. Таким чином, у [PERSON] лишається земельна ділянка площею 199-(4,99 х 5,71)=170,5 кв.м. (0,01705 га). Також слід накласти сервітут на санітарно-технічну смугу завширшки 1 м вздовж частини будинку [PERSON] (для обслуговування), а інші межі залишити без змін. У іншій частині щодо встановлення порядку користування землею, згаданий вище висновок є нікчемним, бо під час дослідження експертом не було враховано судове рішення від 1965 року та принципи правонаступництва і висновок експерта їм суперечать. Намагаючись поділити земельну ділянку між співвласниками у пропорції ?-1/4-1/4 (ідеальні частки у будинку), ані суд, а ні експерт не звернули уваги на той факт, що ці абстрактні частки БТІ зазначило безпідставно, без врахування судового рішення від 1965 року, яке набрало законної сили, та яким було затверджено мирову угоду між попередніми співвласниками. Є у висновку і інші нісенітниці: експерт підкреслює, що [PERSON] володіє земельною ділянкою площею 0,0432 кв.м. (432 кв. см-менше аркушу паперу А4). Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що будинковолодіння, яке раніше мало адресу: [ADDRESS], в даний час рахується за адресою: [ADDRESS], встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 59,4 кв.м., у складі таких приміщень, зазначених на поповерховому плані БТІ: № 2-1 коридор площею 5,6 кв.м., № 2-2 кухня площею 20,3 кв.м., № 2-3 житлова кімната площею 18,3 кв.м., № 2-4 житлова кімната площею 11,2 кв.м., № 2-5 санвузол площею 4,0 кв.м., визначити порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], виділивши [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки для обслуговування частин жилого будинку і надвірних споруд площею 0,017 га, кожному, встановити спільну межу між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] по лінії 1-14 від пункту 16 до пункту 18а на відстань 5,71 м, та від пункту 18а-до рогу будинку, як це зазначено на земельному плані, що додається, накласти сервітут на санітарно-технічну смугу для обслуговування частини стіни житлового будинку, завширшки 1 м, вздовж помешкання [PERSON], як це зазначено на земельному плані, що додається, інші межі залишити без змін. В послідуючому позивач [PERSON] подала суду позовну заяву до [PERSON], Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: [PERSON], КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначення порядку користування земельною ділянкою і накладення сервітуту, в якій уточнила свої позовні вимоги і просила встановити факт, який має юридичне значення, а саме що будинковолодіння, яке раніше мало адресу: [ADDRESS], в даний час має адресу: [ADDRESS]; встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 59,4 кв.м., у складі таких приміщень, зазначених на поповерховому плані БТІ: № 2-1 коридор площею 5,6 кв.м., № 2-2 кухня площею 20,3 кв.м., № 2-3 житлова кімната площею 18,3 кв.м., № 2-4 житлова кімната площею 11,2 кв.м., № 2-5 санвузол площею 4,0 кв.м.; визначити порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], виділивши [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки для обслуговування частин жилого будинку і надвірних споруд площею 0,017 га кожному-у загальних межах земельної ділянки будинковолодіння,-зазначених у доопрацьованому додатку до висновку № 10809/12/10250/13-43-Схемі порядку користування земельною ділянкою, що додається; виділити [PERSON] в натурі земельну ділянку у [ADDRESS] площею 0,017 га для обслуговування її частини житлового будинку та надвірних споруд і будівель у межах: по лінії 1-14 від пункту 14 до пункту 16; від пункту 16 до пункту 18а (на відстань 5,71 м); від пункту 18а до внутрішнього кута стін частини житлового будинку [PERSON] до внутрішнього кута стіни частини житлового будинку [PERSON] та стіни частини житлового будинку [PERSON]; від внутрішнього кута стіни частини житлового будинку [PERSON] та стіни частини житлового будинку [PERSON]-по спільній суміжній стіні частин будинку [PERSON] та [PERSON]-до внутрішнього кута частин житлового будинку [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; від внутрішнього кута частин житлового будинку [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; від внутрішнього кута частин житлового будинку [PERSON], [PERSON] та [PERSON], через пункт 28-до перетину із лінією 7-14; від перетину із лінією 7-14-до пункту 14 лінії 1-14, як це зазначено у доопрацьованому додатку до Висновку № 10809/12/10250/13-схемі порядку користування земельною ділянкою, що додається; накласти сервітут на санітарно-технічну смугу для обслуговування частини житлового будинку, що у [ADDRESS],-завширшки 1 м вздовж частини житлового будинку [PERSON]: на відстані 1 м від зовнішнього кута частини житлового будинку [PERSON] по лінії від пункту 18а до внутрішнього кута між стінами частини будинку [PERSON]; від внутрішнього кута між стінами частини житлового будинку [PERSON] до внутрішнього кута між стінами частини житлового будинку [PERSON] та стіною частини житлового будинку [PERSON] із скосом 45 градусів,-як це зазначено у доопрацьованому додатку до Висновку № 10809/12/10250/13-43-Схемі порядку користування земельною ділянкою, що додається, інші межі залишити без змін. В судовому засіданні 23 липня 2014 року судом ухвалено залучити до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] і [PERSON] позов не визнала і заперечувала проти його задоволення. У судове засідання представник відповідача Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, до суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника відповідача. У судове засідання треті особи [PERSON] і КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради київської області» не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що за Договором дарування житлового будинку від 05 листопада 2002 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS]. Житловий будинок, зазначений за планом під літерою «А»,-цегляний, жилою площею 93,6 кв.м., сарай-літня кухня-гараж «Б», сарай «В», гараж «Г», вбиральня «Д», огорожа № 1-5, розташовані на земельній ділянці. Рішенням № 128 Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області 15 сесії 24 скликання від 06 листопада 2003 року вирішено надати безкоштовно [PERSON], що мешкає в [ADDRESS] в приватну власність земельну ділянку площею 0,015 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться в [ADDRESS]. За Договором дарування від 21 квітня 1998 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар ? частину жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Вказаний жилий будинок цегляний, критий шифером, житловою площею 93,6 кв.м., сарай-гараж «Б», сарай «В», гараж «Г», уборна «Д», огорожа 1-5, розташовані на земельній ділянці. Рішенням Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області від 22 грудня 1999 року вирішено передати безкоштовно [PERSON] у приватну власність земельну ділянку розміром 0,015 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель в [ADDRESS]. Рішенням № 55 Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області 11 сесії 5 скликання від 29 березня 2007 року вирішено затвердити матеріали інвентаризації земельної ділянки площею 0,0432 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель згідно фактичної площі [PERSON] в [ADDRESS]; Передати безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,0432 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель [PERSON] в [ADDRESS]; Землевпоряднику селищної ради внести зміни в земельно-кадастрову книгу. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2009 року в справі за позовом [PERSON] до Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання незаконним і скасування рішення Чабанівської сільської ради та Державного акту на право власності на землю, позов задоволено і визнано незаконним рішення Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області № 48 від 25 лютого 2005 року в частині надання у власність [PERSON] земельної ділянки у розмірі 0,0199 га в [ADDRESS]/2, та визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 380944 від 20 червня 2005 року, виданий [PERSON]. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 04 березня 2010 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2009 року залишено без змін. Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 04 червня 2010 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2009 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 04 березня 2010 року залишено без змін. З наявних матеріалів справи також вбачається, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 березня 2014 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: Чабанівська селищна рада Києво-Святошинського району Київської області, Управління Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області, КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» про виділення частини жилого будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, позов [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на 32/100 частин житлового будинку та надвірних будівель і споруд по [ADDRESS], а саме: тамбур 1-1 площею 1,5 кв.м., вартістю 1848,81 грн., веранда 1-2 площею 11,7 кв.м., вартістю 13937,04 грн., житлову кімнату 1-3 площею 9,9 кв.м. вартістю 13675,66 грн., житлову кімнату 1-4 площею 13,9 кв.м. вартістю 19201,18 грн., ванну 1-5 площею 3,3 кв.м. вартістю 4067,38 грн., кухню 1-6 площею 7,0 кв. м. вартістю 8627,78 грн., всього по житловому будинку площею 47,3 кв.м. вартістю 61358 грн.. ганок площею 0,9 кв.м. вартістю 171 грн., погріб під «А» вартістю 5313 грн., всього вартість 66842 грн., господарські будівлі і споруди: гараж «Г» вартістю 13695 грн., сарай «Е» вартістю 6707 грн., навіс «Ж» вартістю 1832 грн., хвіртка «№6» вартістю 182 грн., огорожа «№8» вартістю 850 грн., огорожа «№9» (1/2 частина) вартістю 378,5 грн., яма вигрібна «І» вартістю 4389 грн., а всього по господарським будівлям і спорудам вартість 29608,5 грн., всього по домоволодінню [PERSON] співвласника ? частини будинку площею 47,3 кв.м. вартістю 96450 грн.. Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2014 року ухвалено додаткове рішення по цивільній справі № 2-1918/12 і відмовлено в задоволенні позову в частині виділення в натурі [PERSON] та [PERSON] частин будинку [ADDRESS], які відповідають їхнім часткам у праві власності. Як вбачається з копії рішення суду від 24 березня 2014 року, позивач [PERSON] просив суд поділити жилий будинок [ADDRESS] в натурі між його співвласниками: [PERSON], [PERSON], [PERSON], і в тому числі, виділити в натурі [PERSON] в будинку № 67 за адресою: [ADDRESS] загальною площею 59,4 кв.м., у складі таких приміщень: № 2-1 коридор площею 5,6 кв.м., № 2-2 кухня площею 20,3 кв.м.. № 2-3 житлова кімната площею 18,3 кв.м., № 2-4 житлова кімната площею 11,2 кв.м., № 2-5 санвузол площею 4,0 кв.м.. В рішенні суду від 24 березня 2014 року було встановлено, що відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] власниками будинку № 67/2 є [PERSON]-розмір частки ?, [PERSON]-розмір частки ?, [PERSON]-розмір частки 1/4. Для визначення можливих варіантів поділу спірного будинку була проведена судова будівельно-технічна експертиза, відповідно до висновку якої було визначено можливі варіанти поділу майна, і згідно з Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 27 грудня 2013 року № 10809/12/10250/13-43 можливий варіант розділу між співвласниками ?, ? та ? частини житлового будинку [ADDRESS], так як сторони не досягли домовленості про поділ будинку в натурі, суд вважав, що необхідно провести поділ житлового будинку відповідно до часток співвласників та варіанту поділу, викладеного у Висновку судової будівельно-технічної експертизи, і в тому числі [PERSON] -співвласнику ? частини житлового будинку та надвірних будівель і споруд належить 27/100 частин, а саме: коридор 2-1 площею 5,6 кв.м., вартістю 6616,68 грн., кухню 2-2 площею 20,3 кв.м. вартістю 26419,03 грн., житлову кімнату 2-3 площею 18,3 кв.м.. вартістю 25279,25 грн., житлову кімнату 2-4 площею 11,2 кв.м. вартістю 13233,36 грн., ванну 2-5 площею 4,0 кв.м. вартістю 5266 грн.., всього по житловому будинку площею 59,4 кв.м. вартістю 76814 грн., господарські будівлі і споруди: огорожа № 10 вартістю 2371 грн., яма вигрібна «ІІІ» вартістю 3008 грн., всього по господарським будівлям і спорудам вартістю 5379 грн., всього по домоволодінню [PERSON] співвласника ? частини будинку площею 59,4 кв.м. вартістю 82193 грн.. Також, як встановлено судом у рішенні, представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти задоволення і просив суд закрити провадження у справі. Однак, в своїх позовних вимогах в даній цивільній справі позивач [PERSON] просить встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 59,4 кв.м., у складі таких приміщень, зазначених на поповерховому плані БТІ: № 2-1 коридор площею 5,6 кв.м., № 2-2 кухня площею 20,3 кв.м., № 2-3 житлова кімната площею 18,3 кв.м., № 2-4 житлова кімната площею 11,2 кв.м., № 2-5 санвузол площею 4,0 кв.м., тобто просить визнати за нею приміщення, які фактично були предметом спору в іншій цивільній справі, де представник [PERSON] заперечував проти даних позовних вимог. Слід також зазначити, що відповідно до вимог ст. 234 ЦПК України окреме провадження-це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд вважає, що дана вимога є необгрунтованою, оскільки між сторонами існує спір, тотожність вимог якого був предметом розгляду в позовному провадженні. Також в своїй позовній заяві позивач [PERSON] просить задовольнити позов з посиланням на Висновок № 10809/12/10250/13 судової будівельно-технічної експертизи, яка була проведена по іншій цивільній справі № 2-1918/12, та ухвалено рішення Києво-Святошинського районного суду від 24 березня 2014 року. В зв»язку з цим слід зазначити, що в цивільному процесі реалізується принцип безпосередності судового розгляду, що полягає в безпосередньому дослідженні доказів, що тісно пов»язані змістом судового доказування, оскільки він є способом сприйняття судом доказів, а також з дотриманням правил про належність та допустимість доказів. При цьому доказами є не лише будь-які фактичні дані, що підтверджують наявність або відсутність обставин, на які посилаються сторони, а й процесуальна форма, в якій закладено процесуальний порядок одержання, дослідження та оцінки змісту фактів. Матеріалами даної цивільної справи також встановлено, що за Договором дарування ? частини житлового будинку від 03 квітня 2014 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв в дар ? частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок складається з житлового будинку 1965 року побудови, зазначеного за планом під літерою «А»-житловою площею 93,6 кв.м., загальною площею 173,2 кв.м., погріб під-А, погріб під А», погріб під а, сарай-літня кухня-гараж-Б, сарай В, гараж Г, вбиральня Д, сарай Е, навіс Ж, навіс З, навіс К, хвіртка 6, огорожа 7-11, хвіртка 12, ворота 13, огорожа 14-15, яма вигрібна І-ІІІ, що розташований на земельній ділянці площею 0,0199 га, наданій для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер 3222457401:02:004:0037. За Договором дарування земельної ділянки від 03 квітня 2014 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв в дар земельну ділянку площею 0,0199 га (під забудовою), що знаходиться в [ADDRESS], надану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер земельної ділянки 3222457401:02:004:0037. В зв»язку з цим в судовому засіданні 23 липня 2014 року судом ухвалено залучити до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON]. Представник позивача [PERSON] просив суд не виключати [PERSON] з учасників процесу і залишити його в якості співвідповідача. Представник позивача [PERSON] наполягав на задоволенні позовних вимог саме до відповідача [PERSON], виділивши [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки для обслуговування частин жилого будинку і надвірних споруд площею 0,017 га кожному-у загальних межах земельної ділянки будинковолодіння,-зазначених у доопрацьованому додатку до Висновку № 10809/12/10250/13-43-Схемі порядку користування земельною ділянкою, що додається; виділити [PERSON] в натурі земельну ділянку у [ADDRESS] площею 0,017 га для обслуговування її частини житлового будинку та надвірних споруд і будівель у межах: по лінії 1-14 від пункту 14 до пункту 16; від пункту 16 до пункту 18а (на відстань 5,71 м); від пункту 18а до внутрішнього кута стін частини житлового будинку [PERSON] до внутрішнього кута стіни частини житлового будинку [PERSON] та стіни частини житлового будинку [PERSON]; від внутрішнього кута стіни частини житлового будинку [PERSON] та стіни частини житлового будинку [PERSON]-по спільній суміжній стіні частин будинку [PERSON] та [PERSON]-до внутрішнього кута частин житлового будинку [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; від внутрішнього кута частин житлового будинку [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; від внутрішнього кута частин житлового будинку [PERSON], [PERSON] та [PERSON], через пункт 28-до перетину із лінією 7-14; від перетину із лінією 7-14-до пункту 14 лінії 1-14, як це зазначено у доопрацьованому додатку до Висновку № 10809/12/10250/13-схемі порядку користування земельною ділянкою, що додається; накласти сервітут на санітарно-технічну смугу для обслуговування частини житлового будинку, що у [ADDRESS],-завширшки 1 м вздовж частини житлового будинку [PERSON]: на відстані 1 м від зовнішнього кута частини житлового будинку [PERSON] по лінії від пункту 18а до внутрішнього кута між стінами частини будинку [PERSON]; від внутрішнього кута між стінами частини житлового будинку [PERSON] до внутрішнього кута між стінами частини житлового будинку [PERSON] та стіною частини житлового будинку [PERSON] із скосом 45 градусів,-як це зазначено у доопрацьованому додатку до Висновку № 10809/12/10250/13-43-Схемі порядку користування земельною ділянкою, що додається, інші межі залишити без змін. Однак, слід зазначити, що [PERSON] не є вже власником ? частини жилого будинку і земельної ділянки, а за Договорами дарування ? частини житлового будинку і земельної ділянки в розмірі 0,0199 га власником є [PERSON], і тому позовні вимоги не можуть стосуватися відповідача [PERSON], оскільки предмет спору не належить йому на праві власності. Також позивач [PERSON] просила встановити факт, який має юридичне значення, а саме що будинковолодіння, яке раніше мало адресу: [ADDRESS], в даний час має адресу: [ADDRESS]. Слід зазначити, що дане питання відноситься до відання виконавчого органу селищної ради відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому суд відмовляє у задоволенні даних вимог, оскільки існує передбачений законодавством інший порядок вирішення даних питань, що не відноситься до компетенції суду. Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд вважає недоведеними позовні вимоги позивача [PERSON], а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed