Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, посилаючись на наступне. 08.11.2006 АТ «Укрсоцбанк» та відповідач [PERSON] , уклали кредитний договір № 571/2-ПК1332. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання правонаступником усього майна АТ «Укрсоцбанк», майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Свої зобов`язання за кредитним договором АТ «Укрсоцбанк» виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві [PERSON] кредит у сумі 12000 доларів США. В свою чергу, відповідач [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 31.10.2019 утворилась заборгованість, яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 9722,26 доларів США, суми заборгованості за відсотками - 17227,64 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту - 3451,67 доларів США, пені за несвоєчасне повернення відсотків - 4185,78 доларів США. На забезпечення умов виконання кредитного договору № 571/2-ПК1332 від 08.11.2006 з відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки № 571/7-ПК1332 від 08.11.2006, відповідно до умов якого остання поручається за виконання боржником умов кредитного договору власними коштами та у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором поручитель разом з боржником солідарно відповідає перед банком у повному обсязі зобов`язань, передбачених кредитним договором. У зв`язку із викладеним, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 26949,90 доларів США, яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 9722,26 доларів США та суми заборгованості за відсотками в розмірі 17227,64 доларів США. 1.2. Відповідач [PERSON] подала суду відзив та заперечення проти відповіді на відзив, в яких вказала, що згідно наданих позивачем розрахунків останній платіж по кредиту був здійснений 10.10.2008 у сумі 77,74 доларів США, останній платіж по відсоткам за користування кредитом також був здійснений 10.10.2008 у сумі 154,75 доларів США. Враховуючи положення ст.ст. 253, 256-258, 261, 266 ЦК України, у зв`язку з порушенням [PERSON] зобов`язання за кредитним договором строк виконання основного зобов`язання, тобто, строк користування кредитом, змінився та вважається таким, що сплив з 25.12.2008 (через 45 календарних днів у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником [PERSON] обов`язків, визначених п.п. 3.3.8, 3.3.9 кредитного договору) Перебіг позовної давності за вимогами банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався 26.12.2008, а перебіг позовної давності для пред`явлення позивачем вимог по відповідачів про стягнення заявленої заборгованості сплив 26.12.2011. Відповідач [PERSON] також звертає увагу на те, що позивач звернувся у 2009 році до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Позовною заявою від 18.11.2009 та від 30.07.2010, рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.07.2011 у справі № 2-1580/11 також підтверджені обставини про те, що позивач звернувся до [PERSON] з листом-претензією № 40-18/802/1 з вимогою про повернення кредиту у повному обсязі та про те, що у зв`язку з порушенням нею виконання зобов`язання за кредитним договором строк користування кредитом змінився та вважається таким, що сплив через 45 календарних днів у зв`язку із невиконанням (неналежним виконанням) позичальником обов`язків, визначених п.п. 3.3.8, 3.3.9 кредитного договору. Звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки не перериває позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості. Враховуючи п.п. 1.1, 2.4.1, 3.2.3, 4.4, 4.5, 5.4, 7.4 Кредитного Договору, ст.ст. 259, 267 ЦК України вимоги про стягнення нарахованих сум є такими, що заявлені з пропуском встановлених строків позовної давнини та відповідач [PERSON] просить застосувати такий строк позовної давнини, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Позивачем не надані до суду документи, які б підтверджували факт надання кредиту. У зв`язку з викладеним, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 1.3. Представник позивача [PERSON] надав суду відповідь на відзив, в якій вказав, що у кредитному договорі чітко встановлений кінцевий термін погашення кредиту 07.11.2016. Крім того, п. 7.3 кредитного договору визначено, що цей договір набирає чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Таким чином, якщо в зобов`язані встановлений строк, термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто до 07.11.2016, з якого і повинен обчислюватися строк позовної давності. З ухваленням судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення суми боргу, дія кредитної угоди не припиняється. 1.4. В судовому засіданні представник позивача присутній не був, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні присутня не була, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від цього відповідача також не надходило. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Згідно з п. 1.1. договору кредиту №571/2-ПК1332, укладеного 08.11.2006 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (кредитор) та [PERSON] (позичальник), кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 12000 доларів США зі сплатою 12 процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості: щомісячно до десятого числа рівними частинами згідно графіку погашення з кінцевим терміном погашення до 07.11.2016, на умовах, визначених цим договором. Умовами вищевказаного договору також передбачено наступне: - п. 1.2. Кредит надається позичальнику на наступні цілі: поточні потреби. - п. 1.3. В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань кредитор укладає в день укладення цього договору з позичальником іпотечний договір, за умовами якого позичальник передає кредитору в іпотеку домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заставною вартістю 121200 грн. - п. 2.1. Надання кредиту на цілі, визначені п. 1.2 цього договору, провадиться шляхом видачі позичальнику готівкових грошей. - п. 2.4.1. Сплата процентів здійснюється у валюті кредиту на рахунок № [NUMBER] в Сєвєродонецькому відділенні ЛОФ АКБ "Укрсоцбанк" не пізніше десятого числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти. У випадку, якщо десяте число місяця є неробочим днем, то позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів, згідно з п. 2.4. цього договору у попередній робочий день. - п.п. 3.3.8. Позичальник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1. цього договору. - п. 4.4. У разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених в п.п. 3.3.2.-3.3.7., 3.3.11.-3.3.13. та 3.3.15. цього договору, порушення умов договору, визначеного п. 1.3. цього договору, протягом більше, ніж п`ять днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). - п. 4.5. У разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п.п. 3.3.8., 3.3.9. цього договору, протягом більше, ніж 45 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). 2.2. Згідно із п. 1.1. договору поруки №571/7-ПК1332, укладеного 08.11.2006 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) і [PERSON] (поручитель), поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту №571/2-ПК1332 від 08.11.2006. Відповідно до п. 2.1 вищевказаного договору зміст забезпеченого порукою зобов`язання включає повернення кредиту в сумі 12000 доларів США за графіком погашення, наведеним у договорі поруки, з кінцевою датою повернення не пізніше 07 листопада 2016 року та, зокрема, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12 процентів річних. 2.3. Відповідно до копії заяви на видачу готівки № 59-01 від 08.11.2006 Луганською обласною ФАКБ «Укрсоцбанк» видано кредит [PERSON] згідно договору кредиту №571/2-ПК1332 від 08.11.2006 в сумі 12000 доларів США (еквівалент 60600 грн.) 07.03.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) було укладено додаткову угоду № 1 до договору кредиту №571/2-ПК1332, за умовами якої пункт 1.1. договору кредиту викладено у новій редакції: «Кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 12000 доларів США зі сплатою 9,9 процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості: п. 1.1.1. щомісячно до десятого числа рівними частинами згідно графіку погашення; п. 1.1.2 з кінцевим терміном погашення до 07.11.2016, на умовах, визначених цим договором.» 31.08.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) було укладено додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору кредиту №571/2-ПК1332 від 08.11.2006 про наступне: у зв`язку із зміною умов кредитування за договором кредиту №571/2-ПК1332 від 08.11.2006 сторони домовились з 01.11.2008 встановити процентну ставку за користування кредитом на рівні 16 процентів річних та, відповідно, зазначити по тексту договору процентну ставку в розмірі 16 процентів річних. 2.4. Зі змісту наданої до суду копії позовної заяви вбачається, що 18.11.2009 Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог за договором кредиту № 571/2-ПС1332 від 08.11.2006. 30.07.2010 Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» подав до суду позовну заяву з уточненими вимогами. У обох редакціях вищезазначених позовних заяв банк посилався на те, що 24.02.2009 він направив відповідачам лист-претензію з вимогою повернути у повному обсязі кредит та проценти. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.07.2011 по справі № 2-1580/11 вищевказаний позов було задоволено. Суд вирішив звернути стягнення на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , для погашення заборгованості [PERSON] у сумі 12669,76 доларів США за договором кредиту № 571/2-ПС1332 від 08.11.2006 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах виконавчого провадження. Вищевказане рішення суду набрало законної сили 11.07.2011. 2.5. Відповідно до копії протоколу № 4/2019 позачергових зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» від 15.10.2019 та рішення №5/2019 єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» вирішено затвердити Передавальний акт та визначити, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», які визначені у передавальному акті, виникає у Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з дати, визначеної у Передавальному акту, а саме з 15.10.2019 (з дати затвердження Передавального акту рішенням єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та рішенням загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк»). 2.6. Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту №571/2-ПК1332 від 08.11.2006, на думку позивача, відповідачі станом на 31.10.2019 мають заборгованість у загальній сумі 34587,35 доларів США, яка складається з сум заборгованості за кредитом, відсотками та пенею. При цьому, позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитом в загальній сумі 26949,90 доларів США, яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 9722,26 доларів США та суми заборгованості за відсотками в розмірі 17227,64 доларів США. 3. Релевантні джерела права та акти їх застосування 3.1. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 28 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 444/9519/12 прийняла постанову, у якій вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. 3.2. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Відповідно до частини другої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). У постанові від 30 травня 2018 року по справі № 367/2271/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду, та у разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених стороною позивача поважних причин її пропуску. 24 квітня 2019 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі № 523/10225/15-ц, в якій вказала, що не заслуговують на увагу доводи щодо переривання позовної давності на підставі частини другої статті 264 ЦК України у зв`язку з тим, що банк звернувся з вимогами до іпотекодавців про звернення стягнення на предмети іпотеки в рахунок заборгованості за кредитним договором в межах позовної давності. Позовна давність шляхом пред`явлення позову переривається саме на ту частину вимог (право на яку має позивач), що визначена ним у його позовній заяві. Що ж до вимог, які не охоплюються пред`явленим позовом, та до інших боржників, то позовна давність щодо них не переривається. 3.3. Відповідно до ст. 553 ЦК України (тут і далі в пункті 3.3. цього рішення в редакції яка діяла на момент укладення 08.11.2006 договору поруки відповідачем [PERSON] ) за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В постанові від 05 червня 2019 року по справі № 523/3082/14-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що порука припиняється за наявності факту зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. При цьому для припинення поруки достатнім є встановлення таких змін в основному зобов`язанні. Подальше фактичне виконання зобов`язання, в тому числі фактичний строк його виконання, відмова кредитора від вимоги щодо виконання зобов`язання в зміненому обсязі, не свідчать про збереження поруки, оскільки відбулися після настання правоприпиняючого факту (збільшення обсягу відповідальності). Збільшення вказаної відповідальності може відбутися внаслідок змін забезпеченого порукою зобов`язання, які безпосередньо спрямовані на підвищення суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом, пені тощо або на включення опосередковано обтяжливих умов відповідальності поручителя, зокрема, шляхом скорочення строку повернення кредиту. 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12 Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову, де вказала, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Перш за все, суд звертає увагу на те, що факт видачі кредиту [PERSON] в розмірі 12000 доларів США підтверджується копією заяви на видачу готівки № 59-01 від 08.11.2006 та змістом рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.07.2011 по справі № 2-1580/11, яке набрало законної сили 11.07.2011. Отже, посилання [PERSON] на відсутність доказів видачі кредиту є неспроможними. 4.2. Разом з тим, в пункті 4.5 спірного договору кредиту сторони визначили, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником обов`язків зі своєчасного погашення кредиту та відсотків протягом більше, ніж 45 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Отже, у п. 4.5 договору кредиту сторони встановили чіткі умови, при настанні яких строк користування кредитом вважається таким, що сплив, і позичальник вважається таким, що зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту. Зі змісту розрахунку вимог банку вбачається, що останній раз [PERSON] сплачувала кошти в рахунок погашення кредиту та відсотків 10.10.2008. Відомостей про погашення відповідачем будь-яких сум після цієї дати до суду надано не було. Згідно пункту 2.4.1 кредитного договору та графіку погашення кредиту наступний платіж [PERSON] мала внести 10.11.2008, проте вона цього не зробила. 45 днів після 10.11.2008 закінчилися 25.12.2008, а з 26.12.2008 строк користування кредитом став таким, що сплив, та у позичальника виник обов`язок протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). 26.12.2008 було робочим днем (п`ятниця). Саме з цього часу Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», дізнався про порушення своїх прав на отримання всієї суми кредиту та відсотків за фактичний час користування кредитом. І з цього ж часу визначений договором строк кредитування сплив, а у банку зникло право нараховувати передбачені договором відсотки. Отже, позивачем обґрунтовано заявлено до стягнення суму заборгованості за кредитом в розмірі 9722,26 доларів США та суму заборгованості за відсотками, яка утворилася станом на 26.12.2008. Інша сума заборгованості заявлена позивачем необґрунтовано. Вказівка у розрахунку банку в розділі «Таблиця погашення нарахованих відсотків» на те, що 02.04.2009 відповідач погасила суму заборгованості в розмірі 200 доларів США, 24.07.2017 в розмірі 8,00 доларів США, 29.03.2018 в розмірі 4,00 долари США, не впливає на правильність вищевказаних висновків суду, адже станом на ці дати вже настали умови, визначені пунктом 4.5 договору кредиту. 4.3. Стосовно застосування строків позовної давності відносно вимог АТ «Альфа-Банк» до [PERSON] суд зазначає наступне. Із цим позовом про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості АТ «Альфа-Банк» звернулося засобами поштового зв`язку не раніше 05.11.2019, коли представником позивача було підписано позовну заяву. При цьому, трирічний строк позовної давності, як вказано судом вище, розпочався 26.12.2008. Отже, навіть якщо відповідач 02.04.2009 погасила суму заборгованості в розмірі 200 доларів США, у зв`язку із чим строк позовної давності перервався, то і в такому випадку трирічний строк позовної давності станом на 05.11.2019 було позивачем пропущено. Таким чином, АТ «Альфа-Банк» пропустило строки позовної давності для звернення до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 9722,26 доларів США та заборгованості за відсотками, яка утворилася станом на 26.12.2008. Факт звернення банку, правонаступником якого є позивач, до суду в 2009 році із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, не свідчить про переривання строку позовної давності, адже позовна давність шляхом пред`явлення позову переривається саме на ту частину вимог (право на яку має позивач), що визначена ним у його позовній заяві. Що ж до вимог, які не охоплюються пред`явленим позовом (в даному випадку це вимоги про стягнення заборгованості), то позовна давність щодо них не переривається. Тобто, пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки не перериває позовної давності за вимогами про стягнення кредитної заборгованості. 4.4. Вирішуючи питання про обґрунтованість вимог до другого відповідача [PERSON] , яка є поручителем у спірних правовідносинах, суд враховує, що 31.08.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору кредиту, де сторони домовились з 01.11.2008 встановити процентну ставку за користування кредитом на рівні 16 процентів річних та, відповідно, зазначити по тексту договору процентну ставку в розмірі 16 процентів річних. Тобто, процентна ставка за договором кредиту була збільшена, хоча у договорі поруки поручитель поручився за повернення кредиту зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12 процентів річних. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України (в редакції станом на 01.11.2008), вказана обставина є підставою для припинення поруки. Також суд враховує, що строк поруки є строком існування самого зобов`язання поруки. Право кредитора, а також обов`язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. У межах шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого порукою, до поручителя [PERSON] не було пред`явлено жодних позовів. Вказана обставина додатково свідчить про необґрунтованість вимог, звернених до [PERSON] 4.5. Підсумовуючи викладене суд зазначає, що у задоволенні позову Акціонерного товариства Альфа-Банк» до [PERSON] слід відмовити у зв`язку із необґрунтованістю позову по суті. У задоволенні позову Акціонерного товариства Альфа-Банк» до [PERSON] слід відмовити у зв`язку із спливом строків позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 9722,26 доларів США та заборгованості за відсотками, яка утворилася станом на 26.12.2008, а у задоволенні іншої частини позовних вимог до [PERSON] слід відмовити у зв`язку із необґрунтованістю. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що у задоволенні позову було відмовлено і відповідачі не заявляли про наявність у них судових витрат, суд приходить до висновку про те, що судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed