Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], треття особа Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі в її вихованні.В обгрунтування позову вказав, що з 2003 року по вересень 2015 року він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] у них народилась донька [PERSON], яка проживає разом зі своєю матір`ю .9 грудня 2015 року служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації надала висновок про порядок участі батьків у вихованні малолітньої [PERSON] Цим порядком визначено спілкування батька з дитиною.Однак, в останній час, [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні з донькою та у її вихованні, що виявляється в тому, що відповідачка не надає дозволу бачитися з донькою, спілкуватися з нею навіть по телефону. Свої дії відповідачка обгрунтовує тим, що ним, тобто позивачем, не виконуються встановлений Службою у справах дітей порядок спілкування та в недостатньому розмірі сплачуються аліменти на утримання дитини.Позивач вказує на те що, він працює в КП "ХТМ" та має змінний режим роботи, тому дні спілкування з дитиною припадають на робочі дні.Тому, позивач змушений звернутись з вказаним позовом до суду та просить усунути перещкоди у спілкуванні з донькою шляхом встановлення порядку участі у її вихованні та спілкуванні. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених у позові. Відповідачка у судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що вона не заперечує проти спілкування батька з донькою, дитина буває у позивача вдома, спілкується з ним, з його батьками, телефонує, однак вказала на те, що [PERSON] має стосунки з іншою жінкою та під час їх зустрічей він бере з собою дитину. Тому вона вважає, що це може негативно вплинути на доньку та просить повідомляти її про те, де знаходиться її дитина. Представник служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] звертався до них з питанням щодо участі у вихованні доньки. 09.12.2015 року ними було видано висновок про порядок участі батьків у вихованні малолітньої дитини [PERSON] При складанні висновку служба у справах дітей покладалась на заяву [PERSON], в якій він визначив порядок спілкування з дитиною відповідно до свого графіку роботи. Крім того, в пункті 4 цього висновку вказано, що в разі виникнення перешкод по виконанню порядку батьки можуть самостійно домовитися про інший порядок. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ізст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст. 15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Статтею 157 Сімейного кодексу Українивстановлено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно статті 158 СК Україниза заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. При цьому відповідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. В ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцттвом про народження. Дитина проживає разом з матір`ю [PERSON], з якою позивач перебував у цивільному шлюбі з 2003 року по вересень 2015 року. Кошти на утримання доньки відповідач щомісячно сплачує. Висновком від 09.12.2015 року служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації про порядок участі батьків у вихованні малолітньої дитини [PERSON] встановлено порядок участі батька, а саме: перша та третя неділя за місцем проживання батька з 13 години п`ятниці по 12 годину неділі з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання; другу та четверту неділю з 13 години п`ятниці по 17 годину суботи; в канікулярний період: першу половину канікул за місцем проживання батька; у разі хвороби дитини або винекнення інших причин, які перешкоджають виконанню даного порядку, рекомендується батькам діяти за домовленістю, не порушуючи прав один одного. У судовому засіданні було встановлено, що вказаний висновок був складений на підставі заяви позивача та відповідно до його графіку роботи, про що позивач не заперечував. Крім того, у висновку п.4 вказується про те, що батьки можуть домовитися про інший порядок спілкування з дитиною не порушуючи права один одного. Аналіз зазначених доказів у справі надає підстави для висновку про те, що позивачем не доведено чинення йому перешкод у спілкуванні з дитиною та участі в її вихованні, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не надав суду доказів та не довів того факту, що відповідачка мати дитини, перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною. Водночас, з урахуванням поведінки сторін у справі, беручи до уваги інтереси малолітньої дитини, з метою уникнення в подальшому стресових ситуацій для неї, що може негативно відобразитись на загальному розвитку дитини, її психологічному стані, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.88 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed