Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

07.04.2018 року позивач [PERSON], [INFO], проживає [ADDRESS], звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON], [INFO], яка зареєстрована [ADDRESS], про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.07.2017 року Шевченківським районним судом м. Львова прийнято рішення про стягнення з позивача аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1 426,00 грн. 30.10.2017 року Апеляційний суд Львівської області рішення Шевченківського районного суду м. Львова скасував та ухвалив нове рішення про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1200,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Зазначає, що аліментні зобов'язання позивач виконує в повному обсязі, заборгованості не має. З часу коли прийнятті зазначені вище рішення майновий та сімейний стан [PERSON] змінився, а саме: - 28.09.2017 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] У цьому шлюбі народилася дитина - дочка [PERSON] - вказує, що на даний час у нього посадовий оклад в розмірі 3 723 грн. Просить прийняти рішення про зменшення розміру аліментів. Встановити розмір аліментів 800 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути з відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 704,80 коп. У судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином про свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке отримано 29.08.2018 року особисто [PERSON] (а.с.70). У судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином про свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке отримано 28.08.2018 року особисто [PERSON] (а.с.71). На адресу Шевченківського районного суду м. Львова 04.06.2018 року відповідач [PERSON], надіслала відзив на позовну заяву з додатками про зменшення розміру аліментів, в якому просить про відмову в задоволенні позовних вимог повністю та просить проводити розгляд справи у відсутності відповідача. У судовому засіданні представник позивача, підтримав викладенні у позовній заявіі обґрунтування позивача та просив їх задовольнити. Згідно ст. 280 ЦПК України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи, що відповідно до поданої представником позивача заяви, у разі неявки в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, не заперечують проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено на підставі долучених до позовної заяви додатків, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 30.10.2017 року, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10.07.2017 року змінено та стягнено з [PERSON], [INFO] в користь [PERSON], [INFO] - аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1200 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 12 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.4-6). Відповідно до свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] уклали шлюб, про що 28.09.2017 року складено відповідний актовий запис № 187, зареєстрований Золочівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.7). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON]. народилася дитина, дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Шевченківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що 06.04.2018 року складено відповідний актовий запис № 411 (а.с.8). Згідно довідки про доходи від 20.04.2018 року виданої ТзОВ «Імпульс» - [PERSON] дійсно працює з 19.03.2018 року (наказ №21-к від 16.03.2018 року) займає посаду - агента комерції, та загальна сума доходу за період з березня 2018 року по березень 2018 року без урахування аліментів становить 1 784, 43 грн. (а.с.9). У відзові на позовну заяву, в обґрунтування своїх заперечень відповідач, надала до суду такі докази: - згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області прозо 07.09.2017 року складено відповідний актовий запис № 2628, народився [PERSON], [INFO], батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.23). - згідно довідки від 27.04.2018 року виданої 1-шою міською клінічною лікарнею ім. Князя Лева про стан здоров'я дитини, у [PERSON], [INFO] затримка мовного розвитку, потребує постійного лікування (а.с.24-26). Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2018 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2018 рік" за пoданням Міністерства фінансів. Відповідно з 1 липня пo 30 листопада 2018 року цей прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років складає -1559гpивень. Відповідно до ст. 184 СК України Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Також згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та на теперішній час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, суд не може взяти до уваги посилання позивача, на те, що укладання шлюбу та народження дитини є погіршенням майнового стану позивача. Також суд, звертає увагу, що позивач, є працевлаштованим та має дохід. Суд звертає увагу, на посилання відповідача, яке грунтується на висновках медичної довідки про стан здоров'я дитини, який хворіє на затримку мовного розвитку, потребує постійного лікування. Таким чином потребує постійного лікування, що зумовлює виникнення значних витрат, а будь - якої інформації про поліпшення матеріального становища одержувача аліментів - матері дитини, ненадано. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А в даному випадку зменшення розміру аліментів суперечить інтересам дитини. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність обгрунтованих підстав для задоволення позовної заяви з огляду на наступне. Факт припинення підприємницької діяльності, на думку суду, не свідчить про погіршення матеріального становища позивача, оскільки останній перебуває у трудових відносинах з ТзОВ «Група імпульс», має заробітну плату, тому суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed