Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до Коростишівського районного суду Житомирської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь позивача пеню за невиконання умов договору №012-05237-060614 на відкриття та обслуговування поточного рахунку від 06 червня 2014 року у розмірі 46795 гривень 38 копійок. В обґрунтування позову вказує, що 06 червня 2014 року між позивачем та АТ «Дельта Банк» в особі Коростишівського відділення банку було укладено договір №012-05237-060614 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів. На умовах даного договору, того ж дня, позивач отримав банківську картку для доступу і використання даного рахунку. 10 червня 2014 року між позивачем та Коростишівським відділенням АТ «Дельта Банк» було укладено договір №00007007677687 банківського вкладу (депозиту) у доларах США у сумі 2000 доларів США. Згідно з положенням п.1.10 зазначеного договору вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу. Після закінчення дії договору 08 вересня 2014 року кошти в сумі 2047,70 доларів США було перераховано на картковий рахунок позивача. Через неможливість видати кошти в доларах США позивач уклав новий депозитний договір №100007008518427 терміном на 2 місяці, тобто до 08 жовтня 2014 року. Після закінчення його дії позивач зняв частину коштів в національній валюті гривні, через дію постанови НБУ №540, якою була обмежена видача валютних вкладів. Згодом позивач не зміг зняти в банку суму залишеної на його рахунку від повернутого депозиту в сумі 784,82 долари США та 17 грудня 2014 року звернувся з заявою про виплату йому коштів з його рахунку. Оскільки кошти йому не повертали, то позивач звернувся з позовом 24 грудня 2014 року про стягнення коштів за договором банківського вкладу. Поки розглядалася справа, 02 березня 2015 року НБУ почав процедуру віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних та було введено тимчасову адміністрацію. 30 червня 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу було повернуто кошти, що перебували на його банківському рахунку в гривнях за курсом НБУ станом на 02 березня 2015 року. Оскільки певний проміжок часу з 17 грудня 2014 року по 02 березня 2015 року заява позивача про повернення коштів була ігнорована банком, позивач вважає, що має право на отримання пені за неналежне надання йому фінансових послуг за цей період на підставі частини 5 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів". Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Представником позивача було подано заявлено вимогу про застосування строків позовної давності щодо вимог про стягнення пені та положень статті 551 Цивільного кодексу України. У письмових запереченнях на позовну заяву представник відповідача вказує, що позивач звернувся до суду 27 січня 2016 року, останнім заявлено вимогу про стягнення пені за період з 17 грудня 2014 року по 02 березня 2015 року. Відповідно до умов договору, після закінчення строку вкладу банківська установа перерахувала [PERSON] суму вкладу з нарахованими відсотками на поточний рахунок в доларах США, тобто банк виконав свої зобовязання за договором банківського вкладу та відповідно до умов договору по закінченні строку розміщення вкладу перерахував грошові кошти на поточний рахунок позивача. Відповідно до положення 3 Висновків Верховного Суду України від 01 лютого 2014 року, викладених в постановах за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 335 Цивільного процесуального кодексу України, за ІІ півріччя 2013 року: відповідно до змісту статей 526 та 1058 Цивільного кодексу України зобовязання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд. Також представник відповідача стверджує, що розмір пені, що намагається стягнути з банківської установи позивач складає 46795 гривень 38 копійок, що значно перевищує розмір пені, яка згідно розрахунку позивача становить 21079 гривень 32 копійок. Додатково представник відповідача стверджує, що на дані правовідносини не поширюються норми Закону України «Про захист прав споживачів». Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутність сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2015 року, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача фінансових послуг, стягнення коштів за договором банківського вкладу про захист прав споживачів, повернення строкового банківського вкладу та процентів. У відповідності до положень частини 3 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України не підлягають доказуванню наступні обставини: наявність між сторонами правовідносин за договором банківського рахунку від 06 червня 2014 року №012-05237-060614; звернення позивача до АТ «Дельта Банк» від 17 грудня 2014 року з вимогою про повернення коштів; неповернення позивачу коштів за договором до введення тимчасової адміністрації. (а.с.10-11) 06 червня 2014 року між сторонами було укладено договір №012-05237-060614 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів. (а.с.5) 17 грудня 2014 року позивач звернувся до відділення відповідача з вимогою виплатити йому однією операцією всю суму коштів, які перебувають на його рахунку №26201703120473 в доларах США або національній валюті гривні. (а.с.6) Відповідач отримав відповідь від відповідача за вих. №05-2714734 від 25 грудня 2014 року, в якій зазначається, що він дійсно є стороною за договором №012-05237-0606614 на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки, укладеним 06 червня 2014 року між позивачем та АТ «Дельта Банк». Станом на 25 грудня 2014 року доступна для користування сума коштів на вказаному рахунку становить 784,42 долари США. (а.с.7) Відповідно до частини 1 статті 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. У пункті 6 статті 2 цього Закону визначено, що ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з пунктами 1 та 3 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунка вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті (частина 6 статті 36 даного Закону). Відповідно до частини 2 статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. На підставі постанови Правління НБУ від 02 березня 2014 року № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ПАТ «Дельта Банк») до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 березня 2015 року прийнято рішення № 52 про запровадження з 03 березня 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк». Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці - з 03 березня по 02 червня 2015 року включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08 квітня 2015 року № 71 внесено зміни до попереднього рішення, змінено дату, до якої запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Дельта Банк», на 02 вересня 2015 року. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 жовтня 2015 року № 181 на підставі постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку [PERSON] строком на 2 роки - з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно. Суд звертає увагу на те, що ПАТ «Дельта Банк» віднесено до неплатоспроможних, що фактично унеможливлює здійснення банком операцій за рахунками власних клієнтів. Крім того, після запровадження Фондом тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і чинним законодавством не передбачено задоволення вимог окремих кредиторів банку поза межами ліквідації банку. Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлені обмеження на задоволення будь-яких вимог вкладників. Таким чином, під час тимчасової адміністрації не можуть бути задоволені і вимоги вкладників про нарахування та стягнення неустойки за порушення виконання умов договору. Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підстав Закону України «Про захист прав споживачі», «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,

Outcome: dismissed