Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу мотивуючи тим, що в 2007 році вона мала намір придбати для себе квартиру в [ADDRESS], власником якої є [PERSON]. На той час інтереси [PERSON] представляла [PERSON] З [PERSON] вони домовилися в телефонному режимі, що вона виплачує їй грошові кошти в сумі 5000 доларів США, після чого вона надасть їй довіреність на переоформлення квартири. Посередником у їхніх стосунках була [PERSON], яка повинна була отримати гроші за квартиру. Так, 12 липня 2007 року вона сплатила відповідачу суму 1000,00 доларів США, про що відповідачкою було видано розписку. В подальшому вона проводила розрахунки із іншою особою і зареєструвалася у спірній квартирі на обліку. Упродовж 2008 року вона продовжувала сплачувати кошти та мешкати у квартирі проводячи в ній ремонтні роботи. Це тривало до 2013 року, коли [PERSON] почала вимагати з неї додаткові кошти в рахунок сплати вартості квартири із-за підвищення рівня ринкової вартості житла, а в неї не було цих коштів і вона відмовила їй. Оскільки гроші у сумі 1000 доларів США їй не повернуті, з врахуванням офіційного курсу вона просить стягнути з відповідачки 11774 гривні 99 копійок і судовий збір у розмірі 250 гривень. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, хоча про час і дату розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, про причини неявки не повідомила, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі ст.224 ЦПК України. Позивач та її представник не заперечують проти розгляду справи у відсутність відповідачки. Вислухавши пояснення позивача, її представника та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12 липня 2007 року позивачка передала [PERSON] через відповідачку 1000 доларів США для сплати вартості квартири. 25 червня 2014 року в судовому засіданні відповідачка підтвердила факт отримання від позивачки 1000 доларів США, які потім вона віддала [PERSON] Факт отримання відповідачкою грошей від позивачки підтверджується розпискою (а.с.2) і сторонами не оспорюється. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. 12 липня 2007 року відповідачка прийняла від позивачки 1000 доларів США які потім передала [PERSON] з якою позивачка домовилася про покупку квартири. В подальшому, [PERSON] не оспорюючи факт отримання 1000 доларів США від відповідачки, в односторонньому порядку підвищила вартість квартири, але з новою ціною квартири позивачка не погодилася, що змусило її звернутися до суду. То б то, в даному випадку відповідачка виконала свої обов'язки перед позивачкою по передачі грошей власниці квартири [PERSON] і з цього часу будь які договірні правовідносини між позивачем та відповідачем перестали існувати. Згідно ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, в даному спорі відповідачка виступала як третя особа, а згідно ст.511 ЦК України, зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Outcome: dismissed