Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

У червні 2013 року [PERSON] звернувся з позовом в суд до [PERSON] про визнання недійсним правочину вчиненого під впливом обману, а саме договору дарування від 23 жовтня 2008 року зареєстрованого за № 4575. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що згідно договору дарування відповідачу [PERSON] було подаровано житлову квартиру з господарськими будівлями (гараж) та земельну ділянку площею 0,588 га за адресою [ADDRESS]. Квартира з господарськими будівлями складається з цегляної житлової квартири загальною площею 56,5 кв. м., позначена в плані літерою «А1» і цегляного гаража позначеного в плані літерою «Г1», металевої огорожі позначеної в плані літерою «№1». Вказана квартира та земельна ділянка належали позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради 02.07.2008 року та державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 013332 виданого Старокостянтинівською міською радою 18.09.2008 року. Позивач вказав, що передав у дарунок лише половину житлового будинку та гараж з земельною ділянкою, необхідною для їх обслуговування. Про розподіл будинку на дві квартири та дві поштові адреси йому нічого не відомо, всієї земельної ділянки він не дарував, тобто відповідач умисно ввів в оману позивача щодо укладання договору дарування. Відповідач перешкоджає позивачу [PERSON], як власнику, користуватись розміщеними життєво важливими господарськими об'єктами. Такі дії змусили позивача звернутись до суду, так як врегулювати спір в позасудовому порядку не можливо. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 05 липня 2013 року накладено арешт на квартиру № 2 з господарськими будівлями (гараж), та земельну ділянку площею 0,588 га, що по [ADDRESS] В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю та вказав, що під тиском відповідача подарував квартиру [NUMBER] з господарськими будівлями (гараж) та земельну ділянку площею 0,588 га, що по [ADDRESS] в правоохоронні органи позивач не звертався та насправді дарувати нічого не хотів, а договір дарування підписав під впливом омани з боку відповідача. Договір [PERSON] підписав в присутності своє дружини. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник проти позову заперечили та просять відмовити у задоволенні позову. Відповідач вказав, що його батько [PERSON] в присутності його матері, а [PERSON] - дружини, подарував вказану квартиру, гараж та земельну ділянку. Тиску та обману з боку відповідача на позивача зовсім не було. Також, відповідач вказав, що його брат [PERSON] через неприязність до нього, спричинив конфліктну ситуацію та підбурював позивача - їхнього батька на конфлікт з ним. Третя особа на стороні відповідача - приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу [PERSON] проти позову заперечила та зазначила, що вона діяла в межах закону, тиску з боку відповідача [PERSON] на позивача [PERSON] не було. Документи приносив відповідач, а позивач лише приходив поставити необхідні підписи. Договір дарування було укладено в присутності дружини [PERSON] - [PERSON] Також, перед підписанням договору дарування [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було роз'яснено зміст цього договору. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що у позові слід відмовити з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено: 23 жовтня 2008 року [PERSON] подарував [PERSON] житлову квартиру з господарськими будівлями (гараж) та земельну ділянку площею 0,588 га за адресою [ADDRESS]. Квартира з господарськими будівлями складається з цегляної житлової квартири загальною площею 56,5 кв. м., позначена в плані літерою «А1» і цегляного гаража позначеного в плані літерою «Г1», металевої огорожі позначеної в плані літерою «№1». Вказана квартира та земельна ділянка належали позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради 02.07.2008 року та державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 013332 виданого Старокостянтинівською міською радою 18.09.2008 року. Згідно заяви [PERSON], йому роз'яснено зміст договору дарування та він бажає укласти договір дарування житлової квартири з господарськими будівлями (гараж) за адресою по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,588 га в м. Старокостянтинові Хмельницької області. Згідно письмових пояснень [PERSON] вона не мала заперечень на укладення договору дарування між її чоловіком [PERSON] та її сином [PERSON] Рішенням Старокостянтинівської міської ради від 11 вересня 2008 року № 439 надано дозвіл [PERSON] подарувати [PERSON] житлову квартиру з господарськими будівлями (гараж) та земельну ділянку площею 0,588 га за адресою [ADDRESS]. 16.07.2013 року за [PERSON] у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано квартиру [NUMBER], гараж, земельну ділянку по [ADDRESS] Вказані обставини підтверджуються: договором дарування від 23.10.2008 року зареєстрованого за № 4575; витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 16.07.2013 року; заявами [PERSON] та [PERSON] щодо згоди на укладення договору дарування від 23.10.2008 року; копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.07.2008 року; копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.10.2008 року; копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Старокостянтинівського БТІОР від 23.10.2008 року; копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 013332 виданого Старокостянтинівською міською радою 18.09.2008 року; рішенням Старокостянтинівської міської ради від 11 вересня 2008 року № 439 про надання дозволу [PERSON] подарувати [PERSON] житлову квартиру з господарськими будівлями. У відповідності до ч.1 ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Згідно ч.1 статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (природа правочину, права та обов'язки сторін, такі властивості і якості речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 20, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Звертаючись до суду в з позовом про визнання недійсним договору дарування житлової квартири з господарськими будівлями від 23.10.2008 року [PERSON] вказував, що підставою для визнання недійсним договору дарування є те, що при укладенні договору відповідач [PERSON], ввів його в оману, чинивши на нього тиск , проте, доказів неправомірного поводження з боку відповідача [PERSON] суду не надав. Крім того, свідок [PERSON] вказав, що про укладення договору дарування між [PERSON] та [PERSON] він дізнався у січні 2013 року. Про тиск та обман з боку відповідача [PERSON] нічого не знає. Також він вказав, що через деякий час після підписання договору дарування [PERSON] передумав та бажає повернути будинок назад. Вказані обставини йому відомі зі слів [PERSON] При укладанні договору дарування [PERSON] написав заяву, що він бажає укласти договір дарування квартири з господарськими будівлями та земельною ділянкою по [ADDRESS] Також, дружина позивача [PERSON] письмово підтвердила, що ніяких заперечень з приводу укладення вказаного договору не має. Згідно ч.6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Таким чином, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним правочину вчиненого під впливом обману, слід відмовити та арешт, який накладений на майно відповідача [PERSON] згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 липня 2013 року, зняти.

Outcome: dismissed