Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

27.12.2019 позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить визнати недійсним рішення Чернігівської міської ради від 27 січня 2017 року №16/VІІ-22 в частині пункту 1 підпункту 1.9 затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж та передачі у власність безоплатно [PERSON] земельної ділянки, площею 0,0356 га, кадастровий номер: 7410100000:02:025:0129, за адресою: [ADDRESS] та скасувати державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно [PERSON] на земельну ділянку від 14 березня 2017 року, номер запису про право власності: 19483462, площею 0,0356 га, кадастровий номер: 7410100000:02:025:0129, за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до договору дарування від 27 грудня 2003 року, укладеним між ним та [PERSON] , він є власником 1/3 частини живого будинку, розташовано на земельній ділянці площею 600 кв. м в [ADDRESS] . При розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі у нього, як співвласника житлового будинку не було отримано згоди на передачу [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,0356 м кв., чим на думку позивача порушуються його права, як співкористувача земельної ділянки. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] та її представник подали відзив на позовну заяву та проти задоволення позову заперечували. Представник Чернігівської міської ради подала відзив на позовну заяву та просила відмовити в задоволенні позову. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Крайчинська Т.В. просила відмовити в задоволенні позову через його необґрунтованість. Третя особа - Державний реєстратор Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Прус Т.В. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 13 червня 1990 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар 9/25 частин жилого будинку з надвірними будівлями, житлова площа в цілому 89,5 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] , на земельній ділянці розміром 600,0 кв.м. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 лютого 1995 року, за р. №6-42, [PERSON] отримала у власність 1/4 частини жилого будинку з надвірними будівлями, житлова площа в цілому 89,5 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] , на земельній ділянці розміром 600,0 кв.м. Відповідно до договору дарування від 27 грудня 2003 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв в дар, 1/3 частину жилого будинку з надвірними будівлями, житлова площа в цілому 89,2 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] , на земельній ділянці розміром 600,0 кв.м., що зазначене підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 листопада 2019 року №188881088. Рішенням Чернігівської міської ради від 28 лютого 2017 року №16/УІІ-22 вирішено затвердити технічні документації та передати у власність безоплатно земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та встановити розмір земельного податку на рівні 0,5 відсотку нормативної грошової оцінки, а саме: п. 1.9. [PERSON] по [ADDRESS] , площею 0,0356 га, (кадастровий номер 7410100000:02:025:0129). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 08 серпня 2019 року. 20 червня 2019 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Крайчинською Тетяною Віталіївною зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] за № [NUMBER] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Вказана земельна ділянка, площею 0,0356 га, кадастровий номер 7410100000:02:025:0129, за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16 вересня 2019 року. Пунктом 1.9 рішення Чернігівської міської ради від 28 лютого 2017 року №16/УІІ-22 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, передачу земельних ділянок у власність та оренду громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва та обслуговування гаражів» [PERSON] затверджено технічну документацію та передано у власність безоплатно земельну ділянку по [ADDRESS] , площею 0,0356 га (кадастровий номер 7410100000:02:025:0129). Договір оренди земельної ділянки (7410100000:02:025:0129) від 14 листопада 2016 року №2821/п, укладений між Чернігівською міською радою та громадянкою [PERSON] , розірвати у встановленому порядку. Вище вказане рішення прийняте на підставі Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка в собі містить: документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно, а саме, договір дарування від 13.06.1990 року на 9/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями; акт встановлення та погодження меж земельної ділянки по [ADDRESS] в якому наявні підписи суміжників, а саме [PERSON] та [PERSON] ; акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання в якому також наявні підписи власників/користувачів суміжних земельних ділянок, а саме [PERSON] та [PERSON] ; технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] виготовленого станом на 19.08.2011 року в якому зазначені власники будинку та розміри часток, а саме [PERSON] - 9/25 та [PERSON] 16/25. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який надав позивач, зазначено, що [PERSON] у якої 9/25 частин житлового будинку та [PERSON] у якої 16/25 частин житлового будинку по [ADDRESS] внесли відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме манно 02.12.2003 року, проте позивач зареєстрував 1/3 частину житлового будинку лише після смерті [PERSON] [INFO] . Будь-які заяви щодо наявного права власності у позивача на 1/3 частини житлового будинку по [ADDRESS] не отримувала, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на момент прийняття органом місцевого самоврядування оскаржуваного рішення відомості були відсутні. Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Спірна земельна ділянка є сформованою та має індивідуальний кадастровий номер (7410100000:02:025:0129), встановлені межі, визначена площа, інформація внесена до Державного земельного кадастру. Відповідно до п. а ч. 8 ст. 55 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється без надання дозволу Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, у разі передачі у власність чи користування земельної ділянки державної чи комунальної власності, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано. Така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку. Згідно ч. 9 ст. 55 вказаного Закону, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом); г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем; ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території); д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); є) копію правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об`єкти зареєстровані); ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт; з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів); и) кадастровий план земельної ділянки; і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. Відповідно до вказаної норми закону, акт встановлення та погодження меж земельної ділянки не передбачений. Відповідно до ч. 14 ст. 186 Земельного кодексу України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується: Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності; власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності. Частиною 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються в своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної ради і ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, ще до винесення рішення Чернігівською міською радою 27 січня 2017 року щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж та передачі у власність [PERSON] земельної ділянки, остання користувалась земельною ділянкою розміром 0,0356 кв. м на підставі договору оренди земельної ділянки № 2821/П від 14 листопада 2016 року. При цьому, розмір земельної ділянки був визначений за згодою [PERSON] , яка на той час була співкористувачем земельної ділянки. Норма частини ч. 4 ст. 334 ЦК України визначає, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Право власності на 1/3 частину будинку [PERSON] було зареєстровано 23.07.2019 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 листопада 2019 року, наданої саме позивачем. Відповідно до інформаційних довідок Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 10.09.19 р. та від 29.07.19 р. власниками будинку станом на 31.12.2012 р. були [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, як станом на вересень 2016 року - час виготовлення технічної документації із землеустрою так і на час прийняття оскаржуваного рішення Чернігівською міською радою 27 січня 2017 року [PERSON] не зареєстрував за собою право власності на частину будинку, а тому відповідно не був і співкористувачем спірної земельної ділянки. Цей факт підтверджується також даними технічного паспорту, який знаходиться в матеріалах технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, де зазначено два співвласника житлового будинку - [PERSON] та [PERSON] . Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з тим, посилання позивача на неможливість приватизації повністю одним із співвласників житлового будинку земельної ділянки без згоди інших співвласників, не може бути прийнято до уваги, оскільки [PERSON] за згодою [PERSON] , яка була на той час співвласницею будинку, приватизована лише частина земельної ділянки площею 0,0356 кв. м, а не вся загальна земельна ділянка. Враховуючи вище викладене, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , Чернігівської міської ради про визнання недійсним рішення та скасування державної реєстрації права власності, треті особи - Державний реєстратор Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Прус Тетяна Василівна, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Крайчинська Тетяна Віталіївна з підстав заявлених позивачем слід відмовити.

Outcome: dismissed