Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

05.02.2018 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про перегляд нарахування аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини, та яка в подальшому була уточнена в редакції від 07.03.2018 року, про стягнення аліментів та коштів на утримання дружини (а.с.17-18). В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка [PERSON] посилається на ті обставини, що 15.08.2015 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, за актовим записом № 92. В шлюбі у них народився старший син [PERSON], [INFO]. Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 05.09.2017 року з [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення сином повноліття, почавши стягнення з 28 серпня 2017 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Також, відповідно до цього ж рішення суду, з відповідача стягнуто на її користь кошти на її утримання у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, на період її вагітності та до досягнення сином [PERSON], трирічного віку - 27.07.2019 року, почавши стягнення з 28.08.2017 року. 25.01.2018 року в шлюбі народився молодший син [PERSON]. З відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з липня 2017 року сторони на проживають разом як сімя, малолітні діти проживають разом з нею. З моменту фактично припинення шлюбних відносин, вона намагалася дійти згоди з відповідачем щодо його участі у матеріальному утриманні молодшого сина та її утримання, проте згоди з цього питання між ними не досягнуто. Відповідач матеріальної допомоги на утримання молодшого сина не надає, матеріально не допомагає, ухиляється від спілкування на цю тему, про своє місце працевлаштування не повідомляє, приховує від неї свій заробіток, внаслідок чого вона не має можливості самостійно утримувати двох малолітніх дітей, опинилася в скрутному матеріальному становищі, у звязку з чим вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/5 частки усіх видів зарбітнку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з моменту звернення до суду з цією заявою, до досягнення сином повноліття; Стягнути з відповідача [PERSON] на її користь та на її утримання кошти в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи стягнення з 28.07.2019 року та до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, тобто до 25 січня 2021 року. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 14 березня 2018 року відкрито провадження по даній справі з розглядом справи в порядку\~спрощеного позовного провадження, з повідомленням та викликом сторін. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 13 квітня 2018 року позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] коштів на її утримання в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з 28.07.2019 року та до досягнення малолітнім сином [PERSON], [INFO], трирічного віку - залишені без розгляду за заявою позивача [PERSON], в інтересах якої діє представник позивача [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] та представник позивача в особі [PERSON], не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте суду надано заяву представника позивача [PERSON], в якій представник просить розглянути справу у її відсутність та без участі позивача [PERSON], заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку відповідача, підтримують у повному обсязі, просить позов в цій частині задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.41,45). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки особисто 04.04.2018 року (а.с.39). Проте, будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання відповідачем суду не надано, відзив на позов, заперечень проти позовних вимог, зустрічний позов суду не подано. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановляє про заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] та в подальшому уточнені нею позовні вимоги, підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 15 серпня 2015 року сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.9, 21). Від спільного подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження яких батьком записаний - [PERSON], відповідач у справі (а.с.7, 8, 22), що відповідачем не оспорено. Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 05.09.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], - у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з 28.08.2017 року, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на її утримання у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на період її вагітності та до досягнення сином [PERSON], трирічного віку 27.07.2019 року, почавши стягнення з 28.08.2017 року. Дане рішення Василівського районного суду Запорізької області від 05.09.2017 року сторонами не оскаржено та набрало законної сили 15.09.2017 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3,4). Як вбачається з Акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON], складеного 07.03.2018 року за адресою: [ADDRESS] провідним спеціалістом апарату міської ради та виконавчого комітету з гуманітарних питань та охорони дитинства [PERSON] вбачається, що останньою було обстежено житлово-побутові умови проживання [PERSON], в ході якого встаовлено, що [PERSON] проживає у двокімнатній квартирі разом зі своїм малолітніми дітьми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З чоловіком, батьком дітей, [PERSON] шлюб офіційно не розірваний, але не проживають разом з липня 2017 року. Мама сама піклується про дітей, створює всі належні умови для їх розвитку та виховання (а.с.26). Згідно положень ст.181 СК України способами виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. На теперішній час між сторонами домовленості щодо утримання малолітнього сина [PERSON] не досягнуто, тому позивачка [PERSON] вимушена звернутися до суду з даним позовом. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі. Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Згідно вимог ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", пункт 15 передбачає, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками домовленості про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», з 01 січня 2018 року встановлений прожитковий мінімум дітей віком до 6 років в сумі 1492 гривні. Тому, враховуючи обов'язки батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, згідно положень ст.180 СК України, тобто на батьків покладається обовязок по утриманню дитини порівну, у рівних частинах та враховуючи вищевстановлений прожитковий мінімуму на дитину віком до 6 років, позивач та відповідач мають забезпечувати свого малолітнього сина [PERSON], [INFO] у рівних частках та, відповідно 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (до шести років) на місяць становить 746,00 гривень (1492,00 грн. х 50 % : 100 % = 746,00 грн.). Враховуючи положення ст.70 Закону України Про виконавче провадження (в ред.2016 року), відповідно до яких загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 70 відсотків, та враховуючи наявність судового рішення від 05.09.2017 року, при стягнення додатково з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], при відрахуванні з усіх видів заробітку (доходу) відповідача [PERSON] за всіма виконавчими документами (25% + 25% + 20% = 70%), права та охороняємі законом інтереси відповідача порушені не будуть. З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені та в подальшому уточнені [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та, враховуючи матеріальне та сімейне становище відповідача, який на теперішній час за рішенням суду від 05.09.2017 року зобовязаний сплатою аліментів на утримання старшого сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх доходів, до досягнення сином [PERSON] повноліття, а також на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/4 частини, до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, до 27.07.2019 року, проте, відповідач [PERSON] є фізично здоровою та працездатною особою, на обліку в центрі зайнятості не перебуває та статусу безробітного немає, на обліку вузьких спеціалістів медичних закладів також не перебуває, хронічними хворобами не страждає, інвалідом певної групи не являється, на утриманні непрацездатних батьків немає, оскільки жодних належних документів на спростування вищевикладених обставин суду не надано, а позивачка [PERSON] самостійно матеріально утримувати малолітнього сина [PERSON] та забезпечувати його належний матеріальний рівень для гідного розвитку та існування не взмозі, отримуючи незначний розмір державної допомоги на дитину, тому суд вважає, що відповідач має можливість на теперішній час сплачувати аліменти на користь [PERSON] у визначеній нею 1/5 частки від доходів (заробітку) відповідача щомісячно, та приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі та вважає необхідним стягнути в судовому порядку з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду, тобто 05 лютого 2018 року, та до досягнення сином [PERSON] повноліття. Крім того, відповідно до положень 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за предявлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2018 року становить 704,80 грн., оскільки позивачка [PERSON] по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved