Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та відповідачем 28 січня 2006 року зареєстрований шлюб, Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №36. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинили, оскільки в сім`ї не було взаємопорозуміння по вирішенню сімейних проблем, постійно виникали сварки. На теперішній час сумісного господарства не ведуть, збереження сім`ї не можливе. Ухвалою суду від 27 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін на 25 січня 2021 року. 05 січня 2021 року відповідач [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до\~ст.178 ЦПК України. У відзиві зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу з [PERSON] , але не згоден з твердженням позивачки, що діти залишаються проживати з нею. [PERSON] син [PERSON] , після припинення шлюбних відносин проживає з ним, між сторонами наявний спір про проживання дітей після розлучення, який буде вирішуватись в окремому провадженні. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Щодо заперечень відповідача, про місце проживання дітей, не заперечує зафіксувати при розірванні шлюбу факт проживання старшого сина [PERSON] , [INFO] , разом з відповідачем [PERSON] . Представник позивача адвокат Скрябін О.М. звернувся з клопотанням про розгляд справи без участі та присутності позивача та адвоката, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач проти розірвання шлюбу на заперечував, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Згідно ст.158\~ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28.01.2006 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №36, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Згідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У роз`ясненнях, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти позову, не аргументує можливості збереження сім`ї, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" розірвання шлюбу, здійснене судом після набрання чинності цим Законом, не підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану. У таких випадках, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина третя статті 115 Сімейного кодексу України). Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи відсутність клопотання позивача про зміну прізвища, суд вважає необхідним залишити прізвище позивачу без змін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved