Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

У квітні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], [PERSON], виконавчий комітет Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Перша Київська обласна державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] помер її дід [PERSON], який проживав у [ADDRESS]. Разом з ним до його смерті проживали його дружина [PERSON], їх син [PERSON], їх дочка [PERSON] із своєю сім»єю: дочкою [PERSON], [INFO], сином [PERSON], [INFO], дочкою [PERSON], [INFO], чоловіком [PERSON]. Після смерті діда залишилась спадщина-будинок і земельна ділянка у [ADDRESS]. [INFO] померла її мати [PERSON], а в 2007 році і баба [PERSON]. Як їй потім стало відомо, що начебто дід залишив заповіт, який посвідчено секретарем виконкому Михайлівсько-Рубежівської сільської ради 17 квітня 1996 року, де все своє майно заповів тільки сину [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, нотаріальні дії вчиняють посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, на яких такий обов»язок покладено рішенням виконавчого комітету відповідної ради. В разі посвідчення угоди не тим органом або не тією службовою особою, на яких покладено здійснення нотаріальних дій, угода не може вважатись укладеною з додержанням встановленої нотаріальної форми. 18 червня 2013 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/1345/13-ц було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON] і [PERSON], Михайлівсько-Рубежівська сільська рада про визнання заповіту недійсним на підставі спливу строків позовної давності. Як вбачається з матеріалів справи № 369/1345/13-ц заповіт посвідчено [PERSON], секретарем виконавчого комітету Михайлівсько-Рубежівської сільської ради. Згідно довідки, виданої архівним сектором Києво-Святошинської райдержадміністрації № 177 від 02 квітня 2013 року, відповідного рішення виконавчого комітету сільської ради, яке б надавало саме [PERSON] право на вчинення нотаріальних дій в період з 1994 року по 1996 рік, не виявлено. Так як її дід [PERSON] помер [INFO], то відповідно до вимог п. 3 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли її дядько [PERSON] прийняв спадщину, тобто з кінця 2005 року. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила з посиланням на вимоги ст. 215, ч. 4 ст. 258, ч. 3 ст. 261 і ч. ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК України скасувати свідоцтво по право на спадщину, видане Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою на ім»я [PERSON] за заповітом, який посвідчений секретарем виконкому Михайлівсько-Рубежівської сільської ради [PERSON] 17 квітня 1996 року. В послідуючому представник позивача [PERSON] подав суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просив визнати свідоцтво на спадщину, видане Першою Київською державною нотаріальною конторою на ім»я [PERSON] за заповітом, який посвідчено секретарем виконкому Михайлівсько-Рубежівської сільської ради [PERSON] 17 квітня 1996 року, недійсним. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] позов підтримали і просили його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав і заперечував проти його задоволення та просив застосувати строк позовної давності. У судовому засіданні третя особа [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], позов підтримав у повному обсязі. У судове засідання третя особа [PERSON] не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву по розгляд справи у його відсутності. У судове засідання представник третьої особи виконавчого комітету Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в наданих суду письмових поясненнях третя особа просила застосувати строк позовної давності. У судове засідання представник третьої особи Першої Київської обласної державної нотаріальної контори не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. За життя [PERSON] 17 квітня 1996 року склав заповіт, за яким на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів своєму сину [PERSON]. Даний заповіт був посвідчений [PERSON], секретарем виконкому Михайлівсько-Рубежівської сільської ради 17 квітня 1996 року і зареєстрований в реєстрі за № 27. 12 листопада 2008 року [PERSON] звернувся із заявою до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, в якій просив видати на його ім»я свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. 12 листопада 2008 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в якому зазначено, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], який помер [INFO], є його син [PERSON], і спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], належного померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконкомом Михайлівсько-Рубежівської сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області 18 січня 1993 року на підставі рішення цього ж виконкому від 20 грудня 1991 року за № 48, зареєстрованого в КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» за реєстром № 867 в реєстровій книзі № 3. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи Першої Київської обласної державної нотаріальної контори № 693 за 2008 рік до майна померлого [INFO] [PERSON]. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2013 року, яке набрало законної сили, в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], Михайлівсько-Рубежівська сільська рада, про визнання заповіту недійсним, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON]. [PERSON]. треті особи: [PERSON], [PERSON], Михайлівсько-Рубежівська сільська рада, про визнання заповіту недійсним, відмовлено. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно вимог ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Як посилається в позові позивач [PERSON], заповіт посвідчено [PERSON], секретарем виконавчого комітету Михайлівсько-Рубежівської сільської ради, а згідно довідки, виданої архівним сектором Києво-Святошинської райдержадміністрації № 177 від 02 квітня 2013 року, рішення сесії за період з 1994 року по 1996 рік про передачу повноважень на вчинення нотаріальних дій секретарем виконкому [PERSON] не виявлено. З наявних же матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу № 2 засідання лічильної комісії по підрахунку наслідків закритого (таємного) голосування по виборах секретаря Мих. Рубежівської сільської ради від 19 липня 1994 року більшістю голосів секретарем Мих. Рубежівської сільської ради обрано [PERSON]. Відповідно до протоколу № 6 Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області першої сесії ХХІІ скликання від 19 липня 1994 року «Про затвердження протоколу № 2 від 19 липня 1994 року лічильної комісії» вирішено затвердити протокол № 2 засідання лічильної комісії по підрахунку наслідків таємного голосування по виборах секретаря виконкому сільської ради. Рішенням № 7 Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області першої сесії ХХІІ скликання від 19 липня 1994 року «Про затвердження складу виконавчого комітету Михайлівсько-Рубежівської сільської ради вирішено затвердити виконавчий комітет Мих. Рубежівської сільської ради в складі, в тому числі [PERSON]-секретаря виконавчого комітету. Розпорядженням сільського голови Михайлівсько-Рубежівської сільської ради з особового складу за 1994-1996 р. р. № 17 від 31 травня 1995 року обов»язки по реєстрації актів громадянського стану (одруження, народження, смерть), відповідальність за збереження бланків, ведення нотаріальних дій покладено на секретаря виконкому [PERSON]. Згідно посадової інструкції секретаря Мих. Рубежівської сільської ради, затвердженої 17 червня 1995 року, до обов»язків секретаря виконкому входить ведення нотаріальних дій, в тому числі посвідчення заповітів. В судовому засіданні відповідач [PERSON] і в поясненнях третьої особи виконкому Михайлівсько-Рубежівської сільської ради дані особи просили суд застосувати строк позовної давності, оскільки позивач дізналась про порушення своїх прав після смерті матері і баби 2006-2007 р. р.. Згідно вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 258 ЦК України позовна давність у десять років застосовується до вимог про застосування наслідків нікчемного правочину. Згідно вимог ч. 3 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалось його виконання. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом на підставі вимог ч. 2 ст. 215 ЦК України 24 квітня 2014 року, тим самим не пропустивши строк звернення до суду. У поданому до суду позові [PERSON] просила визнати свідоцтво на спадщину, видане Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою на ім»я [PERSON] за заповітом, який посвідчено секретарем виконкому Михайлівсько-Рубежівської сільської ради [PERSON] 17 квітня 1996 року, недійсним. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як встановлено судом, на час смерті діда [PERSON], який помер [INFO], позивач [PERSON], [INFO], була повнолітньою особою і наділена цивільною дієздатністю. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач і її представники не довели суду, в чому порушені права позивачки [PERSON] зверненням до суду з вказаними вимогами. Суду не надано доказів чи є позивач спадкоємцем після смерті свого діда [PERSON], чи після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO], та чи приймала вона спадщину після їх смерті і яким способом, а саме чи шляхом звернення із заявою до нотаріальної контори чи фактично вступивши у спадщину. В справі відсутні докази звернення позивача до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Позивачем [PERSON] в поданому позові і представниками позивача в судовому засіданні не доведено і не надано суду доказів, в чому порушені права позивача [PERSON] у зв"язку із зверненням її до суду з даним позовом. Враховуючи вище викладене, суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed