Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

03.06.2014 року позивачі звернулися до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог послалися на те, що 14 лютого 2006 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №26497М223 та додаткова угода №1 від 13.10. 2006 року відповідно до яких АКІБ «Укрсиббанк» зобовязався надати [PERSON] кредит в розмірі 35000 доларів США, зі сплатою за користування кредитом в розмірі 13% річних зі строком повернення не пізніше 13 лютого 2013 року. Окрім цього між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №10403320000-1 від 18.08.2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON] 1.1, за реєстровим номером 4882. Відповідно до цього договору іпотеки, [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: шестикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить їй на праві приватної власності. 11 листопада 2009 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу було винесено заочне рішення, яким стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за вищезазначеним кредитним договором у розмірі 186\~436 грн. 31 коп., а також судові витрати в розмірі 1730 грн. На підставі виконавчого листа №2-2368 від 11.11.2009 року, що був виданий на підставі заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11.11.2009 року, [PERSON] відділом ДВС КМУЮ було відкрито виконавче провадження(постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №20546836 від 29.07.2010 року). В результаті вчинення виконавчих дій [PERSON] відділом ДВС КМУЮ здійснено опис та арешт, оцінка та реалізація з прилюдних торгів шестикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Незалежності України б. 13а, кв. 16, що належить позивачеві на праві приватної власності та передана в іпотеку згідно договору іпотеки №10403320000-1 від 18.08.2008 року, в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №26497М223 від 14.02.2006 року. 07 березня 2012 року за результатами прилюдних торгів квартира була реалізована за ціною 204\~000 грн. 00 коп. Переможцем торгів стала громадянка [PERSON]. Позивачі вважають, що така реалізація є незаконною, такою що порушує гарантоване Конституцією України право позивача на житло, порушує права дітей, порушує норми Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про виконавче провадження», оскільки квартира щодо якої виник спір є єдиним житлом позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки № 10403320000-І від 18.08.2008 року відповідно до якого приватним нотаріусом КМНО [PERSON] було накладено заборону відчуження зазначеної в договорі квартири до припинення договору іпотеки, яка зареєстрована в реєстрі за № 4883 та в реєстрі заборон № 398. А оскільки реалізація предмета іпотеки можлива лише за рішенням суду, державний виконавець повинен був скасувати проведення прилюдних торгів квартири позивача, виключити її з акту опису, зняти з неї арешт і звернути стягнення на інше майно боржника (позивача у справі), а у разі відсутності такого іншого майна повернути виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Окрім цього, в спірній квартирі весь час проживала дитина - [PERSON], [INFO], місце проживання якої було належним чином зареєстровано в спірній квартирі. [PERSON] є членом сімї власника спірної квартири - [PERSON], а саме її онукою та дочкою [PERSON], яка є дочкою власника спірної квартири та мала право користування даною квартирою. Тому для здійснення відчуження спірної квартири з прилюдних торгів, як і для подальшого продажу спірної квартири гр. [PERSON] та гр.. [PERSON] ,було обовязковим отримання попереднього дозволу органів опіки та піклування на вчинення цих правочинів, проте жодного дозволу отримано не було. Відповідно до п. 3.16. «Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна» покупцям до реєстрації надається право ознайомитися з майном, що підлягає реалізації, за його місцезнаходженням. Покупець [PERSON] мала змогу ознайомитись з майном що вона придбавала ще до початку торгів, а отже вона могла знати, що організація прилюдних торгів проведена з порушенням закону і дане майно не підлягало реалізації з прилюдних торгів в рамках вищезазначеного виконавчого провадження, а отже вона не може вважатись добросовісним набувачем. Так само, гр. [PERSON] знав, що щодо спірної квартири має право користування неповнолітня дитина і для укладання будь-яких правочинів щодо спірного нерухомого майна обовязкова попередня згода органів опіки та піклування, яка отримана не була. Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили суд: визнати недійсним протокол проведення прилюдних торгів від 07.03.2012 року квартири, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Незалежності України б. 13а, кв. 16; визнати недійсним акт продажу майна з прилюдних торгів, а саме вище вказаної квартири; визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Незалежності України б. 13а, кв. 16, що видане [PERSON] та посвідчено приватним нотаріусом КМНО [PERSON] 04.04.2012 року за реєстровим №1622; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: м. Кривий ріг, вул.. Незалежності України б. 13а, кв. 16, що укладено між [PERSON] та [PERSON] 20.05.2013 року та посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON] за реєстровим №746. Представника позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представника відповідача [PERSON]»ятерікова В.П. [PERSON] в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що підстави для задоволення позову відсутні. Представник відповідача [PERSON] відділу ДВС Криворізького Міського управління юстиції в судове засідання не з"явилися , надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову заперечують. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконкому [PERSON] у м. Кривому Розі Ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та посилаючись на те, що під час укладення правочинів відносно спірної квартири, в якій проживала неповнолітня дитина попередня згода органів опіки та піклування отримана не була, просила суд позов задовільнити. Прокурор прокуратури Довгинцівського району м. Кривого Рогу [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вважаючи , що відсутні підстави для його задоволення , оскільки права [PERSON] , яка була на період проведення прилюдних торгів, продажу квартири, неповнолітньою порушені не були. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON]»ятеріков В.П., третя особа [PERSON], представник третьої особи ПАТ « Укрсиббанк « в судове засідання не з"явилися, про день слухання справи повідомлялися, заперечень проти первісних та зустрічних позовних вимог не надали. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2006 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір та додаткова угода №1 від 13 жовтня 2006 року, відповідно до яких банк надав їй кредит в розмірі 35000 доларів США зі сплатою за користування кредитом в розмірі 13% річних зі строком повернення не пізніше 13 лютого 2013 року.В якості забезпечення зобов'язання за вищезгаданим кредитним договором банком було укладено договір поруки зі [PERSON]. Також у забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим кредитним договором між Банком та [PERSON], як поручителем [PERSON], 14 лютого 2006 року було укладено договір іпотеки, за яким передано в іпотеку шестикімнатну квартиру по вул. Незалежності України, 13а/16 в м. Кривому Розі. Іпотечна квартира належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Після смерті [PERSON], 27.07.2007 року, єдиним власником квартири стала [PERSON]. 18 серпня 2008 року між Банком та [PERSON] укладено договір іпотеки, за яким вона передала в іпотеку шестикімнатну квартиру по вул. Незалежності України, 13а/16 в м. Кривому Розі ( л.с. 14 -15 ) . На підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 листопада 2009 року були видані виконавчі листи про стягнення з [PERSON] на користь АКІБ «Укрсиббанк» 186436,31 грн. ( л.с. 16). Зазначені виконавчі листи передані на виконання до [PERSON] відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. На підставі цих виконавчих листів державним виконавцем Довгинцівського ВДВС [PERSON]Є були відкриті виконавчі провадження, які були об'єднані в одне провадження.В результаті вчинення виконавчих дій ВДВС було здійснено опис, арешт та оцінка вищевказаної шестикімнатної квартири. Ухвалою Довгинцівського районного суду по цивільної справі № 2-1669/2011 від 11 грудня 2011 року реалізація іпотечного майна, а саме квартири по вул. Незалежності України, 13а/16 в м. Кривому Розі, була зупинена до розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] ВДВС Криворізького МУЮ (третя особа АТ «Укрсиббанк») про зняття арешту та виключення зазначеної квартири з акту опису та арешту. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 грудня 2011 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.01.2012 року в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. 09 лютого 2012 року постановою державного виконавця виконавче провадження та реалізацію арештованого майна поновлено. 07 березня 2012 року арештоване іпотечне майно реалізовано з прилюдних торгів філією «Кей Стоун Дніпропетровськ» за 204 000 грн. [PERSON]. Кошти від реалізації майна перераховано стягувачеві - ПАТ «УкрСиббанк». 23 квітня 2012 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 листопада 2009 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку та передано за підсудністю до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 серпня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.11.2013 року, в задоволені позову [PERSON] про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з продажу квартири по вул. Незалежності України, 13а/16 в м. Кривому Розі та зобовязання закінчити виконавче провадження відмовлено ( а.с. 17 - копія ухвали, л.с. 18-21 інформація про виконавче провадження, л.с. 22 - протокол проведення прилюдних торгів, копія ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.11.2013 року). На підставі договору купівлі-продажу укладеного 20.05.2013 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом КМНО [PERSON] за реєстровим №746, [PERSON] придбав квартиру, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Незалежності України б. 13а, кв. 16 ( а.с. 7-8 копія договору купівлі-продажу). Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 13.02.2013 року по справі № 6-174цс12, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого 02.11.1999 року за № 745/4038,з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Тобто, вищенаведеною нормою Закону передбачено реалізацію предмета іпотеки з прилюдних торгів за відсутності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання рішення про стягнення заборгованості в користь стягувача-іпотекодержателя, як це мало місце в розглядуваному випадку. Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 27.10.1999 року №68/5 врегульовано порядок організації і проведення прилюдних торгів з продажу будь-якого арештованого державним виконавцем майна. Оскільки реалізація іпотечного майна має свої особливості, в пункті 1.4 Положення на цей випадок передбачено необхідність застосування поряд з загальними його правилами ще й спеціальних норм Закону України «Про іпотеку», якими інакше, ніж в Положенні, врегульовано порядок проведення прилюдних торгів щодо предмета іпотеки. В цьому пункті не міститься якесь обмеження чи застереження щодо застосування норм вказаного Закону в залежності від наявності чи відсутності рішення суду або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки. Тлумачення позивачем зазначеного пункту так, що норми Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню при реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів лише за наявності рішення суду або ж виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на іпотечне майно, є обмежувальним, яке не випливає із змісту наведеної норми, а тому не може бути застосоване. З цього слідує, що згадане іпотечне майно могло бути продано на прилюдних торгах, які проводились на виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь іпотекодержателя - АКІБ «Укрсиббанк» банку 186436,31 грн. та 205527,23 грн. заборгованості за кредитним договором, відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку». Зважаючи на викладене, доводи позивачів про те, що державний виконавець порушив вимоги чинного законодавства при реалізації квартири, на яку накладено заборону відчуження на підставі договору іпотеки, укладеного 18 серпня 2008 року між позивачем [PERSON] та АКІБ «Укрсиббанк», за відсутності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки є безпідставними. Суд також вважає необґрунтованими доводи позивачів про порушення Закону України «Про охорону дитинства», та визнання недійсними протоколу проведення прилюдних торгів та акту продажу з прилюдних торгів спірної квартири з підстави здійснення реалізації нерухомого майна за відсутності попередньої згоди органу опіки та піклування, у той час як у спірному житлі була зареєстрована неповнолітня на той час позивач [PERSON], [INFO], оскільки на момент укладення кредитного договору та договору іпотеки діти у спірному житловому приміщенні зареєстровані не були. Крім того позивач [PERSON], [INFO], як слідує з копії паспорту зареєстрована у вказаній квартирі 13 10 2011 року ( л.с. 10 - копія паспорту ) , а також підтверджується інформацією адресно- довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 10 04 2015 року. Однак ще до її реєстрації у квартирі було складено 25 08 2010 року акт опису та арешту майна та призначено експертну оцінку квартири. Оскільки ухвалою суду від 31 05 2011 року було заборонено вчиняти будь- які дії щодо спірної квартири 22 08 2011 року державним виконавцем було були зупинені виконавчі дії до розгляду справи у судовому порядку . Поновлено виконавче провадження 09 02 2012 року л.с 19-21 ). Також суд приходить висновку про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин ст.18 ЗУ «Про охорону дитинства», оскільки, батьки, у даному випадку не є власниками та відчужувачами майна, яке було реалізовано в порядку примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості, а отже сторонами даного правочину є продавець, спеціалізована організація, що організовує і проводить торги і покупець - учасник прилюдних торгів, а дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення торгів мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Посилання позивача на те, що відчуження спірної квартири з прилюдних торгів , а в подальшому продаж квартири [PERSON] [PERSON] було проведено без обов"язкового отримання попереднього дозволу органу опіки та піклування що було обов"язковим суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до Інструкції про проведення виконавчих дій затверджених Мінюстом 15 12 1999 року визначено порядок проведення прилюдних торгів та перелік документів що подаються до заяви про реалізацію нерухомого майна ( п.п. 5.10.3, 5.11 ) . Відповідно до даної інструкції на момент проведення торгів отримання попереднього дозволу органу опіки та піклування не було передбачено. Такий дозвіл передбачений Інструкцією з організації примусового виконання рішень що затверджений наказом Мінюста України 02 04 2012 року № 512/5 . Арештоване іпотечне майно було реалізоване з прилюдних торгів 07 03 2012 року , тобто до затвердження Інструкції ( 02 04 2012 р. ). Згідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виходячи із повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що правила проведення прилюдних торгів, оформлення їх результатів, встановлені вказаним вище Тимчасовим положенням, при проведенні прилюдних торгів з продажу квартири, що знаходиться за адресою: м. Кривий ріг, вул.. Незалежності України б. 13а, кв. 16 порушені не були. В звязку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed