Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

02.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивував тим, що 10 травня 2016 року померла його мати [PERSON], яка заповіла позивачеві житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який розташований в с.Вільхове по вул.Центральній,10 Благовіщенського району Кіровоградської області. 17 червня 2016 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом була заведена спадкова справа №37/2016. А при зверненні до нотаріуса 18.02.2017 р. з питання отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність вказаного будинку спадкодавцеві. У зв"язку з цим [PERSON] вимушений звернутись до суду з позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який розташований в с.Вільхове по вул.Центральній,10 Благовіщенського району Кіровоградської області. Позивач в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду заяву, в якій просить суд слухати справу за його відсутності. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Заперечень та клопотань проти позову не подавав. Суд вважає за даних обставин розглянути справу з винесенням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлені слідуючі обставини. 10 травня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Заповітом від 19.04.2016 року (а.с.11) [PERSON] заповіла своєму сину [PERSON] усе своє майно, у тому числі і житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який розташований в с.Вільхове по вул.Центральній,10 Благовіщенського району Кіровоградської області. При зверненні до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність вказаного будинку спадкодавцеві, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.9-10). У зв"язку з цим Позивач вимушений визнавати право власності на успадкований будинок у судовому порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно довідки Вільхівської сільської ради №390 від 16.06.2016 р. (а.с.8), у відповідності до запису погосподарської книги №1, особовий рахунок №0041-01, за померлою 10.05.2016 р. [PERSON] з 05.05.1985 р. значиться житловий будинок по вул.Центральна,10 в с.Вільхове, в якому вона була зареєстрована і проживала по день смерті. Через відсутність правовстановлюючих документів про належність вказаного будинку спадкодавцеві, позивач не має можливості в нотаріальному порядку оформити право власності на успадкований будинок. Приймаючи рішення суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частинами 1, 2ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає, що спадкодавець [PERSON] мала всі права та обов'язки на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який розташований в с.Вільхове по вул.Центральній,10 Благовіщенського району Кіровоградської області, тому ці права та обов'язки не припинились після її смерті та входять до спадкової маси. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері та він належним чином прийняв спадщину, інші спадкоємці за законом і заповітом, які б претендували на даний будинок відсутні, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування за законом, захистити своє порушене право не може.

Outcome: approved