Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач 28.12.2020 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, який уточнив в процесі розгляду справи. В позовній заяві зазначив, що 16.10.2020 р. він був прийнятий на роботу на посаду голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Комунаровець-12» на підставі наказу (розпорядження) № 2-к від 16.10.2020 р. 01.12.2020 р. наказом (розпорядженням) № 2/12-к «Про припинення трудового договору (контракту)», він був звільнений з посади голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Комунаровець-12». Як зазначено в наказі, він був звільнений з посади у зв`язку з припиненням строку повноважень, на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України. Так як він був обраний на посаду голови правління 16.10.2020 р. з щомісячною заробітною платою 5900 грн., то була нарахована заробітна плата у наступному розмірі: у жовтні 2020 р. - 3090,48 грн.; у листопаді 2020 р. - 2809,52 грн., всього - 5900 грн. На день звернення до суду позивачу виплачена заробітна плата в розмірі 2261,67 грн., тобто розрахунок з ним здійснено не в повному обсязі. Крім того, згідно вимог ч.1 ст.41 КЗпП України ОСББ «Комунаровець-12» повинно виплатити йому вихідну допомогу в розмірі не менше, ніж шестимісячний середній заробіток. Середньоденна заробітна плата на посаді голови правління ОСББ «Комунаровець-12» складає 5900/(11+10) = 280,95 грн., де: 5900 грн. - заробітна плата, нарахована за жовтень та листопад 2020 р.; 11 - кількість днів знаходження позивача на посаді в жовтні 2020 р.; 10- кількість днів знаходження на посаді в листопаді 2020 р. З 03.11.2020 р. по 17.11.2020 р. [PERSON] лікувався в КНП «Обласна інфекційна лікарня» . Таким чином, ОСББ «Комунаровець-12» повинно виплатити йому вихідну допомогу у розмірі: 280,95 грн. х 20 х 6 = 33 714 грн. У зв`язку з тим, що в день звільнення з позивачем не було проведено остаточний розрахунок, відповідач має сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку. За уточненим позовом, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 3638,33 грн.; вихідну допомогу в розмірі 33 714 грн.; середній заробіток за весь час затримки в розмірі 28 656,90 грн., а всього 66 009,23 грн. Ухвалою від 04.01.2021 р. відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 12.02.2021 р. 12.02.2021 р. розгляд справи відкладено на 19.04.2021 р. через зайнятість судді в іншому провадженні. 19.04.2021 р. розгляд справи було відкладено на 06.05.2021 р. у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. 06.05.2021 р. відмовлено в прийнятті зустрічного позову, розгляд справи відкладено на 16.06.2021 р., сторонам надано строк для оскарження ухвали. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив (а.с.33-35). Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві (а.с.17-18). Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ОСББ «Комунаровець-12» зареєстровано 31.05.2016 (а.с.4). ОСББ «Комунаровець-12» діє відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», чинного законодавства України та Статуту (а.с.21-22). Відповідно до п.16 розділу 3 Статуту ОСББ «Комунаровець-12» правління зі свого складу обирає голову правління та його заступника. Рішення правління оформлюють протоколом засідання правління із зазначенням результатів голосування кожного із членів правління, засвідченого власноручним підписом. Згідно п.2 порядку денного протоколу № 1 засідання правління ОСББ «Комунаровець-12» від 10.09.2020 р., [PERSON] обрано головою правління з 10.09.2020 р. (а.с.24). Відповідно до ч.2 ст.10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори його співвласників. Відповідно до ст.10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», п.3 розділу 3 Статуту ОСББ «Комунаровець-12» до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься призначення та розмір матеріального та іншого заохочення голови та членів правління. Наказом № 2-к від 16.10.2020 р. [PERSON] прийнятий на посаду голови правління ОСББ «Комунаровець-12» з 16.10.2020 р. за сумісництвом з окладом 5900 грн. (а.с.9). Наказом № 2/12-к від 01.12.2020 р. [PERSON] звільнений з посади голови правління ОСББ «Комунаровець-12» з 01.12.2020 р. на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України у зв`язку з припиненнм строку повноважень (а.с.7). Згідно зі ст.3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною першої ст.47 КЗпП України, визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. За приписами ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Ч.1 ст.117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З аналізу зазначених законодавчих норм вбачається, що умовами застосування частини першої ст.117 КЗпП України є невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки, вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум та відсутність спору про розмір таких сум. При дотриманні наведених умов підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, виходячи зі змісту трудових правовідносин між працівником та підприємством, установою, організацією, під "належними звільненому працівникові сумами" необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо). Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розпис, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, доплат, надбавок тощо), табель обліку використаного часу, розрахункова-платіжна відомість. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача вказував, що трудовий договір між позивачем та відповідачем не укладався, наказ про призначення з визначенням розміру зароібтної плати на посаду голови правління був складений [PERSON] без відповідного рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Комунаровець-12» і між сторонами існує спір щодо розміру заборгованості. Заявляючи вимоги про стягнення заборгованості із заробітної плати, [PERSON] надав суду наказ про прийняття його на посаду голови правління з 16.10.2020 р., підписаний керівником підприємства [PERSON]. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані ,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутністьо бставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно достатті 77 ЦПК Українин належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно достатті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, у сукупності з положеннями діючого законодавства, суд приходить до висновку, що за відсутності копії трудової книжки позивача з відмітками про прийняття та звільнення з займаної посади, документів з первинного обліку праці та заробітної плати, позовні вимоги [PERSON] є недоведеними належними та допустими доказами. Відсутність таких доказів також позбавляє суд можливість перевірити достовірність розрахованої позивачем суми заборгованості із заробітної плати, і як похідних від певісної вимоги - вихідної допомоги, а також середнього заробітку під час затримки розрахунку. Наведене вище є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог через їх недоведеність.

Outcome: dismissed