Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

У січні 2021 року до Іллінецького районного суду Вінницької області звернулась [PERSON] із зазначеним позовом, в якому вказала, що 06 лютого 2010 року вона уклала шлюб із відповідачем у справі. Від шлюбу вони мають спільну дитину - доньку [PERSON] [INFO] . Відповідно до рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 23 січня 2017 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 800, 00 грн. на місяць, починаючи з 19 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Наразі обставини з часу прийняття рішення змінилися, розмір споживчих цін на товари, необхідні для забезпечення та утримання дитини, а також прожитковий мінімум, встановлений для дітей відповідного віку, постійно змінюється у бік підвищення. У зв`язку з цим, позивач вважає недоцільним подальше стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, тому просить суд змінити спосіб, стягуваних із відповідача на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON] з 800 грн. щомісячно, визначивши їх подальше стягнення в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також вирішити питання розподілу судових витрат у частині витрат на професійну правничу допомогу. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву суду не надавав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким задоволити позов із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі регулюються сімейним законодавством України. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів. Мінімальна сума становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії, максимальна - 10 прожиткових мінімумів. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Держбюджет» на 2021 рік з січня 2021 року розмір аліментів для дітей віком від 6 до 18 років становить 2395 гривень. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому за приписом ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Так, судом установлено, що сторони у справі є батьками дитини що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно довідки від 29 грудня 2020 року № 816 виданої виконавчим комітетом Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області донька [PERSON] перебуває на утриманні позивача та проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). На підставі рішення Іллінецького районного суду від 23 січня 2017 року з відповідача на корись позивача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття (а.с.8-9). Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. При цьому, визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією за законами України право дитини на належне повноцінне її утримання, мінімального рівня якого наразі об`єктивно не може забезпечити розмір стягуваних із батька відповідача у справі аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на місяць. В цьому разі, з огляду на недопустимість порушення прав неповнолітніх дітей на забезпечення батьками їх належного утримання, за вимогою позивача слід змінити розмір аліментів стягуваних із відповідача на користь позивача за рішенням суду. Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд бере до уваги матеріальний стан обох батьків. З огляду на це, суд визнає необхідним змінити розмір аліментів стягуваних із [PERSON] на користь позивача на утримання доньки [PERSON] з 800,00 грн. щомісячно, визначивши їх подальше стягнення в розмірі 1/4 частину від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що забезпечить бажаний позивачем рівень утримання дитини. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу сторони позивача суд враховує, що позивач скористалася допомогою адвоката, про що свідчить договір про надання правової (правничої) допомоги від 29.12.2020 р. (а.с. 14) та сплатила за його послуги кошти в розмірі 600,00 грн., що підтверджується квитанцією № 59 від 29.12.2020 року. Суд враховує, що дані витрати пов`язані з розглядом цієї справи, розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, докази про їх неспівмірність відсутні, а тому, зважаючи на те, що позовні вимоги були задоволені повністю, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 600,00 (шістсот) гривень. Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. При цьому, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved