Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

04 грудня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідачки на її користь борг за договором позики в розмірі 88445 грн. 00 коп., а також судовий збір в сумі 884 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 20 березня 2013 року між нею та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позивачка передала у позику відповідачці грошові кошти в розмірі 3500 євро, а відповідачка зобов'язалась повернути ці кошти в строк, передбачений договором. На підтвердження укладення договору позивач отримала від відповідача розписку про одержання грошових коштів в розмірі 3500 євро, а також договором встановлено кінцевий термін повернення позики до 15 серпня 2015 року. Однак, відповідачка порушила взяті на себе зобов'язання за договором позики та у встановлений строк не повернула позивачу суму позики в розмірі 3500 євро, що за курсом НБУ та згідно довідки ПАТ КБ "Приватбанк" становить 88445 грн. 00 коп. Позивачка неодноразово зверталась до відповідачки з вимогою повернути грошові кошти, але її вимоги були проігноровані відповідачкою, у зв`язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов у повному обсязі, пояснила, що знала відповідачку вкилючно з позитивної сторони, та працювала викладачем і звернулась до неї з проханням надати їй гроші у борг, обіцяла повернути до 15 серпня 2015 року, однак ні у вказаний строк, ні пізніше борг так і не повернула; звертались до неї з проханням повернути борг, але вона на даний час змінила місце проживання, на дзвінки не відповідає. На підтвердження заявлених вимог просить долучити до справи оригінал письмової розписки, написаної відповідачкою власноруч, а також ухвалити у справі заочне рішення, оскільки відповідачка до суду не з`являється, наслідки ухвалення заочного рішення у справі їй зрозумілі; просить закінчити розгляд справи без її участі, про що надала письмову заяву. У зв'язку з тим, що відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про місце, час та дату розгляду справи була сповіщена належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст. 60 ч.4, 212 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Як встановлено в судовому засіданні, згідно розписки від 20.03.2013 року (л.с. 10), оригінал якої (л.с.25) за клопотанням позивачки долучено до матеріалів справи, позивачка [PERSON] надала у борг [PERSON] суму 3500 євро з кінцевим терміном повернення не пізніше 15 серпня 2015 року. Відповідач порушила взяті на себе зобов'язання та не повернула суму боргу. Сума боргу становить 3500 євро, що за курсом НБУ та згідно довідки ПАТ КБ "Приватбанк" (л.с. 9) становить 88445 грн. 00 коп. з розрахунку 25 грн. 27 коп. за 1 євро. Відповідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором; якщо строк повернення боргу не визначений, кредитор має право заявити вимогу про його повернення у будь-який час, а боржник повинен сплатити суму боргу протягом місяця з дня заявлення вимоги; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладаються у письмовій формі, обов`язку нотаріального посвідчення договорів позики між фізичними особами законом не встановлено. Відповідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі; якщо боржник видав кредитору на підтвердження зобов'язання борговий документ, то кредитор, приймаючи виконання, повинен повернути цей документ, а при неможливості повернення вказати на це у виданій ним розписці. Знаходження боргового документу у боржника посвідчує припинення зобов'язання і виконання ним свого обов'язку. При відмові кредитора видати розписку, повернути борговий документ або відмітити у розписці неможливість його повернення, боржник вправі затримати виконання. Відповідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася та сплати процентів. Договір укладено за добровільним волевиявленням сторін, обставин, які б свідчили про невідповідність договору засадам добросовісності, розумності та справедливості, передбаченим ч.3 ст. 509 ЦК України, під час судового розгляду не встановлено. Задовольняючи позовні вимоги позивачки, суд виходить з того, що оригінал боргового документу знаходиться у позивачки та долучено судом за її клопотанням до матеріалів справи, тому виходячи зі змісту ст. 545 ЦК України зобов'язання не може вважатись виконаним. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики.

Outcome: approved