Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом, мотивуючи тим, 16.02.2007 року він рухаючись по автодорозі сполучення Рожнів - Заболотів, у с. Рожнів потрапив у дорожньо - транспортну пригоду, в результаті якої отримав тяжкі тілесні ушкодження, які в свою чергу становили загрозу для життя в момент спричинення. За вказаним фактом порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України. Після вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ВАЗ 2106 реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] був доставлений на територію арешт майданчику Косівського РВУ МВС, де і зберігався. В подальшому, як вставлено слідчим СВ Косівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області Ватаманюком В.В., відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 30 червня 2017 року, автомобіль перевезений для зберігання в с. Смодна Косівського району, а саме на територію «МРЕВ УДАІ». У відповідності до даної Постанови, в 2014 році [PERSON] побачив, що вказаний вище транспортний засіб знаходиться на території МРЕВ в с. Смодна Косівського району із іншими пошкодженнями, які отримані під час дорожньо-транспортної пригоди, а саме, транспортний засіб розкомплектований, відсутні наступні частини автомобіля: фари автомобіля, трамблер, свічки запалювання, проводка автомобіля спалена, спалений гальмівний циліндр, розширювальний бачок. Одночасно пошкоджені від дії вогню наступні частини автомобіля: капот, крило, лівий передній лонжерон, передня вітрова панель, розподільна котушка, після чого вирішив звернутися із заявою до Косівської районної прокуратури. 22.04.2014 року прокуратурою Івано-Франківської області було відкрито кримінальне провадження по факту службової недбалості працівників Косівського РВ УМВС в Івано-Франківської області. У червні 2015 року прокуратурою Івано-Франківської області прийнято рішення про закриття кримінального провадження. Однак відповідно із Постановою до причетності викрадення деталей з автомобіля підозрює працівників міліції, які на той час відповідали за охорону майданчика. Однак, під час досудового розслідування, яке проводилося слідчим відділом Косівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42016091090000011 від 07.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, встановити свідків та очевидців події, які могли б підтвердити крадіжку деталей з автомобіля ВАЗ 2106 реєстраційний номер [NUMBER] , не представилось можливим. Відповідно до супровідного листа прокуратури Івано-Франківської області від 26.06.2015 року за № 17-1686-14, зазначено, що 26.06.2015 року кримінальне провадження № 12014090000000145 від 22.10.2014 року за ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінально процесуального кодексу України, у зв`язку з відсутністю у діях працівників Косівського РВУ МВС України в Івано-Франківській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України. Згідно ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 05.10.2015 року у справі № 347/1559/15-к, за апеляційною скаргою заявника [PERSON] на ухвалу слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2015 року, якою заявнику [PERSON] відмовлено в задоволенні скарги на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Івано-Франківської області Яновського М.І. від 26.06.2015р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №42014090000000145 від 22.10.2014 року, колегія суддів звертає увагу на те, що в ЄРДР не вносились дані про іншу попередню правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, що не позбавляє апелянта права вимагати у встановленому законом порядку внесення відповідних даних в Єдиний реєстр досудових розслідувань та проведення слідчими органами відповідного досудового розслідування за вищевказаними фактами крадіжки частин автомобіля та умисного знищення майна шляхом підпалу з метою встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності осіб, винних у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Що і в подальшому було зроблено [PERSON] , однак у відповідності до Постанови про закриття кримінального провадження від 26 червня 2015 року зазначено, що в діях осіб Косівського РВ УМВС України в Івано-Франківській області відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України, зокрема відсутня така обов`язкова ознака об`єктивної сторони, як істотна шкода. Натомість, дії посадової особи Косівського РВ УМВС України, який у 2008 році прийняв на відповідальне зберігання вищевказаний автомобіль та у 2012 році звільнений з органів внутрішніх справ, підпадають під ознаки дисциплінарного проступку. Згідно висновку Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Управлінні МВС в Івано-Франківській області від 27.04.2015 року за № 09/18-20 вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу ВАЗ-2106, 1988 р.в., оранжевого кольору, кузов № [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] , становить 42976 грн. 362 коп. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 30 червня 2017 року, зазначено, що по кримінальному провадженню передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, жодній особі оголошено про підозру не було, а згідно ч. 3 ст. 284 КПК України рішення про закриття кримінального провадження приймає слідчий. У відповідності до Висновку, вартість відсутніх у автомобіля марки ВАЗ-21063, 1988 р.в., деталей з урахуванням їх фізичного зносу (згідно таблиці), за виключенням пошкоджених у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.02.2007 року, станом на день проведення експертизи може складати 5244 грн. 43 коп. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 24 березня 2017 року зазначено, що під час досудового розслідування встановити свідків та очевидців події, які могли б підтвердити умисне пошкодження автомобіля ВАЗ 2106 реєстраційний номер [NUMBER] , не представилось можливим. Однак, відповідно до постанови прокуратури Івано-Франківської області про закриття кримінального провадження від 26 червня 2015 року чітко зазначено, що в діях посадових осіб Косівського РВ УМВС України в Івано - Франківській області відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, зокрема відсутня така обов`язкова ознака об`єктивної сторони, як істотна шкода. Натомість, дії [PERSON] , який у 2008 році прийняв на відповідальне зберігання вищевказаний автомобіль та у 2012 році звільнений з органів внутрішніх справ, підпадають під ознаки дисциплінарного проступку. У відповідності до постанови про закриття кримінального провадження від 26 червня 2015 року, згідно постанови слідчого Попадюка В.О. від 24.11.2014, автомобіль марки ВАЗ 2106, д.н. [NUMBER] визнано речовим доказом та передано на зберігання в Косівський РВ УМВС України в області (м. Косів, вул. Незалежності, 90), згідно квитанції №21. За результатами проведеного службового розслідування, призначено слідчим за вищевказаними фактами, складено висновок, що транспортний засіб ВАЗ 2106, який знаходиться на території колишнього арешт майданчику у с. Смодна Косівського району є частково розкомплектований. А відтак, розмір моральної шкоди, яка повинна бути стягнута на користь [PERSON] повинна бути не менше 174 981 грн., ( 47 місяців х 3723 грн. = 174981 грн.). Враховуючи викладене, з огляду на загальні засади правонаступництва, однорідну специфіку та характер процесуальної діяльності органів державної виконавчої влади, до яких належать органи внутрішніх справ (до набрання чинності Законом № 580), так і органи Національної поліції, а також з метою запобігання створенню правової невизначеності в період з 07 листопада 2015 року до 27 грудня 2015 року органи Національної поліції мали право реалізовувати свої повноваження в законодавчо визначених межах. Представник відповідача ГУНП в Івано-Франківській області подав відзив на позовну заяву в якому вказав, що з даним позовом ГУНП в Івано-Франківській області категорично не погоджується, оскільки позивачем обставини справи досліджені не повністю. Позивачем не враховано також те, що відповідно до Закону України «Про національну поліцію» та Постанови КМ України від 16.09.2015 року № 730 « Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів МВС» Національна поліція України, ГУНП в Івано-Франківській області Косівський відділ поліції ГУНП в Івано-Франківській області не є правонаступниками відповідно міліції України, УМВС України в Івано-Франківській області, та Косівського РВ УМВС України в Івано-Франківській області,тому не повинні відповідати за їх зобов`язаннями. Відповідно до матеріалів позовної заяви автомобіль вилучено 19.05.2008 року слідчим СВ Косівського РВ УМВС України в Івано-Франківській області Т.В. Козарем, а згідно з матеріалами позовної заяви в 2014 році [PERSON] побачив(виявив) що вказаний вище транспортний засіб знаходиться на території МРЕВ с. Смодна Косівського району із іншими пошкодженнями, які не отримані під час ДТП, а саме розукомплектований. Однак, ні земельна ділянка в с.Смодна, ні приміщення на балансі ГУНП не перебувають, МРЕВ знаходиться в стані ліквідації. Відповідно до вищевказаної постанови КМУ № 730 від 16.09.2015 року підрозділи поліції розпочали діяльність 07.11.2015 року. Слідчим відділом Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області в свою чергу проводилось розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №420160919090000011 від 07.04.2016 року, що ще раз підтверджує те що ГУНП в Івано-Франківській області не має відношення до зберігання вищевказаного автомобіля. Крім того, відповідно до Постанови про закриття кримінального провадження від 26.06.2015 року, прийнятої слідчим слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області Яновським М.І в кримінальному провадженні № 420014090000000145 від 22.10.2014 року, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, зазначено що в діях службових осіб Косівського РВ УМВС України в Івано-Франківській області відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченою ч.1 ст. 367 КК України,так як відсутня така обов`язкова ознака об`єктивної сторони, як істотна шкода, що також суперечить позовним вимогам викладеним в позовній заяві в частині вказаних позивачем сум завданої шкоди. Відповідно до матеріалів Постанови про закриття кримінального провадження від 26.06.2015 року, прийнятої старшим слідчим відділу прокуратури Івано-Франківської області Яновським М.І слід вказати, що слідчим Косівського РВ Козаром, було винесено постанову про закриття кримінальної справи, в якій речові докази два автомобілі ( в тому числі і ВАЗ 2106,який належить [PERSON] ) необхідно повернути власникам. Однак [PERSON] такою можливістю не скористався (на відміну від іншого власника), а автомобіль на деякий час залишився на території райвідділу міліції. Крім того в матеріалах даної постанови, а саме в показах слідчого Косівського РВ, вказується про те, що після вступу вищевказаної постанови в законну силу [PERSON] викликався керівництвом Косівського РВ для отримання автомобіля, але він відмовився від цього, Відповідно до висновків експерта від 27.04.2015 року №09/18-20 вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує його ринкову вартість(а ще треба врахувати що він пошкоджений в результаті ДТП),тому питання про його вартість на день проведення експертизи-не вирішується. Вартість відсутніх деталей з урахуванням фізичного зносу може складати 5244 грн.43 коп., а не ту вартість, яка вказана в позовній заяві,а саме 48220 грн.79 коп. Оскільки позивачем [PERSON] не наведено жодних підстав та не надано жодних доказів, які б підтверджували сам факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, або втрати немайнового характеру га доказів необхідності додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків, доказів про погіршення здоров`я, що стало наслідком саме обставин, виявлених при зберіганні його автомобілям на штраф майданчику Косівського РВ , відповідно позовні вимоги є необгрунтованими і такі, що не підлягають до задоволенню. Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві. Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії протоколу виїмки від 19.05.2008 року слідчим СВ Косівського РВ УМВС Козар Т.В. на підставі постанови від 05.05.2008 року та в зв`язку з розслідуванням кримінальної справи № 282700 вилучено легковий автомобіль ВАЗ-2106, д.н. [NUMBER] на арешт майданчик ВДАІ Косівського району (а.с. 13-14). Копія постанови про закриття кримінального провадження від 26.06.2015 року підтверджує, що кримінальне провадження №12014090000000145 від 22.10.2014 року за ч. 1 ст. 367 КК України, закрито на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях працівників Косівського РВ УМВС України в Івано-Франківській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. Речовий доказ - автомобіль марки ВАЗ 2106, д.н. [NUMBER] , 1988 року випуску, кузов № [NUMBER] передати [PERSON] (а.с. 16-24). Згідно повідомлення прокуратури Івано-Франківської області № 14-1686-11, 26.06.2015 року кримінальне провадження №12014090000000145 від 22.10.2014 року за ч. 1 ст. 367 КК України, закрито на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях працівників Косівського РВ УМВС України в Івано-Франківській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України (а.с. 15). З копії висновку експерта № 09/18-20 від 27.04.2015 року встановлено, що вартість відсутніх у автомобіля марки ВАЗ -21063, 1988 року випуску, деталей з урахуванням їх фізичного зносу, за виключенням пошкоджених у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.02.2007 року, станом на день проведення експертизи може складати 5244,43 грн. (а.с. 25-36) 04.04.2016 року ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області зобов`язано прокуратуру прийняти та невідкладно зареєструвати подану [PERSON] заяву від 21.12.2015 року про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування за вчинення дій, які мали ознаки складу злочину передбаченого ст. 185 КК України та повідомити [PERSON] письмово у встановленому законом порядку(а.с. 37-40) Згідно копії постанови про закриття кримінального провадження від 24.03.2017 року кримінальне провадження № 12016090190000041 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 42-44). Повідомлення про закриття кримінального провадження від 24.03.2017 року підтверджує, що [PERSON] було повідомлено про те, що кримінальне провадження № 12016090190000041 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України закрито на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 41). Відповідно до копії постанови про закриття кримінального провадження від 30.06.2017 року кримінальне провадження № 4206091090000011 від 07.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 45-46). Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 ЦК України). У статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до частини другої статті 16 ЦК України, можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України). Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Дії (бездіяльність) посадових осіб державного органу, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (статті 11 ЦК України). Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження 12-199гс18). Виходячи з системного аналізу вказаних норм закону шкода відшкодовується у випадку якщо така шкода буде завдана майну фізичної або юридичної особи. Проте, відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували право власності на автомобіль, за пошкодження якого він просить стягнути завдану шкоду. Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Права та обов"язки учасників справи визначені ст.ст. 43,49 ЦПК України. Відповідно до ст.50 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки. Позивач пред"явив позов до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області. В той же час просить стягнути моральну шкоду, завдану незаконними діями посадових осіб Косівського районного відділу УМВС в Івано-Франківській області, та зазначає, що з огляду на загальні засади правонаступництва правонаступником органу внутрішніх справ є органи Національної поліції. Відповідно до Постанови КМУ № 730 від 16.09.2015 року «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції та ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ. Тобто, Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області не є правонаступником Косівського РВ УМВС України в Івано-Франківській області, а тому не повинно відповідати за зобов`язаннями останнього. Окрім того, другим відповідачем позивач зазначає Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області. Статтею 25 Бюджетного кодексу України встановлено, що казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. За змістом ст.. 43 цього ж Кодексу при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає: 1) розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства; 2) контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, реєстрації взятих бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів та здійсненні платежів за цими зобов`язаннями; 3) ведення бухгалтерського обліку і складання звітності про виконання бюджетів з дотриманням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку в державному секторі та інших нормативно-правових актів Міністерства фінансів України; 4) здійснення інших операцій з бюджетними коштами. У положенні «Про Державну казначейську службу України», затвердженого № 215 від 15 квітня 2015року, Державна казначейська служба України - центральний орган виконавчої влади, який здійснює державну політику у казначейському обслуговуванні бюджетних коштів, бухгалтерського обліку та виконання бюджетів. Отже, зі змісту та аналізу вищезазначених положень законодавства України, випливає, що управління коштами держбюджету, у тому числі списання з нього коштів відповідно до судового рішення належить до повноважень Державної казначейської служби України. Тому, під час розгляду справи за позовом про відшкодування шкоди, співвідповідачами у цих справах мають бути органи Державної казначейської служби України, які займаються казначейським обслуговуванням бюджету. При розгляді справи позивач з клопотанням про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Державну казначейську службу України відповідно до вимог ст.53 ЦПК України не звертався, а тому суд вважає,що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки суд позбавлений права без залучення співвідповідача вирішити питання про права та обов`язки юридичної особи, яка не є учасником справи, та питань, які стосуються предмету спору, що є неприпустимим, оскільки це суперечить основоположним принципам цивільного судочинства. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed