Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає змінити розмір щомісячних аліментів, що стягуються з відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , встановивши цей розмір як 1/4 частину заробітку відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; також позивачка просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання доньки у зв`язку із її навчанням у розмірі 500 гривень щомісячно. Як зазначила позивачка у своїй позовної заяви, відповідач, згідно рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.10.2011 року, зобов`язаний сплачувати відповідачці щомісячні аліменти на утримання дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте на даний момент матеріальне становище позивачки змінилося, її доходи значно зменшилися і становлять близько 5000 гривень на місяць, у той же час зросли витрати на комунальні послуги. Крім того, позивачка зазначила, що донька стала навчатися в Національному університеті Одеської юридичної академії, також вивчає англійську мову за допомогою репетитора, що потребує додаткових витрат на підручники, проїзд до місця навчання тощо. Позивачка вважає, що наявний розмір стягуваних аліментів є явно недостатнім для утримання дитини, у зв`язку з чим й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Зіменко О.В. підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача адвокат Деревський С.В. позов не визнав, вважає, що позивачка не навела достатніх підстав та не надала достатніх доказів на підтвердження свого позову; просить врахувати, що відповідач утримує ще одну дитину, а тому не має змоги сплачувати аліменти у більшому розмірі. Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані йому докази, підстав для задоволення позову не знаходить. Так, згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також, згідно ч.1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Заявляючи вимоги про зміну розміру аліментів, позивачка не надала доказів, що після ухвалення у жовтні 2011 року судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, мали місце зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я її чи відповідача, або мали місце інші обставини, що передбачені законом як підстави для зміни розміру аліментів. Посилання на збільшення витрат на комунальні послуги, а також на наявність витрат на навчання доньки, є некоректними, оскільки ці витрати не є незвичними чи надзвичайними в умовах нормального розвитку дитини. З цих же причин ці витрати не є такими, що викликані особливими обставинами, а тому не є "додатковими" в розумінні ч.1 ст.185 СК України. Крім того, у судовому засіданні було встановлено, що плата за навчання доньки [PERSON] вноситься не самою позивачкою, а матір`ю відповідача, про що визнала сама представник позивачки у судовому засіданні. За таких обставин підстав для задоволення позову не вбачається. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed