Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

10 липня 2019 року позивачі в особі свого представника пред`явили вищевказаний позов, поси- лаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області. Остання була [PERSON] - бабусею, а [PERSON] - свекрухою. Після смерті спадкодавця залишилося право на земельну частку (пай) розміром 4,97 га, згідно сертифіка- ту на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 24.10.1996 р. на ім`я [PERSON] .. Після смерті спадкодавця фактично вступив в управління та володіння спадковим майном її син [PERSON] , останній був батьком та чоловіком позивачів. Однак, [INFO] [PERSON] по- мер в с.Новоградівка Овідіопольського району Одеської області. Після смерті останнього позивачі звернулися до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, але нотаріус відкрив спадкову справу № 305/2017, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено, у зв`язку з тим, що неможливо встановити факт належності вищевказаного майна за померлою [INFO] [PERSON] Позивачі не пам`ятають коли бабуся змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] та чому взагалі виникла така розбіжність у написанні прізвища у сертифікаті та в свідоцтві про смерть. Крім того, існують розбіжності у написанні по батькові зазначене як « [PERSON] », а в свідоцтві про « [PERSON] », також існують розбіжності у написанні їхніх прізвищ та спадкодавця [PERSON] , так у паспорті [PERSON] прізвище в паспорті та в свідоцтві про народження прізвище зазначене як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть « [PERSON] », вважають що це помилки посадових осіб які склали зазначені документи. Також позивачі отримували оренду плату за землю, всі ці роки та отримуємо до сіх пір. За та- ких обставин вони просять суд визнати за ними право на земельну частку (пай), що залишилась після смерті [PERSON] .. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.08.2019 р. (а.с.26) зазначену цивільну справу прийнято до свого провадження та повторно призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Представник позивачів в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, в.о. сільського голови надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву на по- зов не подав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступ- них підстав. Відповідно до копій: свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10) та запису акта про сме- рть № 19 від 17.03.1999 р. (а.с.38) підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] в с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області. Довідкою за № 640 виданою виконавчим комітетом Нерушайської сільської ради 01.08.2018 р. (а.с.15) вказано, що після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] фактично прийняв спадщину її син [PERSON] та вступив в управління спадковим майном. 13 березня 2013 р. [PERSON] помер [INFO] в с.Новоградівка Овідіопольського району Одеської області, актовий запис № 218, що видно з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] викладеного російською мовою (а.с.9) вбачає- ться, що 11.12.1962 р. Нерушайською сільською радою зареєстровано шлюб між [PERSON] , 1940 р. народження та [PERSON] , 1940 р. народження. З копій: паспорту серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії І-ЖД виданого повто- рно Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області (а.с.5,7) видно, що [PERSON] , народився [INFO] в с.Нерушай Татар- бунарського району Одеської області, його батьком зазначений [PERSON] . Позивачі по справі є спадкоємцями за законом відповідно до ст.1222 ЦК Укра їни, після смерті [PERSON] .. В силу ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1218 ЦК Україна, до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Чк передбачено ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належи- ть спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухо- ме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщи- ну на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця йо- го знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є не- від`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту дер- жавної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі на- явності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка по- мерла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за пи- сьмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним зако- нодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спад- щину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позов- ного провадження. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.14) свідчить про неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину з причини не можливості встановити факт належності вищевка- заного майна за померлою [PERSON] та відсутній факт родинних відносин. Таким чином позивачі не мають змоги оформити спадщину на вищезазначену земельну ділян- ку, оскільки не вбачається можливим встановити факт належності зазначеного майна за померлою. Позивачами надано до суду копію сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0122902 від 24.10.1996 р. (а.с.13) з якого вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Та- тарбунарської райдержадміністрації від 30.08.1996 р. № 245/А-96 належить право на земельну ча = стку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Шевченка розміром 4,97 в умов- них кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Також судом витребувано з Татарбунарського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ в Одеській об- ласті відомості щодо укладення шлюбу та зміни прізвища [PERSON] (а.с.38), яким підтверд- жується, що 15.02.1972 року [PERSON] вийшла заміж та її дошлюбне прізвище було змінено з [PERSON] на [PERSON] , відповідно до запису акта про укладення шлюбу № 7 від 15.02.1972 р. Ак- товий запис було внесено реєстратором до електронної бази реєстрів від 13.04.2011 року за № 000 38288299. Оскільки позивачами та їх представником не доведено набуття [PERSON] за життя права на земельну частку (пай) з земель КСП. Жодних доказів, що [PERSON] набув право власності на земельну частку (пай) розміром 4,97 в умовних кадастрових гектарах, суду не надано. Згідно сертифікату він не мав права власності. Є показовим і те, що за життя спадкодавцями, незважаючи на тривалий строк з часу розпаюва- ння земель, не ставилось питання захисту своїх прав з цього питання, а право спадкоємця є похід- ним від права спадкодавця. Тому, зважаючи на те, що в силу ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а на день своєї смерті спадкодавець [PERSON] не набув права на земельну частку (пай) із земель колек- тивної власності КСП ім.Шевченка, слід дійти висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed