Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

У січні 2017 року заявник звернулася до суду в інтересах [PERSON] з заявою про встановлення факту родинних відносин та факту постійного проживання спадкодавця за однією адресою разом зі спадкоємцем, в якій просить суд встановити факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], та [PERSON], який помер [INFO] року, а саме, що [PERSON], який помер [INFO] року, є рідним батьком [PERSON], [INFO]; встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON], який помер [INFO] року, на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заяви заявник посилався на те, що [INFO] року помер [PERSON], який є рідним батьком [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина. До часу відкриття спадщини дочка проживала разом з батьком за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з чим вважається спадкоємцем, який прийняв спадщину відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини. Однак, постановою державного нотаріуса від 14.12.2016 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що спадкоємиця не прийняла і у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала, фактів про прийняття спадщини не надала. Крім того, згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] її дошлюбне прізвище записано як [PERSON], а прізвище її батька українською мовою у свідоцтві про його смерть записано як "[PERSON]". Ці розбіжності виникли при перекладі їх прізвища з російської мови на українську. Тому, вона змушена звернути до суду з даною заявою. У судове засідання представник заявника не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду заяви. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що і такі обставині та відповідні ним правовідносини. [INFO] року помер [PERSON], про що 28 жовтня 2016 року Слов'янським містким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис про смерть за № 1746. [PERSON], [INFO], є рідною дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження, відповідно до якого у графі батько зазначено (мовою оригіналу): [PERSON]. 27 вересня 1997 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Однак, у свідоцтві про укладення шлюбу було допущено помилку у її дівочому прізвищі, а саме замість [PERSON] зазначено [PERSON]. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Отже, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у родинних відносинах як дочка та батько. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Постановою державного нотаріуса від 14.12.2016 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, з тих підстав, що спадкоємиця не прийняла і у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала, фактів про прийняття спадщини не надала. Поняття спадкування визначено у ст. 1216 ЦК України, згідно якої спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців. Згідно п. 1.13 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою. Згідно п. 3.21 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 3.22 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, що містяться в абз. 1 п. 23 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7, якщо постійне місце проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Як зазначено в ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні встановлено, що померлий [INFO] року [PERSON] був зареєстрований та проживав з 1993 року по день смерті за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] з 1992 року по теперішній час зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] Від встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини залежить виникнення майнових прав [PERSON] на спадкове майно, іншого порядку його встановлення законом не визначено. На підставі зазначеного, ст. 256-259 ЦПК України, суд -

Outcome: approved