Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

02 серпня 2017 року ПАТ УкрСиббанк звернувся до суду з позовом, згідно якого просить суд стягнути на користь позивача з відповідачів [PERSON] , [PERSON] солідарно суму боргу по поверненню кредитних коштів за кредитним договором № 11097506000 від 18.12.2006 року в розмірі 42281,12 доларів США, та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит в розмірі 8321,21 грн.; стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору, а саме 16 544,52 грн. У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно з Договором про надання споживчого кредиту № 11097506000 від 18.12.2006 року АКІБ «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») надав [PERSON] кредит в сумі 64000,00 доларів США строком до 18.12.2027 року, який забезпечений договором поруки № 77117 від 18.12.2006 року, із змінами, внесеними додатковою угодою №1 від 17.05.2011 року, за яким [PERSON] прийняла на себе зобов`язання відповідати в повному об`ємі за своєчасне і повне виконання зобов`язань [PERSON] . Додатковою угодою №1 від 17.05.2011 року до кредитного договору були внесені зміни, згідно яких сторони домовилися, що позичальник зобов`язаний з дати підписання угоди повертати кредит у повному обсязі в терміни, встановленні графіком погашення кредиту. Також сторони, домовилися, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі. Позивач неодноразово звертався у письмовому вигляді до відповідачів з вимогою про виконання договору, проте відповідачі не виконують взятих на себе зобов`язань. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2017 року (суддя Тарасов А.В.) позов ПАТ УкрСиббанк до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволений. Стягнуто солідарно з [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, рахунок № [NUMBER] в АТ «УкрСиббанк» МФО 351005 код 09807750) суму заборгованості за кредитним договором № 11097506000 від 18.12.2006 року у розмірі 42281 (сорок дві тисячі двісті вісімдесят один) доларів США 12 центів та пені у розмірі 8321 (вісім тисяч триста двадцять одна) грн. 93 коп. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь ПАТ «УкрСиббанк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, рахунок № [NUMBER] в АТ «УкрСиббанк» МФО 351005 код 09807750) суму сплаченого судового збору по 8272 (вісім тисяч двісті сімдесят дві) грн. 26 коп. з кожного, усього 16544 грн. 52 коп. Не погодившись з заочним рішення суду, відповідачка [PERSON] через свого представника адвоката Кліменко В.П. звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду. Зазначила, що в матеріалах справи міститься копія додаткової угоди до договору поруки №77117 від 18.12.2006 року, датована 17.05.2011 року, буцімто укладеної з заявником [PERSON] , та підписаною нею. В той же час, вона зазначений договір з позивачем не укладала, його не підписувала, та про наявність зазначеного документу дізналася в результаті ознайомлення з матеріалами цивільної справи 19.11.2019 року. Договір додаткової угоди до договору поруки №77117 від 18.12.2006 року, датований 17.05.2011 року є підробленим документом, та зазначений факт може бути встановлений судом в результаті судової почеркознавчої експертизи. Додаткова угода до договору поруки №77117 від 18.12.2006 року, датована 17.05.2011 року має суттєве значення для результатів розгляду справи з наступних підстав. 17.05.2011 року між позичальником [PERSON] та кредитором ПАТ «УкрСиббанк» укладена додаткова угода №1 до договору про надання споживчого кредиту №1109750600 від 18.12.2006 року. Згідно п.4 зазначеної додаткової угоди обсяг відповідальності позичальника [PERSON] значно збільшився. А саме сторони договору про надання споживчого кредиту №1109750600 від 18.12.2006 року, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виконання прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальникам за договором. У зв`язку з тим, що [PERSON] є поручителем за договором про надання споживчого кредиту №1109750600 від 18.12.2006 року, та несе солідарну відповідальність з боржником за невиконання взятих боржником зобов`язань, згідно договору поруки №77117 від 18.12.2006 року, обсяг фінансової відповідальності поручителя [PERSON] з 17.05.2011 року збільшився у два рази за процентною ставкою за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін без її згоди на те та відома, що не передбачено законом з наступних підстав. Ухвалою від 27 листопада 2019 року (суддя Чернявська Л.М.) поновлено [PERSON] строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2017 року по цивільній справі за позовом ПАТ УкрСиббанк до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, прийнято до свого провадження справу за заявою [PERSON] про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 07.11.2017 року. Ухвалою від 05 грудня 2019 року заява [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволена. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.11.2017 року у справі за позовом ПАТ УкрСиббанк до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та призначено справу до судового розгляду. 16 лютого 2021 року від [PERSON] до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності, також було надано копію свідоцтва про шлюб, з якого вбачається що [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] ». Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2021 року клопотання відповідача [PERSON] про призначення судово-почеркознавчої експертизи задоволено. Призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: - Чи виконаний підпис на додатковій угоді до договору поруки № 77117 від 18.12.2006 року, датованій 17.05.2011 року на аркуші справи 22 самою [PERSON] чи іншою особою? Проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (адреса: 65005, м. Одеса, вул. Прохорівська 35). У розпорядження експерта направлено матеріали справи №522/14214/17 (один том). Зазначено, що в матеріалах справи є оригінали документів з підписом [PERSON] , а саме на аркуші справи 194 - Договір поруки № 77117 від 18 грудня 2006 року, укладений між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] (1 аркуш); аркуш справи 195 - Договор найма жилого помещения (мовою оригіналу) від 21 квітня 2011 року (1 аркуш); аркуш справи 199 - Анкета абонента локальной сети (мовою оригіналу) від 10 травня 2011 року (1 аркуш); аркуш справи 197 - Договор № 1005/1/ЛВС/11на оказание услуг сети Internet (мовою оригіналу) від 10 травня 2011 року (1 аркуш); аркуш справи 198 Довідка виклик від 12.06.2013 року (1 аркуш), аркуш справи 199 - Наказ (розпорядження) про надання відпустки № 37 від 16.09.2013 року (1 аркуш) та зразки підпису на аркушах справи 187, 188. Витрати пов`язані з проведенням експертизи покладені на [PERSON] . Роз`яснено сторонам положення ст. 109 ЦПК України, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Зупинено провадження по справі на час проведення експертизи. Матеріали справи були направлені до експертної установи, справу повернуто до суду без виконання, оскільки вартість проведення експертизи не сплачено та не надано оригіналу досліджуваного документа та експериментальних зразків підпису. Відповідне клопотання направлено для виконання вимог зазначених в клопотання експерту від 31.03.2021 року, проте до 02 серпня 2021 року заяв на виконання вимог зазначених в клопотання експерту від 31.03.2021 року не надходило. Ухвалою суду від 02 серпня 2021 року поновлено провадження по справі за позовом ПАТ УкрСиббанк до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 05 жовтня 2021 року на 14 годин 30 хвилин. У судове засідання призначене судом на 05 жовтня 2021 року сторони не з`явилися, повідомлялися судом належним чином. У судове засідання, призначене судом на 17 листопада 2021 року сторони не з`явилися, повідомлялися судом належним чином, представник позивача ПАТ УкрСиббанк надав заяву, якою позов підтримав у повному обсязі, просив суд справу розглядати за його відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, до суду не з`явились, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали та не заявляли. Суд у зв`язку з неявкою відповідачів, ухвалив слухати справу за відсутністю відповідачів. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, надані докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі з наступних підстав. Згідно з Договором про надання споживчого кредиту № 11097506000 від 18.12.2006 року АКІБ «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») надав [PERSON] кредит в сумі 64000 доларів США строком до 18.12.2027 року. В забезпечення виконання умов вищезазначеного кредитного договору між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] 18.12.2006 року укладено договір поруки № 77117, за яким [PERSON] прийняла на себе зобов`язання відповідати в повному об`ємі за своєчасне і повне виконання зобов`язань [PERSON] . Додатковою угодою №1 від 17.05.2011 року до кредитного договору внесені зміни, згідно яких сторони домовилися, що позичальник зобов`язаний з дати підписання угоди повертати кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту. Сторони також домовилися, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі. У зв`язку з чим були внесені зміни до договору поруки, відповідно до додаткової угоди №1 від 17.05.2011 року, а саме у зв`язку з укладенням між банком та [PERSON] додаткової угоди від 17.05.2011 року до договору про надання споживчого кредиту від 18.12.2006 року, поручитель надав свою згоду на зміну основного зобов`язання що забезпечується договором, а саме: про зміну схеми погашення кредиту, також договір було доповнено пунктом 5.11, згідно якого сторони ознайомлені з усіма умовами договору, що обумовлюють основне зобов`язання в тому числі стосовно можливості зміни розміру зобов`язань у більшу та/або меншу сторону, строку і порядку його виконання. В матеріалах справи (а.с. 22) міститься копія додаткової угоди до договору поруки №77117 від 18.12.2006 року, датованої 17.05.2011 року, укладеної з відповідачкою [PERSON] , та підписаною нею. Для проведення судово-почеркознавчої експертизи, позивач ПАТ «УкрСиббанк» оригінал додаткової угоди до договору поруки №77117 від 18.12.2006 року, датованої 17.05.2011 року не надавав, що стало, у тому числі, перешкодою для проведення експертизи, та відповіді на питання чи виконаний підпис на додатковій угоді до договору поруки № 77117 від 18.12.2006 року, датованій 17.05.2011 року (а.с. 22) самою [PERSON] чи іншою особою?. Додаткова угода до договору поруки №77117 від 18.12.2006 року, датована 17.05.2011 року має суттєве значення для результатів розгляду справи. 17.05.2011 року між позичальником [PERSON] та кредитором ПАТ «УкрСиббанк» укладена додаткова угода №1 до договору про надання споживчого кредиту №1109750600 від 18.12.2006 року. Згідно п.4 зазначеної додаткової угоди обсяг відповідальності позичальника [PERSON] значно збільшився. А саме сторони договору про надання споживчого кредиту №1109750600 від 18.12.2006 року, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виконання прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальникам за договором. У зв`язку з тим, що відповідачка [PERSON] є поручителем за договором про надання споживчого кредиту №1109750600 від 18.12.2006 року, та несе солідарну відповідальність з боржником за невиконання взятих боржником зобов`язань, згідно договору поруки №77117 від 18.12.2006 року, обсяг фінансової відповідальності поручителя [PERSON] з 17.05.2011 року збільшився у два рази за процентною ставкою за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін. Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника. Обсяг відповідальності поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України). За загальним правилом, установленим частиною першою статті 651 ЦК України, зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим за змістом частини третьої статті 651 ЦК України договором або законом може бути передбачено також право сторони договору відмовитися від договору в повному обсязі або частково, тобто розірвати або змінити договір на власний розсуд на підставі одностороннього правочину. Особливістю одностороннього правочину є те, що такий правочин як юридичний факт здійснюється за волевиявленням однієї особи, однак може спричиняти відповідні правові наслідки (породжувати обов`язки) для інших осіб, коли це випливає зі спеціальних положень законодавства. Так, за правилами, передбаченими абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Постанова ВП ВС від 26.05.2020 у справі № 910/13109/18 Настання правових наслідків, зумовлених вчиненням особою одностороннього правочину, для інших осіб пов`язане з дотриманням вимог щодо вчинення його у відповідній формі, обумовленій законом, та його реалізацією шляхом доведення цього правочину до відома зацікавлених осіб. Приписи частини першої статті 559 ЦК України передбачають спеціальне регулювання порядку зміни забезпеченого порукою зобов`язання, а відтак і договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, з урахуванням волевиявлення та повідомлення, крім сторін цього договору, також поручителя і встановлюють правові наслідки неодержання згоди поручителя. Умови договору поруки про те, що поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення основного зобов`язання, не виключають застосування правил, передбачених абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, та, відповідно, від необхідності узгодження певних вчинених в односторонньому порядку змін до основного зобов`язання із поручителем у належній формі. За змістом статті 559 ЦК України зміна обсягу зобов`язань боржника може бути підставою для припинення поруки. Зокрема, частиною першою цієї статті (у редакції, чинній на момент укладання договору поруки) було передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У зв`язку з тим, що позивачем ПАТ «УкрСиббанк» не наданий оригінал додаткової угоди до договору поруки №77117 від 18.12.2006 року, датованої 17.05.2011 року, суд приходить до висновку, що позивачем ПАТ «УкрСиббанк» не доведений факт надання згоди відповідачкою [PERSON] на поручительство за збільшеними зобов`язаннями за основним кредитним договором, укладеним між кредитором ПАТ «УкрСиббанк» та позичальником [PERSON] . Стосовно правильного тлумачення ч. 1 ст. 559 ЦК України на підставі дослідження обставин справи за позовом поручителя про припинення поруки на підставі зміни основного зобов`язання без його згоди, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, Верховний Суд у Постанові від 19 червня 2018 року у справі № 910/7389/17 прийшов до наступних висновків: "Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, порука припиняється за наявності двох умов: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов`язання; ці зміни призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Зокрема, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає у разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; встановлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо". Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 17.02.2016 у справі № 6-3176цс15, від 23.12.2014 у справі № 3-196гс14, від 20.02.2013 у справі № 6-172цс12, від 21.05.2012 у справі № 6-18цс11, від 10.10.2012 у справі № 6-112цс12. Таким чином, суд вважає не доведеним позивачем факту укладення між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачкою [PERSON] додаткової угоди до договору поруки №77117 від 18.12.2006 року, датованої 17.05.2011 року, та приходить до висновку, що порука [PERSON] за основним зобов`язанням відповідачки [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11097506000 від 18.12.2006 року є припиненою Судом, також, встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання у відповідачки [PERSON] виникла заборгованість, яка станом на 24.07.2017 року становить 42 281 долари США та пені в розмірі 8 321,21 грн., з яких: 38 593,11 долари США заборгованість за кредитом у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1 145,52 долари США за строк з 25.04.2017 року по 24.07.2017 року; 3688,01 долари США заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 3316,24 долари США за строк з 01.10.2016 року по 30.06.2017 року; 874,56 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 28.04.2017 року по 24.07.2017 року; 7446,65 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 26.11.2016 року по 24.07.2017 року. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпечено порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитом як солідарні боржники. Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобо`вязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Також суд знаходить, що з відповідачки [PERSON] належить стягнути на користь банку судові витрати на суму 16 544,52 грн. Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що відповідачкою [PERSON] не були виконані зобов`язання по поверненню коштів, а порука відповідачки [PERSON] є припиненою по відношенню до основного зобов`язання, суд вважає, що позовні вимоги до відповідачки [PERSON] є законними обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. У справі Європейський суд з прав людини "Белеш та інші проти Чеської Республіки" вказав, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Outcome: partial