Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

02.04.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просить: розірвати договір про участь у будівництві від 11.01.2006 р. №125; застосувати наслідки розірвання договору про участь у будівництві від 11.01.2006 року №125, передбачені п. 1.3 Угоди від 11.04.2008 року до договору про участь у будівництві від 11.01.2006 року №125, а саме: зобов'язати ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» протягом 2 банківських днів після розірвання договору повідомити ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про розірвання договору та перерахувати на рахунок Банку суму вкладу у розмірі 1062510 грн. 00 коп.; стягнути на його користь з відповідача суму внесок у розмірі 182000 грн., внесену за паркувальне місце для автомобіля у автогаражі; стягнути судовий збір 243 грн. 60 коп. В своїх доводах посилається на те, що відповідно до укладеного 11 січня 2006 року договору № 125 «Про участь у будівництві» сторони договору прийняли на себе певні зобов'язання щодо будівництва житлового будинку. За умовами укладеного договору відповідач прийняв на себе зобов'язання із будівництва багатоквартирного житлового будинку та підземною автомобільною стоянкою по індивідуальному проекту. В свою чергу, він зобов'язався приймати участь у спільній діяльності на умовах цього договору та перерахувати встановлену суму вкладу. По закінченні будівництва та за умови оплати ним суми вкладу, відповідач зобов'язався передати у власність одну квартиру загальною площею 144,3 кв.м. Сторонами визначений строк закінчення будівництва - 31.12.2010 року. В строк, визначений договором, будівництво відповідачем не було закінчено, навіть станом на 2014 рік будівництво не закінчене. Його спроби дізнатись про стан справ відповідача та його діяльність із виконання умов Договору, закінчуються лише пропозиціями зустрітись для перемовин, на яких обіцянки якнайскорішого закінчення будівництва і нічого іншого. Такий же результат мало і його письмове звернення до відповідача із проханням розірвати договір. Потреба у придбанні ним нової квартири була викликана тим, що у нього є хворий син та площа квартири, в якій мешкає із сім'ю. Тому вирішили придбати нову та більшу квартиру, для чого і уклали Договір. Крім того, укладаючи договір, він міг розраховувати на певну спроможність у визначений Договором строк забезпечувати платежі по вкладу. Будівництво в строк не було закінчено, прострочення становить вже три з половиною роки. Отже, має місце суттєве порушення з боку відповідача умов укладеного сторонами 11.01.2006 року Договору про участь у будівництві №125. В даному випадку має місце істотна зміна обставин, оскільки укладаючи Договір, він розраховував на те, що саме протягом 5 років він зможе змінити своє помешкання, тим самим забезпечити свого хворого сина, який підростає та дорослішає, окремим помешканням - власною кімнатою. Якби укладаючи договір позивач міг би знати про такий розвиток подій або ж навіть передбачити їх настання, цей договір не відбувся би. Таким чином, прострочення виконання зобов'язання відповідачем є істотним порушенням умов договору та існують всі передбачені частиною 2 статті 652 ЦК України підстави для розірвання Договору в зв'язку з істотною зміною обставин. Відповідно до ч. 3 ст. 652 ЦК України необхідно застосувати наслідки розірвання договору, передбачені угодою сторін у п. 1.3. Угоди до Договору від 11.04.2008 року, а саме у разі дострокового розірвання Договору з будь-яких причин відповідач протягом 2(двох) банківських днів повідомляє про це ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та перераховує внесену суму вкладу на вказаний Банком рахунок. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення відповідно до викладених у позові вимог. Представник відповідача позов не визнала, надала письмові заперечення. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 11.01.2006 року між АТЗТ «Макрокап Девелопмент Україна» (правонаступником якого є ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна») як забудовником та [PERSON] як учасником укладено договір № 125 про участь у будівництві. Відповідно до п. 1.1 договору, забудовник здійснює будівництво багатоквартирного житлового будинку із вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автомобільною стоянкою (далі об'єкт) за індивідуальним проектом, а учасник бере участь у спільній діяльності на умовах цього договору. будівництво здійснюється на земельній ділянці, розташованої по вул. Леніна в м. Харкові. Згідно з п. 1.2 договору, по закінченні будівництва та за умови оплати учасником суми вкладу у розмірі, передбаченому п. 3.1 договору, забудовник передає у власність учасника одну квартиру із 4-х кімнат загальною площею 144,3 кв.м. на 11-му поверсі вищезазначеного будинку із вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автомобільною стоянкою. Відповідно до п. 3.1 договору, сторони домовились, що розмір вкладу складає 1 328 137 грн., що становить еквівалент 255 411 доларів США за курсом валют 1 долар = 5,2 грн. на момент укладення договору. Право власності на вклад не переходить до забудовника. Учасник залишається власником вкладу до моменту передачі йому квартири. Відповідно до п. 1.3 договору, сторонами визначений строк закінчення будівництва - 31.12.2010 року. 17.03.2008 року ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору про участь у будівництві №125, згідно з умовами якої учасник вносить до 27.03.2008 року додатково внести 182 000 грн., що в еквіваленті становить 35000 доларів США за курсом валют 1 долар = 5,2 грн. Забудовник зобов'язався передати у власність учасника, крім квартири, також одне паркувальне місце для автомобіля у автогаражі. Як вбачається з довідки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 06.05.2014 року, виписки по рахунку, платіжного доручення, [PERSON] 14.04.2008 року було перераховано кошти з власного поточного рахунку у сумі 1062510 грн. для оплати 4-х кімнатної квартири згідно з договором про участь у будівництві №125 від 11.01.2006 року. (а.с. 37-39) Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №876093 від 18.03.2008 року та квитанції до прибуткового касового ордера №876094 від 18.03.2008 року, [PERSON] вніс до ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» грошові кошти за договором про участь у будівництві №125 від 11.01.2006 року у розмірі 265000 грн. та 182000 грн. за паркувальне місце для автомобіля у автогаражі (а.с. 40) Таким чином, позивач виконав у повному обсязі покладені на нього обов'язки щодо внесення внеску згідно з умовами договору, однак об'єкт будівництва в експлуатацію відповідачем не здано, строк його здачі порушено. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звертався до відповідача з пропозицією укласти договір про розірвання договору про участь у будівництві від 11.01.2006 року (а.с.19,20), однак сторони згоди щодо розірвання договору не досягли (а.с.21) Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 652 ЦК України, У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Сторонами договору було погоджено, що строк закінчення будівництва є 31.12.2010 року. Сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились. Представником відповідача не надано жодних належних та допустимих доказів щодо готовності будівельного об'єкту на 60%, також зазначив про продовження строку будівництва ще на п'ять років (до 31.12.2015 року). Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.60 ЦПК України) Крім того, позивач має на утриманні сина [PERSON], який є інвалідом 2 групи з дитинства, що й спонукало до придбанні нової квартири, укладаючи договір про участь у будівництві 11.01.2006 року. Укладаючи договір про участь у будівництві позивач мав намір поліпшити житлове питання у зв'язку з захворюванням дитини, шляхом придбання у власність квартири та місць для паркування. Позивач позбавлений можливості отримати квартиру у встановлений строк, на що він розраховував. І перспективи отримати цю квартиру у найближчий час немає. Продовження будівельних робіт ще на 5 років (без згоди позивача) є істотною зміною обстановки. Таким чином, суд вважає, що договір укладений між сторонами підлягає розірванню, оскільки обставини, на які посилається позивач є істотними для виконання договору про дольову участь у будівництві, та які не були відомі йому на час укладення договору, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 652 ЦК України, у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору. 11.04.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» та [PERSON] укладено Угоду до договору про участь у будівництві №125 від 11.01.2006 року, з якого вбачається, що учаснику [PERSON] надано кредит (кредитний договір №014/1932/74/98985 від 11.04.2008 року) для внесення грошових коштів згідно з договором про участь у будівництві від 11.01.2006 року. Відповідно до п. 1.3 Угоди, в разі дострокового розірвання Договору про участь у будівництві № 125 від 11 січня 2006 року, з будь-яких причин, Товариство протягом 2 (двох) банківських днів повідомляє про це Банк та перераховує суму заборгованості Учасника по Кредитному договору №014/1932/74/98985 від "11" квітня 2008 року (без урахування відсотків по кредиту та штрафних санкцій Учасника) на вказаний Банком рахунок. Враховуючи, що Договір про участь у будівництві № 125 від 11 січня 2006 року розірвано внаслідок істотної зміни обставин, суд вважає необхідним задовольнити вимоги щодо зобов'язання ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» протягом 2 банківських днів після розірвання договору повідомити ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про розірвання договору та перерахувати на рахунок Банку суму вкладу у розмірі 1062510 грн. 00 коп. З цих же підстав підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення з ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» на користь позивача суму вкладу у розмірі 182000 грн. Участь фізичної особи в будівництві багатоквартирного будинку з метою набуття права власності на квартиру в ньому не є інвестицією в розумінні Закону «Про інвестиційну діяльність» і у разі виникнення спору щодо виконання зобов'язань за договором про таку участь у будівництві зазначений Закон не підлягає застосуванню. Необґрунтованим є посилання представника відповідача на ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» від 25.12.2008, щодо заборони розірвання фізичними та юридичними особами договорів, оскільки положення частини 4 ст. 3 з наступними змінами, згідно з якими "забороняється розірвання фізичними та юридичними особами будь-яких договорів, результатом яких є передача забудовниками завершеного об'єкта (частини об'єкта) житлового будівництва за умови, що за такими договорами здійснено оплату 100 відсотків вартості об'єкта (частини об'єкта) житлового будівництва", втратило чинність, як таке, що є неконституційним, на підставі Рішення Конституційного Суду N 5-рп/2012 (v005p710-12) від 13.03.2012. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved