Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій зазначає, що [INFO] року помер його батько - [PERSON], який проживав в с.Преображенка,\~Ширяївського району,\~Одеської області.Після його смерті відкрилась спадщина на майно, в тому числі й на земельну частку (пай), розміром 10,48 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Преображенської сільської ради Ананьївського району Одеської області, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Ширяївською районною державною адміністрацією Одеської області 20 вересня 1996 року. Позивач як спадкоємець за законом звернувся до Любашівської районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу належного переоформлення спадку, який залишився після смерті його батька, у вигляді земельної частки (паю), посвідченої сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нотаріальною конторою заведено спадкову справу на майно [PERSON] та сертифікат на право на земельну частку (пай) видано на ім'я [PERSON], однак в довідках сільської ради та повторному свідоцтві про смерть ім'я спадкодавця зазначено «[PERSON]», в зв'язку з чим рекомендовано звернутися до суду (а.с.21). [PERSON] вказує, що 12 січня 2000 року Червонокутською сільською радою Ширяївського району, Одеської області було посвідчено заповіт його батька [PERSON], відповідно до якого вищезазначена земельна ділянка заповідалась [PERSON], однак вона спадщину не прийняла протягом встановленого строку, до органів нотаріату з приводу прийняття спадщини не зверталась та спадкова справа не заводилась. Вважає, що таким чином у нього виникло право на спадкування за законом, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні, під час розгляду справи позивач позовні вимоги підтримав та зазначив, що права третьої особи не порушено, хоча на її ім'я і є заповіт, відповідачем по вказаній цивільній справі вона не має бути, оскільки їй відомо про його звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно та вона заперечень немає. Свідоцтво про смерть було видано повторно, скільки в ньому була допущена помилка відповідними посадовими особами, які складали документ, тому йому довелося звертатись до відповідних органів, вони виправили помилку та видали повторне свідоцтво про смерть батька. Зазначає, що факт належності сертифікату батьку не встановлював, йому сказали, що доданих до справи документів достатньо, тому на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. Представник відповідача Преображенської (Червонокутської) сільської ради Ширяївського району Одеської області в судове засідання на розгляд справи не з'явився, однак сільська рада надала на адресу суду письмову заяву (а.с.84), відповідно до якої просять суд розглянути справу у відсутність представника сільської ради, не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача. Представник відповідача Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області, діюча на підставі довіреності (а.с.65), у судове засідання на розгляд справи не з'явилася, однак надала на адресу суду заяву (а.с.64), відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Третя особа [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явилася, причину неявки не повідомила, хоча сповіщалася належним чином про день, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.130 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.77,82,102,104,108,109). Суд, взявши до уваги пояснення позивача, заяви Преображенської (Червонокутської) сільської ради Ширяївського району Одеської області та Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області, неявку третьої особи, вивчивши документи по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач - [PERSON], [INFO], уродженець с.Преображенка, Ширяївського району, Одеської області, та зареєстрований за адресою: [ADDRESS], згідно копії паспорту (а.с.19-20). Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого Червонокутською сільською радою Ширяївського району, Одеської області 01 червня 1969 року, батьками «[PERSON]» (запис зроблено російською мовою), [INFO], вказані «[PERSON]» (запис зроблено російською мовою) та «[PERSON]» (запис зроблено російською мовою) (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого повторно Ширяївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 28 лютого 2017 року, батьками [PERSON], [INFO], вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого Ширяївським районним бюро реєстрації актів громадянського стану Одеської області 25 грудня 1962 року, батьками «[PERSON]» (запис зроблено російською мовою), [INFO], вказані «[PERSON]» (запис зроблено російською мовою) та «[PERSON]» (запис зроблено російською мовою) (а.с.17). Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 28 січня 2000 року Червонокутською сільською радою Ширяївського району Одеської області [PERSON] помер [INFO] року (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого повторно 15 березня 2017 року Ширяївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] помер [INFO] року (а.с.16). Також з'ясовано, що за відомостями «Спадкового реєстру» Любашівською державною нотаріальною конторою Одеської області виявлено наявність заповіту від імені [PERSON], [INFO], померлого [INFO] року, посвідченого Червонокутською сільською радою Ширяївського району, Одеської області 12 січня 2000 року за №4, про що свідчить повідомлення Любашівської державної нотаріальної контори №1533/02-14 від 14 вересня 2016 року (а.с.11). Відповідно до повідомлення Червонокутської сільської ради Ширяївського району Одеської області на адресу Любашівської державної нотаріальної контори Одеської області, сільською радою дійсно був посвідчений заповіт 12 січня 2000 року за реєстром №4 від імені [PERSON], [INFO], який на момент складання заповіту проживав за адресою: Одеська область, Ширяївський район, с.Преображенка (а.с.11). Згідно копії довідки №368, виданої 12 жовтня 2016 року Червонокутською сільською радою Ширяївського району Одеської області, померлий [PERSON], [INFO], був зареєстрований та проживав до дня смерті, тобто до [INFO] року на території Червонокутської сільської ради в с.Преображенка, Ширяївського району, Одеської області (а.с.12). Відповідно до копії заповіту складеного 12 січня 2000 року Червонокутською сільською радою Ширяївського району Одеської області, [PERSON] заповів [PERSON] сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] Встановлено також, що відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що виданий Ширяївською районною державною адміністрацією Одеської області 20 вересня 1996 року на підставі рішення Ширяївської районної державної адміністрації від 27 серпня 1996 року №258 на ім'я [PERSON], який має право на земельну частку (пай), розміром 10,48 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк» та розташована на території с.Преображенка Ананьївського району Одеської області (а.с.14). З повідомлення відділу в Ширяївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, вбачається, нормативна грошова оцінка земельної ділянки виділеної за рахунок земельної частки (паю) колишнього КСП «Маяк» на території Червонокутської сільської ради Ширяївського району Одеської області з урахуванням індексації та постанови КМУ від 31 жовтня 2011 року №1185 «Про внесення змін до методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» станом на 01 січня 2017 року становить 209952,52 грн./га. (а.с.15). Відповідно до рішення Ширяївського районного суду Одеської області №518/1045/16-ц від 31 серпня 2016 року, позовну заяву [PERSON] до Червонокутської сільської ради Ширяївського району Одеської області про поновлення строку позовної давності та визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задоволено. Визначено [PERSON], [INFO] додатковий строк 6 (шість) місяців з дня набуття чинності рішення по справі, для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] року після смерті його батька - [PERSON] (а.с.6). Також з'ясовано, що позивач 14 вересня 2016 року звернувся до Любашівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року (а.с.5). З копії витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №45075095 від 14 вересня 2016 року вбачається, що 28 березня 2006 року Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в спадковому реєстрі був зареєстрований заповіт [PERSON], який було посвідчено 12 січня 2000 року Червонокутською сільською радою Ширяївського району Одеської області (а.с.8). З копії витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №45081757 від 14 вересня 2016 року вбачається, що 14 вересня 2016 року Любашівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області заведено спадкову справу на майно [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року за номером в спадковому реєстрі 59499746 (номер у нотаріуса 364/2016). У відповідності до ч.ч. 1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як роз'яснено в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно з пунктами 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, оскільки часом відкриття спадщини після померлого [PERSON] є [INFO] року, спадкові відносини в даному випадку регулюються положеннями ЦК УРСР (1963 року). Після смерті [PERSON], згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилась спадщина до якої входить право на земельну частку (пай), площею 10,48 га, розташована на території Преображенської сільської ради, посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого 20 вересня 1996 року Ширяївською районною державною адміністрацією Одеської області. Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За життя спадкодавець залишив заповіт на ім'я [PERSON], що підтверджено копією заповіту від 12 січня 2000 року та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №45075095 від 14 вересня 2016 року. Відповідно до ст.553 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організації. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Відповідно до статті 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року "Перша черга спадкоємців за законом" ч.1 - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.530 ЦК УРСР в редакції 1963 року, - при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30 травня 2008 року «про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як видно з відповіді державного нотаріуса Любашівської районної державної нотаріальної контори, позивачу роз'яснено, що нотаріальною конторою заведено спадкову справу на майно [PERSON] та сертифікат на право на земельну частку (пай) видано на ім'я [PERSON], однак в довідках сільської ради та повторному свідоцтві про смерть ім'я спадкодавця зазначено «[PERSON]». Однак, позивач звернувся в суд саме з позовною заявою про визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, а не з заявою про встановлення факту родинних відносин та або встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Разом з цим, судом в підготовчому засідання та в послідуючих судових засіданнях неодноразово роз'яснювались вимоги ст.ст.76, 81 ЦПК України та наголошувалось про те, що позивачем суду надано лист нотаріуса щодо необхідності підтвердження певного факту для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Однак позивач в судовому засіданні повідомив, що йому зрозумілі роз'яснення, які надає суд, однак жодних додаткових документів надавати не бажає, вважає надані вже документи достатніми. Відсутність у відповідача заперечень проти задоволення позову жодним чином не спростовує вказаних висновків суду. Враховуючи положення ЦПК України щодо компетенції суду, останній не може підміняти інший орган державної влади і перебирати на себе повноваження з вирішення питань,які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, а тому суд вважає, що вимоги позивачки є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed