Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

16.10.2014 року [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до державного професійно-технічного навчального закладу «Кілійський професійний ліцей» (далі по тексту ДНЗ «КПЛ») та просила суд: - визнати дії відповідача ДНЗ «КПЛ» неправомірними; - зобовязати відповідача додати їй викладацьких часів до повної ставки, на яку її було прийнято; - стягнути з відповідача ДНЗ «КПЛ» 1000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди. 25.05.2015 року [PERSON] подала суду уточнений позов до ДНЗ «КПЛ» в якому просить: - визнати дії відповідача ДНЗ «КПЛ» неправомірними; - зобовязати відповідача додати їй викладацьких часів до повної ставки, на яку її було прийнято; - стягнути з ДНЗ «КПЛ» 3916 гривень 41 копійку матеріальної шкоди; - стягнути з відповідача ДНЗ «КПЛ» 5000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] та її представник [PERSON] пояснили, що 04.10.2011 року позивача було прийнято на роботу у ДНЗ «КПЛ» викладачем хімії та біології на 2011 2012 навчальний рік на повну ставку, і з того часу вона працює на цій посаді. Позивач не одружена, але має на утриманні сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у звязку з чим є єдиним годувальником у родині. Жодних претензій у адміністрації ДНЗ «КПЛ» до [PERSON] у звязку з виконанням нею професійних обовязків до 2014 року не було. На початку навчального 2014 року позивач дізналась про те, що умови її праці змінені відповідачем у бік погіршення, а саме, зменшено педагогічне навантаження. Вказані зміни обумовлені тим, що [PERSON] на початку 2014 року відмовилась поїхати за власний рахунок у відрядження в м. Одесу для проходження навчання (атестації) строком на два тижні. Неможливість відвідування навчання була обумовлена тим, що позивачу не було з ким залишити неповнолітніх дітей, а також відсутністю грошових коштів на оплату проїзду, оренду житла та харчування. У той же час іншому працівнику, яка не має на утриманні неповнолітніх дітей, і у якої є працюючий чоловік, а також має такий же фаховий рівень, як і [PERSON], надали перевагу у встановленні педагогічного навантаження. Окрім цього позивач та її представник зазначили, що крім хімії та біології існують інші предмети, за рахунок викладання яких (надання часів) адміністрація могла довести педагогічне навантаження позивача до 720 викладацьких годин, тобто до повної ставки. Таким предметом зокрема є «Естетика», 320 викладацьких годин по якому були розподілені на користь викладача історії [PERSON] На погіршення умов оплати праці [PERSON] потрібна обовязкова згода профспілкового органу, яка відсутня. Різниця між ставкою та фактично нарахованою сумою за період з 01.09.2014 року по 01.07.2015 року з урахуванням індексу інфляції складає 3916 гривень 41 копійка. Позивач не заперечує, що 25.06.2014 року була присутня на співбесіді, на якій викладачам доводилось попереднє педагогічне навантаження, однак зі зменшенням такого навантаження згодна не була, а заяву від 29.08.2014 року про надання згоди з навантаженням 637 годин на 2014-2015 навчальний рік написала під впливом тиску з боку керівництва ДНЗ «КПЛ». Своїми неправомірними діями відповідач порушив душевний спокій [PERSON] та змусив її витрачати додаткові зусилля для організації життя і існування родини, тобто завдав моральної шкоди, достатньою компенсацією якої позивач вважає 5000 гривень. На підставі викладеного позивач та її представник просять задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача ДНЗ «КПЛ» [PERSON] позов [PERSON] не визнала у повному обсязі та пояснила наступне. Відповідно до контракту, укладеного 03.10.2011 року між адміністрацією ДНЗ «КПЛ» та [PERSON], і наказом № 163 від 03.100.2011 року позивача було прийнято на роботу з 04.10.2011 року по 30.06.2012 року викладачем хімії та біології на ставку за 9 розрядом, незважаючи на те, що раніше вона викладацькою діяльністю не займалась. Педагогічне навантаження «ставка» (720 годин) в наказі було оговорено на період 2011 2012 навчальний рік. Навантаження педагогічного працівника та кількість викладацьких годин з кожної дисципліни щорічно вираховується та залежить від затвердженого робочого навчального плану на поточний навчальний рік, а це з 01.09. поточного року по 30.06.наступного року. Педагогічне навантаження працівників залежить не від керівництва, а тільки від державних стандартів та РНП (робочих навчальних планів), які затверджує департамент освіти та НМЦПТО в Одеській області, і воно може змінюватися як в сторону збільшення так і зменшення. Згідно з п. 3.2. Наказу МОН України № 419 від 30.05.2006 року, професійно технічна освіта може включати природно математичну, гуманітарну, фізичну, загально технічну, професійно теоретичну і професійно практичну підготовку. Хімія та біологія відносяться до природно математичного циклу, який включає: геометрію, алгебру, хімію, біологію, фізику, екологію, інформатику, географію, технологію, астрономію. На співбесіді, яка була проведена 25.06.2014 року адміністрацією ДНЗ «КПЛ» з працівниками установи, та на педагогічній раді, що відбулась 27.06.2014 року, де приймали участь голова та 5 членів профспілкового комітету (які одночасно є викладачами), усім викладачам, у тому числі і [PERSON], було доведено попереднє педагогічне навантаження та розяснено, що у разі невиконання держзамовлення воно може бути зменшено. В 2014 2015 навчальному році згідно затверджених робочих навчальних планів ДНЗ «КПЛ» та наказу «Про розподіл педагогічного навантаження на 2014-2015 н.р.» № 111 від 28.08.2014 року навантаження [PERSON] складало 637 годин, але після перегляду додаткових можливих годин 640 (+ 3 години консультацій). Після затвердження робочих навчальних планів станом на 01.09.2014 року [PERSON] мала 640 годин. Зменшення відбулося за рахунок змін державних стандартів в групі електромонтерів, які стали причиною змін в робочих навчальних планах. До змін робочих навчальних планів предмет «Хімія» в групі електромонтерів викладався на І курсі. Після зміни РНП викладання навчального предмету хімії в групі електромонтерів було перенесено на ІІ курс в кількості 70 годин + 12 годин консультацій. Адміністрація переглянула можливе максимальне навантаження [PERSON] згідно її кваліфікації. У звязку з цим [PERSON] було надано додатково згідно РНП всі наявні 27 годин навчального предмету «Фізіології харчування». Станом на 01.09.2014 року, в порівнянні з попереднім розподілом педагогічного навантаження, зміни згідно РНП стосувалися 5 викладачів: [PERSON] 718 годин 726 годин; [PERSON] 722 години 733 години; [PERSON] 777 годин 587 годин; [PERSON] 692 години 640 годин; Порущенко 779 годин 733 години. [PERSON] наряду з усіма педпрацівниками була попереджена 25.06.2014 року про можливе зменшення годин педнавантаження при затвердженні робочих навчальних планів, та в разі, якщо групи не будуть укомплектовані (в разі невиконання держзамовлення), тобто більш ніж за два місяці. 29.08.2014 року [PERSON] надала адміністрації ДНЗ «КПЛ» письмову згоду з педагогічним навантаженням 637 годин на 2014 2015 навчальний рік. На початок 2014-2015 навчального року група токарів № 5 не відповідала по набраній кількості учнів державному замовленню, з цієї причини була розформована з 01.10.2014 року згідно наказу № 157 від 30.09.2014 року. В звязку з розформуванням групи кількість годин загальної тарифікації зменшилась на 1400 годин. Не тільки [PERSON], але всі педагогічні працівники, які були задіяні в викладанні годин в групі №5, отримали зменшення педагогічного навантаження з 01.10.2014 року, про що були попереджені на співбесіді про попередній розподіл навантаження 25.06.2014 року. Повна ставка з 32 викладачів залишилась станом на 01.10.2014 року у 8 викладачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 01.10.2014 року, після розформування групи № 5 токарів, в порівнянні з затвердженою тарифікацією на 01.09.2014 р., сталися значні зміни, про які працівники були попереджені на індивідуальних співбесідах.: [PERSON] 726 годин 635 годин; [PERSON] 733 669 годин; [PERSON] 756 702 години; [PERSON] 360 302 години; [PERSON] 806 748 годин; [PERSON] 732 678 годин; Порущенко 733 704 години; [PERSON] 640 569 годин. Згідно наказу № 162 від 01.10.2014 року «Про внесення змін до наказу № 111 від 28.08.2014 року «Про розподіл педагогічного навантаження на 2014 2015 н.р.» [PERSON] має наступне навантаження: з предмету «Хімія» загальна кількість годин разом з консультаціями та іспитами складала 334 години; з предмету «Фізіологія харчування» - 27 годин; з предмету «Біологія» - 208 годин. Загальна кількість годин разом з консультаціями та іспитами згідно РНП склала 569 годин. Всі наявні години з предмету «Хімія» згідно тарифікації надані викладачу [PERSON] Години біології розподілено між викладачами [PERSON] (208 годин) та [PERSON] (439 годин). [PERSON] має І категорію викладача, 20 років педагогічного стажу та навантаження на 2014-2015 н.р. 742 години, що на 22 години більше ставки. Однак передати 22 години іншому викладачу неможливо, так як для цього треба розірвати програму групи з предмету, що є неможливим. Оскільки [PERSON] маючи кваліфікацію біолога (викладача біології та хімії) може викладати біологію, хімію та фізіологію харчування, їй були надані усі можливі часи з цих предметів. Також представник відповідача пояснила, що 17.03.2014 року надійшов лист-запрошення з НМЦПТО в Одеській області на засідання обласної методичної секції викладачів хімії, вищої хімії, біології, екології та педпрацівників з професійної підготовки з професії «Лаборант хімічного аналізу», яке проводилось 25.03.2014 року з 10.00 години по 13.00 годину. [PERSON] було запропоновано відвідати вищевказане засідання, однак вона відмовилась. Крім цього представник відповідача зазначила, що відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Оскільки [PERSON] не мала норми навчального навантаження на 2014 2015 н.р., а саме: з 01.09.2014 року навантаження складало 640 годин, а з 01.10.2014 року 569 годин, заробітна плата їй була нарахована та виплачена за фактичний відпрацьований час. За невідпрацьовані години заробітна плата не виплачується. На підставі вищевикладеного представник відповідача вважє позов [PERSON] необґрунтованим та просить суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що вона працює методистом у ДНЗ «КПЛ». 25.06.2014 року адміністрація ліцею провела з викладачами співбесіду, на якій було надано оцінку роботи кожного з викладачів за минулий навчальний рік, а також довела попереднє педагогічне навантаження кожного працівника на наступний навчальний рік. У співбесіді брали участь представники керівництва, голова профспілкового комітету, 5 членів профспілкового комітету і викладачі ліцею, у тому числі і [PERSON] 27.07.2014 року у закладі відбулась педагогічна рада, на якій кожному викладачу, у тому числі і [PERSON], адміністрація ліцею довела попереднє педагогічне навантаження на 2014-2015 навчальний рік. У серпні 2014 року [PERSON] надала письмову згоду на педагогічне навантаження на 2014-2015 навчальний рік у кількості 637 викладацьких годин. У звязку з тим, що навчальна група № 5 токарів була розформована, так як не було достатньої кількості учнів, з 01.10.2014 року загальне педагогічне навантаження на усіх викладачів зменшилось на 1400 викладацьких годин. Навантаження [PERSON] також зменшилось і стало складати 569 викладацьких годин. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] заступник директора з навчально-виховної роботи, [PERSON] майстер виробничого навчання та заступник голови профспілкового комітету, [PERSON] викладач географії, біології та екології, [PERSON] викладач фізики, [PERSON] дали показання, аналогічні показанням свідка [PERSON] У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON], [INFO], розлучена та є матірю [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується копією паспорта громадянина України КМ 645734, виданого 08.01.2010 року Кілійським РВ УМВС Одеської області, та копіями свідоцтв про народження: І-ЖД № 007545 від 08.04.1994 року і 1-ЖД № 039764 від 18.05.2006 року /а.с. 4-6/. Відповідно до копії диплому СК № 11005088 від 30.07.1999 року [PERSON] закінчила у 1999 році Одеський державний університет імені [PERSON] і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Біологія» та здобула кваліфікацію біолога, викладача біології та хімії /а.с. 95/. Відповідно до наказу ДНЗ «КПЛ» № 163 від 03.10.2011 року [PERSON] відповідно до контракту прийнята на роботу з 04.10.2011 року по 30.06.2012 року педпрацівником, викладачем хімії та біології на ставку за 9 розрядом /а.с. 56/. У відповідності до копії трудової книжки АА № № 250027 від 31.03.1997 року [PERSON] на підставі наказу № 76 від 20.05.2012 року з 26.05.2012 року переведена основним працівником на посаду викладача хімії та біології у ДНЗ «КПЛ» /а.с. 3/. У копії листа директора НМЦ ПТО в Одеській області на імя директорів ПТНЗ № 103 від 17.03.2014 року зазначено, що 25.03.2014 року о 10.00 годні на базі ДНЗ «Одеський професійний ліцей будівництва та архітектури» відбудеться засідання обласної методичної секції викладачів хімії, вищої хімії, біології, екології та педпрацівників з професійної підготовки з професії «Лаборант хімічного аналізу». Запропоновано забезпечити явку викладачів /а.с. 109/. З дослідженої в судовому засіданні посадової інструкції викладача, завідувача кабінетом хімії ДНЗ «КПЛ» - [PERSON] /а.с. 10-14/, вбачається, що згідно діючого законодавства України працівник закладу освіти має право: - п. 3.1. на захист професійної честі та гідності; - п. 3.10. брати участь в обговоренні педагогічного навантаження на наступний навчальний рік; - п. 3.11. на гарантію отримання однієї ставки, але не більш 1,5 ставки педагогічного навантаження; - п. 3.15. відшкодування моральної шкоди . У колективному договорі між адміністрацією і профспілковим комітетом ДНЗ «КПЛ», схваленому на зборах трудового колективу 24.06.2011 року протоколом № 2 та зареєстрованим УТСЗН Кілійської РДА Одеської області реєстраційний номер 30 від 04.07.2011 року /а.с. 183-202/ зазначено, що адміністрація зобовязується: - розділ 2, п. 13. запровадження, зміну та перегляд норм праці проводити за погодженням з профспілковим комітетом; - розділ 2, п. 15. про запровадження нових норм чи зміну чинних норм праці повідомляти працівників не пізніш як за 2 місяці до їх запровадження; - розділ 3, п. 1. забезпечити в установах гласність умов оплати праці, порядку виплати доплат, надбавок, винагород, інших заохочувальних чи компенсаційних виплат; - розділ 3, п. 2. не приймати в односторонньому порядку рішень, що змінюють встановлені у колективному договорі умови оплати праці; - розділ 3, п. 3. відповідно до ст. 15 Закону України «Про оплату праці» погоджувати з профспілковим комітетом умови оплати праці в установі. Для цього надавати профкому попередній розподіл педагогічного навантаження на наступний навчальний рік для ознайомлення та погодження. - розділ 3, п. 8. педагогічним працівникам, у яких з незалежних від них причин протягом навчального року навантаження зменшується, порівняно з встановленим при тарифікації, відповідно до п. 76 «Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти» виплачувати до кінця навчального року заробітну плату за фактичну кількість годин. Відповідно до довідки ДНЗ «КПЛ»№ 1022 від 02.11.2015 року педагогічний працівник [PERSON] викладає слідуючи предмети: хімія та біологія. До природно-математичного циклу відносяться, крім зазначених предметів також: математика, фізика, астрономія, екологія, інформатика, географія /а.с. 179/. У довідці ДНЗ «КПЛ» № 1020 від 02.11.2015 року зазначено, що предмет «Естетика» відноситься до предмету, що вільно обирається навчальним закладом та не входить до циклу природно-математичної підготовки. [PERSON] не проходила курси підвищення кваліфікації в Одеському обласному інституті удосконалення вчителів /а.с. 178/. Згідно з листом виконуючого обовязки директора навчально-методичного центру професійно-технічної освіти в Одеській області вих. № 21 від 26.01.2015 року викладач ДНЗ «КПЛ» [PERSON], маючи кваліфікацію біолога, викладача біології та хімії, має можливість здійснювати навчання учнів ПТНЗ тільки з предметів: біологія, хімія, фізіологія харчування /а.с. 96/. З досліджених в судовому засіданні належним чином завірених копій посвідчень, виданих Одеським обласним інститутом удосконалення вчителів, вбачається, що викладачі ДНЗ «КПЛ» пройшли курси навчання: - [PERSON] з 06.10.2014 року по 18.10.2014 року; - [PERSON] з 06.10.2014 року по 18.10.2014 року; - [PERSON] з 05.07.2004 року по 18.07.2004 року; з 30.11.2009 року по 23.12.2009 року; з 08.09 2014 року по 01.10.2014 року /а.с. 181-182, 210-212/. У відповідності до довідки ДНЗ «КПЛ» від 30.11.2015 року станом на травень 2014 року членами профспілкового комітету були: [PERSON] голова профспілки; [PERSON] секретар; [PERSON] керівник фізичного виховання; [PERSON] викладач математики; [PERSON] майстер виробничого навчання; [PERSON] охоронець; [PERSON] майстер виробничого навчання /а.с. 213/. В судовому засіданні також були дослідженні належним чином завірені копії робочих навчальних планів затверджених: 27.11.2013 року; 27.03.2014 року, 28.08.2014 року /а.с. 57-74/. Згідно з наказом Директора ДНЗ «КПЛ» № 95/1 від 20.06.2014 року «Про проведення червневих співбесід з педагогічними працівниками» на 25.06.2014 року були призначені червневі співбесіди з метою: аналізу якості педагогічної діяльності педагогічних працівників ДНЗ «КПЛ»; проведення попередньої тарифікації; доведення попереднього навантаження на 2014-2015 навчальний рік при індивідуальних співбесідах /а.с. 87/. 25.06.2014 року у ДНЗ «КПЛ» проведені «червневі співбесіди» у яких прийняли участь: керівництво ліцею, голова профспілкового комітету, 5 членів профспілкового комітету, які водночас є педагогічними працівниками та педагогічні працівники, у тому числі і [PERSON] Порядком денним співбесід було передбачено: 1. Проведення співбесіди з викладачами загальноосвітніх дисциплін та спецпредметів та розгляд попередньої тарифікації на 2014-2015 навчальний рік. 2. Попередження про можливе зменшення педагогічного навантаження внаслідок невиконання ДНЗ «КПЛ» державного замовлення на 2014-2015 навчальний рік. [PERSON] було повідомлено, що її попереднє педагогічне навантаження становитиме 692 години. Даний факт підтверджується дослідженим в судовому засіданні протоколом № 2 від 25.06.2014 року /а.с. 88-90/. Відповідно до наказу ДНЗ «КПЛ» № 99 від 26.07.2014 року попереднє педагогічне навантаження, передбачене навчальними планами для [PERSON], становило 692 години, з яких 484 години хімія і 208 годин біологія /а.с. 101-105/. Згідно з протоколом № 10 засідання педагогічної ради ДНЗ «КПЛ» від 27.06.2014 року заступник директора з НВР персонально ознайомив педпрацівників з попередньою тарифікацією ([PERSON] 692 години) /а.с. 97-99/. У відповідності до протоколу № 1 засідання педагогічної ради ДНЗ «КПЛ» від 28.08.2014 року директор ліцею ознайомила педагогічних працівників з педагогічним навантаженням на 2014-2015 навчальний рік. Педагогічне навантаження [PERSON] склало 637 годин, з чим остання була незгодна /а.с. 106-108/. Наказом ДНЗ «КПЛ» № 111 від 28.08.2014 року педагогічне навантаження, передбачене навчальними планами для [PERSON], становило 640 години, з яких 405 годин хімія, 208 годин біологія, 27 годин фізіологія харчування /а.с. 79-84/. 29.08.2014 року [PERSON] надала адміністрації ДНЗ «КПЛ» письмову згоду з педагогічним навантаженням 637 годин на 2014 2015 навчальний рік /а.с. 91/. Згідно з листом Міністерства освіти і науки «Про продовження прийому до ПТНЗ у 2014 році та коригування обсягів державного замовлення» за вх. № 355 від 04.09.2014 року 2014-2015 навчальний рік було розпочато з 01.10.2014 року /а.с. 156/. Наказом ДНЗ «КПЛ» № 157 від 30.09.2014 року група № 5 за професією «Токар, електрогазозварник» не відповідала по набраній кількості учнів державному замовленню, у звязку з чим була розформована, а учні переведені до інших груп /а.с. 85/. У звязку з невиконанням державного замовлення на 2014-2017 роки та припиненням існування групи № 5 і зменшенням загального педагогічного навантаження на 1400 годин, наказом ДНЗ «КПЛ» № 162 від 01.10.2014 року внесені зміни до наказу № 111 від 28.08.2014 року «Про розподіл педагогічного навантаження на 2014-2015 рік». На підставі наказу № 162 від 01.10.2014 року, педагогічне навантаження, передбачене навчальними планами для [PERSON], стало 569 години, з яких 334 годин хімія, 208 годин біологія, 27 годин фізіологія харчування. Зменшення педагогічного навантаження стосувалось не тільки [PERSON], а і інших викладачів, які були задіяні в викладанні навчальних предметів в групі № 5 /а.с. 86/. Згідно з довідкою ДНЗ «КПЛ» № 352 від 28.04.2015 року загальна сума доходу [PERSON] за період з вересня 2013 року по червень 2014 року становить 22972 гривні 16 копійок /а.с. 50/. У довідці ДНЗ «КПЛ» № 353 від 28.04.2015 року зазначено, що загальна сума доходу [PERSON] за період з вересня 2014 року по червень 2015 року становить 19738 гривень 13 копійок /а.с. 51/. В судовому засіданні також досліджувались надані позивачем постанова Кілійського районного суду Одеської області від 31.07.2014 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП /а.с. 153-154/ та відповідь начальника територіальної державної інспекції з питань праці в Одеській області на звернення [PERSON] на Урядову гарячу лінію від 28.08.2014 року з питань порушення її трудових прав адміністрацією ДНЗ «КПЛ» /а.с. 158/. На думку суду, безпосередньо досліджені в судовому засіданні та вказані вище докази є належними та такими що стосуються предмету доказування. Представником відповідача суду надані у якості письмових доказів завірені копії наступних документів: - довідка про відвідування уроку хімії в ДНЗ «КПЛ» від 12.11.2014 року /а.с. 110/; - акти від: 03.10.2014 року; 06.10.2014 року; 28.11.2014 року /110-118/; - характеристика № 214 від 04.11.2014 року на [PERSON] за період з 2008 року по 30.09.2011 рік (за попереднім місцем роботи), за підписом в.о. головного лікаря Кілійської портової СЕС /а.с. 118/. Суд вважає вказані докази такими, що не є належними, оскільки вони не містять інформації щодо предмету доказування. Предметом спору по цивільній справі є правомірність дій відповідача, а не професійна характеристика та поведінка позивача. Згідно з частинами 3 та 4 ст. 32 КЗпП України У зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу. Відповідно до п. 6 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці. У відповідності до ст. 94 КЗпП України Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі ст. 97 КЗпП України Оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Відповідно до ст. 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. У відповідності до вимог ст. 103 КЗпП України про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Виходячи з аналізу приведених вище норм КЗпП України та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає достовірно встановленим наступне: - [PERSON] 04.10.2011 року прийнята на роботу у ДНЗ «КПЛ» з 04.10.2011 року по 30.06.2012 року педпрацівником, викладачем хімії та біології на ставку (720 викладацьких годин) за 9 розрядом /а.с. 56/; - [PERSON], маючи кваліфікацію біолога, викладача біології та хімії, має можливість здійснювати навчання учнів ПТНЗ тільки з предметів: біологія, хімія, фізіологія харчування /а.с. 96/; - зменшення педагогічного навантаження (менше ніж повна ставка) є зміною істотних умов праці та оплати праці; - діючим законодавством не передбачений обовязок роботодавця письмово повідомляти працівника про істотні зміни умов праці та оплати праці; - 26.07.2014 року [PERSON] було повідомлено про попереднє педагогічне навантаження, можливі зміни істотних умов праці та зміни розміру оплати праці під час проведення «червневих співбесід», у яких брали участь: керівництво ліцею, голова профспілкового комітету, 5 членів профспілкового комітету, які водночас є педагогічними працівниками, та інші педагогічні працівники /а.с. 88-90, 101-105/; - на засіданнях педагогічних рад 27.06.2014 року та 28.08.2014 року [PERSON] була ознайомлена зі зменшенням педагогічного навантаження (менш ніж повна ставка) на 2014-2015 навчальний рік. Зменшення педагогічного навантаження відбулось не тільки у позивача, а і у інших викладачів ДНЗ «КПЛ» /а.с. 79-84, 97-99, 106-108/; - 29.08.2014 року [PERSON] надала письмову згоду на продовження роботи у нових умовах (зменшення педагогічного навантаження) /а.с. 91/; - 01.10.2014 року у звязку з невиконанням державного замовлення та розформуванням групи № 5 відбулись зміни у педагогічному навантаженні усіх викладачів, які були задіяні в викладанні навчальних предметів в групі № 5, у тому числі і у [PERSON] /а.с. 86/; - з урахуванням освіти та фахового рівня [PERSON], їй були надані усі викладацькі години, яка вона мала право викладати у ДНЗ «КПЛ»; - про істотні зміни умов праці та оплати праці (встановлення педагогічного навантаження менш ніж повна ставка) позивача було повідомлено 26.07.2014 року, тобто більш ніж за два місяці до їх запровадження; - у разі незгоди позивача з істотними змінами умов та оплати праці, [PERSON] мала право на розірвання трудового договору на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України; - з заявою про розірвання трудового договору на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України [PERSON] до адміністрації ДНЗ «КПЛ» не зверталась; - впродовж 2014-2015 навчального року [PERSON] нарахована та виплачена заробітна плата за фактично відпрацьований час, будь-яка заборгованість по виплаті заробітної плати відсутня /а.с. 50-51/. Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Оскільки судом достовірно встановлено, що адміністрація ДНЗ «КПЛ» більш ніж за два місяці повідомила [PERSON] про істотні зміни умов праці та оплати праці, а [PERSON], в свою чергу, надала письмову згоду на продовження роботи у нових умовах, при цьому заяву про розірвання трудового договору на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України позивач роботодавцю не подавала, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання додати викладацьких часів до повної ставки задоволенню не підлягає. У ст. 22 ЦК України зазначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Приймаючи до уваги той факт, що заробітна плата за 2014-2014 навчальний рік [PERSON] нарахована та виплачена за фактично відпрацьований час у повному обсязі, і заборгованість по виплаті заробітної плати відсутня, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення 3916 гривень 41 копійки матеріальної шкоди (різниця між заробітною платою за 2013-2014 навчальний рік і 2014-2015 навчальний рік) задоволенню також не підлягає. У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п. 5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10-1389/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм трудового права», захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли у результаті душевних страждань, яких особа зазнала у звязку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин, які мають значення для правильного вирішення спору (статті 3, 4, 11, 31 ЦПК України). Ураховуючи, що КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди у разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин справи, висновок суду про стягнення грошового еквівалента моральної шкоди є правильним. Отже, компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових прав, шляхом поновлення на роботі, а має самостійне юридичне значення. Оскільки суд прийшов до висновку про необгрунтованість вимог [PERSON] в частині визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання додати викладацьких часів до повної ставки і стягнення 3916 гривень 41 копійки матеріальної шкоди, позов в частині стягнення на користь позивача 5000 гривень у якості компенсації моральної шкоди також задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed