Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

05.09.2017 позивач звернувся до суду з позовом, про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором №42.05-07/306 від 20 грудня 2005 року у розмірі 57751.69 доларів США. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 грудня 2005 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк", було укладено Договір кредиту №42.05-07/306, відповідно до якого банк надав відповідачу в кредит грошові кошти в розмірі 52279.00 доларів США, на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового використання. Відповідачка, всупереч умовам Договору кредиту, взяті на себе зобов`язання по сплаті відсотків та внесення чергових частин кредитних коштів припинила виконувати, чим порушила умови Договору кредиту. Станом на 07.06.2017 заборгованість становить: 38519.21 доларів США боргу по кредиту; 19232.48 доларів США відсотки. У судове засідання представник позивача не з`явився, у матеріалах справи міститься клопотання, в якому він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. В наданій суду заяві, представник відповідача [PERSON] просив розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги не визнав. У наданому відзиві просив застосувати до позовних вимог строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову(а.с. 51-55). У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Статтями 626, 627, 629, 526, 530, 610, 1050, 1054, 1048 ЦК передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити %. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати %, належних йому. З письмових доказів вбачається, що 20 грудня 2005 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк", було укладено Договір кредиту № 42.05-07/306, відповідно до якого банк надав відповідачу в кредит грошові кошти в розмірі 52279.00 доларів США, на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового використання, зі сплатою 13 % річних, з кінцевим терміном повернення боргу до 09 грудня 2015 року. Додатковими угодами умови кредитування змінювались. Погашення заборгованості за кредитом та проценти визначено ануїтентними платежами, щомісячно до 9 числа, а з квітня 2006 до 20 числа(а.с. 6 - 12). Заява на видачу готівки №10-001 від 09.12.2005 та меморіальний ордер № 10-003 від 09 грудня 2005 року вбачається, що кошти, згідно договору кредиту №42.05-07/306 на загальну суму 52279.00 доларів США, еквівалент у гривні 264008.95 грн., були видані [PERSON] (а.с. 13, 14). Відповідачка зобов`язалася погашати кредит щомісячно відповідно до графіка, визначеного в п. 1.1.1 Договору кредиту. Нарахування процентів за Кредитними договорами здійснюється відповідно до п. 2.5 Договору кредиту. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач умови договору не виконує належним чином. Станом на 07 червня 2017 року заборгованість за договором, становить: 52279.00 доларів США, з яких: 38519.21 доларів США боргу по кредиту; 19232.48 доларів США відсотки(а.с. 19-20, 21). Доказів на підтвердження іншого суду не надано. Відтак, позовні вимоги задоволенню підлягають в повному обсязі. Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У відповідності до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У відповідності до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. За договором кредиту(а.с. 6-9) передбачалось погашення кредиту та сплати процентів шляхом сплати позичальником ануїтентних платежів (до 9 числа кожного місяця), що означало внесення коштів на погашення кредиту рівними частинами протягом всього строку дії Кредитного договору. Додатковою угодою № 2 від 09.12.2005(а.с.11) передбачено погашення кредиту та сплати процентів шляхом сплати позичальником ануїтентних платежів (до 20 числа кожного місяця), що означало внесення коштів на погашення кредиту рівними частинами протягом всього строку дії Кредитного договору. Позивач дізнався, або міг дізнатись про порушення свого цивільного права або інтересу зі спливом наступної дати внесення платежу. Та мав право звернутись до суду протягом трьох років. Із розрахунку наданого позивачем(а.с. 19-20) вбачається, що останній платіж за кредитним договором відповідачкою здійснено 21.12.2009. Тобто починаючи з 21.01.2010 право позивача було порушено, і він мав можливість звернутись до суду за захистом порушеного права в строк до 22.01.2013. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду із позовною заявою про порушення свого цивільного права або інтересу 05.09.2017, тобто зі спливом строків позовної давності. З клопотанням про поновлення строків позовної давності, із посиланням на поважні причини такого пропуску, позивач до суду не звертався. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог із-за пропуску позивачем строку позовної давності. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed