Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, в якій просить визнати свого колишнього співмешканця, [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що вона проживала разом з [PERSON], [INFO], в с.Георгіївка Лутугинського району Луганської області. Від спільного життя вони мають сина - [PERSON], [INFO]. В грудні 2013 року [PERSON] покинув її з дитиною та до теперішнього часу в неї не має жодних відомостей про нього. Після початку антитерористичної операції вона з сином на початку 2014 року переїхала на постійне місце проживання в с.Плахо-Петрівку Білокуракинського району Луганської області, де уклала шлюб з [PERSON]. З грудня 2013 року про долю [PERSON] їй нічого не відомо, його пошуки не дали результатів. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно їй для вирішення питання щодо визначення правового режиму сумісного майна та перетину кордону з дитиною без згоди батька, а також питань, пов'язаних з соціальною допомогою на дитину та усиновлення, у зв'язку з чим вона просить визнати його безвісно відсутнім з 01.01.2014 року. В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги в повному обсязі та просила її заяву задовольнити, пояснивши, що вона проживала в цивільному шлюбі з [PERSON]. Від спільного проживання вона народила дитину, [PERSON], батьком якого є [PERSON]. Проживали вони з ним в с. Георгіївка в будинку його батьків. В грудні 2013 року [PERSON] повідомив її, що він не хоче з нею жити і вона забрала дитину та повернулася до своїх батьків, які також проживають в с. Георгіївка Лутугинського району Луганської області, на одній вулиці з [PERSON]. З того часу [PERSON] дитину не провідував, ходив мимо їх будинку, однак не заходив. Своїй матері він також заборонив з ними спілкуватися. В травні 2014 року вона зверталася до Лутугинського районного суду з заявою про стягнення аліментів. [PERSON] при розгляді справи в суді був присутнім. В червні 2014 року вона переїхала до с. Плахо-Петрівка Білокуракинського району Луганської області. З того часу вона декілька разів дзвонила [PERSON] щодо аліментів, однак він їй не відповідав. В 2016 році вона одружилася з [PERSON], який бажає усиновити її сина [PERSON]. Батьки і в даний час проживають в с. Георгіївка, про [PERSON] кажуть, що він виїхав на заробітки в Росію, іноді приїжджає додому, його бачили сусіди. Самі батьки його не бачили. В 2015 році вона зверталася з заявою про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за несплату аліментів. Щодо його розшуку вона до поліції не зверталася. Представник заявника в судовому засіданні підтримав заяву свого довірителя та просив її задовольнити, пояснивши, що, оскільки заявниці нічого не відомо про долю [PERSON], його необхідно визнати безвісно відсутнім. Зацікавлена особа - [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги заявниці та пояснив, що він є її чоловіком та що факт визнання [PERSON] безвісно відсутнім допоможе йому у вирішенні питань щодо усиновлення [PERSON]. Представник зацікавленої особи - органу опіки та піклування Білокуракинської районної державної адміністрації Луганської області в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник зацікавленої особи - Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації Луганської області в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення заявниці, представника заявниці, заінтересованої особи - [PERSON], допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Георгіївської селищної ради Лутугинського району Луганської області 05.03.2013 року, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 07.11.2014р. №921000435 [PERSON] разом з сином - [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та фактично проживає за адресою: [ADDRESS], як внутрішньо переміщена особа (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Просторівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області 22.07.2016р., [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на "[PERSON]" (а.с.4-7, 14). Згідно довідки, виданої Просторівською сільською радою Білокуракинського району Луганської області 03.05.2017р. вих.№453, [PERSON] зареєстрована та фактично проживає за адресою: с.Плахо-Петрівка Білокуракинського району Луганської області та має наступний склад сім'ї: чоловік - [PERSON] [INFO], син - [PERSON] [INFO], донька - [PERSON] [INFO] (а.с.8). Відповідно до витягу з кримінального провадження №12015130440000369 [PERSON] 06.11.2015 року звернулася з заявою до чергової частини Білокуракинського РВ ГУМВСУ, в якій зазначила що з 21.05.2014 року [PERSON] ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] (а.с. 12-13). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, виданої Білокуракинською районною державною адміністрацією 21.03.2016р. вих.№02-18/477, орган опіки та піклування Білокуракинської райдержадміністрації вважає, що позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO], стосовно малолітнього [PERSON], [INFO], є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.11). Відповідно до відповіді, наданої на запит суду Білокуракинським відділом поліції 23.08.2017 року, в провадженні СВ Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області кримінальне провадження за фактом безвісного зникнення [PERSON] відсутні та не перебували (а.с. 50). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знайома з заявницею, про її колишнього співмешканця - [PERSON] вона нічого не знає, окрім того,що [PERSON] при ній дзвонила [PERSON], однак він не відповів на дзвінок. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знайома з [PERSON], в червні 2014 року остання приїхала разом з дитиною до с.с.Плахо-Петрівка без чоловіка. Батько дитини ніколи не приїздив до них, не допомагав та ніяк не давав про себе знати. На підставі ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Як встановлено в судовому засіданні, місцем постійного проживання [PERSON] є с. Георгіївка Лутугинського району Луганської області. Будь-якої інформації щодо проживання або не проживання [PERSON] в с. Георгіївка Лутугинського району Луганської області заявником та представником заявника суду не надано. З заявницею на територію, підконтрольну владі України, [PERSON] не виїжджав, факт його небажання спілкуватися з заявницею та своєю дитиною не свідчить про його відсутність протягом року за місцем проживання. Окрім того, заявницею в заяві зазначені вимоги про визнання [PERSON] безвісно відсутнім з січня 2014 року, проте сама заявниця в судовому засіданні підтвердила, що до червня 2014 року, доки вона проживала в с. Георгіївка, вона його періодично бачила, він проживав за місцем свого мешкання. Допитані в судовому засіданні свідки також не повідомили будь-яких відомостей щодо можливого зникнення [PERSON] з місця його постійного проживання в с. Георгіївка. Таким чином, заявником не було доведено, що протягом більш, ніж одного року про [PERSON] немає ніяких відомостей за місцем його постійного проживання в с. Георгіївка Лутугинського району Луганської області, а тому підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім з січня 2014 року у суду немає, у зв'язку з чим заява [PERSON] задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed