Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У червні 2015 року прокурор Заводського району м. Дніпродзержинська звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська в інтересах малолітньої [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить суд про накладення заборони на відчуження нерухомого майна. В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначив, що звертається до суду з метою захисту житлових та майнових прав неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка через свій вік та правову необізнаність самостійно не в змозі захистити свої права, реалізувати процесуальні повноваження. Так, рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 04.11.2014 року по справі № 208/5205/14 відповідача [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти на її утримання, дитину передано під опікування органу опіки і піклування виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради. Рішенням виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради від 19.11.2014 року № 176 малолітній [PERSON], [INFO] встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради № 178 від 17.12.2014 року малолітню [PERSON], [INFO], влаштовано до прийомної сім'ї [PERSON] та [PERSON] на виховання та спільне проживання. Відповідно до особового рахунку та довідки про склад сім'ї, що проживає [INFO], за малолітньою [PERSON] закріплено право користування зазначеною квартирою з 05.10.2006 року. Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: вул. Бойко, 21-47 у м. Дніпродзержинську, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 12.05.2005 року серії ВСА № 604021, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON]. Відповідно до особового рахунку та довідки про склад сім'ї, що проживає [INFO], за малолітньою [PERSON] закріплено право користування зазначеною квартирою з 05.10.2006 року. [PERSON] даних експертної оцінки майна, а саме квартири [ADDRESS], вартість її на 27.05.2015 становить 51 143 (п'ятдесят одна тисяча сто сорок три) грн.. Однак, питання про накладення заборони на відчуження майна та житла дитини під час вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] вирішено не було. Враховуючи викладене, виходячи з інтересів дитини - малолітньої [PERSON], [INFO], необхідно накласти заборону на відчуження належної на праві приватної власності відповідачу [PERSON] квартири за адресою: вул. Бойко, 21-47 у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області. Представник позивача [PERSON] в судове засідання зявилась, але надала до суду заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача та його представника, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без їх участі. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 04.11.2014 року по справі № 208/5205/14 [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти на її утримання, дитину передано під опікування органу опіки і піклування виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради. В судовому засіданні встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради № 178 від 17.12.2014 року малолітню [PERSON], [INFO], влаштовано до прийомної сім'ї [PERSON] та [PERSON] на виховання та спільне проживання. Судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради від 19.11.2014 року № 176 малолітній [PERSON], [INFO] встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Зі свідоцтва про народження [PERSON] І-КИ № 090040 від 10.10.2006 року виданого Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] та її батьком є [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 732. [PERSON] Договору купівлі-продажу квартири [PERSON] ВСА № 604021 від 12.05.2005 року [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. [PERSON] відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] ВСА № 604021 від 12.05.2005 року, форма власності приватна. [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] СВО № 375876 від 17.06.2005 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] ВСА № 604021 від 12.05.2005 року [PERSON] Довідки про склад сімї виданої ТОВ «Стелла» від 12 травня 2015 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до особового рахунку № 032406 на квартиру [ADDRESS], за малолітньою [PERSON] закріплено право користування зазначеною квартирою з 05.10.2006 року. Зі звіту про оцінку майна вбачається, що вартість квартири [ADDRESS] на 27.05.2015 року становить 51 143 (п'ятдесят одна тисяча сто сорок три) грн.. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 121 Конституції України на органи прокуратури України покладено функції щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Підставою для представництва прокурором Заводського району м. Дніпродзержинська, згідно ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" інтересів громадян є їх неспроможність через недосягнення повноліття самостійно захистити свої порушені права або реалізувати процесуальні повноваження. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали разом з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.2 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», жилі приміщення, у яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду , не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватись лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. [PERSON] ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. У відповідності до ч.5 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інгернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у житловому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Як передбачено п.2. ч.1 ст.248 Сімейного кодексу України, дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідність до вимог ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідність до ч.2 ст.11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. У відповідність до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. [PERSON] до ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідність до ст.59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу встановленого суд вважає, що позовні вимоги Прокурора Заводського району м. Дніпродзержинська в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про накладення заборони на відчуження нерухомого майна підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved