Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення обмежувального припису відносно [PERSON] встановивши останньому заборону спілкуватись з [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з заявою заявником також заявлено клопотання про витребування від Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області заяв [PERSON] про неправомірні дії [PERSON] . В судовому засіданні 30.06.2020 року заявник заяву підтримала, вказавши про те, що [PERSON] її колишній чоловік, він після фактичного припинення стосунків продовжує їй телефонувати та погрожувати, де він мешкає наразі їй не відомо, засобів зв`язку з ним не має. З огляду на те, що зацікавлена особа не була належним чином сповіщена про дату, час та місце розгляду справи (через відсутність електронних засобів зв?язку), судове засідання було відкладено на 17.07.2020 року. 17.07.2020 року судове засідання не проводилось через перебування судді у відпустці та розгляд справи було відкладено на 24.07.2020 року. В судове засідання 24.07.2020 року заявник, повідомлена належним чином, не з`явилась, не повідомивши про причини своєї неявки, будь-яких заяв чи клопотань не направила. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся за допомогою направлення судових повісток за місцем мешкання, яке вказала заявник. При вирішенні клопотання заявника про витребування доказів суд керується наступним. [PERSON] просила суд зробити запит до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області щодо заяв про неправомірні дії заінтересованої особи. Стаття 84 ЦПК України вказує, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах\~другій\~та\~третій\~статті 83 цього Кодексу. За ч. 3\~ст. 84 ЦПК України\~у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Натомість заявником не вказано підстав, що унеможливлюють самостійно отримати вказані документи, окрім цього, заявник, з огляду на тривалість розгляду справи, мала достатній час аби самостійно звернутись до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. Враховуючи вищевикладене, судом відмовлено у задоволенні клопотання та витребування доказів, оскільки заявник мала змогу отримати їх самостійно та надати суду. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як вказувала [PERSON] вона з [PERSON] перебували у фактичних шлюбних стосунках, однак, будь-яких доказів на підтвердження того не надала. Заявник також вказувала про неодноразове складання щодо [PERSON] протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, водночас заявником не надано підтвердження того, що [PERSON] притягався до адміністративної чи кримінальної відповідальності хоча б раз з приводу вчинення щодо неї протиправних дій. Як наголошує п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 Закону України "Про запобіганню та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно розділу IV глави 13\~ЦПК\~України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. У відповідності до ст.350-6\~ЦПК\~України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України\~«Про\~запобігання\~та протидію\~домашньому\~насильству» на строк від одного до шести місяців. За змістом ч. 2 ст.\~26\~Закону\~України\~«Про запобігання\~та\~протидію\~домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. 26 цього Закону). Ч.1-4 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи викладене та надані заявником докази, суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки заявник не надала належних і допустимих доказів, які б підтвердили наявність підстав для застосування обмежувального припису, адже не надала жодних доказів того, що [PERSON] щодо неї вчинялись дії, які б підпадали під визначення домашнього насильства, що вжиття запропонованого нею заходу є обґрунтованим та здатне запобігти вчиненню такого насильства. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed