Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-27 00:00:00

07.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], третьої особи [PERSON], в якому просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кв.№56 в буд. 56 по вул. І.Велич- ковського у м. Львові. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є власником квартири № 56 у буд. 56 що на вул.[PERSON] у м.Львові на підставі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), виданого ВАТ «Автонавантажувач» 13.03.1997 року та зареєстровано у Львівському МБТІ в реєстрову книгу за № 20629, свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори 08.07.2004 року та зареєстровано в реєстрі за №3-1228 та договору дарування 2/4 частини квартири, посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON]В 10.10.2005 року та зареєстровано в реєстрі за №4-3826. В квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] на даний час зареєстрований за даною адресою, хоча фактично з жовтня 2004 року не проживає за вказаною адресою, не оплачує комунальні послуги, не здійснює роботи, щодо благоустрою квартири, а проживає разом зі своєю сімєю за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, 392/51. У зв'язку з тим, що відповідач не проживає в даній квартирі, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим обєктивно порушуються права позивача, тому вона змушена звернутися до суду. 25.08.2016 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON], в якому просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням за адресою м.Львів, вул.Величковського, 56/56 шляхом надання дублікатів ключів. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається про те, що він є офіційно зареєстрований за вищевказаною адресою та приймає активну участь у користуванні даним житловим приміщенням, оскільки в даній квартирі проживає його мати [PERSON] Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] відмовляється належним чином піклуватися про [PERSON], неналежно себе поводить, вимагає від останньої щоб вона припинила проживати у даній квартирі та перешкоджає позивачу за зустрічним позовом [PERSON] перебувати у квартирі під час догляду та допомоги матері [PERSON] Він, [PERSON], має намір проживати в даній квартирі, оскільки протягом останніх двох років його стосунки з дружиною значно погіршилися, проте відповідач за зустрічним позовом, [PERSON], чинить перешкоди у користуванні квартирою 56 по вул.Величковського,56 у м.Львові, забороняючи приходити до квартири, не дає ключів від вхідних дверей. У звязку з виникненням даного конфлікту між сторонами він змушений звернутися до суду, для відновлення свого порушеного права. У судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 16.07.2016 р. посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №369 /а.с.25/ підтримали позовні вимоги за первісним позовом та обставини викладені в ньому, просили первісний позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просили відмовити з підстав викладених у письмовому запереченні. Відповідач [PERSON] за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали зустрічний позов та обставини викладені в ньому, просили задовольнити в повному обсязі, у задоволенні первісного позову просили відмовити з підстав викладених у письмовому запереченні. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала зустрічний позов та просила його задовольнити, у задоволенні первісного позову просила відмовити. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників, третьої особи, показання свідків, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири №56 у буд.56 що на вул.[PERSON] у м.Львові на підставі свідоцтва про право власності на квартиру(будинок), виданого ВАТ «Автонавантажувач» 13.03.1997 року та зареєстровано у Львівському МБТІ в реєстрову книгу за № 20629 /а.с.5/, свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори 08.07.2004 року та зареєстровано в реєстрі за №3-1228 /а.с.6/ та договору дарування 2/4 частини квартири, посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON]В 10.10.2005 року та зареєстровано в реєстрі за №4-3826 /а.с.8/. Як вбачається з довідки ЛКП «Рясне 403» від 04.07.2016 р. № 5068 у спірній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], квартира складається із трьох житлових кімнат площею 41,60 кв.м. Загальна площа квартири 71,60 кв.м. /а.с.11/. [PERSON] від 27.04.2016 року за підписрм майстрів ЛКП «Рясне 403» [PERSON] зареєстрований у квартирі 56, що на вул.Величковського,56 у м.Львові, однак не проживає за вищевказаною з 2002 року /а.с.12/. З показань свідка [PERSON] вбачається, що він підписав акт від 27.04.16. про непроживання [PERSON] за спірною адресою на проханна [PERSON], але один раз [PERSON] бачив на сходовій клітці у будинку, який йому повідомив, що не може потрапити до квартири, оскільки ключів немає. Будучи у суді свідок [PERSON] пояснила, що її чоловік [PERSON] проживає з нею у батьківській квартирі, у них періодично виникають конфлікти, коли [PERSON] дома не ночує, тоді він ходив до мами. Після проведеного ремонту, який закінчений 3 роки тому, позивач замінила ключі у дверях і з того часу [PERSON] не може без згоди сестри потрапити до квартири. З пояснень [PERSON] судом встановлено, що він звертався до [PERSON] з претензією про усунення перешкод у користуванні квартирою, однак жодних дії з її сторони не вчинялися /а.с.51/. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У відповідності до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. У відповідності до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. [PERSON] із ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, як з підстав, передбачених законом. Частиною 4 статті 156 Житлового кодексу України передбачено, що до членів сім"ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині 2 статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України до членів сім"ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім"ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Сторонами у справі є мама та її діти. Поселення у спірну квартиру відбувалося їх як членів сімї. На даний час усі троє зареєстровані за спірною адресою. [PERSON] договору дарування 2/4 частини квартири, посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON]В 10.10.2005 року та зареєстровано в реєстрі за №4-3826 /а.с.8/ мама та брат подарували позивачеві частину квартири, після чого вона стала єдиним власником. З тексту договору не вбачається, що сторони після дарування частини квартири вирішували питання про зняття з реєстрації за цією адресою. Сторони не заперечують, що мама, третя особа у справі проживає у квартирі та має свою окрему кімнату. При цьому її син, відповідач у справі періодично навідує, часом ночує. Сторони також не заперечили того факту, що більш як три роки у квартирі позивач провела ремонт та поміняла замки і з того часу [PERSON] може потрапити до квартири тільки тоді, коли є хто вдома. Судом встановлено, що [PERSON] не надає коштів на утримання квартири, її ремонт. У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як доказ на непроживання у квартирі, позивач надає акт від 27.04.2016 року за підписрм майстрів ЛКП «Рясне 403» /а.с.12/, до суду ж позивач звернулася у липні 2016 року. Отже, суд вважає, що позивач не довела належними доказами факт непроживання більше року у житловому приміщення відповідача. Як вбачається з письмових матеріалів справи та досліджених судом доказів, між сторонами виникла конфліктна ситуація щодо проживання та користування спірною квартирою, між ними постійно виникають непорозуміння, що зазначено в поясненнях учасників та у листах Шевченківського відділу поліції ГУНП у Львівській області, від 08.06.2016 року, від 11.12.2016 року /а.с.67,72/. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підстав яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів висновків експертів. Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. [PERSON] із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] будучи зареєстрованим у спірній квартирі має право нею користуватися, а відсутність у нього ключів перешкоджає цьому, [PERSON] неправомірно перешкоджає позивачу за зустрічним позовом користуватися майном, добровільно відмовляється надати ключі від вхідних дверей квартири, суд вважає, що зустрічний позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved