Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно, свої вимоги мотивують тим, що [INFO] померла [PERSON] , у віці 63 року. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 29.08.1985 року. За життя [PERSON] заповіт не залишила. Спадкоємцями за законом першої черги є позивач [PERSON] , як чоловік померлої та позивач [PERSON] , як син померлої. Інших спадкоємців після смерті спадкодавця [PERSON] не має. Станом на дату смерті спадкодавця [PERSON] , позивачі були зареєстровані та мешкали разом з нею за адресою: [ADDRESS] . При зверненні до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончарової О.С. для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , позивачам було відмовлено, так як право власності на житловий будинок не зареєстровано у встановленим законодавством порядку за спадкодавцем. Позивачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник позивачів [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідач Ізмаїльської міської ради Одеської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, залишив вирішення справи на розсуд суду. (а.с.25) У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги можуть бути задоволені з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [INFO], згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 106, виданий [INFO]., [PERSON] померла. (а.с.4). Після смерті [PERSON] , згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 29.08.1985 року. (а.с.12-13) Крім того, відповідно до довідки виданої інженером інвентаризації нерухомого майна, реєстраційний №1992, кваліфікаційний сертифікат [NUMBER], [PERSON] , в тому, що під час інвентаризації, проведеної 20.03.2018 року, житлового будинку з надвірними спорудами,к користувачами якого є [PERSON] та [PERSON] (померла), виявлено, що згідно виписки з рішення виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів №397 п.3 від 24.07.1985 р., договору забудови від 29.08.1985 року, посвідченого Державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 19.08.1985 р., реєстр №1 - 2985 житловий будинок з надвірними спорудами має адресу: [ADDRESS] .(а.с.81) Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Письмовими відповідями приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончарової О.С. №243/02-14, №244/02-14 від 21.06.2018 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як право власності на житловий будинок не зареєстровано у встановленим законодавством порядку за спадкодавцем. (а.с.7-8) Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Крім того, відповідно до п.п. 41,42 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджених постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 року, для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна не подається документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, тому що вказані об`єкти не підлягають здачі в експлуатацію. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved