Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми інфляції та трьох процентів річних. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 02.11.2011 року з [PERSON] стягнуто на її користь 138500,10 грн. ( 137 010 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди і 1370,10 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення). З часу набрання рішенням чинності відповідач не сплачує визначеного судом розміру грошового зобовязання, посилаючись на ч.2\~ст.625 ЦК України, просила стягнути з відповідача суми інфляції в розмірі 24 174 грн., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 13838 грн. В подальшому позивач [PERSON] збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача інфляційні збитки з 01.12.2011 року по 30.05.2017 року в сумі 155\~033 ,62 грн. та три проценти річних за період прострочення з 01.12.2011 року по 30.05.2017 року в сумі 22\~858,19 грн. та судові витрати по справі в сумі 1839,72 грн. В судове засідання сторони не зявилися, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності за участю її представника [PERSON], який у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, зазначивши, що між сторонами виникло грошове зобовязання, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість його виконання. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, у судовому засіданні його інтереси представляв [PERSON], який у судовому засіданні позов не визнав. Представник третьої особи начальник Полонського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що у відділі на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] 138\~500,10 грн. боргу. Боржник боргу не погашає, на даний час описано та накладено арешти на ? частину нежитлової будівлі в смт.Понінка Полонського району, що належить останньому. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 02.11.2011 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12.03.2012 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] 138\~500,10 грн., з яких 137 010 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди і 1370,10 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Вищезазначене рішення відповідач не виконує, що стверджується поясненнями представників сторін та третьої особи - начальника Полонського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Відповідно до ч.1\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов'язанням. Згідно з ч.2\~ст.509 ЦК України\~зобов'язання виникають з підстав, установлених\~статтею 11 цього Кодексу, відповідно до частини п'ятої якої у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Стаття 625 входить до розділу I "Загальні положення про зобов'язання" книги 5\~ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. Відповідно до положень\~статті 625 ЦК України\~за невиконання грошового зобов'язання виникають наслідки, передбачені цієї статтею. Отже, у разі, якщо на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов'язання у зв'язку зі стягненням збитків, невиконання такого зобов'язання зумовлює застосування положень ч.2\~ст.625 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 06.07.2016 року у справі №6-1946цс15 та згідно з\~ст.360-7 ЦПК України\~вона є обов'язкова для всіх судів України. Також суд враховує правову позицію викладену Верховним Судом України у постанові від 30.03.2016 року у справі №6-2168цс15, відповідно до якої боржник зобов'язаний відшкодовувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми. Згідно розрахунку наведеного позивачем у позові за період з 01.12.2011 року по 30.05.2017 року нараховано інфляційні збитки в сумі 155\~033 ,62 грн. та три проценти річних - 22\~858,19 грн. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, суд знаходить за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1779 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.11, 509, 625 ЦК України,

Outcome: approved