Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» як до страховика цивільно-правової відповідальності та до [PERSON] як до особи, винної у вчиненні дорожньо-траспортної пригоди, яка сталася 13 листопада 2014 року по вул. Перемоги в м. Сміла, і просить стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на його користь страхове відшкодування в розмірі 3615,00 грн., а з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 2500,00 грн. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача - ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» - в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог категорично заперечує, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність його як водія автомобіля «Дачія Логан», державний номерний знак [NUMBER], яким він керував на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, застрахована в ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», він як страхувальник виконав всі зобовязання перед своїм страховиком і вчасно повідомив його про страховий випадок. В позові слід відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 листопада 2014 року, близько 09 год. 20 хв., по вул. Перемоги у м. Сміла сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Дачія Логан», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Рено Кенгу», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою судді Смілянського міськрайонного суду від 01 грудня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно з полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10 листопада 2014 року № АІ/2000389 відповідальність водія автомобіля «Дачія Логан», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], застрахована в ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто». Відповідно до п.33.1. ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: п. 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно з п. 33.3. ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Згідно з п. 34.2. цього Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов'язаний направити свого представника працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Як свідчить лист УСК «Гарант-Авто» від 24 листопада 2014 № 7452/6 позивач вчасно повідомив страхувальника про страховий випадок. Але не діждавшись представника страхової компанії, позивач звернувся до спеціаліста з ремонту автомобілів ФОП [PERSON], який відремонтував пошкоджений автомобіль. В підтвердження проведення ремонту позивач надав суду акт виконаних робіт на суму 3615,00 грн. від 05 лютого 2015 року, рахунок фактуру та квитанцію про повну оплату ремонту автомобіля. Згідно з п. 34.3.ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. З реєстраційних документів, наданих позивачем, не вбачається, що фізична особа-підприємець [PERSON] є аварійним комісаром або експертом. В матеріалах справи також відсутній висновок експерта про вартість відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП. Оскільки позивачем не було надано представнику страхової компанії для огляду пошкоджений автомобіль в стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, експертне дослідження вартості відновлювального ремонту автомобіля не проводилось та клопотання про проведення експертизи в судовому засіданні позивачем не заявлялось, суд вважає, що позивачем не надано належних доказів того, що відновлювальний ремонт автомобіля, пошкодженого в результаті ДТП, становить вказану в позовних вимогах суму, тому в цій частині позовних вимог до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» слід відмовити. В частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди з [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як розяснив Пленум Верховного суду України у п. 5 постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Згідно з довідкою про дорожньо-транспортну пригоду від 13 листопада 2014 року № 221, виданою інспектором ДПС ВДАІ м. Сміла, внаслідок ДТП автомобіль отримав такі механічні пошкодження: деформоване переднє ліве крило та бампер, що не позбавляло позивача використовувати автомобіль за призначенням цю обставину в судовому засіданні підтвердив сам позивач. Жодних доказів заподіяння позивачу моральної шкоди, а саме: перенесення фізичного болю та душевних страждань у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього чи у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням майна, позивач суду не надав і в судовому засіданні не здобуто. За таких обставин, суд вважає, що в позові необхідно відмовити. На підставі наведеного, ст.ст.1166,1167 ЦК України,

Outcome: dismissed