Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, покликаючись на те, що 11 січня 2001 року розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №30 було надано йому дозвіл на оформлення права власності на гаражний бокс [NUMBER] в автогаражному кооперативі «Будівельник» на вул. Любінській, 198 та видано таке свідоцтво. Однак у такому свідоцтві було зробленло помилку у його прізвищі, зазначивши «[PERSON]» замість «[PERSON]». Внаслідок цього 31 травня 2011 року розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №437 вирішено внести зміни в розпорядження №30 та замінено його прізвище. Однак у новому свідоцтві про право власності ним виявлено помилку при зазначенні номері гаражного боксу «[NUMBER]», замість «[NUMBER]». Просить встановити факт, що йому належить гараж [NUMBER] в автогаражному кооперативі «Будівельник» на вул. Любінській, 198 згідно свідоцтва про право власності на гараж від 31 травня 2011 року. Заінтересовану особу належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду 17 квітня 2018 року. У зв'язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити за безпідставністю. Судом встановлено, що розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №30 від 11 січня 2001 року надано дозвіл [PERSON] на оформлення права власності на гаражний бокс [NUMBER] в автогаражному кооперативі «Будівельник» на вул. Любінській, 198 та видано свідоцтво про право власності на гараж від 11 січня 2001 року. Розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №437 від 31 травня 2011 року вирішено внести зміни в розпорядження №30 від 11 січня 2001 року в частині зміни прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно свідоцтва про право власності на гараж від 31 травня 2011 року [PERSON] належить на праві приватної власності гараж [NUMBER] в автогаражному кооперативі «Будівельник» на вул. Любінській, 198 у м. Львові. Рішенням державного реєстатора Львівської міської ради №39196302 від 15 січня 2018 року відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права власності на гараж [NUMBER] в автогаражному кооперативі «Будівельник» на вул. Любінській, 198. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з абз. 1 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. На підставі наведеного та з врахуванням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, однак заявником не надано, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів щодо неможливості внесення відповідних змін Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради до свідоцтва про право власності на гараж від 31 травня 2011 року. А також, зі змісту ст. 4 ЦПК України випливає, що кожна особа має право звернутися до суду лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та потреба в такому захисті виникає тоді, коли зазначені права порушені, невизнаються чи оспорюються іншими особами, натомість заявником не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що він звертався до Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради з проханням внести зміни у свідоцтво про право власності на гараж від 31 травня 2011 року та йому було, у будь-якій формі, у цьому відмовлено, а відтак, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити за безпідставністю. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги заявника не знайшли свого ствердження, оскільки заявником не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed