Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом до [PERSON] в якому просить визнати протиправним свідоцтво про право власності серія та номер [NUMBER], виданого 1 березня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції Рівненської області та проведену на його підставі реєстрацію права власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] на ім'я [PERSON] і рішення Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області №79 від 10 липня 2016 року на підставі якого було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,151 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] за [PERSON], оскільки вони були видані на майно, яке належало іншому власнику; визнати за ним право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,151га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового, будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] і дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства , загальною площею 2,41 га, розташовані на території Любиковицької сільської ради, згідно державного акта серія [NUMBER] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, [INFO] року померла його мати [PERSON], яка за життя 24 листопада 1995 року посвідчила у виконавчому комітеті Любиковицької сільської ради заповіт, яким усе своє майно заповіла йому. Вказує, що на праві власності мати мала садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], земельну ділянку площею 2,41га, розташовану на території Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області та земельну ділянку розміром 0,151 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS]. В зв'язку з оформленням права на спадкове майно він звернувся до Сарненської районної державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено в зв'язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Після того, як позивач звернувся до нотаріуса з приводу отримання інформації про реєстрацію права власності на перераховане вище майно, він дізнався, що право власності на земельну ділянку площею 0,151 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] зареєстровано за його братом [PERSON] на підставі рішення Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області №79 від 10 липня 2016 року; право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] зареєстроване також за [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності серія та номер: [NUMBER], виданого 11 березня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Сарненського районного управління Рівненської області. В зв'язку чим звернувся до суду з даним позовом. 13 березня 2018 року за клопотанням представника відповідача було залучено у в якості співвідповідача Любиковицьку сільську раду Сарненського району Рівненської області. В судовому засіданні [PERSON] та його представник позов підтримали в повному обсязі, дав пояснення згідно позову. В судових дебатах позивач вказав, що йому має належати старий будинок та частина землі під ним, а до нового будинку він не має ніякого віднощення. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, подав письмові заперечення, згідно яких дав пояснення в судовому засіданні. Крім того, [PERSON] пояснив, що 1986 року він почав будувати будинок поруч з будинком його матері, для чого отримав всі необхідні дозволи. Зазначив, що ній позивач, ні мати не вкладали грошей у спірний житловий будинок. Після того, як він побудував будинок на нього був відкритий окремий погосподарський номер. Коли він почав процедуру приватизації будинку, звернувся до позивача, на що останній повідомив, що жити разом з його дочкою не буде і погодився, щоб йому збудували окреме житло. Представник відповідача - Любиковицької сільської ради позов не визнала. Пояснила, що на земельній ділянці побудовано два житлові будинки. В зв'язку з тим, що старий житловий будинок перебуває в аварійному стані, його до господарської книги не внесено, а новому будинку присвоїли адресу [ADDRESS] Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача та його представника, пояснення представника Любиковицької сільської ради, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно договору купівлю-продажу (дарування) будинку від 7 серпня 1980 року [PERSON] купила у [PERSON] житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] Заповітом, посвідченим Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області 24 листопада 1995 року [PERSON] усе майно де б воно не знаходилося і з чого воно не складалося, все те, що буде належати на день смерті заповіла сину [PERSON]. Згідно довідки виданої виконкомом Любиковицької сільської ради 27.02.2017 року №495 встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] року до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS]. На час смерті проживав з нею син [PERSON], [INFO]. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 81501434, встановлено, що земельна ділянка [ADDRESS] Рівненської області для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належить [PERSON]; житловий будинок [ADDRESS] Рівненської області належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 20 серпня 2004 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,41 га на території Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства. Постановою державного нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області Соколовської М.В. від 24 лютого 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] в зв'язку з тим, спадкоємцем не було подано документу, що посвідчує право власності спадкоємця на таке майно. Згідно довідки виданої Любиковицькою сільською радою 24 травня 2017 року, [PERSON] проживав та був зареєстрований в будинку матері за адресою [ADDRESS] з 01 серпня 1953 року по 25 грудня 1995 року, з 25 грудня 1995 року зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Виконкомом та сесією Любиковицької сільської ради не приймалися рішення про знесення старого будинку №39а після будівництва нового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] рахується за померлою [PERSON]. Будинок знаходиться в аварійному стані та розташований на земельній ділянці, що закріплена за будинком в [ADDRESS] і рахується за [PERSON]. Згідно виписки з рішення Сарненської районної ради народних депутатів №338 від12 листопада 1986 року про надання дозволу на будівництво (перебудову) індивідуального жилого будинку, вирішили дозволити [PERSON] будівництво індивідуального жилого будинку і господарських будівель в с. Любиковичі на земельній ділянці площею 0,11га. Згідно з виписки з по господарської книги №3 в [ADDRESS] рахується за [PERSON], що підтверджується довідкою №2485 від 08 липня 2003 року. Згідно з виписки з по господарської книги №13 в [ADDRESS] рахується за [PERSON] Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд становить 0,11га, що підтверджується довідкою №568 від 02 березня 2015 року. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер [NUMBER] від 11 березня 2015 року [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] Рішенням Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області №270 від 06 травня 2015 року Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) було вирішено дати дозвіл [PERSON] на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) площею 0,2392 га, з них: 0,1510 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] Рішенням Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області №79 від 10 липня 2016 року Про надання земельної ділянки у власністю [PERSON] було вирішено надати [PERSON] земельну ділянку площею 0,1510 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] Згідно довідки виданої Любиковицькою сільською радою 15 червня 2017 року № 1371, житловий будинок, що знаходиться за [ADDRESS] Згідно довідки виданої Любиковицькою сільською радою 15 червня 2017 року №1372, [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. Згідно довідки виданої Любиковицькою сільською радою 06 червня 2017 року №1321 на час смерті [PERSON] за нею рахувалося майно: житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS], присадибна земельна ділянка та господарські будівлі. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до ст.. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. В зв'язку з тим, що відповідач набув право власності на житловий будинок на законних підставах, оскільки він побудував даний будинок власними силами та з власних матеріалів, то в задоволенні позовної вимоги позивача протиправним свідоцтва про право власності серія та номер [NUMBER], виданого 1 березня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції Рівненської області та проведену на його підставі реєстрацію права власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] на ім'я [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ст. 12 ЗК України сільські ради вправі передавати земельні ділянки у власність громадян і зобов'язані діяти відповідно до принципів земельного законодавства, вказаних в ст. 5 цього Кодексу, одним з яких є забезпечення рівності права на землю громадян та забезпечення гарантій прав на землю. Відповідно до ч.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, судом встановлено, що земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] рішенням Любиковицької сільської ради №79 від 10 липня 2016 року [PERSON] була виділена правомірно, даним рішенням не були порушені принципи земельного законодавства, а також права [PERSON], а тому в задоволенні вимоги про визнання протиправним рішення Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області №79 від 10 липня 2016 року слід відмовити. Посилання позивача на те, що [PERSON] була виділена земельна ділянка, яка належала іншому вланику не знайшло свого підтвердення в ході судового розгляду. Відповідно до ст.. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В позовній заяві позивач просить визнати за ним право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,151га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового, будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] і дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства , загальною площею 2,41 га, розташовані на території Любиковицької сільської ради, згідно державного акта серія [NUMBER] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. З досліджених доказів встановлено, що за [PERSON] рахується житловий будинок [ADDRESS] Сарненського району Рівненської області, а житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON], матері позивача він не належав, а тому право власності на нього не може бути визнане за позивачем в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст.. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області Соколовської М.В. від 24 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] вимогу про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки перед нотаріусом позивач не ставив та йому не відмовлено у видачі такого свідоцтва, що не дає підстав суду для задоволення його вимог про визнання права власності на спадкове майно . Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суд України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на вищенаведене, в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити повністю. На підставі ст.ст., 321, 328, 331, 377, 1216, 1218, 1297 ЦК України ст..ст. 5,12,120 ЗК України,

Outcome: dismissed