Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

08.07.2019 АТ "Укрсоцбанк" звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати її такою, що втратила право на користування будинком [ADDRESS] та зняти з реєстраційного обліку, мотивуючи позовні вимоги тим, що остання відмовляється добровільно виселятися з жилого приміщення, яке належить позивачеві на праві власності. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач до суду не з`явилася, про час і місце розгляду справи оповіщалась належним чином, про причини неявки не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що АТ «Укрсоцбанк» є власником житлового будинку, літ. А-2, житловою площею 95,3 кв.м, загальною площею 292,0 кв.м, що розміщений на земельній ділянці площею 0,10 га, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10). Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради №4130 від 03.10.2018 та відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області від 17.07.2019, в житловому будинку по [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 31). Позивач звертався до відповідача з вимогою звільнити житлове приміщення у досудовому порядку, проте вона відмовляється добровільно виселятися, що створює позивачеві перешкоди у здійснені своїх законних прав власника. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно частини першої ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У статті 391 ЦК України власникові майна надано право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Разом з тим, відповідно до частини першої ст. 4, частини першої ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У позовній заяві позивач просить саме визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, та зняти з реєстраційного обліку. Натомість позивач, звернувшись з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, сам же стверджує про проживання її у спірному помешканні та створення перешкод у здійсненні права власності. У зв`язку з цим, відповідно до ст. 16 ЦК України, зняття особи з реєстрації можливе лише при вирішенні спору про житлові права. При цьому необхідно врахувати, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку взаємопов`язане і залежать від вирішення питання про житлові права особи, які регулюються нормами житлового і цивільного законодавства (ст. 71, 72, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України). За таких обставин, враховуючи приписи частини першої ст. 13 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного процесу, дана позовна вимога задоволенню не підлягає. Щодо вимоги позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку суд наголошує на наступному. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон) передбачено, що реєстрація місця проживання - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно ст. 7 Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Ст. 11 Закону передбачено, що реєстрація місця проживання та місця перебування особи (так само і зняття з реєстрації) здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі. Суд не являється органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі, а тому вирішення позовної вимоги про зняття відповідача з реєстрації знаходиться поза межами його компетенції.

Outcome: dismissed