Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жидачівського районного суду з позовом до [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] про визнання їх такими, що втратили право на житло, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачі - його колишня співжителька із своїми дітьми прописані в [ADDRESS] Жидачівського району Львівської області. З 2002 року відповідачі проживали за місцем реєстрації, а в серпні 2009 року, відповідачка [PERSON] покинула його, забрала дітей, їх речі та пішли проживати в с.Глібовичі Перемишлянського району Львівської області. З того часу відповідачі жодного разу в домі не з"являлися. Добровільне врегулювання спору неможливе, так як позивач з відповідачами не спілкується, а тому, оскільки вони у вказаному будинку не проживають більше 6-ти місяців, просить визнати відповідачів такими, що втратили право на житло в будинку в [ADDRESS] Жидачівського району Львівської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав та пояснив, що відповідачка з дітьми більше 3-ох років проживає у с.Великі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області, добровільно виписатися з дітьми із його будинку не хоче. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно не проживає в будинку позивача з 2009 року. В даний час вона проживає в с. Великі Глібовичі Перемишлянського району, в будинок її пустили тимчасово. Разом з нею живе дочка [PERSON], яка навчається у 9-му класі. Представник органу опіки та піклування Турчак О.Є. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, за винятком визнання втратившою права на житло неповнолітньою [PERSON], [INFO], яка не може бути позбавлення житла до досягнення нею повноліття. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачку [PERSON], представника органу опіки та піклування Турчак О.Є. дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення частково, з наступних підстав: Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення на протязі шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Факт відсутності відповідачів за місцем реєстрації без поважних причин понад встановлені законодавством строки, крім пояснення позивача, відповідачки [PERSON], стверджений в судово-му засіданні письмовими доказами, зокрема: - актами обстеження житлово-побутових та матеріальних умов позивача, складених з участю представників сільської ради від 23 листопада 2012 року, 28 січня 2013 року, 28 лютого 2013 року, 22 березня 2013 року, з яких вбачається, що у будинку по [ADDRESS] Львівської області зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які в даному будинку не проживають з 2009 року. Ознак їх проживання та майна в будинку не виявлено. Причини їх відсутності не є поважними. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія ВАА № 654401 від 15.10.2003 р., житловий будинок в [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Статтею 125 ЖКУ визначено категорії осіб, яких не може бути виселено без надання іншого жилого приміщення, а саме: одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними. Крім цього, Законом України «Про охорону дитинства» введена вимога, згідно якій батьки не мають права без наявності дозволу відповідного державного органу опіки та піклування укладати договори, які обмежують майнові права дитини відносно житла. Наявність такого дозволу необхідна у всіх випадках, у зв'язку з відчуженням житла, передачею його в іпотеку і т. п. Суд не має формальних підстав ухвалити рішення про виселення сімей з неповнолітніми дітьми без наявності дозволу піклувального органу. При таких обставинах позов підлягає до задоволення частково.

Outcome: dismissed