Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визнання права власності на майно за набувальною давністю. В обґрунтування позову посилається на те, що з 2004 року користується наступними земельними ділянками: - земельна ділянка площею 4,5330 га. кадастрові номери 6322880500:01:000:0115 та 6322580500:01:000:0377 , що розташована на території Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області; - земельна ділянка площею 4,5057 га. кадастрові номери 6322880500:01:000:0038 та 6322580500:01:000:0050 , що розташована на території Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області; - земельна ділянка площею 4,6447 га. кадастрові номери 6322882000:01:000:0095 та 6322882000:01:000:0234 , що розташована на території Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області; - земельна ділянка площею 4,6069 га. кадастрові номери 6322882000:05:000:0197 та 6322882000:05:000:0160 , що розташована на території Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області; - земельна ділянка площею 4,4096 га кадастрові номери 6322880500:01:000:0325 та 6322880500:01:000:0409 , що розташована на території Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області; - земельна ділянка площею 4,5624 га кадастрові номери 6322880500:01:000:0073 та 6322580500:01:000:0109 , що розташована на території Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Оскільки позивач користується земельними ділянками вже на протязі 15 років вона має право на визнання за нею права власності на вказані земельні ділянки. До підготовчого судового засідання позивач не з`явився, однак відповідно поданої письмової заяви просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у підготовче судове засідання також не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позовних вимог немає. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно копії інформації СК « Восток» № 305 від 25.07.2019 року спірні земельні ділянки з 2004 року передані в користування [PERSON] . Згідно копії листа Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області 02-25/248 від 24 травня 2019 року спадкоємці покійних власників земельних ділянок до сільської ради з приводу оформлення спадщини не зверталися. Відповідно до ст. 119 Земельного кодексу України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом. Передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом. Відповідно до с. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. За набувальною давністю може бути отримано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, власник якого невідомий або відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні його власнику було відмовлено. Елементи набувальної давності також передбачені статтями 335, 338, 341, 343, ЦК України, за положеннями яких після вчинення законодавчо визначених дій та зі спливом певного строку особа може набути право власності на безхазяйне майно, знахідку, бездоглядну домашню тварину чи скарб. Але положення ст. 344 ЦК України в таких випадках не застосовуються. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні таких спорів суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до частини першої ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга ст. 344 ЦК України). Позивач на протязі більше ніж п`ятнадцять років відкрито, безперервно володіє спірними земельними ділянками, що розташовані на території Бугаївської сільської ради Ізюмського району Харківської області, підстав вважати недобросовісність заволодіння судом не вбачається, представник відповідача не надав заперечень на позовну заяву або доводів на спростування вимог позивача . При вказаних обставинах позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved