Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що малолітній син [PERSON], 21.05.2005р.н. потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв'язку з чим збільшуються потреби в навчанні та розвитку. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 12 березня 2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки, а тому просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], 21.05.2005р.н. на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 березня 2014 року та стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 лютого 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, без повідомлення сторін. Відзив до суду не надійшов. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився 21.05.2005 року, батьками якого записані: батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського МУЮ, серії 1-ТП №009143 від 31 травня 2005 року (а.с.3). \~\~\~\~12 березня 2014 року Богунським районним судом м. Житомира винесено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, яким з останнього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 21.05.2005р.н. стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.4). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1\~ст. 12 цього Закону\~передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 08 липня 2016 року, підписаного Президентом України 06 червня 2017 року, було внесено зміни до\~Сімейного кодексу України\~в частині збільшення мінімального розміру аліментів. Положеннями ч. 2\~ст. 182 СК України\~передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, аніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог\~ст. 182 СК України, при визначенні суми аліментів судом беруться до уваги також наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~Згідно з п.п.4 п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. За нормами п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~відповідно до\~ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3\~ст.181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні позивач не довела підстави, встановлені\~ст. 192 СК України, а саме не надала доказів про зміну матеріального та сімейного стану сторін по справі, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У положеннях\~ст. 2 ЦПК України\~зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний\~\~розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних\~\~прав,\~\~свобод чи інтересів фізичних\~\~осіб, прав та\~\~інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя,\~\~суд захищає\~\~права, свободи та інтереси\~\~фізичних осіб, права та інтереси юридичних\~\~осіб, державні та суспільні\~\~інтереси у спосіб,\~\~визначений\~\~законом або договором. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed