Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

У вересні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить: зобов`язати КП «ЖЕО №2» дотримуватися і поважати Закон України «Про статус учасників Великої Вітчизняної війни, гарантії їх соціального захисту»; погодити сплату за послуги з 01.01.2020 року з урахуванням пільги 0,25 % - 76,06 грн./міс.; скасувати неправдиві та безвідповідальні, на думку позивача, нарахування сплати коштів та неіснуючої його заборгованості; переплату в сумі 781,55 грн. залишити як аванс сплати за «послуги» КП «ЖЕО №2» з 01.01.2020 року (781,55 : 76,06 = 10 місяців); зобов`язати КП «ЖЕО №2» всі фінансові зміни погоджувати зі споживачами. За змістом позову [PERSON] посилається на ті обставини, що відповідачем було грубо порушено закони України щодо статусу ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, зокрема, при нарахуванні йому плати за послуги, до собівартості яких, на думку позивача, свідомо додано коефіцієнти (плановий прибуток К-0,101 та К - ПДВ 0,298), чим злочинно підвищено ціну послуг та надходження грошових коштів на 40%. При цьому було проігноровано пільгу, яку має позивач, як учасник ВВВ - К-0,5 та надану субсидію. За період з ХІ-2016 р. по 31.03.2017 р. не зарахована субсидія 193,86 грн., сума якої віднесена в «борг», також не зарахована оплата за серпень 2017 року, що підтверджується квитанцією. Також позивач наводить власний розрахунок сплати вартості наданих послуг, який відповідач приймати відмовився. Стверджує, що має місце кримінальне правопорушення в плануванні податку в 130,54 грн. порівняно із законним 76,06 грн. щомісячно. 28 вересня 2020 року ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків (а.с.16-18). 28 жовтня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами (а.с.33-34). Відповідачем КП «ЖЕО №2» надано до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Щодо тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території зазначає, що підприємство надає мешканцям будинку по [ADDRESS] вичерпний перелік послуг згідно тарифу, переліку, у строки, з періодичністю та в межах, визначених рішеннями виконавчого комітету Полтавської міської ради №50 від 20.02.2008 року (до 01.05.2018 року) та №68 від 04.04.2018 року (з 01.05.2018 року). До 01.05.2018 року вартість послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по квартирі [ADDRESS] становила 50,45 грн. (0,691 грн. х 73,01 кв.м. загальної площі квартири). Механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначав Порядок, затверджений постановою КМУ від 01.06.2011 року №869. КП «ЖЕО №2» у повній відповідності до вимог Порядку №869 розраховано тариф на послуги окремо за кожним будинком з урахуванням переліку послуг згідно з додатком цього Порядку. При цьому зазначає, тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не може бути економічно обґрунтованим без визначення планового прибутку (рентабельності) підприємства та ПДВ. Таким чином, з 01.05.2018 року вартість вказаної послуги по вищевказаній квартирі за місяць становить 130,54 грн. (1,788 грн. х 73,01 кв.м. загальної площі квартири). КП «ЖЕО №2» належним чином повідомило споживачів про зміну тарифу на послуги, рішення №68 від 04.04.2018 року є чинним та обов`язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території підприємствами та громадянами. З урахуванням викладеного, наведений [PERSON] у позовній заяві розрахунок тарифу є надуманим, не зрозумілим та не відповідає вимогам чинного законодавства України. Щодо ігнорування пільги та не зарахування субсидії зазначає, що в абонентському обліку КП «ЖЕО №2» за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я власника квартири [PERSON] . На вказаний особовий рахунок у період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року надійшла субсидія у сумі 219,29 грн., що підтверджується розрахунком. При цьому відповідач не здійснює призначення та нарахування субсидій громадянам, тоді як автоматичні зарахування сум субсидій на особові рахунки споживачів в електронній формі надходять від Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради. З урахуванням викладеного, твердження [PERSON] про те, що КП «ЖЕО №2» проігноровано та не зараховано субсидію не відповідає дійсності. Відповідач проводив нарахування пільги на оплату послуг по особовому рахунку № [NUMBER] для учасника війни на дві особи згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» по 30 червня 2018 року включно згідно листа Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради. Водночас, послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яку надає КП «ЖЕО №2», не відноситься до комунальної послуги, а тому пільга дитині війни на неї не поширюється, відповідно, підприємство не бере до уваги довідку №31 від 15.01.2019 року, видану дружині позивача [PERSON] . Таким чином, рішення про призначення/надання субсидії чи пільги та їх розмір приймається органами соціального захисту населення, а тому в діях відповідача відсутні ознаки порушень чи невиконання вимог законодавства України. А тому вимоги [PERSON] зобов`язати КП «ЖЕО №2» дотримуватися і поважати Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та погодити сплату за послуги з 01.01.2020 року з урахуванням пільги 0,25% - 76,06 грн. за місяць є безпідставними. Твердження [PERSON] щодо не зарахованої оплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за серпень 2017 року не відповідають дійсності та спростовуються розрахунками, наявними в матеріалах справи. Крім того, всі платежі, які здійснювалися на особовий рахунок № [NUMBER] , субсидії та пільги відображені в розрахунку нарахувань та надходжень по особовому рахунку. Отже, щомісячно з 01.07.2018 року за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по вказаному особовому рахунку до сплати підлягає 130,54 грн., а заборгованість за такі послуги станом на 01.11.2020 року становить 1530,40 грн. А тому вимоги щодо скасування вказаних нарахувань на нібито неіснуючу заборгованість та переплати в сумі 781,55 грн. є необґрунтованими та безпідставними. Крім того, щодо обраного способу захисту, посилаючись на положення ст.ст.15, 16 ЦК України, відповідач зазначає, що КП «ЖЕО №2» ніяким чином не порушено, оспорено чи не визнано права чи законні інтереси позивача. Позовні вимоги є надуманими, базуються на неправильному трактуванні законодавства України та за своїм змістом не відповідають матеріально-правовим способам захисту права, оскільки законодавством не визначено таких способів захисту як зобов`язання дотримуватися та поважати закони, узгоджувати оплату за житлово-комунальні послуги, скасовувати неіснуючу заборгованість, переплату залишати як аванс, фінансові зміни погоджувати зі споживачами тощо. На підставі викладеного, відповідач не визнає позовні вимоги, вважає їх необґрунтованими та безпідставними (а.с.39-47). Позивачем [PERSON] на адресу суду надано відповідь на відзив відповідача, в якому з позицією відповідача не погоджується, наполягає на задоволенні позовних вимог. Зазначає, що нарахування плати згідно відомості відповідача продовжується. [PERSON] посилається на ті обставини, що ним направлена ксерокопія із довідника економіста П.С. Рогожіна стор.222-223 для усвідомлення «структури собівартості», з наведенням прикладу будівництва дитячого садочка, зі складовими поняття «собівартість» без будь-яких додаткових «накруток». Крім того, статус учасника війни надає Верховна Рада України певним категоріям населення, при цьому посилається, що його дружині [PERSON] надано статус учасника ВВВ як особі насильно депортованій з Польщі в Україну (операція «Вісла»), пільга позивача К-0,5 діяла до 01.07.2018 року і внаслідок діяльності Кабінету Міністрів України, оскільки його пенсія переступила поріг 2471 грн., була знята. На підставі викладених додаткових пояснень, просить заборонити КП «ЖЕО №2» після графи «собівартість» застосовувати К-плановий прибуток - 0,101 та ПДВ - 0,255, як кримінальне правопорушення, грабування населення на 40% від суми сплати, занести сплату по субсидії ХІ-2016-03-2017 р.р.; дбайливо ставитись до місць загального користування та не руйнувати їх, а також підтримав інші заявлені вимоги свого позову (а.с.67-68). За наведених обставин суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у справі даних і представлених доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів позову, [PERSON] не погоджується з розрахунком нарахувань та надходжень по особовому рахунку № [NUMBER] за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] . Посилається, що він та його дружина є учасниками Другої Світової Війни і мають пільгу - 50% знижку плати за користування комунальними послугами, а також отримували субсидію на відповідні послуги (а.с.5а, 64). Відповідно до копій посвідчення серії [NUMBER] , виданого 26 лютого 1996 року на ім`я [PERSON] , а також посвідчення серії [NUMBER] , виданого 16 січня 2004 року на ім`я [PERSON] , останні мають право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни (а.с.23, 24, 25, 26). Крім того, згідно з копією довідки №31 від 15 січня 2019 року, виданої на ім`я [PERSON] , наявна відмітка про те, що вона зареєстрована в Єдиному державному автоматизованому реєстрі як отримувач пільги «дитина війни» (а.с.5). 02 грудня 2019 року позивач [PERSON] звернувся на адресу головного бухгалтера КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради із заявою, в якій, серед іншого, ставив питання щодо визначення загальної площі, на яку нараховується плата за послуги, не погоджувався із наданими йому нарахуваннями за певні періоди, врахування субсидії та пільг, сум оплати, природи таких нарахувань та на чому вони базуються, без повідомлень та договору. Зазначав, що він та його дружина є учасниками Другої Світової Війни і мають пільгу - 50%; тоді як собівартість не є тарифом, а складається із прямих та накладних затрат, які вже мають «накрутки», а тому із суми затрат повинна бути вилучена. Просив зкоректувати облік і визначити реальну сплату без зайвих, на його думку, нарахувань (а.с.64). На вказане звернення [PERSON] відповідач КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради листом вих.№М2998 від 02 січня 2020 року йому надало позивачу письмову відповідь (а.с.9, 65). Як установлено судом, КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради надає мешканцям будинку по [ADDRESS] вичерпний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно тарифу, переліку, у строки, з періодичністю та в межах, визначених рішеннями виконавчого комітету Полатвської міської ради №50 від 20.02.2008 року (до 01.05.2018 року) та №68 від 04.04.2018 року (з 01.05.2018 року). З матеріалів позову вбачається, що позивач [PERSON] та його дружина [PERSON] проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.25, 26). За наявною інформацією, загальна площа вказаної квартири становить 73,01 кв.м., на яку з 01.04.2012 року проводиться нарахування плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Розмір щомісячної плати за надані послуги по квартирі визначався у період з 01.04.2012 року по 30.04.2018 року, виходячи із тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що встановлений рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради №50 від 20 лютого 2008 року та становив 50,45 грн. (0,691 грн. тариф х 73,01 кв.м. загальна площа квартири) а.с.52). Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради №68 від 04.04.2018 року встановлено для КП «ЖЕО №2»: 1) перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, мінімально необхідний для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків та прибудинкової території; 2) періодичність та строки надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; 3) тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо по кожному будинку (а.с.53-58). Згідно з рішенням №68 від 04.04.2018 року тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для споживачів будинку (квартир, житлових приміщень) з 01.05.2018 року становить 1,788 грн. (а.с.57). Згідно з ч.1 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні полсуги» (у редакції, чинній на дату прийняття рішення) порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої групи (пункт 2 ч.1 ст.14 Закону) визначає Кабінет Міністрів України. Зокрема, на час прийняття вказаного рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради №68 від 04.04.2018 року механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначав Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869. Згідно з пунктом 5 згаданого Порядку калькуляційною одиницею є 1 кв. метр загальної площі, що перебуває у власності або наймі фізичної чи юридичної особи. Відповідно до вимог вказаних нормативно-правових актів КП «ЖЕО №2» розраховано тарифи на послуги окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до Порядку №869 (а.с.54, 56-58). Згідно з пунктом 2 згаданого вище Порядку тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є сукупною (загальною) вартістю надання таких послуг, розрахованою на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат на відшкодування втрат, планового прибутку та податку на додану вартість або єдиного податку. Пунктом 33 Порядку встановлено, що рівень рентабельності визначається з урахуванням необхідності сплати податку на прибуток підприємств та спрямування частини коштів, отриманих як прибуток, на технічне переоснащення підприємств. З урахуванням викладеного, тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не міг бути економічно обґрунтованим без визначення планового прибутку (рентабельності) підприємства та ПДВ. Таким чином, з 01.05.2018 року вартість послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зокрема, по квартирі за адресою: [ADDRESS] за місяці становить - 130,54 грн. (1,788 грн. тариф х 73,01 кв.м. загальна площа квартири). Повний текст рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради №68 від 04.04.2018 року з додатками опубліковано у щотижневій газеті «Полтавський вісник» від 12 квітня 2018 року №15 є чинним та відповідно до ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є обов`язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території підприємствами та громадянами, як постійно чи тимчасово проживають на відповідній території. Окрім цього, у щотижневій газеті «Полтавський вісник» від 12 квітня 2018 року №15 КП «ЖЕО №2» запрошено усіх споживачів укласти договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно із рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради №68 від 04.04.2018 року. З наданих суду документів слідує, та [PERSON] зазначає про те, що письмовій договір про надання відповідних послуг між сторонами по справі не укладався (а.с.64), але у спірний період часу та по теперішній час послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території відповідачем позивачу [PERSON] надаються, тобто останній як споживач перебуває у фактичних договірних відносинах з КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради. Обов`язок укладення договору про надання житлово-комунальних послуг покладений на споживача. Водночас, відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від встановлено законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі. Разом із тим, рішення про призначення/надання субсидії чи пільги, їх розмір приймаються органами соціального захисту. У матеріалах справи міститься копія повідомлення про надання субсидій №012723 уповноваженому власнику/наймачеві [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У повідомленні зазначено, що площа, на яку призначена субсидія становить 73,01 кв.м., призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період з жовтня місяця 2016 року по квітень 2017 року включно щомісячно, в сумі 1307,31 грн., в тому числі на організацію КП «ЖЕО №2» - утрим.житла/управ.будинком, по особовому рахунку № [NUMBER] , соц.норма (об`єм/вартість) 50,45 грн., сума субсидії 31,03 грн., обов`язк.плата 19,42 грн. (а.с.12). Відповідно до наданого відповідачем розрахунку нарахувань та надходжень по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] (власник [PERSON] ) заборгованість станом на 01.11.2020 року складає 1530,40 грн. У даному розрахунку відображені всі платежі, субсидії та пільги, які здійснювалися на особовий рахунок (а.с.59). Так, із розрахунку видно, що у період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року на вказаний особовий рахунок надійшла субсидія у сумі 219,29 грн. При цьому доводи позивача про те, що КП «ЖЕО №2» було проігноровано та не зараховано субсидію за вказаний період є необґрунтованими та не підтверджується документально. Також вбачається, що відповідачем здійснювалось нарахування пільги на оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по особовому рахунку № [NUMBER] для учасника війни на дві особи згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» по 30 червня 2018 року включно. Відповідно до п.5 ч.1 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993 року (надалі - Закон № 3551-XII) учасникам війни надаються пільги у виді 50-процентної знижки плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Статтею 2 Закону № 3551-XII передбачено, що права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Згідно зі ст.4 Закону № 3551-XII до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни. Відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VІІІ статтю 14 Закону № 3551-XII доповнено частиною шостою такого змісту: "Установити, що пільги, передбачені пунктом 1 частини першої та частиною другою цієї статті в частині пільг, передбачених пунктами 1, 2, 11 статті 20, пунктом 14 частини першої цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України". Постановою Кабінету Міністрів України №389 від 04.06.2015 року затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї (надалі-Порядок), дія якого поширюється на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Окрім цього, постановою Кабінету Міністрів України №848 від 21.10.1995 року «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» затверджено Положення про порядок призначення житлових субсидій(надалі-Положення), що визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, зокрема витрат на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку. Постановою Кабінету Міністрів України №319 від 27.04.2016 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» пункт четвертий Положення доповнено новим абзацом такого змісту: «У разі призначення субсидії пільги з оплати житлово-комунальних послуг та придбання твердого палива і скрапленого газу особам, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні (будинку), у період її отримання не нараховуються. Інформація про зазначених осіб подається підприємствам - виробникам/виконавцям житлово-комунальних послуг та вноситься до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги». Конституційний Суд України у своєму рішенні від 25.01.2012 року №3-рп/2012 зазначив, що державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як Законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема, актами Кабінету Міністрів України. Сторонами у справі не заперечується право позивача на отримання пільг встановлених п.5 ч.1 ст.14 Закону № 3551-XII для учасників війни у вказаний період і вказані пільги дійсно надавались. Разом з тим, як встановлено під час судового розгляду, законодавство, яке регулює вказані правовідносини з часом змінилося і починаючи з 01.07.2015 року пільги, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 18 частини першої ст.14 Закону №3551-XII надаються лише за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. Крім того, відповідно до копії листа Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради №07-6527 від 14 серпня 2018 року вбачається, що згідно з п.1 ст.11 постанови Кабінету Міністрів України №117 від 29.01.2003 року після звіряння інформації, що міститься в ЄДАРП (Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги), з інформацією за липень 2018 року, яка надійшла від КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради, виявлені розбіжності щодо кількості членів сім`ї, на кого поширюється пільга, громадян пільгових категорій, які вибули, втратили статус, право та у яких закрито послугу у зв`язку з призначенням субсидії та у яких відсутнє право, двійників тощо. Зокрема, згідно зі списком пільговиків, знятих з обліку ЄДАРП та списку пільговиків, по яким виявлені розбіжності за особовим рахунком № [NUMBER] , кількість осіб 2, категорія 2, має право пільги 50% до 30.06.2018 року, значиться власник [PERSON] (а.с.60-63). Відповідно до абз.7 ст.5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни надається така пільга: право на 25-відсоткову знижку при платі за користування комунальними послугами (газом, електроенергією тощо). Водночас, послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не відноситься до комунальних послуг ані відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» як у період до 10.06.2018 року, так і з 10.06.2018 року. Таким чином, пільга дитині війни на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає КП «ЖЕО №2», не поширюється, та підприємством не враховувалась довідка №31 від 15.01.2019 року, видана дружині позивача - [PERSON] . Тоді як нарахування пільг на оплату житлово-комунальних послуг здійснюється Управлінням соціального захисту населення на підставі даних Єдиного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільгу згідно з пунктом 1 ст.11 Постанови Кабінету Міністрів України №117 від 29 січня 2003 року. Таким чином, оскільки КП «ЖЕО №2» не здійснює призначення пільг і субсидій громадянам, а тому вимоги позивача щодо погодження сплати за надані послуги з 01.01.2020 року з урахуванням пільги 0,25% - 76,06 грн. за місяць є безпідставними та не підлягають задоволенню. Крім того, позивач посилається на ті обставини, що відповідачем не було зараховано оплату за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за серпень 2017 року. Квитанцією АТ «Ощадбанк» №29 від 11.09.2017 року підтверджується, що за період з 01.08.2017 року по 31.08.2017 року по особовому рахунку [NUMBER] платником [PERSON] сплачено на р/р КП «ЖЕО №2» 32,31 грн. (а.с.13). Як вбачається з матеріалів справи, вказані грошові кошти в сумі 32,31 грн. надійшли на особовий рахунок та відображені у наданому відповідачем розрахунку (а.с.59). З урахуванням викладеного, наведений позивачем [PERSON] розрахунок (а.с.2, 13) є необґрунтованим, базується на власному тлумаченні позивачем положень законодавства та не відповідає його вимогам, а посилання на стор.222-223 довідника економіста [PERSON] , у якому наведено структуру собівартості будівельно-монтажних робіт взагалі є безпідставними і такими, що не стосуються предмета спору (а.с.14). Положеннями ч.2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При розв`язанні спірних правовідносин суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи. Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність порушення прав позивача на отримання законодавчо встановлених пільг для учасників війни у розрізі наданих відповідачем послуг, при цьому суд враховує також те, що призначення та припинення нарахування пільг окремим категоріям громадян, зокрема учасникам війни здійснюється відповідними підрозділами з питань соціального захисту населення, в даному випадку Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, а тому відповідач у даній справі КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради не несе відповідальності за припинення нарахування позивачу пільг по оплаті вказаних послуг. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Перевіривши наявні матеріали справи суд вважає, що стороною позивача не надано належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, пов`язаних із порушенням КП «ЖЕО №2» порядку та нарахування конкретних сум за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Будь-які докази з даного приводу суду не представлені і доводів сторони відповідача, викладених у відзиві, щодо цих обставин не спростовано. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. З урахуванням викладеного, вимоги позивача, викладені у позові та уточненнях до нього, не підлягають також задоволенню і з тих підстав, що особовий рахунок № [NUMBER] , відкритий на ім`я [PERSON] в КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача, з огляду на що у суду відсутні підстави до зобов`язання відповідача внести зміни до даних бухгалтерського обліку шляхом списання/скасування з особового рахунку нарахованої заборгованості за надані відповідачем послуги. Також вимоги щодо зобов`язання узгоджувати оплату за житлово-комунальні послуги, залишати переплати як аванс, погоджувати фінансові зміни зі споживачами тощо не передбачені чинним законодавством, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню. Таким чином, беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також з`ясувавши достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] за необґрунтованістю та недоведеністю. Враховуючи, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору, а тому суд відносить його за рахунок держави.

Outcome: dismissed