Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. У позовній заяві позивач вказує, що сторони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. [PERSON]\~маєзадовільний стан здоровя, непрацездатних батьків, інших дітей не має. З урахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача щомісячно аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач у\~судове засідання\~не зявився,\~надав до\~суду відзив\~на позовну\~заяву,\~у якому\~заперечує проти\~позову,\~посилаючись на те, що з листопада 2014 року по теперішній час утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор», кошти на утримання малолітнього сина у повному обсязі надають його батьки. Також, не впевнений, що стягнуті з нього аліменти підуть на користь дитини. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3\~ст.211 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с. 7). Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. [PERSON] з листопада 2014 року по теперішній час утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор», обвинувачується за п.13 ч.2 ст.115 КК України. Відповідач маєзадовільний стан здоровя, непрацездатних батьків, інших дітей не має. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~стан здоровя\~та матеріальне\~становище дитини,\~платника аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Згідно ч.1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.5,6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому суд зазначає, що сторони мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом (ст.12 ЦПК України). Суд, враховуючи наведене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, відсутність у платника аліментів непрацездатних батьків, інших дітей, вважає визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved