Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третіх осіб виконуючої обов»язки директора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Мартинишин Галини Йосипівни, голови профспілкового комітету Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Гулик О.В про поновлення на роботі. Позов мотивує тим, що працювала в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» з 18 вересня 1998 року на посаді архіваріуса, 23 квітня 2003 року переведена на посаду спеціаліста 2 категорії, відділу технічної і юридичної інформації, на займаній посаді працювала протягом 16 років. Згідно наказу №30-К від 03 лютого 2014 року виданого виконуючим обов»язки директора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» позивачку звільнено з посади спеціаліста 2катергорії, відділу технічної і юридичної інформації на підставі п.1 ст. 40 КзпП України, у зв»язку з скороченням штату працівників. Вважає, що її звільнення з роботи є незаконним та безпідставним, так як вона не була ознайомлена з Наказом № 79 від 08.11.2013 року «Про зміни в організації виробництва і праці, в тому числі реорганізації, скорочення штату працівників». Крім того вважає, що в порушення вимог Кодексу Законів про працю України, не була ознайомлена з Протоколом № 17 від 22.11.2013 року, згідно якого на засіданні профспілкового комітету ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» було дано згоду на її скорочення з займаної посади. Крім того, того зазначила, що відповідно до ч.1, 2 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам із більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається особам, у сім'ї яких немає інших працівників із самостійним заробітком, працівником з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві. Відтак позивач вважає, що оскільки вона працювала на даному підприємстві понад 16 років та має на утриманні трьох повнолітніх дітей, які на даний час не мають постійних джерел прибутку та чоловіка, який отримує мінімальну заробітну плату, а згідно наказу від 03 жовтня 2013 року «Про присвоєння звання Ветерана ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» їй було присвоєно звання «Ветеран праці ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», вважає що має переважне право в залишенні на роботі, проте дане її право адміністрацією відповідача було порушено. Тому з врахуванням наведених мотивів просить ухвалити рішення про поновлення її на роботі в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» на посаді спеціаліста 2 категорії, відділу технічної і юридичної інформації. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON],який діє на підставі довіреності від 10.06.2014 року, позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просили позов задоволити. Представник відповідача Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Стецик А.Р., який діє на підставі довіреності від 03.04.2014р. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, та пояснив, що з 01 січня 2013 року набрав чинності новий порядок реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна, реєстрації обтяжень щодо нерухомого майна, внесення інших записів до державного реєстру речових прав на нерухоме майно віднесено до компетенції Державної реєстраційної служби України та її територіальних органів, відтак обсяг повноважень ОКП ЛОР БТІ та ЕО значно зменшився, утримання повного штату працівників виходило за межі кошторису, тому існувала об»єктивна необхідність в проведенні змін в організації виробництва і праці шляхом скорочення чисельності і штату працівників. Позивачку було повідомлено, що згідно наказу по підприємству від 08.11.2013 р. № 79 її посада буде скорочена з 14.01.2014 року, відповідно позивачка підлягала звільненню. Позивачка від отримання повідомлення про скорочення штату та від ознайомлення з відповідним наказом відмовилась, про що було складено відповідний акт. Крім того, пояснив, що позивач була присутня на засіданні профспілкового комітету ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» при розгляді питання про скорочення штату працівників, відтак про те, що згода на звільнення позивачки була надана на засіданні первинного профспілкового комітету позивачці було відомо. Тому в задоволенні позову просив відмовити. Третя особа в.о. директора ОКП ЛОР БТІ та ЕО Мартинишин Г.Й. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила, що наказом від 03 лютого 2014 року «Про припинення трудового договору», за погодженням профспілкового комітету підприємства позивачку [PERSON], спеціаліста ІІ категорії звільнено у зв»язку з скороченням штату працівників. Вважає що звільнення позивачки було проведено на законних підставах, згідно вимог чинного законодавства, відтак вважає, що позов не підлягає до задоволення. Третя особа голова профспілкового комітету ОКП «ЛОР БТІ та ЕО» - Гулик О.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила, що є головою профспілкового комітету ОКП ЛОР БТІ та ЕО на засіданні профспілкового комітету 27 листопада 2013 року було надано згоду на скорочення позивачки [PERSON], яка працювала на посаді спеціаліста ІІ категорії відділу технічної і юридичної інформації ОКП ЛОР БТІ та ЕО. Також заперечила твердження позивачки щодо її переважного права у залишенні на роботі так, як на момент звільнення з роботи у позивачки в позивачки була не знята догана за безвідповідальне ставлення до своїх посадових обов»язків, що спростовує твердження позивачки про її високий професійний рівень, виску кваліфікацію та продуктивність праці. Позивачу було присвоєно звання «Ветеран праці ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» і нагороджено почесною грамотою, проте основною підставою такого нагородження є наявність стажу роботи в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» понад 15 років, що передбачено статутом підприємства. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, третіх осіб суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. З представленої суду копії трудової книжки [NUMBER] (а.с.5-7) вбачається, що позивач [PERSON] з 18 вересня 1998 року була призначена на посаду архіваріуса обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», згідно наказу від 23 квітня 2003 року переведена на посаду спеціаліста 2 категорії, відділу технічної і юридичної інформації Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». Згідно наказу від 03 лютого 2014 року № 30-к (а.с.8), погодженого з головою профспілкового комітету Гулик О. позивач [PERSON] звільнена з посади спеціаліста ІІ категорії у зв»язку з скороченням штату працівників (згідно п.1ст.40 Кодексу законів про працю України), на підставі наказу №79 від 08.11.2013р. «Про зміни в організації виробництва і праці, в тому числі реорганізації, скорочення штату працівників», повідомлення про вивільнення від 12.11.2013р., згода профспілкового комітету на розірвання трудового договору (протокол №17 від 22.11.2013р). Відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом у випадку, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно наказу «Про зміни в організації виробництва і праці, в тому числі реорганізації, скорочення штату працівників» №79 від 08 листопада 2013 року (а.с.50 - 58) реорганізовано структуру підприємства та скорочено з 14.01.2014 року штат працівників у кількості 30 штатних одиниць; Внесено в штатний розпис з 14.01.2014 року нові посади; Затверджено з 14.01.2013 року штатний розпис у новій редакції з врахуванням виключених із штатного розпису та введених до штатного розпису посад у зв'язку із реорганізацією та скороченням штату працівників. Від ознайомлення з даним наказом та повідомленням про скорочення штату на підприємстві позивач [PERSON] відмовилась, про що комісією в складі в.о. директора Мартинишин Г.Й., в.о. начальника юридичного відділу Байла Я.І., секретаря-діловода Войтко Т.М складено акт від 11.11.2013 року (а.с.110). Крім того, дане повідомлення було надіслано засобами поштового зв'язку рекомендованим листом 12.11.2013 року (а.с.59-60). Згідно з ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам із більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається особам, у сім'ї яких немає інших працівників із самостійним заробітком, працівником з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві. Наказом № 21 від 29.03.2013 року (а.с.47) позивачу [PERSON] було оголошено догану за безвідповідальне ставлення до своїх посадових обов'язків, що свідчить про її недобросовісне ставлення до своїх службових обов'язків. Відтак суд не приймає до уваги твердження позивачки про те, що їй надано переважне право на залишення на роботі у зв»язку з тим, що в неї троє повнолітніх дітей,а чоловік отримує мінімальну заробітну плату Крім того,притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (а.с.47) свідчить про нижчу компетентність позивачки порівняно з іншими працівниками. Щодо присвоєння позивачці звання Ветеран Праці «ОКП ЛОР» згідно наказу № 66 від 03.10.2013р. (а.с.11)., то таке звання присвоюється згідно статуту підприємства, про що ствердила в судовому засіданні в.о. директора підприємства присвоєння звання «Ветеран праці ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» надається за вислугу років усім працівникам, які пропрацювали на підприємстві понад 15 років і є внутрішнім документом ОКП ЛОР «БТІ та ЕО». Згідно п.2 ст. 49-4 КЗпП України, ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. Відповідно до ст.43 КЗпП України передбачає, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Як вбачається із представленого суду протоколу №17 засідання профспілкового комітету ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 22.11.2013 року на порядку денному було обговорення питання подання про скорочення штату працівників, та було постановлено дати згоду на скорочення позивачки [PERSON], спеціаліста ІІ категорії ОКП ЛОР БТІ та ЕО, на даному засіданні профспілкового комітету позивач була присутня (а.с.48). Відповідно до п.19 Пленуму ВС України N 9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофі-лювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Відтак суд приходить приходить до висновку про те, що було повідомлено, про відсутність на ОКП ЛОР БТІ та ЕО вакантних посад, які можна було б запропонувати позивачці, що підтверджується відповідним актом комісії від 11.11.2013 року (а.с.49). Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що звільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України було проведено у відповідності до вимог трудового законодавства, відтак підстав для задоволення позову немає, тому суд в задоволенні позову відмовляє.

Outcome: dismissed