Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

03 листопада 2017 року позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, мотивуючи їх тим, що 14 березня 2017 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,73 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка загальною площею 2,7356 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачі, як спадкоємці за законом, спадщину прийняли, але не можуть її оформити в нотаріальному порядку. Позивачі в судове засідання не зявилися, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу слухати за відсутності позивачів. Позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] сільська рада Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 11.10.2001 на імя [PERSON] на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 13.07.2001, було виготовлено та видано державний акт серії ІІІ-ЧН № 031587 на право приватної власності на землю площею 2,73 га у межах згідно з планом, розташовану на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 18/. 13 березня 2012 року [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 180299, видане виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області 14.03.2012) /а.с. 12/. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області за № 543 від 16.11.2017, [PERSON] на день смерті 13.03.2012 була зареєстрована і проживала в [INFO], та мала склад сімї: [PERSON] чоловік /а.с. 44/, тому в силу вимог ст. 1268 ЦК України, спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] 11 жовтня 2001 року на імя [PERSON] на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 13.07.2001, було виготовлено та видано державний акт серії ІІІ-ЧН № 031586 на право приватної власності на землю площею 2,73 га у межах згідно з планом, розташовану на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 23/. При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку належну [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 031586 від 11.10.2001, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 2,7356 га, з яких: 2,3013 га рілля, кадастровий номер 7422089300:74:094:0198, 0,4343 га сіножать, кадастровий номер 7422089300:74:127:1198 /а.с. 24, 25/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. 14 березня 2017 року [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 307194, виданого повторно Козелецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 03.10.2017) /а.с. 13/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,73 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка загальною площею 2,7356 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачі, як спадкоємці за законом, спадщину після смерті [PERSON] прийняли, що підтверджується заявами поданими до приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] від 04.07.2017 /а.с. 45, 46/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивачі просять визнати за ними право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти були втрачені, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 29/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до\~ ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачами в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved