Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

21.08.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 3000,00 грн. моральної шкоди та витрати на правничу допомогу в сумі 6676,80 грн., судовий збір в сумі 768, 40 грн. Позовна заява мотивована тим, що 01.02.2019 о 17.00 год. по вул. Дніпровській м. Павлограда водій Земляний В.О., керуючи транспортним засобом - «ВАЗ 21213» [NUMBER] , перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки інших учасникам руху та у разі перестроювання не надав переваги транспортному "SUZUKI" [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався ліворуч (в крайній лівій полосі). В результаті чого автомобіль позивача отримав механічні ушкодження, а власнику автомобіля "SUZUKI" [PERSON] було заподіяно матеріальну і моральну шкоду у зв`язку із пошкодженням майна. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі 185/1194/19 відповідача визнано винним у вищезазначеній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності , передбаченої ст. 124 КУпАП. Постановою Дніпровського апеляційного суду 30.05.2019 року вищезазначена постанова суду залишена без змін. Крім матеріальних збитків, які були частково компенсовані страховою компанією власнику автомобіля [PERSON] було завдано моральну шкоду, яка полягає у завданні моральних страждань яких він зазнав в результаті пошкодження його майна. До негативних наслідків він також відносить нервовий стрес, глибокі переживання щодо подальшої ситуації з відновленням автомобіля та судових справ з цього приводу. Постійне стресове реагування на питання знайомих та друзів стосовно вигляду автомобіля та самої події пригоди. Також позивач довгий час не міг користуватися автомобілем так як він мав пошкодження, звичайний життєвий уклад було порушено внаслідок винних протиправних дій відповідача в зв`язку з вищевикладеним позивач звертається до суду. Ухвалою суду від 24.09.2019 відкрито спрощене позовне провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення завданої моральної шкоди, з викликом сторін. В судове засідання учасники справи не з`явилися, представник позивача надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовну заяву підтримав у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач повідомлений належним чином в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як було встановлено при розгляді справи [PERSON] , є власником автомобіля "SUZUKI" Jimny, [NUMBER] з 03.04.2013 року, з зазначенням, того що [PERSON] має право керування, відповідно до Д/Р АА АО021148 від 02.04.2013, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії САО744876. 01.02.2019 року о 17.00 год по вул. Дніпровській м. Павлограда, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом - «ВАЗ 21213» [NUMBER] , перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки інших учасникам руху та у разі перестроювання не надав переваги транспортному "SUZUKI" [NUMBER] , під керуванням гр. [PERSON] , який рухався ліворуч (в крайній лівій полосі). В результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.02.2019 у справі 185/1194/19 відповідача визнано винним у вищезазначеній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності , передбаченої ст. 124 КУпАП. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.05.2019 року вищезазначена постанова суду залишена без змін. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 12819 від 05.08.2019, виконаного ФОП [PERSON] вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача станом на 02.02.2019 становить 61785,56 грн, а матеріальний збиток складає 31701,83 грн. Згідно з частиною 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, встановлені вказаними постановами суду у справі № 185/1194/19 не підлягають доказуванню. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» своєю постановою № 4 від 01.03.2013 року (в подальшому Пленум) (пункт 6 Пленуму), якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Відповідно до ч. 1ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ч. 5ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст.1167 ЦК України, відповідно до змісту яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Отже, зі змісту положень ст.1187, ст. 1167 ЦК України вбачається, що єдиною підставою для покладення цивільно-правової відповідальності за завдану джерелом підвищеної небезпеки моральну шкоду є вина особи, яка її завдала. Наявність або відсутність вини встановлюється на підставі доказів. Згідно зі статтею 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved