Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська фірма «АгроСтар», про стягнення не донарахованої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги при звільненні. Позивачка у судовому засіданні просила суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська фірма «АгроСтар» на її користь не донараховану заробітну плату в розмірі - 6 190 грн., не донараховану компенсацію за невикористану відпустку в розмірі - 4 11 грн. 68 коп., та не донараховану вихідну допомогу при звільненні в сумі - 2 621 грн. 25 коп., а всього: 12 922 грн. 93 коп. Представник відповідача у судовому засіданні просив суд у задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Суд, вислухавши у судовому засіданні думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що у задоволенні уточненого позову необхідно відмовити у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 01 березня 2012 згідно наказу №44-к від 01.03.2012 року [PERSON] була прийнята на роботу на посаду начальника відділу кадрів TOB «СФ «АгроСтар» з випробувальним терміном (становить З місяці для начальників відділів у відповідності до Правил внутрішнього трудового розпорядку TOB «СФ «АгроСтар»). Наказом 260-к від 01.06.2012 року проходженню випробувального терміну позивачку було прийнято на постійну роботу начальником відділу кадрів TOB «СФ «АгроСтар». Наказом №2 від 02.01.2013 року в штатний розпис підприємства внесено зміни та встановлено, що посадовий оклад начальника відділу кадрів складається з двох частин: посадового окладу в розмірі 2 450 грн. та преміальної частини в розмірі 2 350 грн., а всього: 4800 грн., (наказ №2 від 02.01.2013 р.). У відсотковому співвідношенні преміальна частина до посадового окладу становить 96%. Як пояснила позивачка у судовому засіданні, з часу введення в дію нового штатного розпису, а саме з січня 2013 року заробітна плата стала виплачуватися в меншому розмірі, без будь якого належного обґрунтування та достатніх правових підстав, тобто кожне рішення про зменшення розміру заробітної плати жодним чином не відображено у відповідних розпорядженнях чи наказах по підприємству. Так, за січень 2013 р. їй не виплачено преміальну частину посадового окладу в розмірі 5%, що склало 120 гривень; за лютий 2013 року - не виплачено преміальну частину посадового окладу в розмірі 5%, що склало 120 гривень; за березень 2013 року - не виплачено преміальну частину посадового окладу в розмірі 10%, що склало 243 гривень; за квітень 2013 - не виплачено преміальну частину посадового окладу в розмірі 5%, що склало 120 гривень; за червень 2013 року - не виплачено преміальну частину посадового окладу в розмірі 100%, що склало 914 гривень (відпрацьовано 7 робочих днів); за липень 2013 року - не виплачено преміальну частину посадового окладу в розмірі 30%, що склало 757 гривень; за серпень 2013 року - не виплачено преміальну частину посадового окладу в розмірі 100%, що склало 2350 гривень; за вересень 2013 року - не виплачено преміальну частину посадового окладу в розмірі 100%, що склало 1567 гривень (відпрацьовано 14 робочих днів). Таким чином, в період з 01.01.2013 по 01.09.2013, підприємством їй не донараховано та не виплачено заробітну виплату в розмірі - 6 190 грн. Згідно наказу №224-к від 07.10.2013 року позивачку звільнено з посади начальника відділу кадрів в порядку статті 40 пункт 1 КЗпП України. На думку позивачки, оскільки виплата заробітної плати здійснювалася не в повному розмірі, нарахований розмір її середнього заробітку та середньоденного також є меншим, що вплинуло на нарахування компенсації за невикористану відпустку та вихідну допомогу при звільненні. На думку позивачки, сума середньоденного заробітку мала скласти - 274 грн. 08 коп., проти 145 грн. 59 коп., які нараховані їй виходячи із розміру виплаченої фактично заробітної плати. Недоплачений розмір компенсації за невикористану відпустку (32 календарних днів) склав - 4 111 грн. 68 коп. Заборгованість з виплати вихідної допомоги при звільненні, в зв'язку із скороченням, склала 2 621 грн. 25 коп. Таким чином, загальна заборгованість, яка виникла на підставі не донарахованої їй заробітної плати, склала - 12 922 грн. 93 коп. Так, статтею 94 Кодексу Законів про працю України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. У відповідності до ст. 3 Закону України від 24.03.95 №108/95-ВР «Про оплату праці», мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). До мінімальної заробітної плати не включаються доплати, надбавки, заохочувальні та компенсаційні виплати. Тарифна система оплати праці у відповідності до ст.6 Закону №108/95-ВР є основою організації оплати праці, яка включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники). Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі: тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати; міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів); тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники) розробляються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. У відповідності до стаття 15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці. В свою чергу, на виконання вказаних норм та у відповідності до штатного розкладу TOB «СФ «АгроСтар» посадовий оклад начальника відділу кадрів TOB «СФ «АгроСтар» становить 2 450 грн., а премія становить 2 350 грн. Премія на TOB «СФ «АгроСтар» регулюється Положенням про оплату праці і преміюванні співробітників TOB «СФ «АгроСтар». Пунктом 1.1 Положення визначено, що сукупний дохід кожного співробітника ділиться на постійну (оклад) та змінну (премія) частини. Роботодавець зобов'язаний довести всім співробітникам, а також при прийнятті на роботу озвучувати кандидатам оклад та принципам оплати праці з урахуванням наступного. Премія розраховується за підсумками місяця, її розмір варіюється в залежності від ступеню загрузки, переробок, якості та швидкості виконання поставлених задач та професійного фактору - на розсуд роботодавця. Премія не є константою, яка обов'язково буде виплачена в максимальному або другому обсязі. Остаточне рішення по нарахуванню/не нарахуванню премії, а також про розмір преміювання, за підсумками місяця приймає директор підприємства і засновники. Пунктом 3.3 Положення визначено, що на підставі наказу здійснюється виплата премії в місяці, наступному за звітним. Отже, враховуючи викладені норми та Положення Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська фірма «АгроСтар» здійснило відповідний розрахунок окладу та премій у відповідності до штатного розкладу TOB «СФ «АгроСтар», що підтверджується наступними документами: наказом від 31.01.13 №8/2; наказом від 28.02.13 №19/1; наказом від 29.03.13 №32/1; наказом від 18.05.13 №51/1; наказом від 19.06.13 №58/1; наказом від 19.07.13 №65/1; наказом від 22.08.13 №74/1; наказом від 20.09.13 №86; наказом від 01.10.13 №89/1; наказом від 31.10.13 №95/1. Згідно із ч.1 ст.10 та ст. 60 ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідність до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, позивачкою не заперечується нарахування сум заробітної плати та премії, що містяться у вищевказаних наказах, та позивачка не була позбавлений можливості ознайомитись з вказаними наказами, коли працював на Товаристві з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма «АгроСтар» на посаді начальника відділу кадрів. Позивачкою не надано суду належних доказів на підтвердження своїх доводів, а тому суд приходить до висновку про повну відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed