Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про захист честі, гідності і ділової репутації та спростування недостовірної інформації , посилаючись на те що в мережі інтернет на офіційному сайті Генеральної прокуратури України (http://wvvw.gp. gov.ua/) було розміщено інформацію під загальним заголовком «[INFO]».Зазначена інформація має блочну структуру, об'єднану спільним заголовком. Підзаголовки також пов'язані із загальною назвою та об'єднуються спільною метою проінформувати громадськість про злочини, вчинені проти Майдану, а також заходи, вживані Генеральною прокуратурою України для їх розслідування: «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» тощо.Назви «Майдан» (з великої літери), «Євромайдан» або «події на Майдані» в загальному ужитку закріпилися за подіями Революції гідності (листопад 2013 року - лютий 2014 року) та асоціюються із численними людськими жертвами. Події мали величезний суспільний резонанс, активно висвітлювались в ЗМІ, тому поняття «Майдан» і «злочини проти Майдану» набули самостійного значення, вони стали прозивними.В такому не тільки не позитивному, але й відверто ганебному ряду подано інформацію також про нього - [PERSON] Проблем з ідентифікацією не виникло: було названо посаду - заступник голови правління ПАТ «Державна продовольча корпорація України», а також прізвище та ініціали.Інформацію подано в блоці під заголовком «Ініційовано процедуру спеціального (заочного) досудового розслідування уперше в Україні стосовно високопосадовців». Загалом інформація стосовно нього має наступну структуру: «[INFO] [...] Ініційовано процедуру спеціального (заочного) досудового розслідування уперше в Україні стосовно високопосадовців [...] та його заступника [PERSON].» Розміщення на офіційному сайті ГПУ подібної інформації щодо нього стало підставою для численних звернень ділових партнерів:одні в односторонньому порядку розривали співпрацю, інші - вимагали пояснень його участі в масових розстрілах. Вважає розміщення інформації на офіційному сайті ГПУ є прямим впливом на хід провадження з розслідування висунутого проти особи кримінального обвинувачення має наслідком порушення презумпції невинуватості, а отже й негативні наслідки для справедливості судового розгляду. Вважає поширену щодо нього інформацію не тільки недостовірною (той факт, що в частині порушення щодо нього кримінального переслідування вона відповідає дійсності, вирішальної ролі не відіграє: вся інформація стосується причетних до злочинів проти Майдану), але й такою, що порушує його право на повагу до честі, гідності і ділової репутації, а також завдає невиправданої шкоди його праву на справедливий суд. Просить визнати, що інформація «[INFO] [...] Ініційовано процедуру спеціального (заочного) досудового розслідування уперше в Україні стосовно високопосадовців [...] та його заступника [PERSON].», розміщена Генеральною прокуратурою України на своєму офіційному сайті [INFO] не відповідає дійсності (у формі неправдивого викладення матеріалу, чим спотворено його контекст), порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON].Зобов'язати Генеральну прокуратуру України спростувати визнану недостовірною і такою, що ганьбить честь, гідність і ділову репутацію [PERSON], інформацію шляхом:а) видалення з тексту інформації наступного змісту: «та його заступника [PERSON].»;б) розміщення на сторінці у блоці під заголовком «Ініційовано процедуру спеціального (заочного) досудового розслідування уперше в Україні стосовно високопосадовців» тексту резолютивної частини судового рішення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала , просила задовольнити. Представник відповідача Конакова В.О. проти позову заперечувала . Суд , заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи , приходить до слідуючого. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28). Разом із цим, Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України). За правилами ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації, а також право на спростування недостовірної інформації та право на відповідь. Водночас, згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією слід розуміти будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про прокуратуру» інформація про діяльність прокуратури оприлюднюється в загальнодержавних та місцевих друкованих засобах масової інформації і на офіційних веб-сайтах органів прокуратури. Ст. 29 Закону України "Про інформацію" передбачено, що інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення. Стаття 6 пункт 2 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може перешкоджати владі інформувати громадськість про кримінальні провадження , але вона вимагає аби влада робила це стримано і делікатно, як того вимагає повага презумпції невинуватості « Саме такою є інформація про кримінальні провадження, які розслідуються органами прокуратури України. Тому, при вирішенні питання про порушення права на презумпцію невинуватості слід брати до уваги не лише зміст конкретних висловлювань,а й контекст,в якому вони були зроблені й важливо державним посадовим особам добирати слова,оприлюднюючи свої заяви ще до судового розгляду справи (справа «Дактарас проти Литви» (Dactarasv.Lithuania від 24 листопада 2000 року п.п. 41, 43). На офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України [INFO] у розділі «Новини» розміщено графічний матеріал під заголовком: «[INFO]». Це є ілюстрованим зображенням у вигляді 42 слайдів результатів роботи Генеральної прокуратури України з розслідування низки актуальних кримінальних проваджень, як щодо злочинів, вчинених під час Революції Гідності, так і злочинів економічного характеру з мільйонними збитками. Назва «[INFO]» дублює зміст першого слайду графічного матеріалу і не може трактуватися як єдина назва ми усіх наступних його частин. Вона стала титульною за логікою оформлення і комплектування матеріалів. Задля доступності сприйняття наведеної інформації, слайди, які не стосуються результатів розслідування злочинів проти Майдану, мають свою окрему назву і логічно побудовану структуру відображеної в ньому інформації. Зокрема, на слайдах «[INFO]», «У вчиненні злочинів економічного характеру правоохоронними органами викрито та звинувачено колишніх високопосадовців», прізвище [PERSON] не зазначено. Змістовно цілісним є слайд «Направлені до суду обвинувальні акти стосовно представників злочинного режиму за вчинення розграбувань державного майна». Лише виключно слайд «Ініційовано процедуру спеціального (заочного) досудового розслідування уперше в Україні стосовно високопосадовців» містить прізвище [PERSON] Дані про причетність [PERSON] до злочинної організації у цьому чи будь-якому іншому слайді графічного матеріалу відсутні. Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Відповідно до ч. 5 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Пунктом 19 вказаної Постанови визначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Під час судового розгляду встановлено, що правоохоронними органами у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових у кримінальному провадженні № 42014000000000256 від 10.04.2014, [PERSON] 20.01.2015 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме, у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах. На підставі постанови слідчого Генеральної прокуратури України 22.01.2015 [PERSON] оголошено у розшук. Постановою начальника третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України від 19.01.2015 кримінальне провадження за № 42014000000000256 було об'єднано в одне провадження з матеріалами досудового розслідування № 42015000000000023. З вищевказаного об'єднаного провадження 10.03.2015 виділено матеріали за підозрою [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України, матеріали за підозрою [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та матеріали за підозрою [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України. Постановою начальника третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України від 10.03.2015 зазначені матеріали об'єднано в одне провадження за № 42015000000000362 Ухвалою слідчого судді від 03.08.2015 надано дозвіл на здійснення в рамках кримінального провадження № 42015000000000362 від 10.03.2015 спеціального досудового розслідування стосовно [PERSON] У подальшому 14.03.2016 [PERSON] повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено нову підозру у вчиненні, злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, а саме, в розтраті чужого майна, яке було ввірене особі та перебувало в її віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, та у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, іншому підробленні офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки. За результатами розгляду клопотання прокурора 25.03.2016 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва надано дозвіл на здійснення в рамках кримінального провадження № 42015000000000362 від 10.03.2015 спеціального досудового розслідування стосовно [PERSON] Обвинувальний акт стосовно [PERSON] 03.06.2016 р. направлено до суду для розгляду по суті. Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 4 підрозділу 2 Розділу 1 Положення Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 року до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела П. 2.17 підрозділу 2 розділу 2 вказаного Положення передбачає, що при внесенні до Реєстру фабули кримінального правопорушення в обов'язковому порядку відображається дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), які є потерпілими, дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості. Таким чином, доводи позивача та його представника щодо визнання недостовірної інформації та такою, що порушує особисті немайнові права позивача, а саме про наявність кримінальних проваджень за фактами злочинів, вчинених [PERSON], що підтверджується у вказаному кримінальному провадженні у позивача процесуального статусу (підозрюваного, обвинуваченого), що порушує принцип презумпції невинуватості, закріплений ст. 62 Конституції України, с. 2 КК України, п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини та п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, оскільки створила уявлення про позивача, як підозрюваного/винного у вчиненні кримінальних правопорушень- є безпідставними. Суд дійшов такого висновку, з урахуванням того, що здійснюється досудове розслідування, Генеральна прокуратура України та її службові особи не порушили принципи презумпції невинуватості , положення кримінального процесуального закону, оскільки не стверджували про винуватість [PERSON] у вчиненні злочинів. [PERSON] обіймав посаду заступника голови правління ПАТ «Державна продовольча корпорація України», а отже був публічною особою. Відповідно до ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, у діях Генеральної прокуратури України, її службових осіб щодо висвітлення питань, пов'язаних з досудовим розслідуванням кримінального провадження № 42015000000000362, не міститься юридичного складу правопорушення про спростування недостовірної інформації , особисті немайнові права позивача не порушено, тому позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed