Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], за участю третьої особи: Служби у справах дітей Слов'янської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав, обґрунтувавши свої вимоги тим, [PERSON] є батьком дитини - сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина. Після розпаду сім'ї відповідач участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться станом його здоров'я, успіхами в навчанні. У відповідача є інша сім'я, тому проблеми їх дитини його вже не турбують. У неї також є інша сім'я, вона уклала шлюб 19.02.2011 року з [PERSON] та змінила прізвище. Між чоловіком та сином склалися дружні стосунки. Син забезпечений всім необхідним, він мас належні умови проживання. Позивач маю власну квартиру, в якій створені належні умови для проживання та розвитку дитини. У зв'язку з наведеним та враховуючи, байдуже ставлення відповідача до сина, відсутність з його сторони будь-якого інтересу до майбутньої долі власної дитини, не бажання спілкуватись з нею, не бажання допомагати у забезпеченні навіть найнеобхіднішим: продуктами харчування, медичного догляду, речами, причому робить батько це свідомо, без поважних причин, вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. Просить суд позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. 19.12.2017 року позивачем надано до суду уточнену позовну заяву від 13.12.2017 року (а.с.35), відповідно до якої остання просить суд позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності від 19.12.2017 року, вимоги просить задовольнити. Представник позивача адвокат Поляцько О.Ю., що діє на підставі витягу з договору на надання юридичних послуг від 31.10.2017 року (а.с.17), в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності від 19.12.2017 року (а.с.37), вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.10). Представник третьої особи: Служби у справах дітей Слов'янської міської ради Донецької області, в судове засідання не з'явився, надав заяву від 13.12.2017 року (а.с.38) про розгляд справи за своєї відсутності з врахування висновку органу опіки та піклування. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с.4), свідоцтва про шлюб (а.с.5) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. Відповідно до довідки наданої ТОВ "Арагорн" від 31.10.2017 року (а.с.6) [PERSON] мешкає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У відповідність до рішення Слов'янського міськрайонного суду від 06.09.2006 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, яка не може бути меншою ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.23). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте, жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач свого батьківського обов'язку, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Статтею 150 СК України, закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Відповідно до ч.1 п.2 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ч.5 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З Висновку Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області № 29/01-2393 від 13.12.2017 року про позбавлення батьківських прав (а.с.39), вбачається, що орган опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області, вважає, що доцільно позбавити батьківських прав [PERSON], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки останній самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, у вихованні дитини участі не приймає, не турбується про стан його здоров'я, фізичний та духовний розвиток. Батько не утримує дитину, не надає йому ніякої матеріальної допомоги, крім того надав нотаріально посвідчену відмову від утримання та виховання свого малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. У силу положень Закону і роз'яснень, даних у п.15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з п.17 зазначеної постанови, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Відповідно до наданої заяви від 10.11.2017 року (а.с.10) нотаріально посвідченої приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Мурадової С.Г., зареєстрованої в реєстрі за №3658, вбачається, що [PERSON] відмовляється від утримання та виховання свого малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Проаналізувавши надані сторонами в силу ст.83 ЦПК України докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, завідомо, навмисно ухилявся від їх виконання у відношенні своєї малолітньої дитини. Тому суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved