Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до КП «Вінницьке шляхове управління», треті особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON], ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач [PERSON] є власником транспортного засобу Volkswagen Jetta, р.н. [NUMBER],2007 року випуску. 24.05.2016 року біля 23:50 год. третя особа - [PERSON], перебуваючи у трудових відносинах із відповідачем КП «Вінницьке шляхове управління» та виконуючи трудові обов'язки, керував належним останньому транспортним засобом «МАЗ» д.н.з. [NUMBER], по вул. Барське Шосе у м. Вінниці, не переконався у безпеці своїх дій, здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Jetta, р. н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн. Відповідно до висновку експерта № 76 від 18.04.2017 року здійсненої на виконання постанови Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області від 06.03.2017 р. про призначення автотоварознавчої експертизи, розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля Volkswagen Jetta, р. н. [NUMBER], 2007 року випуску, внаслідок ДТП, з ПДВ складає 232 718 грн.20 коп. Вартість відновлюваних робіт автомобіля Volkswagen Jetta, р. н. [NUMBER], 2007 року випуску, внаслідок ДТП з ПДВ складає 723 339 грн. 54 коп. Крім того, відповідно до висновку експерта № 970 від 18.07.2016 року, виконаного на підставі постанови слідчого ВВП ГУНП Куліцького М.В., встановлено, що у [PERSON] під час стаціонарного лікування у МКЛ ШМД м. Вінниці з 25 по 27 травня 2016 р., були виявленні тілесні ушкодження: забій м'яких тканин величної ділянки справа, забій грудної клітини зліва, множинні поверхневі різані рани та садно правого надпліччя та кисті,забій, садна правого колінного суглобу. Ушкодження позивача [PERSON] за ступенем важкості належать до легких тілесних ушкоджень. Дані обставини свідчать про той факт, що позивач [PERSON] зазнав моральної шкоди, яка полягає у сильному психотравмуючому стресі, викликаним хвилюванням, пов'язаним із спричиненням ДТП, пошкодженням автомобіля, душевними стражданнями, у психічних переживаннях, які переніс [PERSON] перебуваючи на стаціонарному лікуванні, порушення звичайного стану життя у зв'язку із знаходженням у лікарні, і як наслідок - неможливість пересуватися на даному автомобілі. У зв'язку з цим позивачі звернулися до суду та просили стягнути з КП «Вінницьке шляхове управління» на користь [PERSON] матеріальні збитки, завдані внаслідок дорожньо - транспортної пригоди його працівником, у розмірі 232 718 грн. 20 коп. та на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень. Оскільки [PERSON] перебував у трудових відносинах з КП «Вінницьке шляхове управління» саме на останнього покладається обов'язок по відшкодуванню шкоди. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.09.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна». Ухвалою суду від 17.10.2017 року по справі було призначено судову автотехнічну та автотоварознавчу експертизу. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задоволити. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали частково, не погодилися із сумою матеріальної шкоди та просили відмовити у стягненні моральної шкоди. Представник відповідача КП «Вінницьке шляхове управління» Купар І.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи ПрАт СК «ПЗУ Україна» в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначає, що позивач пропустив строк звернення до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування. У задоволенні позову просив відмовити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали адміністративної справи № 127/8216/17, вислухавши пояснення учасників судового процесу, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на день ДТП 24.05.2016 являлась власником транспортного засобу Volkswagen Jetta, р.н. [NUMBER], 2007 року випуску. 24.05.2016 року біля 23:50 год. третя особа - [PERSON], перебуваючи у трудових відносинах із відповідачем КП «Вінницьке шляхове управління» та виконуючи трудові обов'язки, керував належному останньому транспортним засобом «МАЗ» д.н.з. [NUMBER], по вул. Барське Шосе у м. Вінниці, не переконався у безпеці своїх дій, здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Jetta, р. н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2017 року по справі №127/8216/17 [PERSON] визнав свою вину у вчиненому і його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. і стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 320 грн. Постанова набула законної сили, та ніким не оскаржувалась (а. с. 7). Відповідно до ч. 5 до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені щодо певної особи рішенням суду у господарській,цивільній або адміністративній справі , що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «МАЗ» д.н.з. [NUMBER], яким є КП «Вінницьке шляхове управління», застрахована ПрАТ СК «ПЗУ Україна», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АI/7997438, строк дії якого з 09.07.2015 по 08.07.2016. За вказаним полісом ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну встановлений в розмірі 150 000,00 грн., франшиза - в розмірі 00,00 грн. (а. с 76). Згідно заяви від 27.08.2017 року, позивач [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з повідомленням про настання страхового випадку (а. с. 77-82). Позивачами заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 232 718,20 грн., спричинену внаслідок ДТП. Із зазначеного приводу суд зазначає наступне. Позивачі при визначенні розміру матеріальної шкоди посилалися на висновок експерта Вінницького НДЕКЦ № 76 від 18.04.2017 року,який проводився по постанові слідчого від 06.03.2017 року в рамках кримінального провадження № 12016020010003291. Згідно даного висновку розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Jetta, р.н. [NUMBER], 2007 року випуску, внаслідок ДТП , З ПДВ складає: 232 718,20 грн. (а.с. 8-10). Проте, ухвалою суду від 17.10.2017 року по справі було призначено судову автотехнічну та автотоварознавчу експертизу. Згідно із висновку експерта № 6121/17-21 від 11.12.2017 року, матеріальний збиток завданий власнику автомобіля Volkswagen Jetta, р. н. [NUMBER], 2007 року виготовлення внаслідок ДТП, становить - 203 860,00 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до положень ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду України від 26 жовтня 2016 року при розгляді справи № 6-954цс16.і, позивач на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. В судовому засіданні встановлено, що шкода безпосередньо спричинена [PERSON], який на час вчинення ДТП перебував у трудових (службових) стосунках із відповідачем КП «Вінницьке шляхове управління», що не заперечувалось сторонами. Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Крім того, відповідно до п 6 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Враховуючи, що [PERSON] спричинивши внаслідок ДТП матеріальну шкоду позивачу [PERSON], перебував при виконанні службових обов'язків, а тому розмір шкоди слід стягнути саме з відповідача КП «Вінницьке шляхове управління». В судовому засіданні позивачі пояснили, що автомобіль після ДТП був проданий на запчастини за суму 500 дол. США. Тому, суд вважає, що дана сума як матеріальна шкода стягненю не підлягає. Відповідно до вимог чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, оскільки де є порушення права людини це призводить до виникнення в неї конкретного права на компенсацію моральної шкоди. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодуванням моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; моральна шкода може полягати, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає,зокрема в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд з'ясував, що за своїм характером правопорушення є необережним щодо нанесення шкоди майну. Щодо глибини душевних страждань позивача [PERSON], то на думку суду, такі страждання є відчутними,оскільки внаслідок ДТП позивач [PERSON] зазнав легких тілесних ушкоджень. Безперечно, позивач мав певні незручності, зважаючи на відсутність можливості користуватись належним йому транспортним засобом. Однак, суд враховує, що позивачем не обґрунтована моральна шкода саме в 10 000 грн. Тому, виходячи із вищезазначеного,

Outcome: dismissed