Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

У червні 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» товариства "Державний ощадний банк України" (надалі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі Відповідач) про стягнення боргу за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами 02 грудня 2016 року було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання Заяви про приєднання № 494363. Банк взяті на себе зобов`язання виконав, відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] за тарифним пакетом «Зарплатний», видав відповідачу [PERSON] платіжну картку типу Mastercard Debit Standart, із встановленим кредитом у сумі 14000 грн.. Проте, відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 27 травня 2020 року складає 16532,84 грн. Тому, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд провести судове засідання без участі представника позивача, зазначив що позовну заяву підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи судом вчасно та належним чином, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до Постанови КМУ від 05.06.2019 № 568, змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на приватне та змінено назву на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Відповідні зміни до статуту позивача було зареєстровано 18.07.2019 р. Судом встановлено, що 02 грудня 2016 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк України» було укладеного Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання Заяви про приєднання № 494363. На підставі даної Заяви про приєднання № 494363 та наданих [PERSON] документів, позивачем було відрито відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] за тарифним пакетом «Зарплатний». Разом з тим, на підставі п.п.3.4.2. вищезазначеної заяви про приєднання Банк надав відповідачу платіжну картку типу Mastercard Debit Standart та персональний ідентифікаційний код. Відповідно до п. 4.1 Розділу ІV та п. 18.1 Розділу ХVІІІ Договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО), Договір вважається укладеним з моменту Оформлення Заяви на приєднання до Договору за встановленою Банком формою, інших документів надання яких необхідне за умовами цього Договору, в тому числі документів і відомостей, необхідних для з`ясування особи Клієнта, суті діяльності та фінансового стану. Договір набирає чинності з дня приєднання Клієнта до Договору та діє на протязі невизначеного строку. Пунктом 1.2 Розділу ХХІІ ДКБО визначено, що Договір, в тому числі, Заява на встановлення (збільшення) Кредиту є Кредитним договором, укладеним між Банком та Клієнтом. Згідно п. 1.8. Розділу ХХІІ ДКБО, Банк здійснює надання кредиту шляхом встановлення кредитної лінії на картковий рахунок клієнта. Як вбачається із Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 02 грудня 2016 року, [PERSON] було надано кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на її кредитний рахунок у розмірі 14000 грн.. Пунктом 6.5 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії встановлено, що процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає: 24% процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; 0,001% процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору. За користування кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Умовах користування відновлювальною кредитною лінією (кредитом). У випадку, передбаченому в Заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), клієнт зобов`язаний щомісячно (у терміни, передбачені для сплати процентів) здійснювати часткове повернення кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання Кредиту. Проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману Клієнтом суму кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання Кредиту включно, та до дня фактичного повернення кредиту (його частини (п. 1.17, п. 1.18. Розділу ХХІІ ДКБО). В Додатку № 1 до основного Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що плата за користування кредитом становить 36 %, а плата за перевищення витрат ліміту по поточному рахунку (овердрафт) становить 40% на рік. Згідно п. 1.24 ХХІІ ДКБО за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Кредитним договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коди відповідна сума мала бути сплачена, до дати її фактичної сплати. Відповідно п. п. 1.29. Розділу ХХІІ ДКБО, Банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за Договором, строк сплати яких не настав. Так, судом встановлено, що позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, проте відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав в частині повернення кредиту та сплати відсотків у встановлені договором строки та порядку. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 27 травня 2020 року заборгованість відповідача становить 16532 грн. 84 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом (основним боргом) 13989 грн. 83 коп.; процентів та комісії за користування кредитом 2098,79 грн.; комісії 17,00 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів 139,30 грн.; трьох процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу 232,27 грн.; трьох процентів річних за несвоєчасне погашення процентів 47,39 грн.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 8,26 грн.. З метою врегулювання досудового спору 11 лютого 2020 року, позивачем на адресу відповідача було направлено Вимогу про повернення кредиту № 101.20-11/277, однак на даний час борг залишився непогашеним. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами статей 525, 526 та 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушуються умови укладеного договору зі своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед позивачем в загальній сумі 16532 грн. 84 коп.. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторона відповідача не скористалася своїм правом на подання відзиву та не надала доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, в зв`язку з чим суд вважає його достовірним. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, такі дії відповідача є неправомірними, у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути заборгованість в загальній сумі 16532,84 грн.. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп., що підтверджено Меморіальним ордером (а.с. 4). У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень\~ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Outcome: approved