Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

05 квітня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів утримання дитини, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду, з 05 квітня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначає, що спільно з відповідачем [PERSON] вони мають малолітнього сина [PERSON], який народився 05 квітня 2006 року, проте відповідач ухиляється від свого обовязку по матеріальному забезпеченню дитини, яка повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина у добровільному порядку не надає, угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між ними не досягнуто, у добровільному порядку матеріально їх не забезпечує, хоча має таку можливість. Внаслідок чого вона на теперішній час опинилася в скрутному матеріальному становищі та самостійно не взмозі задовольнити повною мірою потреби сина, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, судове доручення Комінтернівського районного суду м.Харкова щодо допиту відповідача, відповідно до матеріалів справи (а.с.21-22), повернуто до Василівського районного суду без виконання у звязку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON], проте відповідно до телефонограми секретаря Василівського районного суду, яка знаходиться в матеріалах справи, просить дану цивільну справу розглянути у його відсутність, заявлені [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини його доходів визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] - мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком записаний [PERSON], відповідач у даній справі та батьківство відповідачем щодо даної дитини не оспорено (а.с.2). Малолітня дитина зареєстрована та фактично мешкає разом з позивачкою [PERSON] за адресою: Запорізька область Василівський район с..Балки вул.Космічна буд.3 та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Балківською сільською радою Василівського району Запорізької області за № 107 від 10.01.2017 року та відповідачем вказані обставини також не оспорені (а.с.3). Згідно свідоцтва про шлюб, укладеного 05 вересня 2015 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, прізвище позивачки після реєстрації шлюбу змінено з прізвища «Єфименко» на «Фраш» (а.с.7). Згідно довідки про доходи за № 53 від 10.01.2017 року, [PERSON] працює ламповщиком на Підприємстві з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» та отримує заробітну плату, загальний розмір якої за період з 01.07.2016 року по 01.01.2017 року склав 36300,00 грн., яка міститься в матеріалах справи (а.с.4). На теперішній час між сторонами домовленості щодо утримання дитини не досягнуто, тому позивачка [PERSON] вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ст.181 СК України способами виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі. Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року "Про виконавче провадження" стягнення не повинне перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", пункт 15 передбачає, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками домовленості про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно вимог ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, крім того, визнані відповідачем у повному обсязі, тому відповідно до положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, та враховуючи матеріальне та сімейне становище відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, на теперішній час інших утриманців, крім малолітніх сина [PERSON] немає, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, хронічними хворобами не страждає, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не знаходиться, інвалідом не являється, на утриманні непрацездатних батьків немає, на користь інших осіб аліменти не сплачує, оскільки жодних належних документів на спростування вищевикладених обставин суду не надано та сторонами в суді не доведено, тому суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеній позивачкою [PERSON] частці (1/4 частина) від доходів (заробітку) відповідача щомісячно. Та враховуючи ті обставини, що на теперішній час будь-якої домовленості щодо порядку утримання малолітнього сина [PERSON] сторони не дійшли, угоди про матеріальне забезпечення дитини між сторонами не досягнуто, внаслідок чого позивачка опинилася у скрутному матеріальному становищі та самостійно матеріально утримувати малолітнього сина та забезпечувати йому належний матеріальний рівень для гідного розвитку та існування, позивачка самостійно не в змозі, тому суд вважає за необхідне заявлений позов [PERSON]В задовольнити та стягнути тому. підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини:Божко [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду, тобто з 05 квітня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття Крім того, відповідно до положень ст.ст.79,88 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за предявлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2017 року становить 640 грн., оскільки позивачка [PERSON] по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved