Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивачі фізична особа - підприємець [PERSON] та фізична особа-підприємець [PERSON] , звернулись до суду з зазначеним вище позовом посилаючись на те, що громадянин [PERSON] на своїй офіційній сторінці у соціальній мережі Facebook (Фейсбук) [INFO] розмістив публікацію, в якій міститься недостовірна інформація відносно позивачів, як виробників торта " [INFO] ", а саме розмістив цю інформацію за посиланням: [INFO] « [INFO] » - вимушені констатувати про появу в продажу неякісних підробок улюбленого торта (змінена рецептура, відсутність якісних начинок, заміна природніх наповнювачів на хімічні, неправильне написання іноземною мовою назви [INFO] ). Власників кондитерських та магазинів - нагадуємо про юридичну відповідальність за продаж у своїй мережі підробних товарів-фальсифікатів ! На фотографії знизу підказка як відрізнити справжній торт від підробки!!! Позивачі вказують, що відповідач до вищезазначеної публікації додає фото порівняння торта «[INFO]» та торта « [INFO] ». Зазначають, що у зв`язку з публікацією даної статті на своїй сторінці у соціальній мережі дана недостовірна інформація була опублікована також у засобах масової інформації зокрема: «[INFO] ». на однойменному веб- сайті за посиланням : ( [INFO] та на однойменному каналі на веб - сайті Ютуб (Youtube) за посиланням: ( [INFO] ), на якому щотижня публікується відео із підсумками тижня, де особисто на відео описується це, як одна з найбільш позитивних та негативних новин тижня. В позові також вказують, що [PERSON] особисто на відео за посиланням ( [INFO] ) стверджує, що найгіршою інформацією за підсумком [INFO] є «[INFO]». Інформація, яку розповсюджує відповідач є недостовірною, оскільки торт не є підробкою а є абсолютно іншим тортом, як за своєю рецептурою, так із своїим дизайном . Позивачі вважають, що публікуючи інформацію у засобах масової інформації та в мережі інтернет, [PERSON] неодноразово наголошував на тому, що цей торт є підробкою торта « [INFO] » , який продає ФОП [PERSON] , однак, це є неправдивими відомостями . Зазначають, що торт « [INFO] », як і торт « [INFO] » є самостійним продуктом, який жодним чином не наслідує торт «[INFO]» та є результатом виробництва кондитерів кондитерського цеху належного ФОП [PERSON] , розташованого в [ADDRESS] . Власником патенту на корисну модель торт «[INFO] є [PERSON] , який є сином позивача [PERSON] . Окрім створення хибного враження у споживачів, що торт є підробкою іншого продукту, відповідач у своїх публікаціях також стверджує, що торт містить неякісні хімічні складові (начинки). Однак, такий виготовляється за чітко контрольованим технологічним процесом ТУ 10.7-16134078883-001:2017. Окрім завдання шкоди діловій репутації позивачів , поширення недостовірної інформації відповідачем , завдало також і матеріальних збитків. Вказують на те, що 20.10.2014року між ТОВ «Двстор -Ужгород» та ФОП [PERSON] був укладений безстроковий договір купівлі-продажу товару , згідно умов якого ФОП [PERSON] була ексклюзивним постачальником торта «[INFO]» до мержі супермаркетів «Дастор» та обсяг поставок згідно даного договору не міг бути меншим суми у розмірі 36 000 грн.щомісячно. Позивачі зазначають, що торгівельний центр «Дастор» за період здійснення ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] господарсої діяльності, був однією з найбільших точок реалізації торта « [INFO] ». Позивачі стверджують, що після проведення [PERSON] вищенаведеної інформаційної атаки, спрямованої на їх дискредитацію, як виробників та їхнього продукту торта « [INFO] », торгівельний центр «Дастор» 18.10.2017 року розірвав з ними договір купівлі-продажу. У зв`язку із вищезазначеним , у Позивачів значно зменшився об`єм реалізації кондитерського виробу торта «[INFO]» та внаслідок вчинених грубих анти конкурентних дій щодо Позивачів, як виробників торта « [INFO] », останнім було завдано значних матеральних збитків у розмірі 384 691 30 грн . Також Позивачам в результаті розповсюдження недостовірної інформації [PERSON] завдано моральної шкоди, яка полягає у приниженні ділової репутації, яку Позивачі оцінюють у розмірі по 20 000 гривень кожному. Враховуючи наведене, [PERSON] та [PERSON] просять суд, задовольнити їх позовні вимоги та зобов`язати [PERSON] спростувати поширену ним недостовірну інформацію а саме; "[INFO] » є недостовірною у відповідності до Рішення Ужгродського міськрайонного суду Закарпатської області " та зобов`язати відповідача не видаляти опубліковане ним спростування протягом одного року; стягнути з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] матеріальні збитки у розмірі 384 691,3 грн ; стягнути з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.; стягнути з [PERSON] на користь фізичної особи -підприємця [PERSON] моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Від відповідача [PERSON] , до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив суд в задоволенні позову відмовити у зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю. У відзиві зазначає, що свобода вираження поглядів гарантована п.1 ст.10 Конвенції про захист прав і основних свобод людини та становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. Зазначає, що «саме ст.10 Європейської конвенції не забороняє обговорення або поширення отриманої інформації, навіть якщо виникають серйозні сумніви щодо її вірогідності» про що зазначено у рішенні ЄСПЛ від 06.09.2005року у справі «Салов проти України» . Окрім того, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ, як джерела права. Вказує у відзиві на те, що відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи , а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» , під діловою репутацією юридичної особи у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа, як учасник суспільних відносин . Повідомлення негативних відомостей про фізичну або юридичну особу не підпадає під поняття «недостовірна інформація» , а є лише критикою цієї діяльності. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.10 Закону України «Про інформацію», під інформацією слід розуміти документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі а оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних , критика , оцінка дій , а також висловлювання , що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема, з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів ( вживання, гіпербол, алегорій, сатири) та ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень і такі не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Стверджує, що сайти які вказують відповідачі , як засоби масової інформації такими вважати неможливо, оскільки вони не являються організаціями, не є періодичними і такими, що продовжуються , виданнями, які виходять під постійною назвою , з періодичністю один і більше разів (випусків) протягом року на підставі свідоцтва про державну реєстрацію, як цього вимагають Закони України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», «Про телебачення і радіомовлення» даючи визначення і встановлюючи обов`язкові ознаки засобів масової інформації . Крім того, щодо відео публікації в «YouTube» (www.youtube.com) та на сайті « [INFO] » зазначає, що таке відео не містить жодної інформації про торт, його виробників, а лише містить його суб`єктивне твердження, що «підробка» торту є найгіршою новиною. Даний вислів не можна вважати оприлюдненням і поширенням відомостей про зовнішній вигляд , характеристики та інші ознаки будь-якого виробу позивачів . Зазначає, що відео на яке посилаються позивачі, як на доказ, відсутні як інформація щодо певної фізичної чи юридичної особи , так і інформація, що порушує права позивачів або перешкоджає їм користуватись ними та таке , не є доказом порушення прав та інтересів позивачів. Окрім того, щодо заявлених вимог про відшкодуваня матеріальної та моральної шкоди зазначає, що позивачами не надано жодних доказів, які б підтвердили те , що в його діях є склад правопорушення спрямованого на заподіяння збитків, порушення прав та інтересів саме позивачам. Стверджує, що фотоматеріали розміщені у вказаній публікації, спростовують твердження позивачів і відображають стан речей за якого, особа оглянувши упаковку торту може вважати , що це торт випущений кондитером [PERSON] . Вказує на те, що на упаковці торту «[INFO]» міститься маркування належне ФОП [PERSON] , його штрих код, якому відповідає товар, що випускається останнім під назвою торт «[INFO]», а не інший торт під назвою « [INFO] ». Звертаючи увагу на таку упаковку з маркуванням, будь яка особа може дійти висновку про продаж одного товару під видом іншого і як наслідок, висловлювати обурення з цього приводу, в тому, чи іншому вигляді. Зазначає у відзиві також про те, що інформація яку просять спростувати позивачі не містить фактичних даних, а є вираженням суб`єктивної думки відповідача і поглядів направлених на критичну оцінку певних дій, тобто, є оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню та доведенню стосовно їх правдивості і по своїй суті, стосуються тільки інформування громадськості про суспільно значиму подію. Вважає заявлені вимоги [PERSON] , [PERSON] безпідставними та такими , що не підлягають задоволенню . Ухвалою судді від 29.01.2020 року постановлено відкрити провадження у справі та призначити підготовче судове засідання, а розгляд здійснювати в порядку загального позовного провадження. Відповідно до Ухвали судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду . Позивачі фізична особа [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися повторно, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні зазначив про можливість розгляду справи у відсутності позивачів [PERSON] та [PERSON] , оскільки останні не мають можливості з`явитися в судове засідання . Представник позивачів підтримав позовні вимоги з підстав та доводів викладених у поданій позовній заяві, письмових додаткових поясненнях та просив задоволити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що перебуває у дружніх стосунках та давно знайомий з приватним підприємцем [PERSON] , який є кондитером та має патент на торгову марку « [INFO] », що започаткував виготовлення та продаж торту «[INFO]» . [PERSON] , що точної дати не пам`ятає, однак, приблизно на початку жовтня 2017року , перебуваючи в супермаркеті «Дастор» у м.Ужгород придбав торт «[INFO]», який продавався в коробці із нанесеним штрих-кодом ПП [PERSON] . Будучи обізнаним, що його товариш [PERSON] розірвав відносини з торговою маркою «[INFO]» та не здійснює поставку тортів « [INFO] » до супермаркетів та вважав за необхідне повідомити про таке громадськість. Зазначив, що [INFO] на своїй особистій сторінці в мережі Facebook (Фейсбук) висловив своє суб`єктивне оціночне судження щодо торту «[INFO]» , а саме продукції, яку особисто придбав у супермаркеті «Дастор». Зазначив, про те, що торт який продається під торговою маркою [INFO] в торговому центрі «Дастор» є підробленим , оскільки достеменно знав, що його товариш [PERSON] станом на жовтень 2017року торт «[INFO]» не випускав і не здійснював поставку тортів до супермаркету «Дастор» . Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні підтримав подані до суду письмові заперечення щодо заявлених позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив , що патент на корисну модель торт « [INFO] » був отриманий та зареєстрований аж 26.12.2017року саме [PERSON] , тобто після публікації розміщеної [PERSON] на своїй сторінці в мережі Facebook (Фейсбук). Щодо проведеного дослідження на предмет встановлення наявності елементів наслідування пакувальною коробкою торта « [INFO] » зовнішнього вигляду пакувальної коробки торта «[INFO]» від 20.12.2017року зазначив, що у листі ТОВ «Судова незалежна експертиза України», зазначено , що такий містить лише консультаційний характер та не може вважатись висновком експертного дослідження та судовою експертизою. Вказав також на те , що висновок аудиторської перевірки від 09.03.2018року який подано позивачами є лише голослівним твердженням того, що [PERSON] та [PERSON] не доотримали прибуток в розмірі 384 691, 3 грн. саме внаслідок повідомлення [PERSON] на своїй особистій сторінці у мережі Facebook (Фейсбук) щодо продажу підробленої продукції торта «[INFO]». Просив звернути увагу на те, що з досліджуваних у судовому засіданні укладених договорів поставки між [PERSON] та ТОВ «Дастор-Ужгород» вбачається, що ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] , зобов`язуються поставляти до ТОВ «Дастор -Ужгород» саме продукцію торгової марки «[INFO]», тобто, торти вироблені кондитером [PERSON] , а не будь якою іншою торговою маркою. Зазначив, що матеріальні збитки які ніби то понесли позивачі у зв`язку з припиненням договірних відносин з ТОВ «Дастор -Ужгород», жодним чином не пов`язані з публікацією розміщеною [PERSON] , а стосуються саме порушення умов договору укладеного між позивачами та ТОВ «Дастор Ужгород». Просив позов залишите без задоволення. Допитаний в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що є кондитером з багаторічним стажем, який створив оригінальний кондитерський сувенір - торт «[INFO], що став брендом м. Ужгород . Зазначив, що є засновником торгової марки « [INFO] » та фізичною особою підприємцем, що здійснює підприємницьку діяльність разом зі своєю дружиною. Пояснив, що в певний період часу працював та орендував кондитерський цех у [ADDRESS], де виготовляв та контролював виготовлення торту «[INFO]» , однак, жодних угод з [PERSON] чи [PERSON] на продаж продукції під його торговою маркою « [INFO] » не укладав. Зазначив, що давно знайомий з відповідачем [PERSON] та перебуває з ним у дружніх стосунках. Пояснив, що [PERSON] придбав у жовтні 2017 році продукцію торт « [INFO] » у супермаркеті «Дастор» у м.Ужгород, та на коробці з під торту помітив штрихкод з нанесеним номером суб`єкту господарювання [NUMBER], який належить [PERSON] . Зазначив, що така інформація дуже здивувала, оскільки, жодних угод щодо продажу власних кондитерських виробів у мережі супермаркета « [INFO] » не укладав. Зазначив, що публікація, яку [PERSON] розмістив на своїй сторінці у соціальній мережі Facebook (Фейсбук) від [INFO] щодо торту «[INFO]» є його суб`єктивною думкою та жодним чином не принизила ділову репутацію позивачів та не була підставою для припинення взаємовідносин позивачів з ТОВ «Дастор -Ужгород» у 2017році. Заслухавши пояснення представника позивачів [PERSON] , відповідача [PERSON] , його представника [PERSON] , пояснення свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи [INFO] у соціальній мережі Facebook (Фейсбук) на своїй особистій сторінці [PERSON] розмістив публікацію за посиланням: [INFO] » наступного змісту : [INFO] (а.с.35-42). Крім того, встановлено, що в подальшому, публікації зазначеного вище змісту були опубліковані в інтернет виданнях «Закарпаття онлайн» від [INFO] , « [INFO] " публікація від [INFO] «Новини Карпат» публікація від [INFO] « [INFO] » від [INFO] « [INFO] » від [INFO] «Закарпатський кореспондент» від [INFO] , « [INFO] » публікація від [INFO] «[INFO]» від [INFO] « [INFO] » від [INFO] «Перший кабельний» від [INFO] « [INFO] » від [INFO].( а.с. 44-68). Як встановлено з переглянутого в судовому засіданні відеозапису на СD диску , [PERSON] проводить он-лайн відео-проект « [INFO] » на однойменному веб- сайті за посиланням :( [INFO] та на однойменному каналі на веб - сайті Ютуб (Youtube) за посиланням: ( [INFO] ) в якому веде мову про те, що найгіршою інформацією за підсумком [INFO] є «[INFO]». Однак, жодних відомостей чи інформації які б стосувались безпосередньо діяльності позивачів чи їх ділової репутації дане відео не містить. (а.с.43). Як зазначено у позові, інформація, яку позивачі вважають недостовірною, неправдивою, принижуючою, поширена відповідачем та доведена до відому необмеженому колу читачів, шляхом публікації у соціальній мережі Facebook (Фейсбук) на своїй офіційній сторінці та стосується саме позивачів, оскільки торт « [INFO] » як і торт « [INFO] » є результатом виробництва кондитерів кондитерського цеху належного ФОП [PERSON] , що розташований за адресою [ADDRESS] . Вирішуючи позовні вимоги позивачів про захист честі, гідності та ділової репутації, суд зазначає, що відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Так, відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно зі ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ч.ч. 2, 3 ст. 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності. Із честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків, на що було звернуто увагу Верховним Судом України в п.4 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року. Також в п. 15 постанови № 1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Як зазначено у позові, що починаючи з жовтня 2017року позивачами прийнято рішення про припинення виробництва торта "[INFO]" та початок виробництва торта « [INFO] » під ТМ "[INFO]" з вдосконаленою рецептурою та новим дизайном та позивачі займаються підприємницькою діяльністю щодо виробництва , оптового та роздрібного торта « [INFO] » . З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що [PERSON] зареєстрована 25.07.2006року, як фізична особа-підприємець та здійснює діяльность згідно код 10.71 - Виробництво хліба та хлібобулочних виробів ; виробництво борошняних кондитерських виробів , тортів і тістечок нетривалого зберігання. (а.с.31-32). Так, з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що [PERSON] з 18.06.2004року, є зареєстрованим як фізична особа-підприємець з оснивним видом його економічної діяльності за кодом 56.10 - діяльність ресторанів , надання послуг мобільного харчування. (а.с.33-34). Судом також встановлено, що згідно патенту на корисну модель № [NUMBER] торт « [INFO] » та опису до нього, винахідником та власником [PERSON] (адреса [ADDRESS] ) було подано заявку від 22.06.2017року до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та на підставі чого останнім було зареєстровано право на корисну модель торт « [INFO] », яке є чинним саме з 26.12.2017року. (а.с.77-78). Таким чином, з наведенного вбачається, що право на використання корисної моделі торт « [INFO] » належить саме [PERSON] з 26.12.2017року. З дослідженого в судовому засіданн договору №1/2014 купівлі-продажу від 20.10.2014року укладеного між Фізичною особою підприємцем [PERSON] , (Продавець) та ТОВ «Дастор Ужгород»(Покупець), встановлено , що сторони зобов`язуються продавати продукцію саме: кондитерські вироби виробництва торт « [INFO] », набір « [INFO] » тільки під зареєстрованою належним чином торговою маркою ТМ «[INFO]» та не мають права на використання власного фірмового найменування на продукцію торгової марки « [INFO] ».( а.с.95-96). А отже, умови вищезазначеного договору, на який посилаються позивачі у позові, як на такий, що був припинений саме після публікації відповідачем недостовірної інформації, позбавляли позивача [PERSON] здійснювати продаж товару до ТОВ «Дастор-Ужгород» іншої продукції, окрім продукції торгової марки «[INFO]». Крім того, як встановлено судом, між фізичною -особою підприємцем [PERSON] , як продавцем з однієї сторони та «Дастор-Ужгород», як покупець з іншої , було укладено безстроковий договір №11/2017 від 14.09.2017року на поставку кондитерських виробів власного виробництва торт « [INFO] », набір «[INFO]» , який в подальшому відповідно до передбачених сторонами п.7.7 умов договору було розірвано з 19.11.2017року .(а.с. 97-99). З дослідженого аудиторського висновку по результатам виконання завдання з надання впевненості стосовно перевірки доходів та витрат і відповідно визначення прибутку при виготовленні та реалізації кондитерського виробу торт "[INFO]" проведеного аудиторською фірмою "ЯГЕР" від 09.03.2018року встановлено , що субєкт підприємницької діяльності ФОП [PERSON] здійснював виробництво кондитерського виробу торт " [INFO] " та ним використана сировина у постачальників, зокрема на виготовлення 2320 штук тортів "[INFO]" та за період з 14.09.2017року по 09.102017року відвантажено 2320 шт тортів "[INFO]" для ТОВ "Дастор-Ужгород" (а.с.87-90). Та як встановлено судом з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач [PERSON] з 18.06.2004року, зареєстрований як фізична особа-підприємець з оснивним видом його економічної діяльності за кодом 56.10 - діяльність ресторанів , надання послуг мобільного харчування, однак , виробництво власних кондитерських виробів серед його основних видів діяльності не передбачено.(а.с.33-34). З пояснень свідка [PERSON] у судовому засіданні встановлено, що останній є власником торгової марки «[INFO]» та фізичною особою підприємцем, що здійснює підприємницьку діяльність з продажу кондитерських виробів та жодних угод з [PERSON] чи [PERSON] на продаж продукції під його торговою маркою «[INFO]» не укладав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. У відповідності до ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. Відповідно до ст.ст. 23, 280 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її особистого немайнового права, зокрема, у разі приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації. Разом із тим згідно з частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про інформацію»ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Пунктом 19 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, судам роз`яснено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів)і спростування, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Так, згідно з положеннями статті 277 ЦК України і норм ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте, позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Принцип змагальності сторін, закріплений у статті 12 ЦПК України, передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи досліджені у судовому засіданні докази у справі, суд вважає, що позивачами не доведено факт того, що сама публікація відповідача [PERSON] розміщена ним на його особистій сторінці в соцмережі Facebook( Фейсбук) від [INFO] містить відомості недостовірної інформації саме відносно позивачів фізичної особи -підприємця [PERSON] , та фізичної особи-підприємця [PERSON] , як виробників запатентованої ними торгової марки торта « [INFO] », та така інформація завдала значної шкоди їх діловій репутації а також значних матеріальних та моральних збитків. Як встановлено судом, матеріали справи не містятть належних та допустимих доказів того, що саме [PERSON] та [PERSON] були власниками торгової марки торт «[INFO]» чи торт « [INFO] » на день опублікування відповідачем [PERSON] інформації на своїй сторінці в соціальній мережі Facebook (Фейсбук) [INFO] , що стосувалась продукції торт "[INFO]". Таким чином, під час розгляду справи, судом не встановлено те, що публікацією яка містилась на сторінці [PERSON] порушено будь які права позивачів та завдано шкоди їх діловій репутації . Крім того, як встановлено в ході розгляду справи, сама публікація на сторінці відповідача [PERSON] в мережі [INFO] (Фейсбук) [INFO] а також он-лайн відео-проект « [INFO] » на однойменному веб- сайті за посиланням :( [INFO] та на однойменному каналі на веб - сайті Ютуб (Youtube) за посиланням: ( [INFO] ) не містять жодних тверджень щодо позивачів та не містять відомостей, що порушують честь,гідність чи ділову репутацію [PERSON] чи [PERSON] . Автор публікації [PERSON] висловлює власні оціночні судження щодо смакових якостей двох продуктів (тортів) один відносно одного , та як споживач, інформує про можливу підробку торта схожого на торт «[INFO]» від виробника [PERSON] який продається під маркуванням торгової марки «[INFO]». У зв`язку з наеведеним вище, суд приходить до висновку про відсутність також підстав для задоволення вимоги позивача [PERSON] та [PERSON] про відшкодування їм матеріальної та моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що за позивачами не зареєстровані у визначеному Законом України "Про охорону права на винаходи і корисні моделі" порядку, право власника , винахідника на корисну модель продукції торт "[INFO]" чи торт « [INFO] » та договір №11/2017 купівлі -продажу товару укладений між [PERSON] та ТОВ "Дастор-Ужгород" був припенений сторонами у відповідності до п.7.7.умов договору за домовленістю сторін договору , без наведення інших причин чи підстав його розірвання. Отже, провівши системний аналіз діючого законодавства України, взявши до уваги пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновків, що в ході судового розгляду не доведено факту вчинення відповідачем порушення, яке полягало саме в поширені інформації, яка у відповідності до вимог закону може мати статус «недостовірної», такої, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди діловій репутації , або перешкоджає особам позивачів [PERSON] та [PERSON] повно і своєчасно здійснювати свої особисті немайнові права. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а тому, в задоволенні позову слід відмовити. В тому числі і позовні вимоги про стягнення моральної шкоди теж задоволенню не підлягають, оскільки відсутні підстави для застосування положень ст. 280 ЦК України. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.2 ч.2ст.141 ЦПК Україниінші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, ст.ст. 10, 60, 277, 297, 299 ЦК України та

Outcome: dismissed