Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

10.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] з 1400 гривень до 400 гривень щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що з 21.08.1999 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 18.03.2015 року шлюб було розірвано. Відповідно до рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.08.2010 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі - в розмірі по 1400 грн. щомісячно, починаючи з 23.07.2010 року і до досягнення дочкою повноліття. На даний час він проживає в [ADDRESS], а працює в м. Южноукраїнську, тому змушений витрачати додаткові кошти на проїзд. Також в нього на утриманні перебуває його хвора мати - [PERSON], [INFO], яка потребує постійного догляду та додаткових витрат на ліки. Крім того, він вважає, що аліменти, які отримує [PERSON] на утримання доньки, витрачаються нею не належним чином, що також було підставою для звернення його до суду. Він працює в ГУ ДСНС України у Миколаївській області на посаді водія, отримує заробітну плату та отримує орендну плату за належний йому земельний пай, який він здає в оренду, сумі 8000 грн. на рік. Його мати також отримує орендну плату за земельний пай в сумі 8000 грн. на рік та пенсію за віком в сумі 1100 грн. [PERSON] вважає, що з часу винесення рішення Южноукраїнським міським судом Миколаївської області від 17.08.2010 року про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], змінився його матеріальний стан, а тому просить суд зменшити розмір аліментів з 1400 гривень до 400 гривень, щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. [PERSON] пояснила, що на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.08.2010 року вона отримує від [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1400 гривень щомісячно. Позивач працює та отримує заробітну плату. Крім того, він здає в оренду належний йому земельний пай та отримує орендну плату в розмірі 8000 грн. на рік. Тому вона вважає безпідставними вимоги позивача про зменшення розміру аліментів та просить суд в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих позивачем доказів, вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу вимог ст. 182 СК України та роз'яснень, даних у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Стаття 192 Сімейного Кодексу України, передбачає, що розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Із зазначених норм закону випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов'язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 18.03.2015 року (а.с.11). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.08.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі - в розмірі по 1400 грн. щомісячно, починаючи з 23.07.2010 року і до досягнення дочкою повноліття (а.с. 12). Відповідно до довідки № 344 від 22.07.2015 року ГУ ДСНС України у Миколаївській області (а.с. 27), [PERSON] працює в ГУ ДСНС України у Миколаївській області на посаді водія 3-го класу та за період з січня 2015 року по червень 2015 року має середню заробітну плату у розмірі 2496 грн. 53 коп. Також [PERSON] отримує орендну плату за належний йому земельний пай, який він здає в оренду, сумі 8000 грн. на рік. [PERSON] інших аліментних зобов'язань не має, є працездатним. Його мати, хоча і є непрацездатною, але має пенсійне забезпечення та отримує орендну плату за належний їй земельний пай в сумі 8000 грн. на рік. На момент винесення судом 17 серпня 2010 року рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [PERSON] був відомий стан здоров'я його матері. Як вбачається, з зазначеного рішення суду, [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі, який просила стягнути його дружина [PERSON] Рішення суду ним не оскаржувалось та набрало законної сили. Доказів того, що на цей час змінився його матеріальний або сімейний стан та він не спроможний сплачувати у теперішній час аліменти у сумі, визначеній рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.08.2010 року суду, [PERSON] надано не було. При цьому суд вважає, що розмір стягуваних з [PERSON] аліментів є розумним та не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін та неповнолітньої дитини, а обставини, на які посилається позивач, як на підставу зменшення розміру аліментів, були враховані при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню та на даний час не змінилися, доказів утримання ним матері суду не надано, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку що, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed