Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . На теперішній час їх спільна дочка продовжує навчання у Маріупольському коледжі Донецького національного університету економіки і торгівлі ім. М. Туган-Барановського, зазначила, що відповідач у добровільному порядку відмовився сплачувати аліменти на період навчання доньки. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання їх дочки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до закінчення останньою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річого віку. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 27.08.2021 року постановлено проводити заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] [INFO] та відповідач [PERSON] , [INFO] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.06.2003 року, актовий запис № 308. У теперішній час [PERSON] навчається на 2 курсі денної форми навчання у Маріупольському коледжі Донецького національного університету економіки і торгівлі ім. М. Туган-Барановського за спеціальністю «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність», з 01.09.2019 року по 30.06.2022 року, що підтверджується довідкою № 237 від 14.05.2021 року. З матеріалів справи вбачається, що позивач мешкає окремо від відповідача. Згідно із ч.ч. 1,2, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд приходить до висновку про задоволення позову у заявленому позивачем розмірі 1/4 частки доходу, що відповідатиме вимогам закону. Позивачка в силу Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved