Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою, у якій просить встановити факт проживання [PERSON] і [PERSON] у будинку [ADDRESS] , однією сім`ю з грудня 1998 року до 8 квітня 2006 року. Вимоги обґрунтовує тим, що починаючи з грудня 1998 року до 08 квітня 2006 року, вона і [PERSON] , проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, що складається з земельної ділянки площею 4,06 га, яка розташована на території Новопразької селищної ради. За життя спадкодавцем заповіту не складено. Враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також спадкоємців за законом вона вирішила оформити спадщину. Ухвалою 6 вересня 2019 року суд витребував з Новопразької селищної ради витяг з погосподарської книги зареєстрованих у домогосподарстві за адресою [ADDRESS] , а також відомості про документальне або інші джерела, на підставі яких була видана довідка від 14 травня 2018 року №2001 про те, що [PERSON] проживала з [PERSON] як одна сім`я протягом восьми років, піклувалась про неї, доглядала її до смерті та вели разом спільне сумісне господарство. Заявник та її представник адвокат Мунтян В.І. у судовому засіданні 11 листопада 2019 року підтримали заяву із зазначених у ній підстав. У судове засідання 17 грудня 2019 року вони не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявниці та представника. Представник заінтересованої особи Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник заінтересованої особи Олександрійської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Селищний голова подав до суду заяву, у якій зазначає, що не заперечує проти задоволення заяви і просить розглядати справи за відсутності представника селищної ради. Суд, заслухавши учасників справи та дослідивши надани ними докази, встаноив такі осбтваини і дійшов таких висновків. У довідці виконавчого комітету Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 12.03.2007 року №601 виданій [PERSON] , [INFO] , жительці селища [ADDRESS] , зазначено про те, що [PERSON] дійсно проводила за свої кошти поховання [PERSON] , яка померла [INFO] та мешкала до дня смерті по [ADDRESS] . У довідці виконавчого комітету Новопразької селищної ради від 14 травня 2018 року №2001 [PERSON] дійсно проводила поховання померлої [INFO] [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . [PERSON] проживала з померлою [PERSON] як одна сім`я протягом восьми років, піклувалася про неї, доглядала її до дня смерті та вели разом спільне сумісне господарство. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , померла [INFO] . Згідно державного акта на право приватної власності на землю ІІІ-КР №007000, [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,06 гектарів, яка розташована на території Новопразької селищної ради, ділянка № [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Під час допиту у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що раніше працювала медсестрою та знає багатьох мешканців Нової праги, зокрема знала [PERSON] і [PERSON] Свідок працювала до 2004 році медсестрою та за дорученням лікаря відвідувала [PERSON] та виконувала медичні маніпуляції за призначенням лікаря. Це відбувалось приблизно 3-4 рази на рік. Свідок продовжувала ходити до [PERSON] і після виходу на пенсію щоб допомагати з виконанням призначень лікаря. Козубенко була одинокою жінкою. Між будинком, у якому вона проживала і сусіднім будинком [PERSON] паркану не було. [PERSON] і [PERSON] вони вели спільне господарство, [PERSON] гляділа дітей [PERSON] . Після смерті [PERSON] її похованням займалась [PERSON] і [PERSON] так проживали приблизно з 1998 року по рік смерті [PERSON] , тобто до 2006. [PERSON] має чоловіка і двох дітей, приблизно у 1998 році придбала будинок поруч з [PERSON] і з того часу між ними виникли описані свідком відносини. [PERSON] купувала продукти на всю сім`ю, зокрема і для [PERSON] , усі вони їли за один столом, вели спільне господарство, утримували свійських тварин, жили "як сестри". Під час допиту у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є сусідкою [PERSON] і [PERSON] . Вона повідомила, що [PERSON] і [PERSON] мешкали в одному дворі, вели спільне господарство. [PERSON] була одинокою, її чоловік і син померли, інших родичів не було. Сестер і братів у неї також не було. [PERSON] довіряла [PERSON] отримання своєї пенсії, [PERSON] купувала продукти на всю сім`ю, зокрема і для [PERSON] , вони разом їли. Свідок описувала їх відносини, порівнюючи їх із відносинами сестер. У [PERSON] є чоловік і діти. Діти називали [PERSON] бабусею. Такі віденосини між ними склалися з 1998 по 2006 рік. Вони вели спільне господарство. У судовому засідання була допитана за її згодою як свідок заявниця [PERSON] . Вона повідомила, що з 1986 року проживала разом з [PERSON] на одній вулиці, а у 1996 році купли у [PERSON] будинок поруч з нею та з 1996 року жили разом з нею, у них був спільний двір, спільно вели господарство. У неї не було родичів, лише був син, який усе життя сидів у тюрмі. [PERSON] сподівалася, що він повернеться з тюрми і тому не оформила заповіт на [PERSON] . За декілька місяців до смерті [PERSON] її син повернувся з тюрми та до смерті своєї матері проживав разом з нею у її будинку за адресою Тімірязєва, 4. Ще через декілька місяців після смерті [PERSON] помер і її син. У нього не було дітей. Чоловік [PERSON] помер ще у 1986 році. Також [PERSON] за власний рахунок організовувала поховання [PERSON] та її сина. [PERSON] довіряла [PERSON] отримання своєї пенсії та також отримання зерна, яке видавали їй у рахунок орендної плати за пай. [PERSON] купувала для [PERSON] продукти харчування, одяг та інші речі. Коли [PERSON] тривалий хворіла, викликом лікарів, оплатою їх послуг та купівлею ліків займалась [PERSON] , вона оплачувала це. Зокрема, свідок [PERSON] за дорученням лікаря і на прохання [PERSON] виконувала необхідні медичні процедури. Коли [PERSON] вже за станом здоров`я не могла піднятись, [PERSON] доглядала за нею, у цьому також допомагала сусідка [PERSON] Новопразьька селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області не виконала ухвалу суду від 6 вересня 2019 року про витребування доказів: не надала суду документальне або інше підтвердження джерел інформації, на підставі яких була видана довідка від 14 травня 2018 року №2001. Зокрема не була надано витяг із книги зареєстрованих у домогосподарстві за адресою [ADDRESS] , а також відомості про документальне або інші джерела, на підставі яких була видана довідка про те, що [PERSON] проживала з [PERSON] як одна сім`я протягом восьми років, піклувалась про неї, доглядала її до смерті та вели разом спільне сумісне господарство. Відповідно до наданої Олександрійською міською державною нотаріальною конторою довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] станом на 13.11.2019 року не заводилась. До спірних правовідносин застосовуються такі норми права. Згідно ч. 1 ст. 293 Цивільно-процесуального Кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.9 Сімейного кодексу України особи, які проживають однією сім`єю, а також родичі за походженням, відносини яких не врегульовані цим Кодексом, можуть врегулювати свої сімейні (родинні) відносини за договором, який має бути укладений у письмовій формі. Такий договір є обов`язковим до виконання, якщо він не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів України та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи встановлені у справі обставини і зазначені норми права суд дійшов висновку про те, що відносини: які склалися між [PERSON] і [PERSON] не мали усіх передбачених статтями 3, 9 СК України ознак сім`ї. Зокрема відсутня передбачена сто 3 СК України обов`язкова ознака сім`ї - спільне проживання. Так, на підставі зазначеної вище довідки Новопразької селищної ради, показань допитаної як свідка заявниці [PERSON] та свідків суд встановив, що [PERSON] проживала у [ADDRESS] адресою [ADDRESS] , а [PERSON] проживала із своїм чоловіком і дітьми у сусідньому будинку за адресою Тімірязєва, 2. [PERSON] була одинокою особою, проживала сама, підтримувала близькі стосунки із сусідкою [PERSON] . Жодної передбаченої сімейним кодексом підстави для виникнення між ними сімейних відносин судом встановлено не було: вони не були родичами та проживали за різними адресами: між ними відповідно до ст. 9 СК України не укладалося договору: який би регулював їх відносини як членів однієї сім`ї. Заявник [PERSON] , будучи допитаною у судовому засіданні як свідок повідомила, що у [PERSON] був син, який усе життя просидів у тюрмі. [PERSON] сподівалася, що він повернеться з тюрми і тому не оформила заповіт на [PERSON] . За декілька місяців до смерті [PERSON] її син повернувся з тюрми та до смерті своєї матері проживав разом з нею у її будинку за адресою Тімірязєва, 4. Ще через декілька місяців після смерті [PERSON] помер і її син. Зазначені фактичні обставини підтверджують відсутність домовленості між [PERSON] і [PERSON] про створення сім`ї і врегулювання їх сімейних відносин та підтверджують висновок суду про те, що відносини [PERSON] і [PERSON] не були сімейними. Окрім цього, суд враховує те, що фактичне проживання на момент смерті [PERSON] її сина у її будинку за умови, що цей факт буде підтверджений належними і достатніми доказами у передбаченому законом порядку, вказує на те, що відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України саме він прийняв спадщину після смерті своєї матері. Суд вважає, що викладена у довідці Новопразької селищної ради 14 травня 2018 року №2001 інформація про те, що [PERSON] проживала з [PERSON] як одна сім`я протягом восьми років не відповідає дійсності, оскільки Новопразька селищна рада не виконала ухвалу суду від 6 вересня 2019 року про витребування доказів та не надала суду документальне або інше підтвердження джерел зазначної інформації, на підставі яких була видана довідка. Також ця інформація не була підтверджена доказами, які надала заявниця, про що вже зазначено вище. Враховуючи усе викладене вище, у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed