Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішеннями Новгородківського районного суду від 02 серпня 2016 року та від 05 квітня 2017 року. Свої вимоги мотивував тим, що на підставі рішення Новгородкіського районного суду від 02 серпня 2016 року за позовом [PERSON] з нього на користь останньої стягуються аліменти на утримання їхньої дитини [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу). Крім того, рішенням Новгородківського районного суду від 05 квітня 2017 року за позовом [PERSON] на нього покладено зобовязання про сплату аліментів у розмірі 1/4 частини усіх його доходів на користь позивача на утримання дитини [PERSON] [INFO] Загальний розмір аліментів, який стягується з нього на користь [PERSON] та [PERSON] ставить його у скрутне матеріальне становище, іншого джерела прибутку окрім заробітної плати він не має. Так як він працює в сільському господарстві то частину року він не працює і знаходиться на обліку в центрі зайнятості. На двох дітей він має сплачувати розмір аліментів в частині не більше 1/3 частини всіх його доходів бо ? частина доходу з визначенням мінімального платежу в розмірі не менше ніж 30 відсотків від мінімального прожиткового рівня на дитину являється для нього непосильною. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Додатково пояснив, що він з квітня 2017 року влаштувався на роботу, але робота є сезонною, заробітки не постійні. Після сплати аліментів, в нього майже не залишається коштів на прожиття та сплату комунальних послуг. Відповідач [PERSON] позов не визнала, заперечувала щодо його задоволення. Свої заперечення мотивувала тим, що [PERSON] сплачує аліменти на утримання їхньої доньки [PERSON] у мінімальному їх розмірі 500 гривень. Після розлучення позивачу залишився будинок, автомобіль та земельний пай. Тому підстав зменшувати розмір аліментів вона не вбачає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд заслухавши позивача, відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали по справі прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Рішенням Новгородкіського районного суду від 02 серпня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки [PERSON]. Крім того, рішенням Новгородківського районного суду від 05 квітня 2017 року за позовом [PERSON] з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина [PERSON]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Крім того, враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним погіршенням матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В порушення вищенаведеної норми Закону, позивачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів значного погіршення матеріального становища після винесення рішень Новгородківським районним судом Кіровоградської області про стягнення аліментів на утримання дітей. Та обставина, що позивач отримує нерегулярні доходи, йому не вистачає заробітної плати на оплату комунальних послуг та прожиття, а тому не має змоги сплачувати аліменти в визначеному судом розмірі не може слугувати підставою зменшення розміру стягуваних аліментів. Останній є здоровим та працездатним, та зобов'язаний, відповідно до чинного законодавства України утримувати своїх неповнолітніх дітей. Враховуючи вищевикладене, насамперед інтереси дітей, суд вважає, що розмір аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідачів на утримання дітей не є значним, та таким що ставить позивача в тяжке матеріальне становище, а обставини, наведені ним, щодо обґрунтування заявлених вимог не свідчать про необхідність зміни присуджених аліментів в сторону їх зменшення, тому суд приходить до висновку що в задоволенні позову [PERSON] про зменшення розміру аліментів необхідно відмовити.

Outcome: dismissed