Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернувся до суду з указаним позовом. Зазначивши, що між АТ\~КБ "Приватбанк"\~та [PERSON] \~було укладено\~договір №\~б/н\~від 17.08.2008 року відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконує, систематично порушує умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту та процентів, у зв`язку із цим, станом на 31.01.2019\~року утворилась заборгованість в сумі 404894,33 грн. Позивач просить стягнути лише частину заборгованості за вказаним кредитом в сумі 120771,55 грн. та судові витрати в сумі 1921,00 грн. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 01.04.2019\~року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 26.04.2019 року відкрито провадження в указаній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 17.05.2019 року за клопотанням відповідача здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження на розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 06.06.2019 року. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 06.06.2019 року за клопотанням представника позивача оголошено перерву у підготовчу судовому засіданні по вказаній справі до 26.06.2019 року. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 26.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 17.05.2019 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначила, що позов банку щодо неї є незаконним та необґрунтованим. Стверджує, позивач не надав суду документів, які підтверджували наявність або відсутність її заборгованості перед банком, крім того вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності. Просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 20.06.2019 року від позивача АТ «Приватбанк» на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач стверджує, що між ним та відповідачем був укладений договір № б/н від 17.08.2008 року відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10000,00 грн. Зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. До відповіді на відзив позивач надав, зокрема, копію анкети-заявки про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 06.02.2012 року та копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256. Просить врахувати дану відповідь і задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила суд застосувати строк позовної давності до позовних вимог позивача і в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вислухавши відповідача та дослідивши і оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи поданий відповідачем відзив на позовну заяву та подану позивачем відповідь на відзив, суд приходить наступного висновку. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 610 ЦК України, передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У позовній заяві позивач стверджує, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі № б/н укладеному 17.08.2008 року, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 10000,00\~грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На підтвердження вказаної заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 17.08.2008 року, укладеного між Приватбанком та [PERSON] , станом на 31.01.2019 року (а. с. 6-10). Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» 17.08.2006 року шляхом підписання відповідачем заяви було укладено кредитний договір № б/н (а. с. 11). Також, між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» 06.02.2012 року шляхом підписання відповідачем анкети-заяви було укладено кредитний договір № б/н. Позивачем не надано жодних доказів на укладення договору між ним та [PERSON] саме 17.08.2008 року. Відповідно до вимог ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з ст. 4\~ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Зважаючи на те, що позивачем не надано доказів на укладення договору між ним та [PERSON] 17.08.2008 року, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed