Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська рив'єра» про захист прав споживача. Свої вимоги обгрунтовує наступним, а саме вона придбала у власність житловий будинок блокованого типу (загальна площа 140,0 кв.м., поштова адреса: [ADDRESS]), який розташований на території котеджного комплексу «Італійський квартал». Одночасно з Договором купівлі-продажу, за умовами попереднього договору до договору купівлі-продажу житлового будинку та умовами самого договору купівлі-продажу будинку вона була зобов'язана укласти з визначеним ТОВ «Дніпровська рив'єра» експлуатаційним підприємством договір про участь у витратах на утримання території та сплати комунальних платежів на умовах експлуатуючого підприємства. ТОВ «Дніпровська рив'єра», зобов'язуючи її укласти договір про участь у витратах на утримання території та сплати комунальних платежів, з визначеним ТОВ «Дніпровська рив'єра» експлуатаційним підприємством на умовах експлуатуючого підприємства, порушило її право споживача на свободу вибору продукції та свободу мого волевиявлення при реалізації продукції. Під час укладання попереднього договору представники ТОВ «Дніпровська рив'єра» запевнили, що за договором на утримання території та сплати комунальних платежів, який буде укладено одночасно з договором купівлі-продажу будинку, оплата послуг за утримання території буде встановлена у розмірі приблизно 12 грн. за кв.м. Натомість, з незрозумілих причин, у договорі про участь у витратах на утримання території котеджного комплексу «Італійський квартал» від 05.05.2015 року ТОВ «Дніпровська рив'єра» одноособово визначило, що постійна плата за послуги розраховується пропорційно загальній площі котеджу та вартості наданих послуг та становить 23,19 грн. з ПДВ за метр квадратний площі котеджу. Тобто вказаним договором встановлено вартість послуг, яка фактично вдвічі перевищує той розмір, про який йшла мова при укладенні попереднього договору. ТОВ «Дніпровська рив'єра» порушило вказані норми, оскільки до моменту зобов'язання мене укласти договір про участь у витратах на утримання території котеджного комплексу «Італійський квартал» не надало достовірну інформацію щодо чіткого переліку послуг, які будуть надаватися згідно з вказаним договором, а також інформацію про ціну на ці послуги. Лише у самому договорі про участь у витратах на утримання території котеджного комплексу «Італійський квартал» від 05.05.2015 року, а саме, у п. 2.2. ТОВ «Дніпровська рив'єра» все ж таки визначило перелік послуг, які надаються управляючою організацією власнику. Однак, підпунктом 5.1.1.цього договору визначено лише загальну ціну за послуги та вказано, що постійна плата за послуги розраховується пропорційно загальній площі котеджу та вартості наданих послуг та становить 23,19 грн. з ПДВ за метр квадратний площі котеджу. Враховуючи те, що Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає утримання будинків і прибудинкових територій, як господарську діяльність, спрямовану на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території, то відповідно послуги, які надаються їй ТОВ «Дніпровська рив'єра» відповідно до договору про участь у витратах на утримання території котеджного комплексу «Італійський квартал», є аналогічними послугам, визначеним вказаними вище Законом, а тому, за аналогією закону, до них повинні бути застосовані норми вказаних нормативних актів щодо формування тарифів на вказані послуги. ТОВ «Дніпровська рив'єра», як виконавець послуг за договором про участь у витратах на утримання території котеджного комплексу «Італійський квартал», повинно було здійснити розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг, які надаються їй за договором про участь у витратах на утримання території котеджного комплексу «Італійський квартал» і подати їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. ТОВ «Дніпровська рив'єра» не подавало розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг органам, уповноваженим затверджувати тарифів на ці послуги. ТОВ «Дніпровська рив'єра» не дотрималося встановленого законодавством порядку визначення та затвердження ціни на послуги, які надаються нею згідно з договором про участь у витратах на утримання території котеджного комплексу «Італійський квартал» чим порушило її права, як споживача. Затвердження тарифів на послуги органами місцевого самоврядування, зокрема, на послуги щодо утримання території є гарантією правильного розрахунку та прозорого визначення вартості послуг, які входять до тарифу, та запобігання зловживанню з боку виконавця таких послуг щодо необгрунтованого завищення вартості послуги. Оскільки вона не може відмовитися від отримання необхідних для неї послуг щодо утримання території в повному обсязі (зокрема, через те, що ТОВ «Дніпровська рив'єра» є власником інженерних мереж та об'єктів інфраструктури, а несплата нею хоча б однієї з послуг мала, зокрема, наслідком відключення водопостачання до будинку), то не затвердження Товариством тарифів на послуги, які надаються, є порушенням її права, як споживача, яке ставить її у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, яким надаються послуги щодо утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за тарифами, затвердженими у встановленому законом порядку, оскільки тариф затверджується на основі розрахунків економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг. Так, наприклад, через ненадання ТОВ «Дніпровська рив'єра» на її звернення детального економічного обґрунтування витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг, у неї залишаються сумніви щодо економічної обґрунтованості встановленого тарифу на послуги. Так, не зрозумілим залишається, яким чином розраховувалися, зокрема, такі послуги, як охорона території котеджного комплексу та компенсація орендної плати за землі загального користування, оскільки на даний час заселена не вся територія котеджного комплексу, а тому виникає питання, яка площа котеджного комплексу береться за основу для розрахунку вказаних тарифів, і чи не сплачую вона та інші мешканці кошти за охорону тієї території, де насправді ще й досі тривають будівельні роботи та орендну плату за ці землі. У розрахунку тарифів серед тарифів виділено заробітну плату обслуговуючому персоналу у розмірі 0,70 за 1 кв. м., заробітна плата двірників 0,70 за кв. м., а іншим тарифом виділено адміністративні витрати 1,86 за 1 кв. м. Крім того, до тарифу на утримання території котеджного комплексу «Італійський :-зартал» включено тариф за технічне обслуговування мереж та систем водопостачання, зодовідведення, зливної каналізації, електропостачання та зовнішнього освітлення у розмірі 2.61 за 1 кв. м. та за поточний ремонт мереж та систем водопостачання водовідведення, зливної каналізації, електропостачання та зовнішнього освітлення та об'єктів благоустрою у розмірі 2,86 за 1 кв. м. Згідно з договором про участь у витратах на утримання території котеджного комплексу «Італійський квартал» ТОВ «Дніпровська Рив'єра» виконало будівництво інженерних мереж необхідних для використання їх власниками території котеджного комплексу «Італійський квартал». А отже, враховуючи те, що інженерні мережі є зовсім новими і не потребують значних затрат, зокрема, щодо їх можливого ремонту, ТОВ «Дніпровська Рив'єра» порушує її права, як споживача, при встановленні такого високого розміру тарифу на обслуговування та поточний ремонт цих мереж, тоді як інші споживачі таких послуг за використання мереж, які фактично збудовані навіть не 20 років назад і потребують ледве не щоденного ремонту платять у рази менше. Крім того, у наданій калькуляції послуг по утриманню території окремо виділено послугу утримання зелених насаджень та об'єктів благоустрою з вартістю послуги 0,91 грн. за 1 кв.м. та послугу щодо прибирання від снігу місць загального користування території котеджного комплексу 0,42 грн. за 1 кв.м. Однак, не зрозуміло, яким чином ТОВ «Дніпровська Рив'єра» взимку надаються послуги з утримання зелених насаджень, а влітку - послуги щодо прибирання від снігу місць загального користування території котеджного комплексу та чому з неї стягують за це щомісячно протягом року, визначену в калькуляції плату. Все це свідчить про завуальованість розрахунку встановлених мені ТОВ «Дніпровська рив'єра» тарифів та порушення її прав споживача. Просила суд зобов'язати ТОВ «Дніпровська рив'єра» затвердити в органах місцевого самоврядування тариф на надання послуг, передбачених договором про участь у витратах на утримання території котеджного комплексу «Італійський квартал» від 05.05.2015 р., визнати недійсним договір про участь у витратах на утримання території котеджного комплексу «Італійський квартал» від 05.05.2015р., укладений між [PERSON] та ТОВ "Дніпровська рив'єра". В подальшому позивачем збільшено позовні вимоги, а саме додатково просив зобов'язати ТОВ «Дніпровська рив'єра» з нею договір про участь у витратах на утримання території котеджного комплексу «Італійський квартал» з ціною договору відповідно до затвердженого тарифу на надання послуг. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок (літера А)по [ADDRESS] Так, за договором купівлі-продажу житлового будинку від 05.05.2015 року позивач зобов'язався з ТОВ «Дніпровська рив'єра» договір про участь у витратах на утримання території та сплати комунальних платежів. 05.05.2015 року між сторонами було укладено договір про участь у витратах на утримання території котеджного комплексу «Італійський квартал», відповідно якого позивач зобов'язався брати участь у витратах на утримання території котеджного комплексу та оплачувати відповідачу отримані послуги на умовах, що визначені договором, а відповідач зобов'язався своєчасно виконувати роботи та надавати послуги по обслуговуванню котеджного комплексу та забезпеченню котеджу комунальними послугами на умовах, що передбачені договором. Відповідач зобов'язався надавати позивачу наступні послуги: прибирання території загального користування котеджного комплексу; вивезення по бутового сміття; забезпечення охорони території котеджного комплексу; вивезення побутового сміття; забезпечення охорони території котеджного комплексу; технічне обслуговування мереж та систем водопостачання, водовідведення, зливової каналізації, електропостачання та зовнішнього освітлення котеджного комплексу; поточний ремонт мереж та систем водопостачання, водовідведення, зливової каналізації, електропостачання та зовнішнього освітлення та об'єктів благоустрою котеджного комплексу; утримання зелених насаджень та об'єктів благоустрою котеджного коплексу; прибирання від снігу території загального користування котеджного комплексу; освітлення території загального користування котеджного комплексу. Крім цього, до складу витрат на обслуговування котеджного комплексу включаються також витрати на утримання обслуговуючого персоналу, компенсація орендної плати за земельну ділянку, на якій розташований котеджний комплекс та нкаладні витрати. Відповідач також забезпечує надання позивачу комунальних послуг з холодного водопостачання та водовідведення. Крім того, загальна вартість послуг за договором складається з постійної плати за послуги та змінної плати за послуги. Постійна плата за послуги розраховується пропорційно загальної площі котеджу та вартості наданих послуг та становить 23,19 грн. з ПДВ за метр квадратний площі котеджу. Змінна плата за послуги складається з компенсації комунальних послуг з холодного водопостачання та водовідведення, а також з компенсації орендної плати за земельну ділянку позивача. Істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є: 1) найменування сторін; 2) предмет договору; 3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; 4) порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги; 5) порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 6) права та обов'язки сторін; 7) порядок контролю та звіту сторін; 8) порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; 9) визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; 10) порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); 11) умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку; 12) порядок здійснення ремонту; 13) відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору; 14) порядок вирішення спорів; 15) перелік форс-мажорних обставин; 16) строк дії договору; 17) умови зміни, пролонгації, припинення дії договору; 18) дата і місце укладення договору (ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше на встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Згідно ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово- комунальні послуги поділяються за: 1) функціональним призначенням; 2) порядком затвердження цін/тарифів. За ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтею 14. Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін/тарифів залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. За ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо зокрема ціну продукції визначено неналежним чином (п. 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»). Також, за ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої групи визначає Кабінет Міністрів України. Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Таким чином, враховуючи, що ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регулює питання порядку формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої групи (п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «ро житлово-комунальні послуги», тоді як позивачу надаються житлово-комунальні послуги третьої групи, ціни/тарифи на які визначаються виключно договором (п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»), в даному випадку спірним договором про участь у витратах на утримання території котеджного комплексу «Італійський квартал», а тому вимоги позивача про зобов'язання відповідача затвердити тариф на надання послуг задоволенню не підлягають. Споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на зокрема необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця) (п. п. 4 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»). Споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація про продукцію повинна містити зокрема дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції (ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно п. 5 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо зокрема будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Позивачем не надано жодних доказів обмеження його права на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Також, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо зокрема при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору (п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»). Однак, позивачем не доведено суду нав'язування йому відповідачем таких умов одержання послуг, які ставлять його у невірне становище порівняно з іншими споживачами. Крім того, згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Отже, між сторонами укладено договір про участь у витратах на утримання території котеджного комплексу «Італійський квартал», в якому вони на свій розсуд врегулювали свої відносини, які не суперечать Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства та жодних чинним не порушують прав і свобод позивача, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним. Таким чином, на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу свої вимог та заперчень підтверджених доказами, які перевірені в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі. З викладеного,

Outcome: dismissed