Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

У липні 2020 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Заводського районного суду м. Запоріжжя із зазначеним позовом. В обґрунтування власних вимог зазначили, що вони є співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Шостого грудня 2019 року о 18 год. 40 хв. [PERSON] було виявлено перше залиття квартири, внаслідок чого була подана заява на контакт-центр муніципальної аварійної служби «15-80» за № 578256. Крім того, позивач №1 в цей же день звернувся до Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявою. 04.02.2020 року відбулось повторне залиття квартири. Після усного зауваження мешканцям квартири [ADDRESS] теча була усунена. 02.03.2020 року комісією в складі працівників КП «Запоріжремсервіс» проведено обстеження їх квартири з метою виявлення причин і розміру заподіяної шкоди, про що було складено акт № 10. Згідно зі Звітом оцінки майна (майнового збитку) ринковий майновий матеріальний збиток, нанесений об`єкту, станом на 06.12.2019 року складав 20393 грн., в тому числі ПДВ (20%) 3398,83 грн. Крім того, внаслідок залиття квартири було завдано моральну шкоду, яка виразилась у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття квартири, через що остання стала частково непридатною для використання без проведення ремонту. З метою мирного вирішення спору на адресу відповідачів направлялася претензія, однак відповідь надана не була. Відповідачі добровільно відшкодовувати шкоду не бажають. У зв`язку із чим позивачі просять стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачів матеріальну шкоду, спричинену залиттям квартири у розмірі 20393 грн. та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача №1 суму коштів за оцінку матеріального збитку у розмірі 1000 грн. Судові витрати покласти на відповідачів. У судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у позові. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, заяв та клопотань від неї до суду не надходило. Представник позивачів наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у позові. Відповідач [PERSON] позов не визнала, суду пояснила, що не проживає у даній квартирі, є власницею квартири. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] , суду пояснив, що не знає, що є причиною течі і звідки вона відбувається, у задоволені позовних вимог просив відмовити. Вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири на праві спільної часткової власності по Ѕ частині, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.09.2016 р. № 69220455 (а.с. 12-13). 06.12.2019 року о 18 год. 40 хв. [PERSON] було виявлено перше залиття квартири, внаслідок чого подана заява на контакт-центр муніципальної аварійної служби «15-80» за № 578256. Крім того, [PERSON] в цей же день звернувся до Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області із відповідною заявою, що підтверджується відповіддю т.в.о. начальника Заводського ВП від 16.03.2020 року за № 71/43/03/6 (а.с. 16). Зі слів позивачів, 04.02.2020 року відбулось повторне залиття квартири. Після усного зауваження мешканцям квартири [ADDRESS] теча була усунена. 02.03.2020 року комісією в складі працівників КП «Запоріжремсервіс» проведено обстеження квартири [ADDRESS] на предмет залиття з вище розташованої квартири [ADDRESS] . Так, згідно акту перше залиття квартири [ADDRESS] відбулося 06.12.2019 року. - кімната, площею 17,7 кв.м., стеля пофарбована вапняним розчином, по стикам плит спостерігається пляма, площею 0,7 кв.м. Стіни обклеєні шпалерами, спостерігаються сліди затікання, площею 0,5 кв.м.; - кухня, площею 8,5 кв.м., стеля пофарбована вапняним розчином, по стикам плит спостерігається пляма, площею 1,5 кв.м. Стіни обклеєні шпалерами, спостерігаються сліди затікання з враженням грибком, площею 1,8 кв.м.; - вбиральня стеля пофарбована вапняним розчином, по стикам плит спостерігається пляма, площею 0,3 кв.м. Згідно висновків комісії, залиття квартири [ADDRESS] сталося з вище розташованої квартири [ADDRESS] внаслідок халатного відношення при користуванні санітарно-технічними приладами. Залиття неодноразове (а.с. 17). Факт залиття квартири [ADDRESS] , яке сталося з вище розташованої квартири [ADDRESS] в наслідок халатного відношення при користуванні санітарно-технічними приладами відповідачами не спростовано. Положеннями\~ст. 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Згідно ст. 177 ЖК України, громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені ЦК України (ст. 151 ч.2 ЖК України). З матеріалів справи вбачається, що недбале ставлення власників квартири [ADDRESS] до експлуатації санітарно технічних приладів у квартирі, свідчить про наявність їх вини у заподіянні шкоди власникам нижче розташованої квартири [ADDRESS] , що\~стало причиною її залиття. Згідно ч. 3\~статті 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно звіту оцінки майна (майнового збитку) (визначення ринкового майнового збитку, який був нанесений житловій двокімнатній квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ) від 06.12.2019 року ринковий майновий матеріальний збиток склав 20393 грн., в тому числі ПДВ (20%) 3398,83 грн. (а.с.21-37). Статтею 1192 ЦК України\~визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Крам того,\~статтею 22 ЦК України\~встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зазначений доказ, а саме звіт оцінки майна суд вважає належним і допустимим в силу положень ст.ст.\~77,\~78 ЦПК України\~і містить відомості щодо розміру матеріального збитку, завданого власникам в результаті залиття квартири. Доказів на підтвердження того, що залиття квартири позивачів сталося не з вини власників квартири [ADDRESS] , відповідачами у справі не надано і встановлених обставин щодо факту залиття вони не спростували, відзиву на позов не надійшло, в судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначив, що не розуміє причини залиття, тому суд виходить з об`єму наданих позивачами доказів відповідно до ст.ст.\~76,\~81 ЦПК України. Відповідно\~ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. За змістом\~ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Враховуючи, що відповідачі не спростували презумпцію їх вини у заподіянні шкоди позивачам, матеріалами справи підтверджено факт залиття квартири, яка належить позивачам, тому відповідно до вимог\~ст. 1166 ЦК України\~позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідачів на користь позивачів слід стягнути в солідарному порядку 20393 гривні 00 копійок матеріальної шкоди. Що стосується посилання позивачів на спричинення їм моральної шкоди, оскільки останніми не заявлені вимоги про стягнення моральної шкоди і не зазначена її суму, а зазначено лише обґрунтування її спричинення, то суд в силу ст. 13 ЦПК України позбавлений права розглядати справу в цій частині. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.ч. 6, 7\~ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Як зазначено в абзаці 2 статті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 року № 2, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються ними пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Окрім цього, відповідно до вимог абзацу 6 пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року № 10, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачів на користь позивача [PERSON] суми коштів за оцінку майнового матеріального збитку у розмірі 1000 гривень, що документально підтверджена актом виконання послуг з оцінки майна згідно договору № 23/03-2020 від 23.03.2020 року (а.с.19), суд виходить з того, що матеріальна шкода позивачам спричинена внаслідок неправильних (винних) дій відповідачів. А тому, відповідно до ч. 9\~ст. 141 ЦПК України\~суд повністю покладає зазначені витрати на відповідачів. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позов задоволено в повному обсязі та при зверненні до суду позивачами було сплачено судовий збір в розмірі 1681 грн. 60 коп., що підтверджується відповідною квитанцією, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивачів суму сплаченого ними судового збору по 840 грн.80 коп. з кожного. В частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. За приписами\~статті 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Позивачем [PERSON] надані належні докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, зокрема договір доручення про надання правової допомоги № 12 від 12.06.2020,який укладений між адвокатом Прядко Д.В. та [PERSON] , квитанцію № 22 від 10.06.2020 року за оплату послуг адвоката Прядко Д.В. в сумі 800 гривень, квитанцію № 23 від 10.07.2020 року за оплату послуг адвоката Прядко Д.В. в сумі 1600 гривень, квитанцію № 25 від 07.09.2020 року за оплату послуг адвоката Прядко Д.В. в сумі 800 гривень, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленої вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Слід зазначити, що відповідно до частин 5 та 6\~статті 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Однак відповідачами клопотання про зменшення компенсації витрат на правничу допомогу не заявлялось, у зв`язку з чим суд вважає необхідним стягнути з них суму витрат в повному розмірі.

Outcome: approved