Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 16.04.2016 р. приблизно о 09 год. 20 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки ГАЗ д.н.з. [NUMBER] під час початку руху та зміни його напрямку не переконався у безпеці свого маневру, повертаючи ліворуч не з крайнього лівого положення, не надав перевагу в русі автомобілю «Шевроле Авео» д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 09.06.2016 року винним у настанні ДТП визнано [PERSON] На місці ДТП [PERSON] зазначав, що його цивільно-правова відповідальність застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» за полісом № АЕ/4513382. За таких обставин позивач звернулась до зазначеною винуватцем ДТП страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування та надала всі передбачені законом документи. І лише 10.08.2016 р. ПрАТ «УТСК» повідомив потерпілу особу пр. те, що транспортний засіб ГАЗ д.н.з. [NUMBER], був раніше застрахований у ПрАТ «Київський страховий дім», згідно полісу № АЕ/3654412. На цій підставі, в порядку ст. 989 ЦК України позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Одразу після отримання такої відмови [PERSON] звернулась до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку . Проте, страховик відмовив у здійсненні належних виплат, посилаючись на те, зо потерпіла особа не надала транспортний засіб для огляду. Проте, з такою відмовою позивач не погоджується, оскільки представником ПрАТ «УТСК» було оглянуто автомобіль «Шевроле Авео» д.н.з. [NUMBER] в терміни передбачені Законом та позивач довідалась про наявність полісу ПрАТ «Киїський страховий дім» лише із повідомлення ПрАТ «УТСК», що виключає вину позивача у ненаданні для огляду транспортного засобу.Те, що транспортний засіб було відремонтовано, жодним чином не перешкоджало ПрАТ «Київський страховий дім» визнати подію страховою, оскільки страховику надавались документи, які підтверджували факт настання ДТП та вину особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована. Окрім того, розмір збитку визначався страховиком - ПрАТ «УТСК» на підставі проведеного огляду та відповідно звіту про визначення розміру матеріального збитку № 3734 останній становить 29 599,01 грн. За таких обставин представник позивача просить стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 29 559,01 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримав вимоги, просив задовольнити. Представник ПрАТ «Київський страховий дім» заперечував щодо задоволення вимог. Зазначив, що 26.08.2016 р. позивач звернувся до страхової компанії з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. 29.08.2016 р. відповідачем складено акт огляду автомобіля та 02.12.2016 р. відмовлено у виплаті страхового відшкодування з посиланням на положення ст.ст. 2,3,33,33-1,36,37 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки на дату звернення до страхової компанії автомобіль позивача був відремонтований. В подальшому за заявою представника позивача страховою компанією знову було відмовлено у задоволені вимоги про виплату відшкодування у зв»язку із наявністю у винуватця ДТП полісу, що його видано ПрАТ «УТСК» і яким застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] В свою чергу відповідачем було укладено договір страхування з власником автомобіля ГАЗ д.н.з. [NUMBER] та зважаючи різний суб»єктний склад сторін договорів підстави вважати, що поліс ПрАТ «УТСК» нікчемним відсутній. Представник ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» підтримав заявлені вимоги зазначивши при цьому, що перевіркою викладених позивачем обставин при зверненні до страхової компанії була встановлена обставина, що свідчить про страхування майна - автомобіля ГАЗ д.н.з. [NUMBER] з боку ПрАТ «Київський страховий дім» і даний договір було укладено раніше. Зважаючи на те, що укладаючи договір страхування з ПрАТ «УТСК», [PERSON] не повідомив про існування іншого договору, підстави для виплати страхового відшкодування були відсутні, оскільки договір з третьою особою є нікчемним. [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено і не заперечується сторонами, що 16.04.2016 р. о 09.20 годині, водій [PERSON], знаходячись по вул. Енергетичній, поряд з електроопорою № 22, керуючи транспортним засобом ГАЗ д.н.з. [NUMBER], під час початку руху та зміни його напрямку не переконався у безпеці свого маневру, повертаючи ліворуч не з крайнього лівого положення, не надав переваги у русі автомобілю «Шевроле» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в попутному напрямку та допустив зіткнення. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2016 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340,00 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Шевроле» д.н.з. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] отримав механічні пошкодження. [PERSON] звернулась до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» у зв»язку із тим, що цивільно-правова відповідальність особи, яка на законних підставах володіє транспортним засобом ГАЗ д.н.з. [NUMBER] забезпечено зазначеною страховою компанією за полісом № ЕА/4513382. Як свідчать матеріали справи на день дорожньо-транспортної пригоди 16.04.2016 р. зазначений поліс є діючим. Страхувальник за договором - і це не заперечувалось в судовому засіданні [PERSON]. За результатами розгляду матеріалів страхової справи за подією, що сталася 16.04.2016 р., ПрАТ «УТСК» встановило, що на транспортний засіб ГАЗ д.н.з. [NUMBER] було укладено два договори обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме ПрАТ «УТСК» поліс АЕ/3654412 та ПрАТ «Київський страховий дім» поліс АЕ/4513382. Враховуючи те, що договір страхування укладений з ПрАТ «Київський страховий дім» набрав чинності раніше, третя особа за положеннями п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України вважає поліс АЕ/3654412 нікчемним та у задоволенні вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування відмовила. Також не заперечувалась в судовому засіданні представниками сторін та обставина, що 26.08.2016 р. [PERSON] звернулась до ПрАТ «Київський страховий дім» з повідомленням про подію, яка може бути визнана страховою та 29.08.2016 р. з заявою про виплату страхового відшкодування. 02.12.2016 р. відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування, оскільки транспортний засіб позивача було відремонтовано, зважаючи на положення ст.ст. 2,3,33,33-1,36,37 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В подальшому за заявою представника позивача ПрАТ «Київський страховий дім» щодо перегляду відмови у виплаті страхового відшкодування у здійснені виплати відшкодування також було відмовлено з огляду на те, що жодних договорів обов»язкового страхування між компанією та [PERSON], [PERSON] не укладалось. Водій винний у ДТП має один чинний поліс страхування і саме ПрАТ «УТСК» має виконувати передбачені чинним законодавством України обов»язки. За приписами ст. 1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: 1.1. страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; 1.2. страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування" 1.3. потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; 1.4. особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. За приписами ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Як встановлено в судовому засіданні 28.04.2015 р. ПрАТ «Київський страховий дім» видано поліс страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АЕ/3654412, страхувальник - власник транспортного засобу ГАЗ д.н.з. [NUMBER] [PERSON]. Також поліс страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів видано і ПрАТ «УТСК», страхувальник [PERSON], щодо страхування зазначеного автомобіля. ПрАТ «УТСК» вважає зазначений поліс нікчемним, беручи до уваги, що страхувальник не повідомив страхову компанію про те, що транспортний засіб ГАЗ д.н.з. [NUMBER] вже є застрахованим. За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України при укладенні договору страхування страхувальник зобов»язаний повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об'єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об'єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним. Відповідно до п. 17.3. ст. 17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. За положеннями ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Слід зазначити, що цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України. Як встановлено в судовому засіданні за полісом страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АЕ/3654412 страхувальником, особою цивільно-правова відповідальність якої застрахована - власник майна [PERSON]. Зважаючи на те, що за договором страхування укладеним з ПрАТ «Київський страховий дім» [PERSON] не був його стороною, суд приходить до висновку, що в розумінні вимог чинного законодавства, дана особа не повинна була знати та повідомляти про інші договори страхування де він не виступає в якості страхувальника. Положеннями ст. 60 ЦПК України встановлено обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В свою чергу приписами ст. 11 ЦПК України передбачено обов»язок суду розглядати цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зобов»язанням відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. З огляду на викладене, зважаючи на те, що під час розгляду справи представником позивача не було доведено наявність зобов»язань взятих на себе ПрАТ «Київський страховий дім» щодо сплати страхового відшкодування потерпілій особі за укладеним зі [PERSON] договором страхування, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні заявлених вимог. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed