Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

23 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області, прокуратури Полтавської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області про стягнення моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю. Позивач просила стягнути з Державного бюджету України на її користь моральну шкоду, завдану протиправною бездіяльністю правоохоронних органів в сумі 50 000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що СУ фінансових розслідувань ГУДФС у Полтавській області під процесуальним керівництвом Прокуратури Полтавської області в межах кримінального провадження № 42016171010000070 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, на підставі ухвали слідчого судді 16.06.2017 року було проведено обшук автомобіля Nissan Pathfinder д.н. [NUMBER] , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить позивачу - [PERSON] . В ході проведення обшуку було вилучено автомобіль, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу та ключі до автомобілю з двосторонньою сигналізацією. Вказаний обшук було завершено 16.06.2017 року о 13-40 год. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 21.06.2017 року було відмовлено у клопотанні прокурора про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно. 10.07.2017 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави розглянув скаргу на бездіяльність осіб, що проводять досудове розслідування, та прокурорів, що здіснюють процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, та визнав протиправною бездіяльність щодо негайного неповернення тимчасово вилученого майна ( автомобіля Nissan Pathfinder д.н. [NUMBER] , свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу та ключів до автомобілю з двосторонньою сигналізацією) 18.06.2017 року та 21.06.2017 року. Та зобов"язано осіб, що проводять досудове розслідування, та прокурорів, що здіснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 42016171010000070 негайно повернути тимчасово вилучене під час обшуку 18.06.2017 року, а саме автомобіль Nissan Pathfinder д.н. [NUMBER] , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу та ключі до автомобілю з двосторонньою сигналізацією його власнику, або особі у якої вони вилучені. Не погодившись з ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 21.06.2017р. по справі № 552/3763/17 провадження № 1-кс/552/1116/17 прокурором у кримінальному провадженні Бондаренком О.П. було подано апеляційну скаргу. 14.07.2017р. апеляційний суд Полтавської області ухвалу слідчого судді Київського районного суду Полтавської області від 21 червня 2017 року - скасував. Постановив нову ухвалу, якою задовольнили клопотання начальника відділу прокуратури Полтавської області та ухвалили накласти арешт на майно, а саме: автомобіль Nissan Pathfinder д.н. [NUMBER] , , який був вилучений під час проведення обшуку 16.06.2017 року, шляхом встановлення заборони відчуження, розпоряджання та використання вказаного майна та передати його на відповідальне зберігання - до майданчика тимчасового тримання Оперативного управління ФР ГУ ДФС у Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 47. 12.08.2017р. позивач звернулась до Національного антикорупційного бюро України із заявою про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого статтями 364,365,367, 375, 376, 382 КК України. Всупереч нормам статті 214 КПК України НАБУ, в особі керівника управління Кравченко Я.В., листом від 16.08.2017 р. № 11-006/29084 повідомило [PERSON] про те, що її заяву про скоєння кримінального правопорушення із доданими документами було скеровано до Генеральної прокуратури України. 04.09.2017р. представник [PERSON] - Шипіцин О.В. звертався з клопотанням до слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області в якому, посилаючись на статті 7-9, 16, 169, 171, 236 КПК України просив повернути речі та документи, які не входили до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалах слідчого судці Октябрського районного суду м. Полтави: від 07.06.2017 р. справа № 554/4505/Д7, провадження № 1-кс/554/3956/2017; від 07.06.2017 р. справа № 554/4502/17, провадження № 1-кс/554/3953/2017; від 07.06.2017 р. справа № 554/4504/17, провадженя № 1-кс/554/3955/2017 про проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, у встановленому законодавством України порядку, тимчасово вилучені під час обшуку в автомобілі Nissan Pathfinder д.н. [NUMBER] , домоволодінні за адресою: [ADDRESS] та в офісному приміщенні за адресою: [ADDRESS] , крім тих на які накладено арешт. Вказане клопотання, яке було отримано слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області 07.09.2017 р., до теперішнього часу залишається без відповіді. Ухвалою слідчого судці Солом`янського районного суду м. Києва від 19.09.2017 р. по справі № 760/18211/17 скаргу [PERSON] на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР було задоволено частково. Зобов`язано уповноважену особу НАБУ вчинити дії, передбачені статтею 214 КПК України, щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення. 03.11.2017 р. детективом Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Бондаренко-Барбуль А; на підставі заяви [PERSON] про скоєння кримінального правопорушення щодо неодноразового невиконання ухвал слідчого судці у кримінальному провадженні № 420161710000070 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате кримінальне провадження за №52017000000000758 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 382 КК України. 16.12.2017р. [PERSON] на адресу СУ ФР ГУ ДФС у Полтавській області було направлено клопотання з вимогою виконати судові рішення, які набрали законної сили та повернути майно та документи, вилучені під час обшуків. Дане клопотання було отримано уповноваженою особою СУ ФР ГУ ДФС у Полтавській області 19.12.2017р. Також, 16.12.2017 р. на адресу старшого прокурора групи начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області Остапенка С.В., як прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.05.2016 року за № 42016171010000070 було направлено заяву з вимогою здійснити заходи прокурорського реагування з приводу невиконання численних судових рішень та виконати судові рішення, які набрали законної сили. Листом від 22.12.2017р. № 04/5-1014-17 заяву від 16.12.2017 р. було направлено на адресу СУ ФР ГУ ДФС у Полтавській області. Такі дії прокурорів позивач розцінює як фактичну відмову виконувати свої обов`язки щодо процесуального керівництва по кримінальному провадженню. Листом від 27.12.2017 р. № 3109/16-31-23-01-03 ГУ ДФС у Полтавській області повідомило [PERSON] , що з приводу повернення та отримання речей, щодо яких прийнято відповідне процесуальне рішення, завчасно необхідно погодити дату та час із старшим слідчим з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Полтавській області Порощай Є.С. Позивач посилається на те, що ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 10.07.2017 р. по справі № 552/4148/17 провадження № 1-кс/552/1222/17 була невиконаною в частині негайного повернення свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Nissan Pathfinder д.н. [NUMBER] та ключів від даного автомобілю з двосторонньою сигналізацією його власнику, або особі у якої воно було вилучено до 09.07.2019 р. Листом від 03.03.2018 р. № 0412-252/9212 [PERSON] було повідомлено, що у зв`язку зі зміною підслідності у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52017000000000758, досудове розслідування проводиться слідчими Головного управління Національної поліції в Полтавській області. Листом від 22.03.2018 р. № 24/15-Аз/115/24/05-2018 СУ ГУНП в Полтавській області, відповідаючи на адвокатський запит повідомило, що кримінальне провадження, відомості про яке внесені 03.11.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52017000000000758 доручено старшому слідчому СУ ГУНП в Полтавській області майору поліції Кіяшко Т.М. В січні 2019 року представник [PERSON] адвокат Шипіцин О.В. звернувся з адвокатським запитом до ГУ НП в Полтавській області з вимогою повідомити які заходи було прийнято та приймаються органом досудового розслідування під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52017000000000758. Листом від 10.01.2019 р. № 24/2-Аз/115/24/05-2019 на даний запит було повідомлено, що слідчим ГУ НП в Полтавській області Лиховидом Р.І. 31.07.2018 р. було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 52017000000000758 у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України. Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 06.05.2019 р. по справі № 554/1060/19 скаргу [PERSON] в інтересах [PERSON] на постанову слідчого про закриття кримінального провадження було задоволено. Постанову слідчого СУ ГУНП в Полтавській області Лиховида Р.І. від 31.07.2018 р. про закриття кримінального провадження № 52017000000000758 від 03.11.2017 року за частиною 2 статті 382 КК України скасовано. На адвокатський запит від 21.05.2019 р. № 21-05/2019-1 СУ ГУНП в Полтавській області повідомило, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 03.11.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52017000000000758 відновлено. 09.07.2019 р. начальником третього відділу РКП СУФР ГУ ДФС у Полтавській області Порощаєм Є.С. було повернуто свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Nissan Pathfinder д.н. [NUMBER] та ключі від даного автомобілю з двосторонньою сигналізацією представнику власника. Таким чином, позивач зазначає, що відповідачі 1 та 2 протиправно не повертали Автомобіль в період з 18.06.2017 р. по 14.07.2017 р. та протиправно не повертали свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Nissan Pathfinder д.н. [NUMBER] державний номерний знак [NUMBER] та ключі від даного автомобілю з двосторонньою сигналізацією в період часу з 18.06.2017 р. по 09.07.2019 р. Моральна шкода, яку було завдано позивачу, полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, вона була вимушена протягом більш ніж два роки прикладати значних зусиль для повернення своєї власності та відновлення порушених прав, а ігнорування правоохоронними органами норм законодавства та судових рішень, які набрали законної сили та повинні були бути негайно виконані лише переконували позивачку у марності її зусиль, не зважаючи на наявне правове підґрунтя її дій. Завдало їй додаткових душевних страждань, змінили нормальні життєві зв`язки позивача та її життєвий уклад. Позивач вважає справедливою та достатньою сумою для відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю правоохоронних органів, є сума у розмірі 50.000,00 грн., яку вона просить стягнути на її користь. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2019 року за позовною заявою було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 24 жовтня 2019 року на адресу Ленінського районного суду м. Харкові від ГУ державної казначейської служби Укрїни у Полтавській області було подано відзив на позовну заяву в якому вони просять відмовити позивачу в задоволені її позовних вимог посилаючись на те, що [PERSON] скористалася процедурою та оскаржила бездіяльність осіб, які провадять досудове розслідування та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво та у відповідності до КПК України поновила своє право на повернення їй тимчасово вилученого майна. Визнання в ухвалі слідчого судді бездіяльності незаконною є підставою саме для поновлення певного права заявника та не співпадає із поняттям незаконного рішення або бездіяльності органу досудового розслідування, яке є підставою для відшкодування шкоди у розумінні ст. 1174 ЦК України та не тягне наслідків цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність посадових осіб порушили його законні права та інтереси та заподіяли позивачу моральну шкоду.Крім того, зазначають, що в ухвалі Київського районного суду м.Полтави від 10.07.2017 по справі №552/4148/17, якою визнано протиправною бездіяльність слідчих та прокурорів, слідчий суддя безпосередньо посилається на ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 21.06.2017 по справі №552/3763/17, якою було відмовлено у клопотанні прокурора щодо накладення арешту на вилучені речі та автомобіль, яка в подальшому скасована ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 14.07.2017 та задоволено клопотання начальника відділу прокуратури Полтавської області накласти арешт на автомобіль. Вважають позивачем не доведено ні факту заподіяння їй моральної шкоди, ні причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та протиправним діянням відповідачів, а також не зазначено розрахунку моральної шкоди саме у сумі 50 000 грн., а тому відсутні підстави для задоволення позову та стягнення моральної шкоди на підставі ст. 1174 ЦК України. Крім того, посилаються, що вони не є належним відповідачем. Також, 24.10.2019 року на адресу суду надійшов відзив ДФС у Полтавській області в якому вони просять відмовити позивачу в задоволені позовних вимог посилаючись на наступне. Так, позивач у позові зазначає, що в порушення його прав йому не повертали автомобіль в період з 18.06.2017 по 14.07.2017, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля в період часу з 18.06.2017 по 09.07.2019. 27.12.2017 за №3109/16-31-23-01-03 [PERSON] було направлено лист на клопотання б/н від 16.12.2017 про повернення тимчасово вилученого майна, в якому було вказано: щодо виконання ухвал Київського районного суду м. Полтави від 10.07.2017,16.11.2017,04.12.2017 та ухвали апеляційного суду Полтавської області від 14.07.2017. Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави виніс ухвалу про повернення вилученого в ході обшуку майна, а саме: автомобіля, свідоцтва про державну реєстрацію та ключів до нього. 14.07.2017 ухвалою Апеляційного суду Полтавської області накладено арешт на автомобіль, який було вилучено в ході проведеного обшуку та передано його на відповідальне зберігання до майданчика ОУ ГУ ДФС у Полтавській області: м. Полтава, вул. М. Бірюзова,47, а також заборонено його відчуження, розпорядження та використання (додається). Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17.07.2018 по справі №552/1250/18 клопотання прокурора Прокуратури Полтавської області про передачу арештованого майна задоволено та ухвалено передати Національному агентству України з Питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та 1йших злочинів, арештований автомобіль. На адвокатський запит №04-06/2019-2 від 04.06.2019 ГУ ДФС надано відповідь №4941/ш/16-31-23-04 від 12.06.2019 згідно якої повідомлено, що відносно Звернення товарно-матеріальних цінностей законному володільцю, та відносно яких Наявні судові рішення, що набрали законної сили, завчасно погодити дату та час із посадовою РКП СУФР ГУ ДФС у Полтавській області (в листі зазначено прізвище, ім`я, по-батькові, посада та телефони). Зазначають, що позивачем не доведено наявність шкоди завданої йому, в т.ч. і ГУ ДФС у Полтавській області, доказів наявності завданої шкоди не надано. Жодними доказами не підтверджено і розмір шкоди, яка підлягає стягненню та є незрозумілим з чого виходив Позивач визначаючи суму, що підлягає стягненню. 25.10.2019 року від прокуратури Полтавської області надійшов відзив, в якому вони просять відмовити позивачу в задоволені її позовних вимог посилаючись на те, що позов [PERSON] є необгрунтованим та безпідставним. Так, позивач пов`язує свої моральні страждання із тривалим невиконанням ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Полтави від 10.07.2017 У справі за № 552/4148/17 винесеної за результатами розгляду її скарги. Однак, відповідач вказує, що із змісту ухвали суду, що винесено у межах кримінального провадження не вбачається встановлення вчинення саме відповідачем у справі -прокуратурою Полтавською області неправомірності дії (бездіяльності) відносно позивача та наявності його вини. Також даною ухвалою взагалі не встановлено будь-який конкретний орган або осіб, що вчинив протиправні дії чи бездіяльність по відношенню до відповідача. Оскарження [PERSON] процесуальних рішень слідчого є механізмом реалізації її права на контроль за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій досудового розслідування в порядку кримінального судочинства та не є безумовною підставою для визнання позовних вимог обґрунтованими. Реалізація такого механізму, як оскарження постанов, дій та бездіяльності слідчого у розумінні статті 23 ЦК України не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав особи. Оскільки, [PERSON] окрім ухвали слідчого судді, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження душевних страждань, яких зона могла зазнати у зв`язку з процесуальними діями, рішеннями органу досудового розслідування, тому правові підстави, передбачені статтями 1173, Ц74,1176 ЦК України, для відшкодування моральної шкоди вважають відсутні. 31.10.2019 року від представника позивача подано до суду відповідь на відзивГУ державної казначейської служби Укрїни у Полтавській області , у якому наполягає на підставах позовних вимог, та зазначає що відповідно до Положення про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 жовтня 2011 року № 1280, Головне управління Державного казначейства України у Полтавській області є належним відповідачем у справі. Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовні заяві. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав зазначених у письмових заявах. Суд вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин заявлений позов не підлягає задоволенню. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів Місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з частиною другою статті 1176 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Частиною шостою статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України, відповідно якої обов`язок відшкодувати завдану шкоду покладається на державу Україна. Судом встановлено, що Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУДФС у Полтавській області під процесуальним керівництвом Прокуратури Полтавської області в межах кримінального провадження № 42016171010000070 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, на підставі ухвали слідчого судді 16.06.2017 року було проведено обшук автомобіля Nissan Pathfinder д.н. [NUMBER] , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить позивачу - [PERSON] . В ході проведення обшуку було вилучено в тому числі і вказаний автомобіль, свідоцтво про державну реєстрацію даного транспортного засобу та ключі до автомобілю з двосторонньою сигналізацією. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 21.06.2017 року було відмовлено у клопотанні прокурора про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно. 10.07.2017 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави розглянув скаргу на бездіяльність осіб, що проводять досудове розслідування, та прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, та визнав протиправною бездіяльність щодо негайного неповернення тимчасово вилученого майна ( автомобіля Nissan Pathfinder д.н. [NUMBER] , свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу та ключів до автомобілю з двосторонньою сигналізацією) 18.06.2017 року та 21.06.2017 року. Та зобов"язано осіб, що проводять досудове розслідування, та прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 42016171010000070 негайно повернути тимчасово вилучене під час обшуку 18.06.2017 року, а саме автомобіль Nissan Pathfinder д.н. [NUMBER] , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу та ключі до автомобілю з двосторонньою сигналізацією його власнику, або особі у якої вони вилучені. 14.07.2017р. апеляційний суд Полтавської області ухвалу слідчого судді Київського районного суду Полтавської області від 21 червня 2017 року - скасував. Постановив нову ухвалу, якою задоволено клопотання начальника відділу прокуратури Полтавської області та ухвалено накласти арешт на майно, а саме: автомобіль Nissan Pathfinder д.н. [NUMBER] , який був вилучений під час проведення обшуку 16.06.2017 року, шляхом встановлення заборони відчуження, розпоряджання та використання вказаного майна та передати його на відповідальне зберігання - до майданчика тимчасового тримання Оперативного управління ФР ГУ ДФС у Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 47. Так, позивач обгрунтовує завдану їй моральну шкоду із тривалим невиконанням ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Полтави від 10.07.2017 У справі за № 552/4148/17 винесеної за результатами розгляду її скарги. Позивач посилається на те, що ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 10.07.2017 р. була невиконаною в частині негайного повернення свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Nissan Pathfinder д.н. [NUMBER] та ключів від даного автомобілю з двосторонньою сигналізацією його власнику, або особі у якої воно було вилучено до 09.07.2019 року. Водночас, зазначене не є безумовною підставою для визнання позовних вимог обґрунтованими, оскільки оскарження [PERSON] процесуальних рішень слідчого є механізмом реалізації її права на контроль за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій досудового розслідування в порядку кримінального судочинства. Частиною першою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Реалізація такого механізму, як оскарження постанов, дій та бездіяльності слідчого у розумінні статті 23 ЦК України не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав особи. [PERSON] окрім ухвал слідчого судді, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження душевних страждань, яких вона могла зазнати у зв`язку з процесуальними діями, рішеннями органу досудового розслідування, тому правові підстави, передбачені статтями 1173, 1174,1176 ЦК України, для відшкодування моральної шкоди відсутні. Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду при винесенні постанов від 04.07.2018 у справі за № 641/2328/17, від 31.10.2018 у справі за № 646/5224/17 . Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Майно яке стосується підстав та предмету позову - автомобіль Nissan Pathfinder д.н. [NUMBER] визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та на нього накладено арешт. Крім того, 27.12.2017 за №3109/16-31-23-01-03 [PERSON]. ГУ ДФС у Полтавській області було направлено лист на клопотання б/н від 16.12.2017 про повернення тимчасово вилученого майна, в якому було вказано: щодо виконання ухвал Київського районного суду м. Полтави від 10.07.2017,16.11.2017,04.12.2017 та ухвали апеляційного суду Полтавської області від 14.07.2017. Також у вказаному листі було вказано дані слідчого з яким необхідно погодити дату та час з приводу повернення та отримання речей, щодо яких прийнято процесуальне рішення (в листі зазначено прізвище, ім`я, по-батькові, посада та телефони). Також, на адвокатський запит №04-06/2019-2 від 04.06.2019 ГУ ДФС надано відповідь №4941/ш/16-31-23-04 від 12.06.2019 згідно якої повідомлено, що відносно повернення товарно-матеріальних цінностей законному володільцю, та відносно яких наявні судові рішення, що набрали законної сили, завчасно погодити дату та час із посадовою особою РКП СУФР ГУ ДФС у Полтавській області (в листі зазначено прізвище, ім`я, по-батькові, посада та телефони). Як зазначено позивачем 09.07.2019 року свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Nissan Pathfinder д.н. [NUMBER] та ключі від даного автомобілю з двосторонньою сигналізацією нею отримано. При цьому відсутні будь-які посилання у позові на причини неможливості отримання вказаних речей позивачем після отримання першого листа. Відтак, твердження позивача про неправомірність та бездіяльність органу досудового розслідування та прокуратури безпідставні. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження душевних страждань, яких вона могла зазнати у зв`язку з процесуальними діями (бездіяльністю) слідчого, прокурора, тому правові підстави, передбачені статтями 1174, 1176 ЦК України, для відшкодування моральної шкоди відсутні. Отже, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено та не обгрунтовано заявлених позовних вимог, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню

Outcome: dismissed