Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

05.02.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 15500 грн. 00 коп., витрат на послуги адвоката в розмірі 5000 грн. 00 коп., моральної шкоди в розмірі 3000 грн. 00 коп. та витрат на оцінку вартості збитку 2000 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначив, що 17 січня 2020 року працівниками дільниці з обслуговування житлового фонду №1 КП «Деснянське» Чернігівської міської ради виконувались планові роботи по заміні частини чавунного стояка водовідведення на пластиковий між квартирами №103 та 108 , яка знаходиться над квартирою [ADDRESS] . Квартира [PERSON] №93 знаходиться на п`ятому поверсі вертикально під квартирами 103 та 108 цього ж будинку. Під час робіт палаючі окалини металу через стояк водовідведення падали донизу і потрапили на пластикові трубопроводи водовідведення та поліпропіленові трубопроводи гарячого водопостачання, що і призвело до їх руйнації та протікання і, як наслідок, залиття квартири позивача. Факт залиття квартири [ADDRESS] підтверджено Актом про залиття, складеним комісією КП «Деснянське» 17 січня 2020 року. Причина затоплення, також викладена в Акті про залиття (планові роботи по заміні частини чавунного стояка водовідведення працівниками дільниці з обслуговування житлового фонду №1 КП «Деснянське»). Позивач вважає, що при виконанні вищевказаних робіт працівниками відбулося порушення ряд пунктів правил безпеки при виконанні зварювальних робіт. Так відповідно до Вимог безпеки перед початком роботи електрозварник повинен, зокрема, переконатись, що поблизу місця зварювання немає легкозаймистих і пальних матеріалів, проте працівники дільниці фактично переклали вину по затопленню квартири на самого власника позивача у справі, мотивуючи тим, що останній самостійно замінив труби водовідведення з чавунних на пластикові. Відповідно до Звіту про оцінку вартості збитку від 29.01.2020 ринкова вартість збитку завданого власнику квартири [ADDRESS] внаслідок залиття становить 15500 грн. Позивач обґрунтовує свої позовні вимогами з підстав ч. 2 ст. 22 ЦК України, ч. 2 ст. 1192 ЦК України та вимогами ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України. Одночасно вказує на неправомірні дії відповідача, якими завдано позивачу моральної шкоди, що виразилася у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, самостійно вживати заходів щодо ліквідації наслідків залиття, а тому з врахуванням принципу виваженості, розумності та справедливості просив компенсувати втрати немайнового характеру у розмірі 3000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Позивач суду пояснив, що 17.01.2020, коли він був на роботі йому зателефонували сусіди та повідомили про затоплення квартир. Коли його дружина прийшла додому, то виявилося, що їх квартира повністю затоплена і з неї до першого поверху уже дійшла вода. На наступний день наймані працівники, які розібрали ванну для того, щоб встановити причину затоплення виявили, що вся система водопостачання була пропалена та пояснили, що це сталося внаслідок робіт по демонтажу чугунних стояків, які проводилися КП «Деснянське». Під час зпилювання чугунних стояків окалини падали в систему, тліли там, розкалили спочатку стояк, а потім пропалили його трубу з гарячою водою, вода з якої і потушила ці окалини. Крім того, пояснив, що в 2011 році робив ремонт у своїй квартирі та замінював трубопровід води з чугунних металевих труб на поліпропіленові. Трубу каналізаційну перебудовував його батько ще у 2008 році. Зазначив, що вважав, що представники КП «Десянське» визнали свою вину у затопленні при складанні акту, оскільки здійснили йому заміну всіх пошкоджених труб на поліпропіленові труби безкоштовно. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву та проти позову заперечував. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності від 02.12.2002 року, виданого Виконавчим комітетом Деснянської районної ради та Договору дарування від 02 серпня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Геза І.А. [PERSON] являється одноособовим власником квартири [ADDRESS] (а.с. 6-8). Відповідно до акту про залиття від 17.01.2020 року затвердженого начальником Дільниці з обслуговування житлового фонду № 1 [PERSON] підтверджено факт того, що з квартири [ADDRESS] трапилось залиття нижче розташованих квартир 17.01.2020. При обстеженні квартири 93 було виявлено залиття підлоги в коридорі та кімнаті до 12 кв.м., підлога паркетна. Також виявлено, що в попередні роки (близько 7 років тому) власником квартири 93 самовільно в санвузлі виконано переобладнання без дозвільних документів, проектів, погоджених в установленому порядку, а саме змінено частину чавунного стояка водовідведення на пластиковий із зміщенням в сторону від проектного положення, чим порушено п. 1.4 «Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій». Стояки трубопроводів було частково запінено монтажною піною та закрито в нішу з облицюванням керамічною плиткою (а.с. 9). Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4. Вказаний акт складається комісією балансоутримувача багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира, яку було залито. Згідно Додатку № 4 та роз`яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 р. N 12/20-11- 1975) в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Згідно п.п. 1.4 - 1.4.5 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору (оренди) приміщення; - копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності. Враховуючи вищезазначені норми та те, що позивачем не надано дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, а саме частини системи водовідведення в квартирі [ADDRESS] таке переобладнання є самовільно здійсненим. Крім того позивач не повідомив про факт переобладнання частини системи водовідведення в квартирі [ADDRESS] відповідача, що саме не заперечував позивач в судовому засіданні. Система водовідведення згідно ДБН В 2.5. Інженерне обладнання споруд, зовнішніх мереж віднесена до інженерного обладнання, вимоги проектування та будівництва систем внутрішнього холодного та гарячого водопостачання, каналізації і водостоків при новому будівництві, реконструкції, реставрації, технічному переоснащенні та капітальному ремонту будівель (споруд) і приміщень різного призначення встановлені ДБН В.2.5-64:2012 Внутрішній водопровід та каналізація. Згідно п. 19.2 Ділянки систем каналізації треба прокладати прямолінійно. Змінювати напрям прокладання каналізаційного трубопроводу та приєднувати прилади треба за допомогою з`єднувальних деталей. Змінювати уклон прокладання на ділянці відвідного (горизонтального) трубопроводу не допускається, а тому роботи виконані позивачем щодо заміни частини системи водовідведення в квартирі [ADDRESS] виконані з порушенням норм ДБН В.2.5-64:2012 Внутрішній водопровід та каналізація. Самовільна заміна частини системи водовідведення (стояка) в квартирі [ADDRESS] з чугунної на пластикову з порушенням норм ДБН (відведення труб в бік та з уклоном) стало причиною залиття квартири позивача, що доводиться фотокартками (а.с. 68-70). Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно частини 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позивач в судовому засіданні вказав, що після затоплення квартири ним здійснено ремонтні роботи, які він провів у великому масштабі по квартирі, а не лише усунув недоліки після її затоплення, а тому не може надати суду дійсних витрат по ремонту квартири внаслідок її підтоплення. Таким чином, суд доходить висновку, що оскільки вина відповідача відсутня у підтопленні квартири [ADDRESS] в зв`язку з потраплянням гарячої окалини до стояка водовідведення, який був самовільно замінений попереднім власником квартири батьком позивача з чугунного на пластиковий з уклоном, без попередження КП «Деснянське» Чернігівської міської ради, як утримувача будинку, тому відсутні підстави для стягнення ринкової вартості збитку квартири позивача на суму 15500 грн. Разом з тим, наданий позивачем Звіт про оцінку вартості збитку від 29.01.2020 також не являється підставою для стягнення з відповідача вказаної суми у відшкодування матеріальної шкоди. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Поняття моральної (немайнової) шкоди й порядок її відшкодування визначаються ст. 23 ЦК України. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Частиною другою п.5 ППВСУ від 31 березня 1995 року №4 визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача; вини останнього в її заподіянні. Вищевказані складові є необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності. Суд, зокрема, повинен з`ясувати: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру; за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні; в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду; та з чого він при цьому виходить; інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Критерії, які суд має оцінювати при визначенні розміру моральної шкоди: характер правопорушення (це може бути адміністративний проступок, злочин як середньої тяжкості, так і тяжкий, інше порушення цивільних прав, яке не є злочином або проступком. Оцінці також має підлягати об`єкт порушення, тобто на що правопорушення було спрямоване - на життя та здоров`я чи на майно самого потерпілого або близьких йому осіб тощо); глибина фізичних та душевних страждань, яка визначається в залежності від особистих властивостей психіки потерпілого та характеру шкоди, яка йому завдана; погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації (тут мова йдеться як про професійну працездатність потерпілого, так і про інші навички, які втрачаються внаслідок, наприклад, заподіяння шкоди здоров`ю); ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. Враховуючи вище викладене, також відсутні підстави для задоволення позову [PERSON] до Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради в частині відшкодування моральної шкоди, а тому слід відмовити в позові в повному обсязі.

Outcome: dismissed