Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

У січні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.\~ В обґрунтування позовних вимог\~ позивач зазначає, що з 03 червня 1989 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей, які є повнолітніми. Подружнє життя з відповідачем не склалось через зраду відповідача. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Відповідач проживає окремо з іншим чоловіком. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо. Тому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2021 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі.\~\~ Відповідач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши\~ матеріали\~ справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 03 червня 1989 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Виконкомом Перещепинської сільської Ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 40. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя . Крім того, суд приймає до уваги, що у відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнала позов та для задоволення позову наявні законні підстави, суд приходить до висновку про задоволення позову. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на " [PERSON] ". Клопотання про зміну прізвища на дошлюбне від відповідача не надходило, тому суд вважає за необхідне залишити прізвище відповідача без змін. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та враховує положення ч.1 ст.142 ЦПК України, відповідно до яких у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved