Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

02 липня 2020 року позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Макси трейд", про захист прав споживача, розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, просить суд розірвати договір купівлі - продажу, стягнути кошти у розмірі 10249, 20 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між споживачем [PERSON] та відповідачем\~ - ТОВ «Макси трейд» в магазині «33 кв.м.» /м. Білгород-Дністровський, вул. Портова, 2-Б/ 01.12.2019 року був укладений договір купівлі-продажу холодильнику Smart ВМ 308 В6 «скло чорне», відповідно до якого продавець ТОВ «Макси трейд» продав, а покупець\~ [PERSON] купив товар холодильник та сплатив за нього обумовлену договором вартість в сумі 10 249,20 грн. Протягом дії гарантійного строку в роботі придбаного холодильника ним були виявлені недоліки, які робили неможливим його нормальне використання: в нижньому лотку, в якому виробником передбачено зберігання овочів відбувається їх заморожування, тоді як у морозильній камері «ноу фрост» протягом короткого часу утворюється велика кількість льоду. Зважаючи на викладене, та за рекомендацією менеджера магазину, він 04.05.2020 року змушений був повернути не справно працюючий холодильник у ремонт. Працівник магазину «33 кв.м.» надав йому бланк для заповнення заяви та разом із холодильником та відповідними матеріалами фото фіксації наслідків наявних в роботі холодильника недоліків, а також прийняв у нього весь комплект продажу, включаючи упаковку та супровідні документи. Однак, станом на день подачі даного позову, відповідачем\~ товар у справному вигляді не був повернутий. Усі запити про заміну несправного холодильника на новий, момент повернення товару з ремонту або повернення грошових коштів в розмірі вартості холодильника залишились поза увагою продавця. З урахуванням усього вищевикладеного, він вважає, що існують усі правові підстави для відновлення його прав шляхом розірвання договору купівлі-продажу холодильника та повернення грошових коштів в розмірі вартості товару. 07 липня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням її підготовчого розгляду. 11 листопада 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у\~ відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити, з підстав, наведених у позові. Проти винесення заочного рішення не заперечує Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про відкладання розгляду справи з підстав участі у інших судових засіданнях, відзив ним до суду так і не надано. Згідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Недобросовісним користування процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез`явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог ЦПК, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Відповідно до ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Оскільки заява про відкладання розгляду справи від представника надана не вперше, відзив на позовні вимоги так і не наданий до суду, справа перебуває на розгляду в суді з 02 липня 2020 року, вказану справу можливо вирішити за відсутність сторін. Зі згоди позивача, про що свідчить\~ заява представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що дійсно 01.12.2019 року у магазині «33 кв.м.» за адресою: [ADDRESS] між позивачем - покупцем та відповідачем - ТОВ «Макси трейд»/продавець/ було укладено договір роздрібної купівлі-продажу, за умовами якого покупцем було придбано товар: холодильник Smart ВМ 308 В6 «скло чорне» за ціною 10 249,20 грн, що підтверджується копією відповідної квитанції, наявної в матеріалах справи /л.с.14/. Так, за вимогами ст.626, 627, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього ж Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. А за ст.698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. У сенсі розуміння п.7 ч.1 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів», підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Як вбачається з матеріалів справи, в період гарантійного строку, 04.05.2020 року дружина позивача [PERSON] звернулась до керівника магазину «33 кв.м» із заявою про від ремонтування товару неналежної якості, вказуючи на недоліку придбаного товару - холодильника Smart ВМ 308 В6 «скло чорне», який заморожує овочі у нижньому лотку, а морозильна камера загалом наморожується бурульками. Працівником магазину разом із споживачем було підписано акт прийому-передачі товар, та зазначено,що виріб прийнято у повному комплекті із розпечатками фото, копією чека. Опис зовнішнього виду товару: був у використанні, без пошкоджень. /л.с.13/ Оскільки для усунення недоліку придбаного позивачем товару, що був переданий у магазин продажу 04.05.2020 року пройшло більше 14 днів, то дружина позивача звернулась до керівництва магазину «33 кв.м.» із заявою про заміну їй товару на новий якісний або повернення грошей в розмірі вартості холодильника /л.с11/, проте відповідного реагування з боку відповідача так і не відбулось. Чинне законодавство регулює захист прав споживачів, а саме право покупця на обмін товару неналежної\~ якості (ст.707 ЦК України), заміну товару неналежної якості з відшкодуванням різниці чи безоплатне усунення недоліків товару неналежної якості (а.с.708-709 ЦК України, ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів»), а також відмови покупця від договору та повернення продавцю товару неналежної якості у визначених випадках (п.4 ч.1 ст.708 ЦК України, ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів»), звернення до відповідних органів чи суду за захистом порушених прав.\~\~\~\~\~\~ У разі виявлення недоліків у товарі, правовідносини сторін регламентуються ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів». У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) заміни товар на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті (ч. 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»). При цьому, відповідно до п.п. 12, 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад 14 календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Таким чином, для визнання недоліків товару істотними в наявності мають бути три обов`язкові ознаки та хоча б одна із факультативних ознак, які передбачені пунктами «а», «б» чи «в» п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів». Істотні недоліки, що виникли з вини виробника (продавця, виконавця), чи фальсифікований товар у разі виникнення потреби у визначенні причини втрати якості товару, гарантійний термін якого не вичерпався, підтверджуються висновком експертизи, яку продавець відповідно до п. 13 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506 «Про затвердження Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, зобов`язаний організувати у триденний термін із дня одержання письмової заяви від споживача. Між тим, продавець вказаного обов`язку не дотримався. Якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку (частина третя статті 680 ЦК України). Покупець розпоряджається своїми правами на власний розсуд, обираючи належний, передбачений законом, спосіб захисту. Відповідно до вимог статті 709 ЦК України, продавець зобов`язаний прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків. Частиною 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що на письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені ч.1 цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. За змістом частин п`ятої та шостої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. За наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. У разі відсутності товару вимога споживача про його заміну підлягає задоволенню у двомісячний строк з моменту подання відповідної заяви. Отже,\~ оскільки, позивачем виявлено протягом встановленого гарантійного строку недоліки товару, він має право на заміну товару у відповідача на аналогічний товар належної якості або його сервісний ремонт. З моменту подання відповідної заяви про заміну товару минуло більше пів року, тобто строк встановлений вимогами чинного законодавства про заміну товару /навіть у разі його відсутності/ на момент винесення рішення вже сплив. Згідно статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів», за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов`язаний провести експертизу продукції; при цьому на споживача покладається обов`язок лише довести наявність істотного дефекту продукції, тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця. Право позивача на повернення сплаченої за товар грошової суми виникає при встановленні істотного недоліку проданого товару, який при цьому має одну із вказаних вище ознак, а не відсутності певної характеристики, встановленої позивачем після покупки товару. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі вищевикладеного, суд зауважує, що дійсним підтвердженням істотності недоліку товару є потреба в усуненні такого понад 14 календарних днів, адже доказів проведення відповідної експертизи причин втрати якості товару, що покладається на продавця не надано, відзив відповідачем у спростування вимог позивача від відповідача до суду не надходив, виходячи також з того,що позивач, як споживач товару вже звертався до продавця з вимогою заміни йому товару належної якості, та з моменту подання відповідної заяви минуло вже більше встановленого чинним законодавством строку для можливості задоволення такої вимоги, тож суд вбачає єдиним правомірним способом захисту прав позивача саме розірвання договору купівлі-продажу холодильника торгової марки «Smart», модель ВМ 308 В6 «скло чорне», укладений 01.12.2019 року між ТОВВ «Макси трейд» та [PERSON] , разом із поверненням позивачу вартості сплаченого товару. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved