Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

27 листопада 2013 року позивач [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON], [PERSON] - про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому просив суд зменшити розмір аліментів на користь відповідачок, але не визначив до якого саме розміру суд повинен зменшити стягнення; під час судового розгляду уточнив позовні вимоги і просив зменшити розмір аліментів з 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) на 1/6 частину - на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] стягнуті на підставі постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 лютого 1999 року, та на 1/6 частину - на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] стягнуті на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 липня 2013 року. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно судових рішень з нього стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на користь кожної стягувачки, його заробіток невисокий - за останній місяць 1519 грн., тому після виплати аліментів йому залишається недостатньо коштів на проживання, придбання необхідних речей, продуктів тощо. У звязку з цим вважає, що розмір аліментів, котрі стягнуті на користь відповідачок, має бути зменшено до 1/6 частки його доходів щомісяця на користь кожної з них. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, надала письмові заперечення проти позову, просила розглянути справу без її участі, в обгрунтування заперечень послалась на те, що позивачем не доведено наявність обставин, передбачених ст. 192 Сімейного кодексу України як підстави для зменшення розміру аліментів. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, надала письмові заперечення проти позову, які підтримала в судовому засіданні, пояснила, що обставини, на які посилається відповідач, існували і на час ухвалення рішення судом про стягнення аліментів на її користь, це рішення набрало чинності і не оскаржувалось відповідачем, тому вважає позов не обгрунтованим. Крім того, пояснила, що дитина хворіє, аліменти на дитину відповідач сплачує у розмірі 300 грн. на місяць, що нижче встановленого мінімума, сама позивачка хворіє на тяжку хворобу, постійно лікується і тому не має можливості працювати, утримувати дитину їй допомогають батьки, відповідач будь-якої допомоги не надає; просить у позові відмовити. Суд, вислухавши позивача, відповідачку [PERSON], взявши до уваги позицію відповідачки [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, згідно постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 05.02.1999 року позивач [PERSON] зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати щомісяця, починаючи з 05 лютого 1999 року, до досягнення нею віку повноліття (л.с.10). На підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 15.07.2013 року (л.с.14) позивач [PERSON] зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] у розмірі в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 червня 2013 року, до досягнення дитиною віку повноліття. Згідно наданої позивачем довідки про розмір заробітку та утримання аліментів, за січень 2014 року його заробіток склав 1519 грн. 43 коп., утримані на користь [PERSON] аліменти 311 грн. 26 коп., за частину грудня 2013 року 109 грн. 05 коп.; аліменти на користь [PERSON] не утримувались, оскільки виконавчий лист зі слів позивача не потрапив до бухгалтерії підприємства де він зараз працевлаштувався. Наявність хвороб та незадовільного стану здоров`я відповідачки [PERSON] позивач у судовому засіданні не оспорював. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище сторін, наявність у платника аліментів інших осіб на утриманні та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст. 60 ЦПК України сторони зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, якщо немає підстав для звільнення від доказування, встановлених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Прожитковий мінімум в Україні було визначено Законом "Про Державний бюджет на 2014 рік", ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, окрім, коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. Таким чином мінімальний розмір аліментів у 2014 році на одну дитину у віці від 6 до 18 років становить 385 грн., виходячи з мінімального прожиткового мінімуму для дитини вказаного віку у розмірі 1286 грн. Як видно з довідки про розмір заробітку та утриманих аліментів з відповідача на користь [PERSON] в порушення вимог закону утримано менше встановленого законом мінімального розміру аліментів. Призначення аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача не відповідатиме мінімальному розміру аліментів, встановленому законом, і суттєво порушить інтереси неповнолітніх дітей. В обгрунтування позову позивач послався виключно на низький рівень заробітної плати, яку він отримує, та брак коштів на власні потреби через утримання аліментів у встановленому рішеннями суду розмірі. При цьому як видно з довідки про доходи позивача за 2013 рік (л.с.13) його заробіток в середньому складав 1227 грн. (л.с.13), тому порівняно з січнем 2014 року (159 грн.) зменшення заробітку не відбулось. Будь-яких інших доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я позивачем не наведено. Виходячи з викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення позову про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей та вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку з недоведеністю позивачем підстав для зменшення розміру аліментів, передбачених ст. 192 Сімейного кодексу України. На підставі ст. 88 ЦПК України витрати, повязані з розглядом справи, покласти на позивача. Виходячи з викладеного,

Outcome: dismissed