Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до КП «ЖКС Пересипський» про усунення перешкод у користуванні приміщенням [NUMBER] у квартирі [NUMBER], яка знаходиться у будинку [ADDRESS], зобов'язати відповідача виправити помилки у технічній документації, в належному позивачу приміщенні (технічний паспорт, інша документація що знаходиться у відповідача) та звільнити належне позивачу приміщення, надавши йому можливість користуватися ним. Обґрунтовує свої вимоги тим, що в 2007 році покійною бабусею позивача [PERSON] була приватизована квартира [NUMBER], площею 24, 83 кв.м., яка складає 134/1000 частин приміщення квартири спільного заселення, що знаходиться за адресою [ADDRESS], кв. [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Після смерті [PERSON], позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20.07.2013 року на вказану квартиру. Позивач є власником вказаної квартири на праві спільної часткової власності. Починаючи з 2011 року у позивача виникають постійні проблеми з представниками КП «ЖКС «Пересипський», які незаконно вилучили з користування частину належної позивачу площі квартири, а саме приміщення №2, загальною площею 6.7 кв.м. Позивач вказує, про те що КП «ЖКС «Пересипський» вважають спірну частину квартири,яка належить позивачу, об'єктом загального користування. 15 серпня 2002 року рішенням профкому заводу наймачу кімнати [NUMBER] в квартирі № [NUMBER]-[NUMBER] сімейного гуртожитку ім. Жовтневої революції по Миколаївській дорозі № 303 в місті Одеса було надано у власне користування для облаштування кухні комору [NUMBER], що знаходиться у квартири спільного заселення. Першим наймачем цієї квартири була донька бабусі позивача - [PERSON] Після смерті [PERSON], на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 14.09.2006 року, яке набрало законної чинності, за [PERSON] було визнано право користування кімнатою [NUMBER], площею 18,1 кв. м за вищевказаною адресою. З нею було укладено договір користування кімнатою і, пізніше, вказана кімната, а також приміщення [NUMBER] були приватизовані [PERSON] згідно до Розпорядження органу приватизації від 05.06.2007 року № 206302. Відповідно до вказаного розпорядження, [PERSON] було приватизовано одну кімнату, загальною площею 24,83 кв. м. Питання, щодо приміщень загального користування не піднімалося і у документі про приватизацію вказано площу житлової кімнати та площу кухні, а саме 18,1 кв.м та 6,7 кв.м, що разом складає 24,8 кв.м. Позивач зазначив, що його права порушуються, оскільки існують розбіжності в технічному паспорті, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» 25.11.2004 року з технічним паспортом, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» 19.04.2007 року. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов з наведених у ньому підстав. Представник КП «ЖКС «Пересипський» у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову. Представник Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, про те, що позов є не обґрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з таких підстав. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 12.12.2014 року, до участі у справі у якості відповідача залучено Одеську міську раду (а.с.39). Судом встановлено, про те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ та ПЕК Одеської міської ради від 05.06.2007 року, [PERSON] належить 134/1000 частини квартири спільного заселення під [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER] в будинку [ADDRESS], що складає 24,83 кв.м. загальної площі (а.с.14,15). Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 14.09.2006 року, за [PERSON] визнано право користування однокімнатною квартирою [NUMBER] жилою площею 18,0 кв.м у бидинку [ADDRESS] (а.с.21-24); Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [INFO] [PERSON] померла (а.с. 16); Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 20.07.2013 року державним нотаріусом Туйськ Ф.Л., реєстровий №4-617, [PERSON] є власником 134/1000 частин квартири спільного заселення, що складають 24,83 кв.м. загальної площі квартир під [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER] в будинку [ADDRESS]. В цілому квартира складається з восьми житлових кімнат, житловою площею 129,1 кв.м., загальною площею 185,8 кв.м. (а.с.6,7); Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений КП «ОМБТІ та РОН» від 25.11.2004 року, у користуванні [PERSON] знаходиться житлова кімната площею 18,1 кв.м, кухня площею 6,7 кв.м. (а.с.8-10); Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений КП «ОМБТІ та РОН» від 19.04.2007 року, у користуванні [PERSON] знаходиться житлова кімната площею 18,1 кв.м, кухня площею 9,7 кв.м. (а.с.11-13); Відповідно до листа Прокуратури Суворовського району м.Одеси №34/229-14 від 07.08.2014 року, згідно до проведеної перевірки, підтвердився факт допущення КП «ОМБТІ та РОН» помилки та розбіжностей у технічному паспорті, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» 25.11.2004 року з технічним паспортом, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» 19.04.2007 року (а.с.25); Відповідно до виписки з протоколу засідання профкому ВАТ «Одессільмаш» №45 від 18.04.2002 року, [PERSON] надано (зі згоди сусідів), кладову, площею 6,0 кв.м. в гуртожитку по вулиці [ADDRESS] під окрему кухню (а.с.19); Відповідно до припису КП «ЖКС «Пересипський» від 04.11.2011 року, надано термін для звільнення клодової загального користування, зайнятої під індивідуальну кухню за адресою: [ADDRESS] (а.с.20); Згідно з довідкою КП «БТІ» ОМР №450314.67 від 18.12.2014 року, відповідно до поточної інвентаризації від 18.12.2014 року, квартира №[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER] в будинку [ADDRESS] має загальну площу 185,8 кв.м., житлову площу 128,9 кв.м., підсобну площу 55,9 кв.м., житлових кімнат -8. Самочинні перебудови та переобладнання відсутні ( а.с.56); Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартир у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Згідно ч.3 ст.319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до п. 4.2 рішення Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року № 4-рп/2004 (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", суть приватизації державного житлового фонду полягає у відчуженні на користь громадян України, а отже, у їхню власність як квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, так і належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв тощо) державного житлового фонду. Закон врегульовує також відносини, пов'язані з виникненням, оформленням та набуттям права приватної власності на квартири та інші об'єкти приватизації державного житлового фонду. Допоміжні приміщення, відповідно до пункту 2 статті 10 Закону, стають об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир, що засвідчується єдиним документом свідоцтвом про право власності на квартиру. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Набуте громадянами право на квартири державного житлового фонду та належні до них допоміжні приміщення є непорушним (стаття 41 Конституції України), забезпечується державою і захищається судом (стаття 55 Конституції України). Крім того, Конституційний суд в п. 4.3. зазначеного рішення роз'яснив, що, відповідно до Конституції України всі суб'єкти права власності рівні перед законом. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями, в тому числі і з питань улаштування мансард, надбудови поверхів і т.ін. Суд розглянувсправу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Судом встановлено, що позивач не надав суду письмових доказів в обґрунтування позовних вимог, не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed