Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

21 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсним договору дарування та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом. Він вказав, що [INFO] року в с.Першотравне Зміївського району Харківської області померла його баба [PERSON] За життя [PERSON] була власницею житлового будинку [ADDRESS] Єдиним спадкоємцем за законом 1-ї черги є її син [PERSON], який прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. На день смерті баби [PERSON]у її будинку ніхто, крім неї не був зареєстрований. Позивач зазначив, що проживав у будинку баби без реєстрації в період з 1991 року по 2009 рік, тому є підстави для встановлення факту його постійного проживання з нею однією сім'єю, що підтвердить прийняття ним спадщини. У серпні 2013 року у Бірківській сільській раді Зміївського району його повідомили про наявність заповіту баби [PERSON] на його користь та відповідача [PERSON], а 20.09.2013 року він отримав його копію. [PERSON] вважає, що відповідач незаконно отримав свідоцтво про право на спадщину у вигляді всього майна, в тому числі, й на житловий будинок з надвірними будівлями за вищевказаною адресою. У подальшому, [PERSON] подарував своїй дочці [PERSON] цей будинок. Тому, він просить суд визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину спадкового майна померлої [PERSON] та частково недійсним договір дарування вказаного житлового будинку [PERSON] [PERSON], після чого, визнати за ним право власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року в [ADDRESS] баби [PERSON] у вигляді 1/2 частини житлового будинку за вищевказаною адресою. Позивач у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову. Він пояснив, що разом з бабою [PERSON] у її будинку проживав без реєстрації з 1991 року по 2009 рік до дня її смерті. Оскільки знав про наявність спадкоємця першої черги, не звертався із заявою про прийняття спадщини. Тепер, коли дізнався про наявність заповіту й на його користь, просить задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов не визнали. Вони вказали, що законодавством визначений порядок прийняття спадщини. [PERSON] був зобов'язаний звернутись із заявою про прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня смерті [PERSON] Оскільки цього зроблено не було, то зараз [PERSON] не вправі ставити питання про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на день її смерті. [PERSON] та [PERSON] зазначили, що позивач надає неправдиву інформацію про те, що йому не було відомо про наявність заповіту, оскільки нотаріус не бажав оформлювати спадщину без [PERSON], який відмовлявся від явки до нотаріальної контори. 22 жовтня 2010 року [PERSON] було отримано свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] про що позивачеві було відомо. [PERSON] не подавав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, не звертався до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що свідчить про те, що він як спадкоємець відмовився від прийняття спадщини. Щодо позовних вимог про визнання частково недійсним договору дарування, укладеного 13.07.2011 року, то позивач не є стороною цього договору, тому може лише за наявності законних підстав пред'явити позов в порядку ст.388 ЦК України. Відповідачі просять відмовити у задоволенні позову [PERSON] Ознайомившись з матеріалами справи, заслухав пояснення позивача, відповідачів та їх представника - адвоката [PERSON], дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року в с. Першотравневе Зміївського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17 лютого 2009 року. ( а.с.10) 21 січня 2005 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження - будинок в [ADDRESS] та все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось заповіла сину [PERSON], онуку [PERSON] в рівних долях кожному, що підтверджує дублікатом заповіту. ( а.с.13) Після смерті [INFO] року [PERSON] до нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини - 05 липня 2009 року від сина померлої [PERSON] 22 жовтня 2010 року були видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та грошові вклади на ім'я [PERSON], що підтверджується довідкою завідуючої Зміївської державної нотаріальної контори за № 1983/0116 від 25.12.2013 року. Позивач є онуком померлої, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. ( а.с. 11,12) Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч.3 цієї ст. вказує на те, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. ( ч.1 ст.1269 ЦК України) П.23 Постанови №7 від 30.05.2008 року " Про судову практику у справах про спадкування" вказує на те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Судом досліджена спадкова справа №359/2009 [PERSON], де на а.а.10-13 наявні листи нотаріуса на ім'я позивача [PERSON], якому двічі пропонувалось з'явитись до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав чи звернутись до суду з приводу визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Кожного разу [PERSON] отримував вказані листи, однак, до нотаріальної контори не з'явився. Тобто, не вчинив жодних дій для прийняття спадщини. Про поважність причин ігнорування запрошення нотаріуса, позивач суду не надав обгрунтованих пояснень. [PERSON] в наданій [PERSON] заяві від 29.11.2009 року вказав, що не претендує на спадщину після смерті баби [PERSON] ( а.с.68) Неявка до нотаріуса, письмова заява від 29.11.2009 року, на думку суду, є послідовними діями позивача щодо фактичної відмови від спадщини. Довідкою Бірківського сільського голови Давиденко Т.С. від 09 липня 2010 року ( а.19 спадкової справи) підтверджено, що померла [PERSON] була зареєстрована і проживала постійно за адресою: [ADDRESS] з 1963 року по день смерті [INFO] року. Окрім [PERSON] на день її смерті і по даний час за вищевказаною адресою ніхто не зареєстрований і не проживає. Таким чином, встановлено, що позивач знав про наявність заповіту, в тому числі й на його користь, чого не спростовував в суді, до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини не звертався і за відсутності відмови нотаріуса в оформленні спадщини підстав для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, не має. Суд критично відноситься до даних акта депутата Бірківської сільської ради від 19.09.2013 року ( а.с.14) як до доказу постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Підтвердження цих обставин в суді можливе за наявності відмови нотаріуса в оформленні спадщини. Оскільки [PERSON] не прийняв спадщину, у суда не має підстав для задоволення його позовних вимог щодо визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину спадкового майна померлої [PERSON] та частково недійсним договору дарування вказаного житлового будинку [PERSON] [PERSON], визнання за ним права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року в [ADDRESS] баби [PERSON] у вигляді 1/2 частини житлового будинку за вищевказаною адресою.

Outcome: dismissed