Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла [PERSON], яка являлася його матір'ю. За життя померла [PERSON] 23.08.2005 р. у державного нотаріуса 16-ї Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. оформила заповіт, яким заповіла належну їй земельну ділянку на території Миколаївської сільської ради Веселиніського району Миколаївської області площею 7,18 га [PERSON]. Відповідно до заповіту він є єдиним спадкоємцем матері. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку розміром 7,18 га, розташована на території Миколаївської сільської ради Веселинівського району району Миколаївської області. Для отримання спадщини він не зміг у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки дуже тяжко переживав смерть матері, його здоров'я різко погіршилося, що вимагало періодичного обстеження та лікування, а коли 07.03.2018 року він звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, у нотаріальній конторі йому повідомили про те, що строк для прийняття спадщини пропущений, саме тому він і звернувся до суду. У судове засіданні позивач не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак направив на адресу суду відзив на позов, у якому просив слухати справу за відсутності представника КМР та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства. Представник ГТУЮ у Києві до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації смерті [PERSON] територіального управління юстиції у м. Києві 14.07.2017 року (а. с. 6). [PERSON] 23.08.2005 р. у державного нотаріуса 16-ї Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. оформила заповіт, яким заповіла належну їй земельну ділянку на території Миколаївської сільської ради Веселиніського району Миколаївської області площею 7,18 га [PERSON] (а. с. 5). Інших спадкоємців майна померлої судом не встановлено. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, який відповідно до ст. 1270 ЦК України становить шість місяців та починається з часу відкриття спадщини. Згідно позовної заяви, у визначений законом строк позивач не зміг подати заяву про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері, оскільки дуже тяжко переживав смерть матері, його здоров'я різко погіршилося, що вимагало періодичного обстеження та лікування. Як вбачається з матеріалів справи, 07.03.2018 року позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, однак у нотаріальній конторі йому повідомили про те, що строк для прийняття спадщини пропущений (а. с. 10). Згідно з ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. А частиною 3 даної статті цього Кодексу визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини із поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року, зокрема її п. 24 роз'яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ потрібно перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши всі обставини справи, дійшов до висновку, що причини, з яких позивач пропустив строк, встановлений для прийняття спадщини, можуть бути визнані поважними, оскільки позивач, маючи намір та бажаючи оформити спадщину, приклав зусилля, однак в силу об'єктивних причин не встиг цього зробити. Суд вважає за можливе задовольнити позов та надати додатковий строк, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. При визначенні терміну додаткового строку, який має бути наданий позивачу, суд вважає, що для подання заяви про прийняття спадщини достатньо два місяці, які обчислюватимуться з моменту набрання цим рішенням законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved