Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач ПАТ «Акцент-банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору № б/н від 17.06.2008 року в сумі 14217,52 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 17.06.2008 року між ПАТ «Акцент-банк» та відповідачем [PERSON] укладено вище вказаний кредитний договір за заявою та умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але в порушення умов кредитного договору відповідач не виконує своїх зобов'язань по погашенню кредиту та сплаті нарахованих відсотків, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримав повністю та просив суд розглянути справу без участі його представника. Відповідач у судовому засіданні з позовом не погодивя, просив суд застосувати положення ч.4 ст.267 ЦК України відмовивши позивачеві у задоволенні позовних вимог у зв'язку зі спливом позовної давності. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. 17.06.2008 року між ПАТ "Акцент-банк" , представником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» ( а.с.11-12) та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Своїм особистим підписом [PERSON] підтвердив, що його заява разом із запропонованими Умовами та правилами надання банківських послуг, з якими він ознайомився і згодний, становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг (копії а.с. 6-9). Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні відповідачем зобов'язань із погашення кредиту, останній сплачує Банку відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються Тарифами та штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с. 8). Відповідно до п. 9.12 Умов встановлено, що Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же термін (а.с.8). Однак відповідач порушив свої зобов'язання за кредитним договором щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 25.02.2014 року становить 14217,52 грн., з яких 1478,90 грн. - заборгованість за кредитом, 5195,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6390,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8,6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина та 553,22 грн. -процентна складова.що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.3-5). У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність, відповідно до ст. 257 ЦК України, встановлюється у три роки. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно зі ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно до ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до виписки по особовому рахунку [PERSON], остання транзакція відбулася 13.12.2008 року на суму 420 грн., після цього погашення богу не відбувалось, хоч мало відбуватися шляхом внесення щомісячного обов'язкового платежу. Наступним платежем за звітний місяць мав би бути платіж до 14 січня 2009 року, проте такого платежу не було, тому строк позовної давності має обчислюватися з 14 січня 2009 року та за завершенням трьох років закінчився 13 січня 2012 року. Позивачем не надано доказів, які свідчать про поважність причини пропуску строку звернення до суду, тому суд застосовує наслідки спливу позовної давності, на підставі чого у задоволені позову відмовляє. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд відмовляє у стягненні з відповідача судових витрат, понесених позивачем в зв'язку з пред'явленням позову.

Outcome: dismissed