Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) подала до суду вказаний позов. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на підставі рішення Камянського районного суду Черкаської області від 06.11.2015 року з [PERSON] (далі - Відповідача) на її користь присуджено до стягнення аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час вона відчуває недостатнє матеріальне забезпечення дітей зі сторони Відповідача, та вважала, що через мінливий дохід відповідача існують підстави для визначення іншого способу стягнення аліментів, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на обох дітей щомісячно. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач заперечував проти задоволенні позову. Вислухавши пояснення, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне. Згідно рішення Камянського районного суду Черкаської області від 06.11.2015 року з Відповідача на користь Позивача присуджено до стягнення аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дане рішення винесене в межах заявлених позовних вимог [PERSON] і нею не оскаржувалось, і є таким, що набрало законної сили. При винесенні цього рішення судом було враховано як майновий стан [PERSON], так і майновий стан [PERSON], факт наявності у них утриманців. Дані обставини встановленні рішенням суду, яке набрало законної сили, а тому вони мають преюдиціарний характер і окремому доказуванню не підлягають у статті 61 ЦПК України. Згідно\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до частини 1\~статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. На обґрунтування свої вимог Позивач жодних доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із колишнього подружжя не надала. Інших обставин для зміни розміру аліментів суд не вбачає, так як в судовому порядку не доведено факту злісного ухилення батька від виконання обовязку згідно рішення суду про стягнення аліментів, які він періодично сплачує. Не змінився і його майновий стан на час призначення аліментів він не працював, і на час розгляду справи являється безробітним. У звязку з вказаним, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed