Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбу з 04.06.2016 року. На її утриманні знаходиться син [PERSON], [INFO], батьками якого є позивач та відповідач. В даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість. З огляду на викладене просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі і задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі частини другої статті 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи убачається, що між [PERSON] та [PERSON] Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 04 червня 2016 року було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим 07 грудня 2016 року. (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). На час розгляду судом справи неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради № 7692 від 08.06.2017 року (а.с.7). У позовній заяві позивачка зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а сама позивачка позбавлена можливості в достатній мірі утримувати його. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки сторони у судове засідання не з'явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, відповідач скористався наданим йому правом визнати позов, відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК, і суду не надано документів про стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних осіб на утримані, суд не досліджує зазначені обставини справи. Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. За ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Суду також не надано даних про доходи відповідача, однак при вирішенні даної справи суд керується нормами Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набув чинності 08.07.2017 року та відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Дослідивши та врахувавши усі письмові доводи позивача, а саме: величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановлену законодавством, інші обставини на які посилалася позивачка в позовній заяві, а також визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню з 08 червня 2017 року. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved