Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 24 вересня 2015 року звернулося ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - позивач) з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому зазначено, що сторони уклали договір №DOTTRX01430202 від 28.11.2006 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1915,10 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка»» складають між ним та банком договір. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, тобто не виконав зобов'язання належним чином. У зв'язку з цим, відповідач станом на 23.06.2015 року має заборгованість в сумі 70464,54 гривень. Від цієї суми віднімається сума у розмірі 50938,51 грн., яка була задоволена заочним рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська №202/35183/13 від 04.12.2013 року за позовом позивача до [PERSON]Різниця становить 19526,03 грн., а також штрафи на загальну суму 1476,30 грн. Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 21002,33 грн. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, та по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Оскільки суду невідоме зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача, останній у судове засідання викликався в суд через оголошення у пресі. [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не подав, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 28 листопада 2006 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та фізична особа - [PERSON] уклали договір №DOTTRX01430202, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1915,10 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України - статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Як випливає з матеріалів справи, заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2013 року (справа №202/35183/13) з відповідача на користь позивача задоволено суму стягнення за зазначеним вище кредитним договором у розмірі 50938,51 грн., яка складається з сум: заборгованості за кредитом - 1915,10 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 16366,55 грн., комісії за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 310,20 грн., пені - 29444,83 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 2401,83 грн. та 10 000 гривень заборгованості солідарно. За положеннями ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У роз'ясненнях, що містяться в пункті 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зазначено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України. Таким чином, з ухваленням Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська заочного рішення від 04.12.2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №DOTTRX01430202 від 28.11.2006 року, яким в повному обсязі стягнута заборгованість в сумі 50938,51 грн., припинились правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим виникло грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України. Вимог про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України позивач не заявляв. Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року по цивільній справі №6-25812св14. З огляду на викладене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed