Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що у період з 16.09.2014р. по 10.10.2014р. Києво-Святошинською об'єднаю Державною фінансовою інспекцією було проведено позапланову ревізію фінансово-господарської діяльності Підприємства Бучанської виправної колонії (№85) та складено відповідний акт №22-31/280 від 17.10.2014р. За даними інвентаризації встановлено нестачу товарно-матеріальних цінностей у матеріально-відповідальної особи - в.о. начальника цеху № 1 [PERSON] на загальну суму 58 631 грн. 70 коп., а саме: круг 8 в кількості 662,13 кг на суму 4350,19грн.; круг 10 в кількості 2680,32 кг на суму 19700,35грн.; кутник 25x25x3 в кількості 1944,66 кг на суму 14118,23грн. кутник 50x50x5 в кількості 127,97 кг на суму 940,58грн. кутник 50x50x4 в кількості 366,28 кг на суму 2549,31грн. квадрат 14 в кількості 300,6 кг на суму 1779,55 грн. сталь лист 1 в кількості 11,0 кг на суму 63,07 грн. сталь лист 8 в кількості 55,5 кг на суму 301,37 грн. круг 42 в кількості 203,05 кг на суму 1506,63 грн. шестигранник 19 в кількості 229,45 кг на суму 1741,53 грн. круг 45 в кількості 55 кг на суму 443,67 грн. вуглекислий газ в кількості 1971,19 кг на суму 11137,22 грн. Позивачем 15.12.2014р. було проведено службове розслідування в якому встановлено, що за неналежне виконання службових обов'язків майора внутрішньої служби [PERSON], виконуючого обов'язки начальника цеху №1, притягнути до дисциплінарної відповідальності. Наказом Підприємства Бучанської виправної колонії (№85) № 67 від 15.12.2014 року відповідачу оголошено зауваження. Відповідно до п.3 Розділу IV посадової інструкції начальника цеху, останній несе відповідальність за завдання матеріальної шкоди - в межах, визначених чинним цивільним законодавством та законодавством про працю України. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Бучанської виправної колонії (№85) матеріальну шкоду в розмірі 58 631,70 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив,що він є начальником цеху №3 та виконує обов»язки начальника цеху №1.Згідно посадової інструкції він є матеріально відповідальною особою.Однак,попередній начальник цеху №1 не передав йому матеріальні цінності,інвентаризація матеріальних цінностей на час призначення його керівником цеху не була проведена,акт прийому-передачі не виготовлявся та сторонами не підписувався,тому вважати,що недостача матеріальних цінностей по цеху №1 виникла під час його керівництва даним цехом немає підстав. Просив у позові відмовити. Суд,заслухавши пояснення учасників процесу,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні було встановлено,що відповідач по справі [PERSON] перебуває у трудових відносинах із позивачем по справі державним підприємством «Підприємство Бучанської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області,а саме є начальником цеху №3 даного підприємства та згідно наказу № 7 о\\с від 06.02.2014р відповідач виконує обов»язки старшого майстра цеху №1 (а.с.11). Також,у судовому засіданні було встановлено,що у період з 16.09.2014р. по 10.10.2014р. Києво-Святошинською об'єднаю Державною фінансовою інспекцією було проведено позапланову ревізію фінансово-господарської діяльності Підприємства Бучанської виправної колонії (№85) та складено відповідний акт №22-31/280 від 17.10.2014р.За даними інвентаризації встановлено нестачу товарно-матеріальних цінностей по цеху № 1 на загальну суму 58 631 грн. 70 коп.Згідно даного акту зазначено,що нестача товарно-матеріальних цінностей виявлена у матеріально-відповідальної особи - в.о. начальника цеху № 1 [PERSON]Наведені обставини справи стверджуються копією акту (а.с.4-10). Відповідно до положень ст. ст. 130, 138 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність вказаних умов. Статтею 132 КЗпП України передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Відповідно до ст.. 134 КЗпП України «Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди,заподіяної з їх вини підприємству установі,організації:1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків; 7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов'язків; 8) службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу;9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством. Даний перелік відповідальності є вичерпний. У судовому засіданні було встановлено,що відповідно до п.3 Розділу IV посадової інструкції начальника цеху, останній несе відповідальність за завдання матеріальної шкоди - в межах, визначених чинним цивільним законодавством та законодавством про працю України. Також,у судовому засіданні було встановлено,що між позивачем та відповідачем не був укладений договір про повну матеріальну відповідальність,що визнається сторонами у судовому засіданні. Крім того, було встановлено,що після призначення відповідача виконуючим обов»язків старшого майстра цеху №1 (а.с.11) було створено комісію для прийняття відповідачем матеріальних цінностей з підзвіту [PERSON]Однак,матеріальні цінності цеху №1 у передбаченому законом порядку не були передані у підзвіт відповідачу по справі,відповідний акт не був складений ,що підтверджується у судовому засіданні поясненнями сторін. При подачі позову до суду та у судовому засіданні позивач ставить питання про відшкодування матеріальної шкоди відповідно до ст.. 1166 ЦК України. Відповідно до ст. 1166 ЦК України " Майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала." Ставлячи питання про відшкодування шкоди у порядку,передбаченому ст.. 1166 ЦК України позивачем не було надано доказів тих обставин,що матеріальна шкода у суммі 58 631,70 грн. була заподіяна позивачу саме з вини відповідача по справі. Враховуючи викладені обставини справи,суд вважає позов позивача безпідставним та таким,що не підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 130,132,134,135 КЗпП України, ст..1166, ЦК України, ,

Outcome: dismissed