Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

11.11. 2014 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 16.07.2008 року між ПАТ [PERSON] та [PERSON]С,. було укладено договір про надання споживчого кредиту № 05/160708/648К Згідно даного договору банк надав позичальнику споживчий кредит в сумі 11\~ 323, 98 грн. строком з 16.07.2008 року по 15.07.2010 р. Для забезпечення виконання відповідачем по кредитному договору між АТЗТ Українська страхова компанія та ВАТ АКБ Капітал був укладені договори, а саме договір застави майнових прав № 04/08-3 від 11.08.2010 р., та договір про надання споживчого кредиту № 05/160708/648К. Відповідач своєчасно не сплатив суму боргу за кредитом. Позивач виконав свої обов'язки у повному обсязі перед банком зі сплатою суми боргу по кредиту, нарахованих процентів, пені, штрафу в сумі 3754000, що відбулося шляхом списання коштів третьою особою з депозитного рахунку позивача. Позивач вважає, що у відповідача перед позивачем виникли зобовязання по сплаті заборгованості за договором поруки та страхування. Вважає,що до позивач як поручителя, який виконав зобовязання, перейшло право регресної вимоги до відповідача. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутності у звязку із перебуванням представника в іншому судовому засіданні, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином\~ та своєчасно, причини неявки суду не повідомила. Суд постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами справи заочно. Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.07.2008 року між ПАТ [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 05/160708/648К, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі в сумі 11\~ 323, 98 грн. строком з 16.07.2008 року по 15.07.2010 р., зі сплатою 26% річних . ПАТ [PERSON] направив позивачу повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання, вих. № 3/1753 від 17.06.2011 р., вказавши, що у випадку невиконання позивачем грошових вимог кредитора буде здійснене звернення стягнення на предмет забезпечувального зобовязання за договором застави майнових прав №04/08-3. Із змісту позовної заяви випливає, що сума заборгованості відповідача перед банком була списана з рахунку позивача банком згідно виписки з особового рахунку за 19.08.2011р., якою ПАТ АКБ Капітал здійснив списання на загальну суму 3754000,00 грн. у звязку зі зверненням стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу обставини, встановлені судовим рішенням у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням господаського суду Донецької області від 01.12.2011 р. у справі № 19/92 за позовом ПАТ АКБ Капітал до ПрАТ Українська страхова компанія про визнання права вимоги грошових коштів у розмірі 3 849 000,00 грн. з депозитного рахунку відповідача №2652610230301 у ПАТ „АКБ „Капітал, код банку 334828, яке перейшло до позивача в результаті звернення стягнення на предмет застави за договором застави майнових прав №04/08-3 від 11.08.2010р., для повного задоволення вимог, забезпечених заставою було встановлено, що: [PERSON] АКБ Капітал та фізичними особами позичальниками були укладені договори про надання споживчого кредиту. Зокрема, із [PERSON]\~ був укладений Договір №\~ \~ \~ 648 від\~ 16.07.2008 р. 11 серпня 2010р. між ПАТ АКБ Капітал (далі заставодержатель) та ПрАТ Українська страхова компанія (далі заставодавець) був укладений договір застави майнових прав №04/08-3 (далі договір застави). Відповідно до п.1.1 договору застави, заставою за цим договором забезпечено виконання позичальниками фізичними особами зобовязань, що випливають з будь-яких договорів про надання споживчих кредитів, згідно додатку №1 до договору застави, які укладені або можуть бути укладені в майбутньому між позичальниками і заставодержателем (далі кредитні договори) та з усіх додаткових угод до них, які можуть бути укладені в майбутньому та погоджені з заставодавцем. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договорами заставодавець передав заставодержателю майнові права на грошові кошти в сумі 6 000 000,00грн., що знаходяться на депозитному рахунку заставодавця №2652610230301 у ПАТ АКБ Капітал, код банку 334828, за договором про розміщення тимчасово вільних коштів в гарантійний депозит банку № 04/08 від 04.08.2010 року(далі предмет застави) (2.1.) Як вбачається з виписок по відповідних рахунках, наданих позивачем, позичальниками порушені умови вказаних договорів, заборгованість перед позивачем не погасили в повному обсязі, у звязку з чим у позивача станом на 17.06.2011 року виникло право звернути стягнення на предмет застави. Отже, проаналізувавши надані позивальником розрахунки заборгованості за кредитами, відсотками, пенею за несвоєчасне повернення кредиту та штрафом за порушення строків сплати відсотків, судом встановлено наявність у позичальників заборгованості за кредитними договорами станом на 17.07.2011 року у сумі 3 981 410,33 грн. Згідно з ч.1 ст.27 Закону України, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Відповідно до приписів вищевказаної норми, 17.06.2011р. в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано звернення стягнення на вищевказаний предмет застави. Цього ж дня на адресу заставодавця надіслано повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання №3/1753, в якому повідомлено про намір заставодавця набути право грошової вимоги за договором банківського вкладу в порядку звернення стягнення на предмет застави у звязку з невиконанням основного зобов'язання, забезпеченого нею. Як зазначає позивач та підтверджує в судових засідання відповідач, 19.08.2011р. з депозитного рахунку №2652610230301 у ПАТ „АКБ „Капітал здіснення списання грошових коштів в сумі 3 754 000.00 грн. За висновком суду, зазначені обставини свідчать про реалізацію позивачем свого права власності на грошові кошти, які знаходяться на вищевказаному рахунку, набутого в результаті звернення стягнення на предмет застави 17.07.2011 року. Таким чином, виконання зобовязань боржника за кредитним договором здійснено у примусовому порядку відповідно до правовідносин між ПАТ АКБ Капітал та ПрАТ Українська страхова компанія за договором застави майнових прав, а не у порядку виконання позивачем зобовязань за договором поруки. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до цього позовні вимоги позивача, обґрунтовані правом на зворотну (регресну) вимогу до боржника за договором поруки, не можуть бути задоволені, оскільки виконання зобовязання відповідача перед ПАТ АКБ Капітал не було здійснено позивачем як поручителем, а відбулося в рамках інших правовідносин, що виникли між банком та позивачем на підставі договору застави майнових прав №04/08-3 від 11.08.2010р. Відповідач у своїй заяві просив суд застосувати до даних позовних вимог позовну Відповідно\~ до\~ п.\~ 23\~ ст.\~ 1\~ Закону\~ України\~ "Про\~ захист\~ прав\~ споживачів"\~ споживчий\~ кредит\~ -\~ кошти,\~ що\~ надаються\~ кредитодавцем\~ (банком\~ або\~ іншою\~ фінансовою\~ установою)\~ споживачеві \~ на\~ придбання\~ продукції. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як встановлено судом, згідно даного договору № 05/160708/648К від 16.07.2008 р. позичальнику було надано споживчий кредит в сумі 11 323, 98 грн. строком з 16.07.2008 року по 15.07.2010 р. Оскільки позивачем не було доведено, що виконання основного зобов'язання за даним кредитним договором відбулося у порядку виконання позивачем договору поручительства № 648 від 16.07.2008 року, та зобов'язання відповідача перед позивачем є регрес ними, що є підставою для відмови у позові. З огляду на вищенаведене, у даному позові слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed