Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

01.02.2019 до суду звернулася позивач [PERSON] до Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області, про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди за адресою [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є спадкоємцем за законом свого чоловіка, який помер [INFO] . До складу спадщини, що відкрилась після смерті її чоловіка входить будинковолодіння за адресою [ADDRESS] , в яке входить будинок зі всіма допоміжними приміщеннями, перерахованими в технічному паспорті, які розташовані на території Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області. Проте, через відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій змушена звернутись до суду. За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 11.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. В підготовче засідання позивач [PERSON] не. з`явилась, 16.09.2020 подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. В підготовче засідання представник відповідача Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області не з`явився, відзив на позов не подав, 15.09.2020 через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд розглядати справу без їх участі, позов визнають. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому засіданні. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.11.1983, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (арк. справи 9). [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , про що 27.05.2015 виконавчим комітетом Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, а саме: будинковолодіння за адресою [ADDRESS] , в яке входить будинок зі всіма допоміжними приміщеннями, перерахованими в технічному паспорті (а.с.12-15), розташовані на території Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області. Згідно з довідкою виконавчого комітету Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області від 04.08.2015 №1318, [PERSON] , який помер [INFO] до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] , 1961 р.н. (арк. справи 32). Згідно з довідкою виконавчого комітету Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області від 04.08.2015 № 1320, житловий будинок за адресою [ADDRESS] дійсно належав [PERSON] , який помер [INFO] (арк. справи 32). Згідно з довідкою виконавчого комітету Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області від 15.11.2018 № 1527, згідно з записом в погосподарській книзі №4 с.Верхнє за 2011-2015 роки, житловий будинок за адресою [ADDRESS] зареєстрований на [PERSON] , який помер [INFO] (арк. справи 33). Згідно виписки з рішення від 21.08.1986 р. №214 виконавчий комітет Турківської районної Ради народних депутатів прийняв рішення, яким вирішив дозволити будівництво індивідуального житлового будинку та видати Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки [PERSON] в с.Верхнє площею 1000 кв.м. на виділеній земельній ділянці загальними зборами членів колгоспу ім. Свердлова (а.с. 22). У відповідності до цього рішення [PERSON] отримав Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки у с.Верхнє Турківського району Львівської області та Дозвіл № [NUMBER] на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво за вказаною адресою (а.с. 19). Згідно копії Свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, [PERSON] виділена земельна ділянка під забудову площею 1000 з земель вільного присадибного фонду на підставі рішення загальних зборів колгоспу ім.Свердлова, що розташована в с. Верхнє Турківського району Львівської області (а.с.30-31). Після смерті чоловіка позивач, як спадкоємець за законом, звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте як видно з постанови приватного нотаріуса Турківського РНО Федаша М.М. від 08.12.2015 №265/02-31 повідомлено про те, що їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , так як не представлено правовстановлюючі документи на спадкове майно (арк. справи 11). Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулась до суду. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так, відповідно до ст.1216,1218 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради. Суд встановив, що спірний будинок є збудований в 1987 році, що доводиться технічним паспортом (а.с. 12-15), та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, а належність будинку покійному [PERSON] доводиться довідками виконавчого комітету Верхненської сільської ради (а.с. 32, 33, 34). Також суд встановив, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Відтак, суд дійшов до висновку, що позивач, як спадкоємець майна покійного чоловіка підставно просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у неї відсутній. При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна. За таких обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. 1216, 1218, 1220, 1222, 1261 ЦК України, ст ст. 4, 10, 12, 13, 200, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved