Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

у травні 2018 року ПАТ КАБ «Приватбанк» звернувся до суду зі вказаною позовною заявою, з послідуючим уточненням позовних вимог (а.с.83-85), посилаючись на те, що 30.05.2006 між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого банком передано відповідачу кредитну карту зі строком дії до квітня 2008 року з встановленням ліміту 5010,00 грн, в обмін на зобов'язання відповідача по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на суму залишку заборгованості за кредитом, при порушенні зобов'язань по погашенню кредиту, сплачуються відсотки за користування кредитом в розмірі 3,00 % на місяць розрахункових від суми залишку непогашеної заборгованості. Також зазначає, що оскільки кредитний договір не є розірваним, отримані позичальником кошти не повернуті, а тмоу відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за кредитним договором від 30.05.2006 року, нарахованих в межах строку позовної давності на прострочену заборгованість по кредиту за період з 05.05.2015 року по 05.05.2018 року у розмірі 10498,98 грн та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. 07.06.2018 р. від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що з позовною заявою не погоджується в повному обсязі, оскільки позивач звернувся до суду з позовом з пропуском строку позовної давності. У зв'язку з чим просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності до позовних вимог, заявлених позивачем щодо стягнення з неї суми кредиту, відсотків, штрафу та відмовити повністю у задоволенні позовних вимог у зв'язку з спливом позовної давності (а.с.42,43). Також у відзиві на уточнений позов відповідач зазначає, що в неї збереглася кредитна картка і кінцевий термін її дії встановлений до 04.11, натомість позивач не заперечує, що інші кредитні картки взамін зазначеної, їй не видавалась. Позивач не наводить жодного аргументу щодо заборгованості по тілу кредиту в сумі 4896,90 грн, в той час як розмір наданого їй кредиту складає 3000,00 грн. Наполягає на застосуванні строку позовної давності до тіла кредиту відсотків та штрафів, який згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленої в справі № 6-14цс14 від 19.03.2014 року, повинен обраховуватись після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту та зазначає про безпідставність нарахувань відсотків по кердитному договору за умовами правочину, строк дії якого закінчився (а.с.93-95). 26.07.2018 р. та 21.08.2018 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому він зазначив, що вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором позичальнику не надсилаються так як у відповідача існує обов'язок самостійно ознайомлюватись із наявною заборгованістю, з балансом свого карткового рахунку та змінами Умов та Правил, Тарифів, шляхом отримання інформації через Інтернет. Крім того, відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язаний сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості. Щомісячні платежі нараховуються до моменту погашення кредиту, який не погашений, а отже є всі законні підстави стягнути несплачені, але нараховані суми щомісячних платежів у межах трирічного строку позовної давності. Так, банком буде підготовлено та направлено до суду уточнену позовну заяву. Позивач також зазначає, що підстав для застосування позовної давності до вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов'язання триває, відсутня можливість встановити початок перебігу позовної давності, тому позовні вимоги підлягають дозадоволення в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 57-59,69-71). У відповіді на відзив (а.с.152-162) позивач підтримує заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам згідно умов кредитного договору в сумі 10498,95 грн у відповідності з уточненими позовними вимогами. Представник позивача направив клопотання (а.с.21) про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. У судовому засіданні відповідач та її представник проти задоволення позову запеечували з підстав, викладених у відзивах на позов та уточнений позов. Суд, заслухавши відповідача та її представника, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що 30.05.2006р. між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] укладений кредитний договір без номера, що складається із Заяви позичальника, Умов і Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів, за умовами якого банк видав Клієнту картку - Кредитка «Універсальна» з базовою відсотковою ставкою 3,0 % на місяць на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році, зі строком дії до квітня 2008 року (а.с.8). За п.3.2, п.3.3 Умов, клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.10). Позичальник зобов'язується погашати заборгованість (п. 6.9 Умов) на протязі 30 днів з моменту її виникнення та за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (п.5.5.1) сплачує відсотки по підвищеній відсотковій ставці або додаткову комісію, розмір яких визначаються Тарифами (а.с. 12,14). Пунктом 8.6 Умов передбачено, що при порушенні строків платежу по будь-якому грошовому зобов'язанню більш ніж на 120 днів клієнт зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (а.с.12). Відповідно до повідомлення голови Правління ПАТ КБ «Приватбанк» від 07.07.2018 р. №Е.65.0.0.0/3-365676 зазначено, що з 21.05.2018 р. ПАТ КБ «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - АТ КБ «Приватбанк» (а.с.56). За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно з ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 31.03.2018 заборгованість відповідача за даним кредитним договором перед банком становить 35250,60 грн., з яких: 4896,90 грн. - тіло кредиту; 28198,91 грн. - нараховані відсотки; 2154,79 грн. - заборгованість по судовим штрафам (а.с.5-7). Позивач в уточненному позові просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за кредитним договором від 30.05.2006 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 05.05.2015 року по 05.05.2018 року у розмірі 10498,98 грн. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками спарви або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за кредитним договором у розмірі 10498,98 грн, які нараховані згідно з умовами кредитного договору та за доводами позивача ці щомісячні платежі нараховуються до моменту погашення кредиту, суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10 цс 18) зазначила, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Отже, оскільки строк кредитного договору, укладеного між сторонами, закінчився, підстави для нарахування відсотків згідно з його умовами відсутні, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Доводи відповідача щодо застосування строку позовної давності до вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитом, процентів за період до 05.05.2015 року та штрафів суд не розглядає з огляду на те, що позивач в уточненій позовній заяві таких вимог не заявляє. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed