Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

28 жовтня 2013 р. позивач звернувся до суду з позовом до АТ «Банк Ренесанс Капітал» про порушення прав споживача, зазначивши в позові, що 11 вересня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. 08 жовтня 2012 року позивач погасив достроково кредит за договором кредиту від 11 вересня 2012 р. у розмірі 30950 грн., а саме тіло кредиту в розмірі 30000 грн. та відсотки за користування кредитом в розмірі 950 грн.. В подальшому позивачу було повідомлено відповідачем, що в нього є заборгованість за кредитом. Позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами про надання розрахунку заборгованості, але позивачу була надано відповідь тільки щодо констатації факту суми страховки та жодної відповіді не надано, щодо підстав нарахування заборгованості. Вважає, що ним було погашено в повному обсязі кредит за договором кредитування від 11 вересня 2012 року. Також вважає, що з боку відповідача було порушено право, як споживача. Просить суд визнати дії відповідача, щодо ненадання інформації про стан рахунку [NUMBER] та руху коштів на ньому, такими що порушили право позивача як споживача. У судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та зазначив, що відповідачем було надано до суду інформацію, щодо рух коштів на його кредитному рахунку. Однак відповідачем в зазначеному інформаційному листі не зазначено інформація, щодо списання суми страхового платежу в розмірі 4320 грн. зі сплачених ним коштів. На підставі чого вважає, що з наданої відповіді можна зробити висновок, що відповідачем були зараховані всі сплачені ним кошти на погашення тіла кредиту та нараховані відсотки. Також зазначив, що відповідно до законодавства України на суму страховки не нараховуються відсотки. Такі відрахування можливі, якщо банком зі сплаченої ним суми 30000 грн. були б відраховані 4320 грн. в рахунок страховки, але ж зазначеної дії не було проведено, що вбачається з інформаційного листа відповідача. Також зазначив, якщо відповідачем буде доведено, що при наданні кредиту ними було сплачена страховка в розмірі 4320 грн., та його борг буде складати саме цю суму без нарахування відсотків. Просить суд визнати дії відповідача, щодо ненадання інформації про стан рахунку за договором кредиту GP 3661374 від 11.09.2012 р. та руху коштів на ньому, такими що порушили право позивача як споживача. Визнати нараховані відповідачем відсотки, пеню та інші платежі по договору кредиту GP 3661374 від 11.09.2012 р. на суму відміну від тіла кредиту протиправним, та таким, що порушує його права як споживача. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належно, надав суду заяву з клопотанням слухати справу у його відсутності та надали о суду заперечення в якому зазначили, що зазначені позовні вимоги є незаконними, такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права, а тому не підлягаю задоволенню, зважаючи на наступне. Вимоги позивача не відповідають можливим способам захисту прав та інтересів, встановлених цивільним законодавством. Під захистом прав розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оскарженого чи невизнаного цивільного права. Способами захисту цивільних прав та інтересів, може бути: визнання права; визнання правочину недійсним, припинення дії які порушують право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Звертаємо увагу, що ані положення ст. 16 ЦК України, ані умови договору не містять такого способу захисту порушеного права, як визнання дій Банку щодо ненадання інформації про стан рахунку та руху коштів по цьому, такими, що порушують його права, як споживача. Вважають, що такий спосіб захисту цивільних прав як визнання дій Банку щодо ненадання інформації про стан рахунку та руху коштів по ньому, такими, що порушують його права як споживача, не відповідає можливим способам захисту прав та інтересів, встановлених цивільним законодавством, оскільки така вимога фактично не є спором про наявність чи відсутність цивільного права та не може бути предметом спору. Також зазначили, що АТ «Банк Ренесанс Капітал» в повному обсязі було надано відповіді на всі запити позивача в порядку встановленому чинним законодавством. Також, не відповідають дійсним обставинам справи і посилання позивача на те, що Банк не надає йому відповіді на його численні листи, так як всі заяви [PERSON], які належним чином надійшли до Банку - були своєчасно розглянуті та на них були надані вичерпні відповіді в строки, передбачені законодавством України. Щодо заяви [PERSON] від 18.09.2013р. в якій він вперше звернувся до Банку про надання йому інформації по рахунку, то цей лист до Банку взагалі не надійшов, про що свідчать копії поштових документів, які позивач додав до позову від 28.10.2013р. Також зазначили, що 11 вересня 2012 року між відповідачем та позивачем був укладений кредитний договір № GP 3661374 від 11.09.2012 р., який відповідає вимогам чинного законодавства, вільному волевиявленню сторін та укладений з дотриманням всіх вимог законодавства, необхідних для його чинності. Кредитний договір № GP 3661374 від 11.09.2012 р.. є змішаним договором та містить елементи різних договорів, а саме Кредитного договору та Договору страхування. Договір страхування, укладений між [PERSON] та ПрАТ "Українська Акціонерна страхова компанія Аска-Життя" дійсний з 11.09.2012р. до 12.09.2015р. У кредитному договорі вказані усі умови, які сторони повинні були погодити для подальшого належного виконання зобов'язань за цим договором, в тому числі всі платежі, які позивач зобов'язується сплатити на користь Банку (проценти, комісії,в тому числі страхову премію за укладення договору страхування), а також Базу їх розрахунку. Таким чином, до позивача було доведено всю необхідну інформацію, яку Банк повинен був повідомити споживачу до укладення кредитного договору, та позивач погодився з умовами договору, про що свідчить його підпис на самому договорі. В Селидівському райсуді Донецької області слухалась справа за позовом [PERSON] до АТ «Банк Ренесанс Капітал» про визнання недійсними умов кредитного договору, що обмежують права споживача, про дострокове повернення кредиту. В зазначеній справі позивач намагався довести той факт, що Банк ніби то незаконно вимагає повернення суми страхової премії, яка відповідно до умов укладеного кредитного договору була надана йому Банком з метою оплати послуг страхової компанії. В задоволенні зазначеного позову позивачу було відмовлено. В даному випадку, позивачем, [PERSON], не були виконані умови кредитного договору та він перерахував на свій рахунок суму грошових коштів для дострокового погашення заборгованості за кредитним договором не в повному обсязі, не повернув частину суми виданого Кредиту в розмірі 4 320, 00 грн., яка була перерахована Банком на рахунок страхової компанії у відповідності із договором. Таким чином, Банк не мав можливості здійснити дострокове погашення заборгованості за кредитним договором і грошові кошти подовжують обліковуватися на рахунку позичальника для погашення строкової заборгованості за договором у відповідності із «Графіком Платежів». На даний час прострочена заборгованість за кредитним договором відсутня. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справ, вивчивши законодавство, що регулює спірні правовідносини встановив наступне. Згідно договору № GP 3661374 від 11.09.2012р. позивач 11.09.2012 року отримав кредит від АТ «Банк Ренесанс капітал» у розмірі 34320 грн. 00 коп., який складається з загальної споживчої суми 30000 грн. та з оплати договору страхування 4320 грн. Зазначений договір був підписаний позивачем [PERSON] та представником банку АТ «Банк Ренесанс капітал», який також діяв та представляв інтереси страхувальника ПрАТ «УАСК «АСКА Життя». Згідно заяв від 09.10.2012 р. та 10.10.2012 р., [PERSON] звертався до АТ «Банк ренесанс капітал» з заявою клопотанням про дострокове повернення кредиту та розірвання договору страхування життя (а.с.3-7), але підтверджуючого документу про отримання відповідачем зазначеної заяви не надано. Згідно заяв від 26.02.2013 р. та 18.10.2013 р., [PERSON] звертався до АТ «Банк ренесанс капітал» з заявою клопотанням про надання інформації, щодо заборгованості по кредиту за договором кредиту №GP 3661374 від 11.09.2012 р. та рук коштів на рахунку [NUMBER] (а.с.8, 9). Згідно повідомлень ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» №05/2663-1 від 10.12.2012 р., №05/1636-1 від 05.08.2013 р. [PERSON] була надана інформація, щодо договору кредитування №GP 3661374 від 11.09.2012 р., згідно якого зазначено, що 11.09.2012 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір кредитування №GP 3661374 від 11.09.2012 р. на суму 34320 грн. до якого входить сума 4320 грн. з метою оплати страхового свідоцтва, яке було придбано у страховій компанії, зазначений кредитний договір є єдиним договором. Згідно зазначеного договору банк надав позивачу споживчий кредит на оплату послуг Страхової компанії шляхом акцепту договору і подальшому перерахунку коштів. Банк не мав можливості здійснити дострокове погашення кредиту, оскільки умови договору не були виконані (а.с.10, 12). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. На підставі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 60 частини 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Відповідно до ч. 3 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що 11.09.2012 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір кредитування №GP 3661374, який було підписано позивачем та в якому чітко прописані умови виконання та припинення договірних відносин, в тому числі й у випадку дострокового повернення кредиту за бажанням позичальника, що беззаперечно підтверджує факт прийняття позивачем договірних умов. Також судом встановлено, що позивачем самостійно було погашено в рахунок кредиту №GP 3661374 від 11.09.2012 р. кошти в розмірі 30950 грн., але позивачем не надано доказів та не зазначено, чим або яким розрахунком позивач керувався при сплаті саме цієї сума погашення кредиту. Позивачем не надано належних та допустимих доказів підтверджуючі, що йому необхідно було повернути кредит у розмірі 30000 грн., оскільки при підписанні договору позивач мав реальну можливість ознайомитись з умовами договору, в якому зазначено, що кредит позивачу надано у сумі 34320 грн., згідно до п.2.2 за договором кредиту GP 3661374 від 11.09.2012 р. Виходячи з викладеного суд вважає, що позивач не навів переконливих доводів на обґрунтування обставин, які б стали підставою для визнання нарахованих відповідачем відсотків, пені та інших платежів по договору кредиту №GP 3661374 від 11.09.2012 р., оскільки у судовому засіданні не встановлено фактів порушення договору кредиту. Враховуючи цю обставину немає підстав вважати, що ці положення створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Щодо позовних вимог в частині визнання дії відповідача, щодо ненадання інформації про стан рахунку за договором кредиту GP 3661374 від 11.09.2012 р. та руху коштів на ньому, такими що порушили право позивача як споживача, суд вважає, що зазначена вимога безпідставна, оскільки відповідачем була надана виписка про рух коштів на рахунку [NUMBER], яка була отримана позивачем, (а.с.73-84). На підставі чого в зазначеній частині позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed