Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

01.10.2015 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалось через різні характери, різні погляди на сімейні цінності, а також те, що відповідач створив нову сім"ю. Шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини припинені в травні 2014 року, спільне господарство подружжям не ведеться. Від даного шлюбу є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають біля неї. Спору щодо проживання дітей та майнового спору у сторін немає. У судове засідання позивач не з'явилась та надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позов просить задовольнити повністю, термін на примирення не потребує. Крім цього, просила залишити її дошлюбне прізвище "[PERSON]". Проти заочного розгляду справи не заперечує. Судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу, просила покласти на відповідача. Відповідач до суду не з'явився з невідомої суду причини, хоча повідомлявся про судовий розгляд двічі належним чином. Так як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд за згодою позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, що передбачено ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив письмові докази по справі , суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі наступного. Так, судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22 лютого 2013 року, про що виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Новодеського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис № 01 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22 лютого 2013 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу з дошлюбного «[PERSON]» було змінено на «[PERSON]». З тексту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що подружжя фактично не проживають однією сім'єю з травня 2014 року, не мають жодних відносин, не ведуть спільного побуту, шлюб носить формальний характер. Відповідач створив нову сім"ю та проживає окремо від дружини в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області. Від спільного шлюбу є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають біля матері. Спору щодо місця проживання дітей та майнового у сторін немає. За вимогами ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану ( ст. 21 СК України). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини з приводу розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. Подальше спільне життя подружжя Сажин і збереження шлюбу суперечить інтересам як дружини, так і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 987 грн. 20 коп., що складаються з 487 грн. 20 коп. судового збору, 500 грн. - витрати на правову допомогу. При прийнятті рішення суд керується ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105, ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved