Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «Олєум», [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Любіченковський О.О. про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 06 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олєум» було укладено Кредитний договір № 0248/07/07-КLІ. Згідно з умовами кредитного договору №0248/07/07-КLI від 06 листопада 2007 року, позивач надав ТОВ «Олєум» кредитні кошти у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 1 750 000,00 грн. строком до 04 листопада 2009 року. В забезпечення повернення кредитних коштів 06 листопада 2007 року укладено два договори іпотеки, відповідно до умов яких [PERSON] та [PERSON] передали в іпотеку банку належні кожному з них квартири № 152 і № 153 відповідно у будинку по [ADDRESS] . За згодою Банку, [PERSON] та [PERSON] здійснили перебудову іпотечного майна і об`єднали дві квартири в одну, отримали свідоцтво про право спільної часткової власності. Після того, 19.08.2011 року [PERSON] та [PERSON] здійснили відчуження об`єкта іпотеки, шляхом укладення Договору купівлі-продажу за реєстровим № 2163, [PERSON] 12.04.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО Любіченковським О.О. за реєстровим № 658, предметом якого є вищезазначене нерухоме майно. На момент подання позову за цим договором іпотеки вже відбулося звернення стягнення на предмет іпотеки - і власником спірного об`єкту нерухомості є [PERSON] . Посилаючись на те, що договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО Любіченковським О.О. за реєстровим № 658 є договором наступної черги, позивач просить визнати вказаний договір недійсним; припинити іпотеку за договором іпотеки №658 від 12.04.2012 року; зняти заборону відчуження нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS] та скасувати право власності [PERSON] на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (номер запису про право власності 6953931). Ухвалою суду від 09.01.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 06.03.2018 року відповідач подав відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги не визнає, просить суд відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що об`єкти нерухомості, за якими позивач уклав договори іпотеки з третіми особами, перестали існувати, оскільки позивач уклав договори іпотеки щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , (номер за даними державного реєстру 11922419) та квартири за адресою: [ADDRESS] (номер за даними державного реєстру 5663951), що належали відповідно [PERSON] та [PERSON] , у той час, як предметом спору в даній справі є іпотечний договір, яким обтяжена квартира за адресою: [ADDRESS] (номер за даними державного реєстру 29627137), яка ніколи не передавалась в іпотеку позивачу. Іпотеки, укладені між банком, [PERSON] та [PERSON] не можна вважати пріоритетними щодо оспорюваного договору іпотеки від 12.04.2012 року, оскільки ці іпотеки є незареєстровані з 21.06.2011 року до сьогоднішнього дня, а також, як вбачається з ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 17.06.2015 року (якою позивачу було відмовлено у повороті виконання рішення щодо реєстрації іпотек) по справі № 335/7864/14-ц - квартира [ADDRESS] (номер за даними державного реєстру 29627137) є іншим майном. Також, відповідач посилається на норми законодавства, щодо обов`язкової реєстрації в Державному реєстрі речових прав - обтяжень щодо нерухомого майна, в тому числі - і іпотеки. В той час як іпотеки позивача не зареєстровані, а оспорювана іпотека була належним чином зареєстрована. Додатково, відповідач просить суд застосувати строк позовної давності, який сплив та посилається на те що, позичальника за кредитним договором ТОВ „ОЛЄУМ" припинено через процедуру банкрутства і всі вимоги до нього вважаються погашеними. 30.03.2018 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач наполягає на задоволенні позову з підстав, викладених у ньому. Зазначив, що судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки є чинним, а після скасування судового рішення про визнання іпотеки недійсною, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, оскільки відпала підстава виключення цього запису. Підстави для висновку про припинення іпотеки відсутні. Проти застосування строку позовної давності заперечує, посилаючись на те, що строк переривався, шляхом звернення до суду з позовом у квітні 2017 року. Інших заяв по суті справи не надходило. Ухвалою суду від 18.06.2018 року витребувано докази у справі у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Любіченковського Олега Олександровича засвідчену належним чином копію Договору іпотеки від 12.04.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Любіченковським О.О. за реєстровим номером № 658, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 09.07.2018 року витребувано докази з Державного нотаріального архіву Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - засвідчену належним чином копію Договору іпотеки від 12.04.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Любіченковським О.О. за реєстровим номером № 658, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 14.11.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої позовні вимоги підтримує на наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явився, суду представник відповідача надав письмову заяву про розгляд справи у відсутність відповідача, відповідно до якої заперечує проти задоволення позову, у задоволенні позову просить відмовити. Треті особи та їх представники у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Любіченковський О.О. у судове засідання не з`явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олєум» було укладено Кредитний договір № 0248/07/07-КLІ. Згідно даного кредитного договору позивач надав ТОВ «Олєум» кредитні кошти строком до 04 листопада 2009 року. В забезпечення повернення кредитних коштів 06 листопада 2007 року укладено два договори іпотеки, відповідно до умов яких [PERSON] та [PERSON] передали в іпотеку банку належні кожному з них квартири номер 152 і номер 153 в будинку по [ADDRESS] . Після того, за письмовою згодою Банку (лист №6.7.20/9-3041 від 13.11.2008 р.), [PERSON] та [PERSON] здійснили перебудову іпотечного майна і перебудували квартири в одну, отримали свідоцтво про право спільної часткової власності. У результаті чого виник новий об`єкт - квартира за адресою - [ADDRESS] (номер за даними державного реєстру 29627137), щодо якої договір іпотеки з позивачем так і не було укладено. В подальшому, [PERSON] та [PERSON] здійснили відчуження вищевказаної квартири 153 , шляхом укладення Договору купівлі-продажу від 19.08.2011 року за реєстровим № 2163, [PERSON] . Дана угода ніким не оспорювалася, на момент її вчинення - жодних записів в реєстрі щодо наявності іпотеки - не існувало, як щодо цієї квартири, так і щодо квартир 152, 153. 12.04.2012 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки, що був посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО Любіченковським О.О. за реєстровим № 658. Даний договір іпотеки було зареєстровано належним чином, про його існування позивач дізнався у лютому 2014 року. На момент подання позову за оспорюваним договором іпотеки вже відбулося звернення стягнення - і власником об`єкту нерухомості квартири за адресою - [ADDRESS] є відповідач [PERSON] . Відповідно положень ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Аналогічна норма мається в приписах ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Позивачем не доведено наявність іпотеки в інтересах банку щодо нерухомого майна квартири за адресою - [ADDRESS] - на момент укладення оспорюваного договору іпотеки від 12.04.2012 року. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Підстав для наявності іпотеки в інтересах банку на момент укладення оспорюваного договору іпотеки судом не встановлено. Поданий позивачем позов по суті зводиться до міркувань щодо пріоритету іпотечних договорів банку 06.11.2007 року над іпотечним договором від 12.04.2012 щодо іншого майна, однак жодних реальних підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним - позивач не наводить. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Позивач не навів жодних підстав для визнання договору іпотеки недійсним, що передбачені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, та у свою чергу її припинення. Так само відсутні правові підстави для скасування права власності на нерухоме майно відповідача, яке є відмінним від первісних об`єктів, щодо яких первинно укладалися договору іпотеки у 2007 році, які до того ж в подальшому були скасовані і до цього часу записи щодо договорів іпотеки 2007 року не поновлені в реєстрі. Більше того, Позивач в рамках судової справи 335/11144/13-ц, вже звертався до суду з вимогою поновити в реєстрі записи, щодо іпотеки на нерухоме майно. Однак, внесення записів щодо квартири за адресою: [ADDRESS] (номер за даними державного реєстру 29627137) - було неможливим, оскільки це є інше майно, відмінне від об`єктів іпотеки. Такий висновок зробив Апеляційний суд Запорізької області в ухвалі від 17.06.2015 року по справі № 335/7864/14-ц, зазначивши: «Висновок суду не ґрунтується на вимогах закону, так як поворот виконання рішення зроблено відносно іншого майна ніж те відносно якого було прийняте рішення і власником цього майна є інша особа». Ця ухвала не скасована і набрала законної сили. В ході розгляду справи судом не встановлено обставин для висновку про те, що [PERSON] не є добросовісним набувачем нерухомого майна. Отже, належне відповідачу майно може бути витребуване тільки якщо вибуло без волі власника. Жодних належних правових обґрунтувань для можливості задоволення таких вимог позивачем наведено не було. У свою чергу, за положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі „Ятрідіс проти Греції" зазначив, що володіння майном повинно бути законним. За викладених обставин, позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» є необгрунтованими, не підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд залишає судові витрати у цій справі за позивачем.

Outcome: dismissed