Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

1.Описова частина Короткий зміст вимог та аргументів учасників справи 12 грудня 2018 року позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернувся до суду з вказаною позовною заявою до Черкаської міської ради (вул. Б.Вишневецького, 36, м. Черкаси), Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Черкасах міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Денисенко Юлії Петрівни ( вул . В.Чорновола,157, м. Черкаси), третя особа на стороні позивача: [PERSON] , третя особа на стороні відповідача: [PERSON] , з вимогами: скасувати рішення Черкаської міської ради №2-3038 від 22.02.2018 року про надання дозволу на розробку документації із землеустрою на земельну ділянку по [ADDRESS] , громадянці [PERSON] ; скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу у м. Черкасах Міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Денисенко Юлії Петрівни про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 7110136700:06:003:0030 та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог вказує, що між [PERSON] , [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ) існує спір щодо меж суміжних земельних ділянок. [PERSON] є власником 7/20 частини вказаного домоволодіння по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 10.11.2008 р. Попередньому власнику [PERSON] був наданий дозвіл на побудову даного будинку на площі 400 кв.м. на підставі рішення виконкому Черкаської міської ради від 12.07.1956 року. Також [PERSON] є власником 13/20 частини вказаного домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 10.11.2008р., згідно з яким площа ділянки, на якій розташований будинок вказана у розмірі 384 кв.м. 17.11.2017р. [PERSON] звернулась до Черкаської міської ради з заявою про передачу у власність земельну ділянку площею 410 кв.м. Рішенням Черкаської міської ради № 2-3038 від 22.02.2018 року [PERSON] було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0410 га за адресою [ADDRESS] . ФОП [PERSON] виконано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0426 га за адресою [ADDRESS] . В пояснювальній записці зазначено, що розбіжності площі не перевищують допустиму норму, а саме 6% згідно наказу Держкомзему від 18.05.1998 року. Рішенням народного суду м. Черкаси від 17.08.1972 року було поділено житловий будинок по [ADDRESS] між співвласниками на той час [PERSON] та [PERSON] та встановлений порядок користування земельною ділянкою площею 696 кв.м. Відповідно до Генерального плану земельної ділянки по [ADDRESS] , складеного 20.02.1957 року, загальна площа земельної ділянки складала - 696 кв.м. Відповідно до Плану меж земельної ділянки, складеним інженером-землевпорядником [PERSON] площа земельної ділянки по [ADDRESS] складає 670 кв.м. Вважають, що збільшення земельної ділянки [PERSON] відбулось за рахунок зменшення ділянки [PERSON] та [PERSON] на 26 кв.м., чим порушено їх майнові права. Оскільки [PERSON] подала заяву про надання їй у власність ділянки більшої площі, ніж була надана їй у користування, то Черкаська міська рада мала б прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а не дозвіл на розробку технічної документації, оскільки фактично відбулось формування нової земельної ділянки. Оскільки межі земельної ділянки не були погоджені із суміжними землекористувачами, рішення про реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером 7110136700:06:003:0030 прийняте з порушенням процедури і має бути скасоване. 18.01.2019 року третя особа [PERSON] подала відзив на позовну заяву, обґрунтовуючи його тим, що позивач по справі ставить питання про скасування рішення ЧМР № 3038 від 22.02.2018 року про надання дозволу на розроблення документації землеустрою на земельну ділянку по [ADDRESS] . Бажаючи реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки, [PERSON] 17 листопада 2017 року подала до Черкаської міської ради заяву про передачу їй у приватну власність (приватизацію) земельної ділянки орієнтовною площею 410 кв.м. Таким чином, Черкаська міська рада діяла у відповідності з вимогами чинного законодавства і не мала права відмовляти [PERSON] у наданні відповідного дозволу. Надання дозволу ніяким чином не порушує законних прав та інтересів позивача. Всі його доводи ґрунтуються виключно на припущеннях. Позивач вказує, що начебто за рахунок належної [PERSON] земельної ділянки розмір його земельної ділянки зменшився і становить 670 кв.м., однак ніякими доказами вказана обставина не підтверджена. Згідно зведеного плану земельних ділянок площа земельної ділянки позивача становить 675,7 кв.м., а не 670 кв.м, як вказує позивач. Також позивач посилається на генеральний план земельної ділянки від 20.02.1957 року. Такі вимоги не можуть бути задоволені, оскільки згідно з висновком про реєстрацію документів на право користування земельною ділянкою по [ADDRESS] розмір земельної ділянки повинен становити 984,55 кв.м. В подальшому рішенням Виконкому Черкаської міської ради № 602 від 12.07.1956 року за належним [PERSON] домоволодінням закріплено 400 кв.м. Тобто земельна ділянка позивача повинна становити 584,55кв.м. У позивача існують лишки у вигляді самозахвачених земель. Площа самозахвату становить 92 кв.м. Вказана самозахвачена земельна ділянка повинна була передана згідно рішення Виконкому Черкаської міської ради від 11 серпня 1955 року до Черкаського педагогічного університету. Навіть якщо врахувати лишки, то у позивача повинно бути 676,55 кв.м. Ніяких порушень при отриманні земельної ділянки у власність не було. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2015 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено в позові до [PERSON] , Черкаської міської ради, Виконкому Черкаської міської ради , КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації, [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Черкаський міжрайонний відділ Черкаської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» Державного комітету України по земельних ресурсах, третя особа: Черкаський Національний університет ім..Б.Хмельницького про встановлення меж, визнання недійсними розрахунків Державного комунального підприємства Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації ідеальних часток домоволодіння, визнання протиправним і скасування рішень виконкому ЧМР, зобов`язання відновити становище, що існувало до порушення шляхом приведення у відповідність матеріалів технічної інвентаризації з вимогами чинного законодавства, визнання за [PERSON] та [PERSON] користування земельною ділянкою по [ADDRESS] як позначено на схемі від 1971 року, що є невід`ємною частиною рішень суду, зобов`язання вчинити певні дії, зобов`язання знесення самочинної забудови, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки та визнання недійсним генплану. Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2016 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 серпня 2017 року вказані судові рішення також залишені без змін. В даному випадку рішеннями судів, які набрали законної сили відмовлено в позові про встановлення порядку користування земельною ділянко площею 696 кв.м. Цими судовими рішеннями встановлено, що розмір земельної ділянки по [ADDRESS] повинен становити 584,55 кв.м. Право позивача ніяким чином не порушено. В межах розгляду даної цивільної справи з метою забезпечення позову було заборонено передавати [PERSON] у власність земельну ділянку. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.06.2016 року заходи забезпечення позову були скасовані. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 01 липня 2016 року ухвала суду першої інстанції була залишена без змін. Тобто ніяких перешкод у приватизації земельної ділянки не було. Просить суд відмовити в задоволенні позову. 26.03.2019 року представник позивача Сучило А.О. скерував до суду заяву про збільшення позовних вимог, мотивуючи її тим, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.05.1973 року [PERSON] є власником 7/20 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Попередній власник [PERSON] отримав дозвіл на побудову даного будинку на площі 400 кв.м. на підставі рішення виконкому Черкаської міської ради трудящих від 12.07.1956 року. [PERSON] 17.11.2017 року подала заяву про передачу безоплатно у приватну власність ділянку площею 410 кв.м.. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] до Черкаської міської ради через Центр надання адміністративних послуг департаменту справами Черкаської міської ради. ФОП [PERSON] було виконано документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (на місцевості) [PERSON] площею 0.0426 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] . Рішенням Черкаської міської ради № 2-3804 від 24.01.2019 року [PERSON] було передано земельну площею 0,0426 га у власність по [ADDRESS] . Рішенням народного суду м. Черкаси від 17.08.1972 року було поділено в натурі житловий будинок з надвірними господарсько-побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] між співвласниками на той час [PERSON] та [PERSON] та встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 696 кв.м. Відповідно до Генерального плану земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , складеного 20.02.1957 року, загальна площа земельної ділянки складає - 696 кв.м. Відповідно до Плану меж земельної ділянки, складеного інженером-землевпорядником [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , станом на 2018 рік, загальна площа ділянки складає - 670 кв.м. На підставі вищевикладеного можна зробити висновок, що оскільки земельна [PERSON] збільшилася на 26 кв.м., то земельна ділянка суміжних користувачів [PERSON] та [PERSON] зменшилася на 26 кв.м. Оскільки збільшення розміру земельної ділянки [PERSON] відбулося за рахунок ділянок суміжних землевласників, тобто [PERSON] було самовільно захоплено частину земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] , майнові інтереси даних осіб було порушено, тому рішення Черкаської міської ради № 2-3804 від 24.01.2019 року має бути скасоване. Просить суд скасувати рішення Черкаської міської ради № 2-3038 від 22.02.2018 року про надання дозволу на розробку документації із землеустрою на земельну ділянку по [ADDRESS] , [PERSON] ; скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу у м. Черкасах Міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Денисенко Юлії Петрівни про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 7110136700:06:003:0030 та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] ; скасувати рішення Черкаської міської ради №2-3804 від 24.01.2019 про передачу земельної ділянки у власність по [ADDRESS] , [PERSON] 01.04.2019 року представник позивача Сучило А.О. скерував до суду позовну заяву у новій редакції у відповідності до заяви про заяву про збільшення позовних вимог. В обґрунтування позову вказав, що відповідно до договорів дарування частини житлового будинку від 01.12.2018 [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Між [PERSON] , [PERSON] та суміжним землекористувачем [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , наявний спір стосовно межі земельних ділянок. [PERSON] стало відомо, що на затвердженні сесії Черкаської міської ради перебуває проект рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Позивач дізнався про порушення своїх прав лише після того як представник позивача отримав лист-відповідь № 19262-01-21 від 17.10.2018 року з доданими копіями документації із землеустрою від Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради на адвокатські запити, які були надіслані до Черкаської міської ради. Проаналізувавши отриману документацію було виявлено те, що [PERSON] має намір отримати у приватну власність земельну фактична площа якої не відповідає площі ділянки, на яку було надано дозвіл та яка закріплена за домоволодінням [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.05.1973 року [PERSON] є власником 7/20 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Попередній власник [PERSON] отримав побудову даного будинку на площі 400 кв.м. на підставі рішення виконкому Черкаської міської ради трудящих від 12.07.1956 року. Також відповідно до договору купівлі-продажу від 10.11.2008 року [PERSON] є власником 13/20 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до даного об`єкт розташований на земельній ділянці площею 384 кв.м. [PERSON] 17.11.2017 року подала заяву про передачу безоплатно у приватизацію земельну ділянку площею 410 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] до Черкаської міської ради через Центр надання адміністративних послуг департаменту управління справами Черкаської міської ради. Відповідно до рішення Черкаської міської ради № 2-3038 від 22.02.2018 [PERSON] було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за адресою: [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,0410 га. ФОП [PERSON] було виконано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] площею 0,0426 га у власність для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), [ADDRESS] . В пояснювальній записці зазначено, що фактична площа земельної ділянки домоволодіння по [ADDRESS] становить 0,0426 га та розбіжності в площі не перевищують допустиму норму, а саме 6% згідно Наказу Держкомзему від 18.05.1998 р. Суміжними земельними ділянками є земельна ділянка Ботанічного саду Черкаського національного університету ім. Б. Хмельницького (кад. № 7110136700:06:003:0002) та земельна ділянка [PERSON] та [PERSON] Збільшити земельну ділянку [PERSON] за рахунок земельної ділянки Ботанічного саду неможливо, оскільки дана земельна ділянка належить до державної власності та її межі визначені Державним актом на право користування земельною ділянкою. Оскільки збільшення розміру земельної ділянки [PERSON] відбулося за рахунок земельних ділянок суміжних землевласників, тобто [PERSON] було самовільно захоплено частину земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] , майнові інтереси даних осіб було порушено. Рішенням народного суду м. Черкаси від 17.08.1972 року було поділено в натурі житловий будинок з надвірними господарсько-побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] між співвласниками на той час [PERSON] та [PERSON] та встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 696 кв.м. Відповідно до Генерального плану земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , складеного 20.02.1957 року, загальна площа земельної ділянки складає - 696 кв.м. Відповідно до Плану меж земельної ділянки, складеного інженером-землевпорядником Окрепкою А.І. за адресою: [ADDRESS] , станом на 2018 рік, загальна площа земельної ділянки складає - 670 кв.м. На підставі вищевикладеного можна зробити висновок, що оскільки земельна ділянка [PERSON] збільшилася на 26 кв.м., то земельна ділянка суміжних користувачів [PERSON] та [PERSON] зменшилася на 26 кв.м. Оскільки, [PERSON] подала заяву про передачу у власність ділянки площею більшою більше, ніж була в її користуванні, то Черкаська міська рада мала б прийняти рішення про надання на розробку проекту землеустрою, а не дозвіл на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки, оскільки фактично відбулося формування нової земельної ділянки. В технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] площею 0.0426 га у власність будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка) в [ADDRESS] наявний Акт прийомки - передачі межових знаків на зберігання, в якому зазначено, що цей Акт був складений в присутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, а саме [PERSON] та [PERSON] , проте суміжні землевласники не були повідомлені про складання даного Акту, про що свідчить відсутність їхніх підписів на Акті, дата складання даного Акту відсутня. Оскільки межі земельної ділянки не були погоджені із суміжними землекористувачами, рішення про реєстрацію земельної ділянки було прийняте порушенням процедури і має бути скасоване. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру земельна ділянка за кадастровим номером 7110136700:06:003:0030, площею 0,0426 га була зареєстрована 26.07.2018 року державним кадастровим реєстратором Денисенко Ю.П. Міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області. Рішенням Черкаської міської ради №2-3804 від 24.01.2019 року [PERSON] передано земельну площею 0,0426 га у власність по [ADDRESS] . Про прийняття даного рішення позивачу стало відомо з офіційного сайту Черкаської міської ради, на якому було розміщено дане рішення. Відповідно до запису № 30241694 з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, земельна ділянка площею 0,0426 га, кадастровий номер 7110136700:06:003:0030 зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 45472233 від 12.02.2019 року державним реєстратором Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради Великою О.В. Просить суд скасувати рішення Черкаської міської ради №2-3038 від 22.02.2018 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою на земельну по [ADDRESS] [PERSON] ; скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу у м. Черкасах Міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Денисенко Ю.П. про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 7110136700:06:003:0030 та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] ; скасувати рішення Черкаської міської ради №2-3804 від 24.01.2019 про передачу земельної ділянки у власність по [ADDRESS] [PERSON] ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 45472233 від 12.02.2019 року, прийняте державним реєстратором Великою О.В. Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради. 20.05.2019 року державний реєстратор Велика О.В. скерувала до суду відзив на позов, та вважає, що позовна вимога не підлягає до задоволення,оскільки дія державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7110136700:06:003:0030 площею 0,0426 га державному реєстратору було подано рішення Черкаської міської ради № 2-3804 від 24.01.2019 року про надання земельної ділянки у власність. Вказаний перелік документів був визначений для державної реєстрації права власності на земельну ділянку пунктом 812 Порядку «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127. Крім того, під час проведення державної реєстрації вказаної земельної ділянки, державним реєстратором було отримано відомості Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку, внаслідок електронної взаємодії Державного реєстру речових прав та Державного земельного кадастру відповідно до 101 Порядку. Відповідно до пункту 2 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію ) речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник. Отже, державний реєстратор не має права ставити під сумнів документи, що подані заявником та, які відповідають вимогам чинного законодавства. Таким чином, державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію речових прав на вказану земельну ділянку відповідно до вимогзаконодавства. Просить суд відмовити в задоволенні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В судовому засіданні представник позивача адвокат Сучило А.О. позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити з підстав, викладених позові. Третя особа на стороні позивача [PERSON] вказував, що позов підлягає до задоволення з підстав, викладених у позові. Представник відповідача Чернявський А.Л. просив суд відмовити у задоволенні позову за необгрунтованістю та недоведеність порушення прав позивача спірними рішеннями, які ухвалені з дотриманням чинного законодавства. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] та її представник адвокат Топор І.О. вказував, що позов не підлягає до задоволення з підстав, викладених у поясненні. Відповідач управління з питань державної реєстрації ЧМР в судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві представник позивача просив розглянути справу у його відсутнітсь, покладається на розсуд суду. Державний кадастровий реєстратор в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Суд вислухавши в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Хід розгляду справи 13 грудня 2018 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси позовну заяву залишено без руху. 14 грудня 2018 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відмовлено у забезпеченні позову. 26 грудня 2018 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі та розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. 26 березня 2019 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 14 листопада 2019 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси витребувано в Управлінні з питань Державної реєстрації Черкаської міської ради копію рішення про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0426 га з кадастровим номером 7110136700:06:003:0030. 24 грудня 2019 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси замінено відповідача державного реєстратора Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради Велику Олену Володимирівну на правонаступника державного реєстратора Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради. Витребувано в Управлінні з питань Державної реєстрації Черкаської міської ради копію рішення державного кадастрового реєстратора відділу у м. Черкасах Міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Денисенко Юлії [PERSON] про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 7110136700:06:003:0030, зареєстровану 26 липня 2018 року. 30 січня 2019 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкасивитребувано в Міськрайонному управлінні у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (м. Черкаси, вул. Смілянська, 131) копію рішення державного кадастрового реєстратора відділу у м. Черкасах Міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Денисенко Юлії [PERSON] про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 7110136700:06:003:0030, зареєстровану 26 липня 2018 року. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що на підставі договору дарування частини житлового будинку від 01.12.2018 р. [PERSON] , подарувала [PERSON] 12/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . Відчужувана частина домоволодіння розташована на земельній ділянці 0,0308 га кадастровий номер 7110136700:06:003:0032. На підставі договору дарування частини житлового будинку від 01.12.2018 р. [PERSON] , яка діяла в інтересах [PERSON] , подарувала [PERSON] та [PERSON] по 46/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться по [ADDRESS] . Частки обдаровуваних у праві власності на житловий будинок розподіляються наступним чином: [PERSON] - 23/100 частки; [PERSON] - 23/100 частки. Відчужувана частина житлового будинку розташована на земельній ділянці 0,0308 га кадастровий номер 7110136700:06:003:0032. Отже, [PERSON] є власником 35/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться по [ADDRESS] на підставі договорів дарування частини житлового будинку від 01.12.2018 р. Висновком про реєстрацію документів на право користування земельною ділянкою [ADDRESS] , розмір земельної ділянки по фактичному користуванню 1077 кв.м., користувач - [PERSON] , підставою користування є договір на право забудови від 14.03.1947 року, зареєстрований Черкаською нотаріальною конторою. Розмір земельної ділянки, згідно із встановленими нормами - 984, 65 кв.м. Виявлено лишки у розмірі 92,45 кв.м. Рішенням виконкому Черкаської міської ради трудящих № 595-И від 11.08.1955 року вирішено: виявлені лишки, в тому числі у [PERSON] в розмірі 92 кв.м., передати ботанічному саду Черкаського педінституту ім. 300 річчя воз`єднання України з Росією (на даний час Національний університет ім.Б.Хмельницького). Отже, за відніманням вказаних у рішенні № 595-И від 11.08.1955 року лишків у розмірі 92,45 кв.м. площа земельної ділянки № [ADDRESS] зменшилась з 1077 кв.м до 984,65 кв.м. З матеріалів інвентаризаційної справи № 8558 на домоволодіння [ADDRESS] вбачається, що рішенням виконкому Черкаської міської ради трудящих № 602 від 12.07.1956 року [PERSON] , робітнику заводу № 182 , було надано дозвіл на побудову планового будинку по [ADDRESS] , на площі 400 кв.м. за рахунок садиби гр. [PERSON] по його згоді як тестю. Отже, за відніманням вказаної у рішенні № 602 від 12.07.1956 року площі 400 кв.м. площа земельної ділянки [ADDRESS] за змістом рішень виконкому Черкаської міської ради розрахунковозменшилась з 984,65 кв.м. до 584,65 кв.м. Відповідно до Генерального плану земельної ділянки по [ADDRESS] , складеного 20.02.1957 року, загальна площа земельної ділянки складала - 696 кв.м. Дозвіл [PERSON] на побудову даного будинку на площі 400 кв.м був наданий на підставі рішення виконкому Черкаської міської ради від 12.07.1956 року. Відповідно до акту приймання індивідуального домоволодіння від 26.02.1964 року домоволодіння [PERSON] по [ADDRESS] прийняте в експлуатацію. Згідно з висновком про реєстрацію домоволодіння від 02.03.1964 року домоволодіння [ADDRESS] розташоване на земельній ділянці площею 384 кв.м. Рішенням народного суду м. Черкаси по цивільній справі № 2-14/1972 року від 17.04.1972 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] . Рішенням народного суду м. Черкаси від 17.07.1972 року було поділено житловий будинок по [ADDRESS] між співвласниками на той час [PERSON] та [PERSON] та встановлений порядок користування земельною ділянкою площею 696 кв.м. Відповідно до договору купівлі-продажу від 18.05.1973 року, посвідченим старшим нотаріусом першої Черкаської державної нотаріальної контори Дрюченко В.Г., [PERSON] продав, а [PERSON] купила 7/20 частин будинку [ADDRESS] . Також [PERSON] набула у власність 13/20 частини вказаного домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 10.11.2008 р., згідно з яким площа ділянки, на якій розташований будинок вказана у розмірі 384 кв.м. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 червня 2010 року, при розгляді спору між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод у їх користуванні встановлено порядок користування частиною земельної ділянки під городом по [ADDRESS] , площею 105 кв. м. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2015 року у справі № 2-975/11 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Черкаської міської ради, виконавчого комітету Черкаської міської ради, КП «ЧООБТІ», [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Черкаський міжрайонний відділ Черкаської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» Державного комітету України по земельних ресурсах, Черкаський національний університет ім. Богдана Хмельницького, про встановлення меж, визнання недійсними розрахунки Державного комунального підприємства Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації ідеальних часток домоволодіння [ADDRESS] від 30.09.1972 року; визнання протиправним і скасування рішення № 310 Виконкому черкаської міської ради депутатів трудящих від 21 квітня 1971 року; визнання протиправними і скасування рішення №363 (15) Виконкому Черкаської міської ради трудящих від 17 травня 1973 року; зобов`язання відновити становище, яке існувало до порушення шляхом приведення у відповідність матеріалів технічної інвентаризації з вимогами чинного законодавства; визнання за [PERSON] та [PERSON] право користування земельною ділянкою домоволодіння по [ADDRESS] , що позначено на схемі від 1971 року, що є невід`ємною частиною до рішень народного суду м. Черкаси від 17.04.1972 року і від 17.07.1972 року; зобов`язання вчинити певні дії, зобов`язання знесення самочинної забудови, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, визнання недійсним договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки та визнання недійсним генплану відмовити. На час розгляду справи № 2-975/11 з метою забезпечення позову ухвалою Соснівського районного суду від 23.11.2010 року на час розгляду справи в суді заборонено [PERSON] , власниці будинку [ADDRESS] , зводити паркани та демонтувати самостійно встановлені між домоволодіннями [ADDRESS] та № [ADDRESS] ; заборонено [PERSON] власниці будинку [ADDRESS] вчиняти будь-які дії, спрямовані на приватизацію спірної земельної ділянки; заборонено Виконавчому комітету Черкаської міської ради приймати рішення стосовно приватизації земельної ділянки [ADDRESS] . Вказані заходи забезпечення позову скасовані ухвалою Соснівського районного суду від 17 лютого 2016 року. 02 серпня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.12.2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області залишено без змін. 17 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до Черкаської міської ради з заявою про передачу у власність земельну ділянку площею 410 кв.м. Рішенням Черкаської міської ради №2-3038 від 22.02.2018 року громадянці [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянці [PERSON] по [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,0410 га безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). ФОП [PERSON] виконано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] площею 0,0426 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] . В пояснювальній записці зазначено, що розбіжності в площі не перевищують допустиму норму, а саме 6% згідно наказу Держкомзему від 18.05.1998 року. Даною технічною документацією передбачається здійснення державної реєстрації земельної ділянки у державному земельному кадастрі та передати гр.. [PERSON] площею 0,0426 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] . Акт погодження меж земельної ділянки не підписаний суміжними землекористувачами [PERSON] та [PERSON] з посиланням на ухвалу Вищого спеціалізованого суду від 02.08.2017 року. Згідно з пояснювальною запискою розбіжності у площ не перевищують допустиму норму, а саме 6% згідно наказу Держкомзему від 18.05.1998р. Рішенням від 26.07.2018 року державного кадастрового реєстратора відділу у м.Черкасах міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Денисенко Ю.П. про державну реєстрацію земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] присвоєння земельній ділянці кадастровий номер 7110136700:06:003:0030. (витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-7107351612018 від 26.07.2018р. ) Відповідно до Плану меж земельної ділянки, складеним інженером-землевпорядником [PERSON] площа земельної ділянки по [ADDRESS] складає 670 кв.м. Рішенням Черкаської міської ради від 21.01.2019 року № 2-3804 "Про передачу земельної ділянки у власність по [ADDRESS] , гр. [PERSON] (існуюче домоволодіння)" затверджено технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по [ADDRESS] , гр . [PERSON] п. 2 та передано гр. [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS] , площею 0,0426 га безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Рішенням № 45472233 від 12.02.2019 року державного реєстратора Великої О.В. здійснена державна реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровим номером 7110136700:06:003:0030 за адресою: [ADDRESS] (номер запису про право власності : 30241694 від 07.02.2019р. зігдно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 161752510 від 01.04.2019р. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами ЗК України. Згідно із частиною першою статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до частини другої статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. У відповідності до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян, провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації, державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч.3 ст. 116 ЗК України). Статтею 118 ЗК України встановлено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. Відповідно до ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки (ч.2 ст. 118 ЗК України). Відповідно до ст. 121 Земельного кодексу України Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара. Згідно до ч. 3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Частинами першою, другою статті 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до частин другої, п`ятої статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України та ЖК України Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачами й за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Отже, звертаючись до суду з позовом щодо скасування рішення суб`єкту владних повноважень позивач має довести крім незаконності спірного рішення також те, на якій підставі та з якого моменту ним набуто суб`єктивне матеріальне право або законний інтерес, на захист якого подано позов, а також факт порушення спірним рішенням вказаного права чи інтересу. Позивач звернувся до суду за захистом права на користування земельною ділянкою домоволодіння по [ADDRESS] площею 696 кв.м з посиланням на рішенням народного суду в місті Черкаси від 17.07.1972 року про поділ житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою між попередніми співвласниками, як на підставу виникнення права на земельну ділянку, набутого ним з переходом права власності. Суд виходить з того, що після набуття у власність частини домоволодіння по [ADDRESS] за договорами дарування частини житлового будинку від 01.12.2018 р. позивач в силу ст.120 ЗК України набув право користування земельною ділянкою такої площі, яка на підставі передбаченого законом правовстановлюючого документу перебувала у користуванні попередніх власників відповідної частики домоволодіння. Разом з тим, як передбачено ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Аналогічні норми містили також ЗК УРСР 1970р. (ст.11), ЗК України 1990 року (ст.9). Отже, враховуючи наведене, виключно рішення органу місцевого самоврядування про надання у користування земельної ділянки є правовстановлюючим документом, на підставі якого у встановленому законом порядку виникає право користування земельною ділянкою. Як встановлено з матеріалів інвентаризаційної справи на домоволодіння по [ADDRESS] за даним домоволодінням рішеннями виконкому закріплена ділянка площею 1077 кв.м. зменшувалась за рахунок передачі лишків 92 кв.м ботанічному саду (рішенні № 595-И від 11.08.1955 року) та 400 кв.м для будівництва будинку по [ADDRESS] (рішенням виконкому Черкаської міської ради № 602 від 12.07.1956 року). Отже, за відніманням вказаної у рішенні № 602 від 12.07.1956 року площі 400 кв.м. та лишків 92,45 кв.м згідно рішення № 595-И від 11.08.1955 року площа закріпленої за домоволодінням по [ADDRESS] ділянки зменшилась до 584,55 кв.м. Таким чином, в судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи позивача про набуття ним у встановленому законом порядку при переході права власності права користування земельною ділянкою по [ADDRESS] площею 696 кв.м, також не доведено, що в даний час земельна ділянка у користуванні позивача по фактичному користуванню є зменшеною, ніж набута у користування попередніми співвласниками у законний спосіб за рішеннями виконкому . Суду також не надано належних і допустимих доказів факту порушення права позивача на земельну ділянку з боку суміжного землевласника [PERSON] внаслідок набуття нею права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] на підставі спірних рішень. Позивач вказував, що дізнався про порушення своїх прав лише після того, як представник позивача отримав лист-відповідь № 19262-01-21 від 17.10.2018 року з доданими копіями документації із землеустрою від Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради на адвокатські запити, які були надіслані до Черкаської міської ради. Зазначене свідчить, що позивач в обгрунтування факту порушення свого права не посилається на вчинення третьою особою після набутття ним права власності дій по захвату сусідньої ділянки. Фактично порушення свого права з боку третьої особи вбачає у її зверненні до міської ради для приватизації ділянки після захвату частини сусідньої ділянки до набуття позивачем права власності. Разом з тим, в 2010 - 2015 роках в судовому порядку вирішувався спір попередніх власників частки позивача [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] щодо порушення права на користування ділянкою 696 кв.м згідно рішення народного суду в місті Черкаси від 17.07.1972 року та [PERSON] у зв`язку з вжиттям заходів забезпечення позову до вирішення даного спору була обмежена у можливості приватизації земельної ділянки по [ADDRESS] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2015 року у справі № 2-975/11 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , тим самим встановлено відсутність порушення [PERSON] прав суміжних землекористувачів по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] (на даний час співвласники [PERSON] та [PERSON] ). Після скасування забезпечення позову [PERSON] звернулась до Черкаської міської ради та рішенням Черкаської міської ради № 2-3038 від 22.02.2018 року їй був наданий дозвіл на розробку документації із землеустрою на земельну ділянку по [ADDRESS] , громадянці [PERSON] . Оскільки вказане спірне рішення ухвалене до набуття 01.12.2018 р. права власності позивача на частку у домоволодінні по [ADDRESS] , вказане рішення не може вважатись таким, що порушує право позивача на користування ділянкою, набутого в силу ст. 120 ЗК України після прийняття рішенням № 2-3038 від 22.02.2018 року. Доводи позову про те, що оскільки [PERSON] подала заяву про надання їй у власність ділянки більшої площі, ніж була надана їй у користування, то Черкаська міська рада мала б прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а не дозвіл на розробку технічної документації, оскільки фактично відбулось формування нової земельної ділянки, суд вважає такими, що не обгрунтовують позовні вимоги, оскільки [PERSON] звернулась з заявою про передачу їй у власність ділянки, раніше наданої у користування рішенням виконкому № 602 від 12.07.1956 року та на якій розташований належний їй на праві власності житловий будинок. Отже, третій особі не здійснювалось відведення нової ділянки. Що стосується посилання позивача на те, що межі земельної ділянки не були погоджені із суміжними землекористувачами, тому рішення про реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером 7110136700:06:003:0030 прийняте з порушенням процедури і має бути скасоване, суд виходить з того, що чинне законодавство не обмежує право на приватизацію земельної ділянки у зв`язку із відмовою суміжного землекористувача від підписання акта погодження меж земельних ділянок. Згідно висновків об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду в постанові від 23 січня 2019 року в справі № 580/168/16-ц, Великої палати Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Не надання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача та/або власника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Повно та всебічно встановивши обставини справи, оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням на предмет їх належності, достовірності та достатності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення за недоведеністю факту порушення спірними рішення прав та законних інетерсів позивача та ухвалення спірних рішень з порушенням чинного законодавства. У відповідності до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed