Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення в порядку регресу з відповідача витрат, понесених в зв`язку зі сплатою страхового відшкодування в сумі 100000 гривень, а також судових витрат. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.04.2016 р. в м.Києві, на проспекті Глушкова, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шевроле» д.н. [NUMBER] , під керування [PERSON] , та автомобіля марки «Мерседес», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 04.05.2016 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. Позивач посилається на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована в зв`язку з чим МТСБУ на підставі ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило регламентну виплату власнику автомобіля «Мерседес», д.н. [NUMBER] на загальну суму 100000 гривень. Крім того, МТСБУ понесло витрати на послуги аварійного комісара з метою визначення матеріального збитку завданого власнику пошкодженого транспортного засобу в сумі 670 гривні. На підставі положень норми ст.ст. 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1191 ЦК України, просить стягнути з відповідача шкоду, пов`язану з виплатою страхового відшкодування в сумі 100000 гривень, витрати в зв`язку з залученням аварійного комісара в розмірі 670 гривень та судові витрати у справі. 01.11.2017 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва було відкрито провадження у справі. 25.10.2018 р. справа прийнята в провадження судді Голосіївського районного суду м.Києва Колдіної О.О. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. 07.08.2020 р. закрито підготовче провадження у справі. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України. Судова повістка повернулась до суду без вручення адресату. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.04.2016 р. в м.Києві, на проспекті Глушкова, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шевроле» д.н. [NUMBER] , під керування [PERSON] , та автомобіля марки «Мерседес», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 04.05.2016 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 10.04.2016 р. не підлягає доказуванню. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Мерседес», д.н. [NUMBER] . З матеріалів цивільної справи вбачається, що власник пошкодженого транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована, звернувся до Моторно (транспортного) бюро України з заявою про виплату страхового відшкодування. МТСБУ сплатило власнику пошкодженого транспортного засобу відшкодування в розмірі 100000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 4656рв від 10.06.2016 р. Також судом встановлено, що МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру збитків за послуги аварійного комісара в сумі 670 гривень. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз`ясень, що містяться в Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Відповідно до ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно з ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Однак, як встановлено судом, в ході розгляду справи і зазначені обставини підтверджуються рішенням Апеляційного суду Київської області від 22.12.2016 р., [PERSON] 08.04.2016 р. уклад з ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії №АЕ/8303417, за умовами якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність, пов`язану з експлуатацією транспортного засобу марки «Шевроле» д.н. [NUMBER] . Строк дії полісу зазначено з 00.00 годин 08.04.2016 р. до 07.04.2017 р. Також зазначеним судовим рішенням було підтверджено чинність договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент настання дорожньо-транспортної пригоди. В силу положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача у даній справі була застрахована ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», яка і повинна нести відповідальність за шкоду, завдану майну третіх осіб в межах ліміту відповідальності Страховика відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-праової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тобто, у МТСБУ були відсутні підстави для здійснення регламентної виплати на користь потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді, оскільки обставини, визначені ст.41 Закону, були відсутні. Враховуючи викладені обставини, суд не вбачає визначених законом підстав для стягнення з [PERSON] в порядку регресу шкоди, пов`язаної із здійсненням регламентної виплати, оскільки така виплата проведена безпідставно, а отже позов не підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed