Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] в інтересах якого діє [PERSON] в березні 2018 року звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. Позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 04.09.2002 року встановлено факт, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] та вирішено стягувати з [PERSON] аліменти в сумі 50грн. щомісячно на утримання сина до його повноліття. Відповідно до вказаного рішення відповідач сплачував аліменти для утримання позивача, до досягнення ним повноліття. Із досягненням повноліття позивачем, відповідач перестав надавати будь-яку матеріальну допомогу. З 01.10.2016 року позивач навчається в Польщі, у Вроцлавській політехніці на факультеті інформатики та менеджменту і продовжує навчання у 3 семестрі на 2 курсі навчання. У звязку з тим, що навчання в іноземній державі є дорого вартісним, то ні він, ні його мати не в змозі самостійно оплачувати навчання та проживання. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням надавати матеріальну допомогу на час його навчання за кордоном, проте відповідач такі прохання залишив без реагування. Просив стягнути з відповідача на його користь, в розмірі 5000.00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним 23 річного віку, який продовжує навчання. Згідно розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 84 від 01.10.2018 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у звязку із звільненням судді Островського Л.Є. у відставку, вказана справа передана у провадження судді Польської М.В. Відповідна ухвала про прийняття цивільної справи № 344/2772/18 до свого провадження постановлена 08 жовтня 2018 року. Представник позивача в судовому засіданні, просив позов задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві, а також зазначив, що йому не відомо чи мама позивача (третя особа) неси солідарно витрати також на\~ час навчання сина - позивача. Представник відповідача в судовому засіданні суду пояснила, що в матеріалах справи відсутні докази щодо продовження навчання [PERSON], тобто в часі довідка не поновлена, та щодо допомоги мами сину солідарно з вимогою до відповідача-батька. Мати позивача отримує допомогу, як мати одиночка, тобто без чоловіка, що не підтверджує відповідне внесення записів за рішенням суду мамою до досягнення сином повноліття. Просила суд звернути увагу на те, що\~ позивач посилається на рішення Івано-Франківського міського суду від 04.09.2002 року щодо встановлення факту, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], на підставі цього рішення мало бути внесено зміни в актовий запис про народження дитини від [INFO] №149, де прізвище Тимків мало бути змінено на [PERSON], а відповідно батьком записано [PERSON]. Однак, у вищевказаному актовому записі на [PERSON] станом на 03.11.2018 р. відсутні відомості про батька [PERSON]. Отже, позивач не підтвердив своє право на отримання аліментів від батька до досягнення 23-х років, оскільки актовий запис про батьківство [PERSON] відсутній як\~ станом на дату подання позову, так і на час розгляду цивільної справи судом. Щодо стягнення суми аліментів у розмірі 5000.00 грн., то вимога є взагалі необґрунтованою. Дійсно, відповідач має певний дохід від підприємництва, однак\~ на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей,\~ утримання яке передбачено договором (про здійснення батьківських прав та спільне утримання дітей), а також на утриманні у нього непрацездатна мама [PERSON], утримання якої передбачено договором про надання утримання. Представник відповідача просила відмовити. Третя особа в судове засідання не зявилась, однак про час та дату розгляду судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи з наданими доказами у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в позові слід відмовити, враховуючи таке. Судом встановлено, що позивач [PERSON] навчається в Польщі, у Вроцлавській політехніці на факультеті інформатики та менеджменту і продовжує навчання у 3 семестрі на 2 курсі навчання, згідно довідки від 12.01.2018р. (а.с.6). Суду надано підтвердження оплати за навчання у лютому 2017р.\~ 5430 польських злотих (а.с.33). Оновлення таких відомостей щодо продовження навчання стороною позивача на час розгляду справи судом (з березня 2018р. по лютий 2019р.), не відбувалось. Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Отже, при вирішенні спору у даних правовідносинах, суд зясовує факти продовження навчання, потреба у допомозі від батьків та можливість надання такої допомоги. Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу України вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться стан здоров'я та матеріальне становище дочки, сина; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також, як зазначено п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Однак, як встановлено матеріалами справи згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 04.09.2002 року було встановлено факт, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] (а.с.3-5). На підставі цього рішення мало бути внесено відповідні зміни в актовий запис про народження дитини від [INFO] №149, де прізвище Тимків мало бути змінено на [PERSON], а батьком записано [PERSON], про що зазначено і в рішенні суду. Однак, таке рішення не було реалізовано заінтересованою особою (матірю дитини яка подавала такий позов),\~ і як слідує з матеріалів справи у вищевказаному актовому записі на [PERSON] станом на 03.11.2018 р. відсутні відомості про батька [PERSON]. Відповідач отримує дохід від підприємницької діяльності, приблизно 8000грн.-9000грн. на місяць, що підтверджується даними ДПІ (а.с.47-48). Скільки отримує третя особа мама позивача та чи надає фінансову допомогу позивачу, судом не встановлено. Водночас,\~ представником відповідача доведено перед судом, те що відповідач немає змоги платити аліменти на користь позивача на час навчання (при цьому, що таке не підтверджене продовженням на 2018-2019 навчальні роки), оскільки на утриманні має трьох неповнолітніх дітей утримання яких передбачено договором (про здійснення батьківських прав та спільне утримання дітей 50% всіх доходів батька - а.с.157-158) та непрацездатну матір [PERSON] , утримання якої передбачено договором про надання утримання 25% доходу сина [PERSON] (а.с.161-162). За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищевикладене, суд оцінюючи всі докази в їх сукупності, приходить до переконання, що в позові слід відмовити. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 199,200 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст.\~ 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258,259, 263-265\~ ЦПК України , суд,-

Outcome: dismissed