Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, де є треті особи, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що вчинення виконавчого напису мало місце з чисельними порушеннями, зокрема позивача не було повідомлено у визначений законом строк про вимогу банку, що позбавило позивача можливості врегулювати спірне питання мирним шляхом, не було надано документів, які підтверджують безспірність правовідносин, відомості про звернення стягнення на предмет обтяження не були внесені до відповідного реєстру. В судовому засіданні позивач та представник останнього позовні вимоги підтримав просив задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на їх необґрунтованість, оскільки всі дії передбачені чинним законодавством з боку останнього а також нотаріуса були виконані. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26.12.2007 року позивачем та банком було укладено договір іпотеки в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору /а.с.51-53/, якій позивач виконував неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість. 22.02.2013 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] (далі - нотаріус) за заявою ПАТ «Банк національний кредит» здійснив оспорюваний виконавчий напис /а.с. 36, 37/. На адресу боржника було надіслано повідомлення з попередженням про звернення стягнення на заставлене майно, вказане повідомлення було прийнято поштою для відправлення та надіслано на адресу боржника, змоменту надіслання повідомлення боржнику пройшло більше місяця, заборгованість перед банком позивачем не погашена. Згідно витребуваних у нотаріуса документів, на підставі яких було здійснено виконавчий напис /а.с. 38-57/ вбачається, що нотаріусу було подано розрахунок заборгованості, виписки по особовим рахункам боржника; копію повідомлення, що надсилалось боржнику; реєстр поштових відправлень з відміткою пошти про прийняття поштової кореспонденції для відправки та квитанцію про сплату за відправку; повідомлення про вручення поштового відправлення з відмітками пошти про вручення; іпотечний договір; кредитний договір. Відповідно до п. 6.2. іпотечного договору, передбачає можливість звернення стягнення на предметіпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса. Строк, протягом якого може бути вчинений виконавчий напис не пропущено, оскільки строк дії кредитного договору до 2017 року. Згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1. ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до нього Закону». Відповідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах,що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положень ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягутачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до Глави 12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін'юсту України 22 лютого 2012 року (далі - порядок), захист цивільних прав здійснюється нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису.Виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа. Згідно з п. 2.3 Глави 16 Порядку,вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повіломлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавня на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно з Главою 16 порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. порядкуперелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку напідставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3.2. порядкубезспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якимистягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 1 переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються:оригінал нотаріально посвідченої угоди;документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють простроченнявиконання зобов'язання. Згідно з п. 3. Глави 16 порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно п. 3.2. Глави 16 порядку,безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно п.3.5Глави 16 порядку,при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Отже, як вбачається з вище викладеного, банком було виконано всі дії, що передують вчиненню виконавчого напису та подано всі необхідні документи, а тому підстави відмовити у вчиненні виконавчого напису у нотаріуса були відсутні. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про нотаріат», за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Своїм правом на звернення до суду з метою зупинення вчинення нотаріальної дії (виконавчого напису) для оспорення права або факту, про посвідчення якого просила інша заінтересована особа позивачна момент вчинення виконавчого напису, не скористався. Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed