Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що він народився 07.10.1975 року. У 1982 році з врахуванням того, що у [PERSON] була неповнолітня дитина, останньому було виділено квартиру [ADDRESS]. В подальшому відповідач 1 отримав ордер на дану квартиру з зазначенням осіб, яким її було виділено. В ордері був також зазначений позивач. В даній квартирі він проживав та був зареєстрований з моменту її отримання. В 1993 році знявся з реєстрації, оскільки навчався в іншому населеному пункті. В 1998 року знову зареєструвався в даній квартирі, а в 1999 році знявся з реєстрації в звязку з роботою в Дніпропетровській області і 22.11.2000 року зареєструвався в даній квартирі, де зареєстрований по сьогоднішній день. Отримавши ухвалу Володарсько Волинського районного суду від 17.10.2016 року та позовну заяву з додатками він виявив свідоцтво про право власності на житло №1615 від 29.12.1999 року і дізнався про приватизацію квартири [ADDRESS], яку було проведено без нього, чим позбавлено його права на приватизацію належної йому частки. В червні 2017 року він звернувся до Іршанського комунального підприємства щодо отримання належним чином посвідченого ордеру, однак отримав відмову, в звязку з тим, що він не є власником квартири. Вважає, що дана приватизація проведена незаконно. \~ \~ \~ \~Позивач просить суд поновити строк на оскарження розпорядження (наказу) від 29.12.1999 року №1615 на приватизацію квартири [ADDRESS] та свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1999 року на квартири [ADDRESS]; визнати незаконним і скасувати розпорядження органу приватизації Іршанського комунального підприємства від 29.12.1999 року №1615, свідоцтво про право власності на житло від 29 грудня 1999 року, реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON], [PERSON]; стягнути з відповідача понесені ним витрати. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що квартира була виділена на сімю відповідача і позивач тривалий час проживав у даній квартирі. На час - 2 - приватизації позивач не був зареєстрований у даній квартирі, однак мав право на приватизацію даної квартири. Про приватизацію квартири відповідачами дізнався у 2016 році, коли отримав із суду позовну заяву про визнання його втратившим право користування житлом. \~ \~ \~ \~Відповідач 1 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивач в кінці 1999 року добровільно знявся з реєстрації в даній квартирі, та виїхав на роботу в м. Первомайськ Дніпропетровської області, де отримав квартиру. \~ \~ \~ \~Представник відповідачів 1, 2, 3 позов не визнала та пояснила, що вимоги є безпідставними, доказів на підтвердження неправомірної приватизації позивач не надав та не звертався до комунального підприємства з заявою про тимчасовий виїзд. Позивач особисто у 1999 році звернувся з заявою та знявся з реєстрації місця проживання. Доказів на підтвердження збереження за ним житлового приміщення після зняття з реєстрації не надав. Просить застосувати термін спливу позовної давності та відмовити у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Представник відповідача 4 позов не визнала та пояснила, що приватизація квартири проведена на законних підставах на всіх членів сімї, які були зареєстровані на час приватизації. \~ \~ \~ \~Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. \~ \~ \~ \~Згідно ст.9\~ЖК України\~громадяни мають\~право на\~приватизацію квартир\~(будинків)\~державного житлового\~фонду,\~житлових приміщень\~у гуртожитках,\~які перебувають\~у власності\~територіальних громад,\~або придбання\~їх у\~житлових кооперативах,\~на біржових\~торгах,\~шляхом індивідуального\~житлового будівництва\~чи одержання\~у власність\~на інших\~підставах,\~передбачених законом. Ніхто\~не може\~бути виселений\~із займаного\~жилого приміщення\~або обмежений\~у праві\~користування жилим\~приміщенням інакше\~як з\~підстав і\~в порядку,\~передбачених законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. \~ \~ \~ \~Згідно ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.\~ \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1\~ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до ст.\~1, ч. 1 ст.\~5, ст.\~8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації. Виходячи із аналізу змісту\~Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~у поєднанні з нормами ст.ст.\~1,\~6,\~9,\~61 ЖК України,\~ ст.\~29\~ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені\~ст.64 ЖК України\~права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію разом з іншими членами сім'ї. - 3 - \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судовому\~засіданні встановлено,\~що [PERSON]\~є сином\~[PERSON],\~який в\~листопаді 1982\~року отримав\~ордер №108\~на квартиру\~[ADDRESS]\~-\~Волинського району\~Житомирської області.\~Із матеріалів\~справи слідує,\~що [PERSON]\~27.12.1999\~року знявся\~з реєстрації\~в квартирі [ADDRESS] Волинського району Житомирської області. 29.12.1999 року наймач [PERSON] та його повнолітні члени сімї звернулись із заявою до керівника органу приватизації Іршанського ДКП про передачу в особисту власність квартиру [ADDRESS] - Волинського району Житомирської області. На підставі заяви, довідки про склад сімї, розпорядження органу приватизації №1615 від 29.12.1999 року Іршанським ДКП було видано свідоцтво про право власності на житло квартиру [ADDRESS] - Волинського району Житомирської області, відповідно до якого дана квартира на праві спільної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON], право власності на яке зареєстровано в Житомирському БТІ 04.02.2000 року за №1 ст.283 р.32. В даній квартирі на час приватизації були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї Іршанського ДКП. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Позивач та його представник не надали доказів та не довели, що позивач на час приватизації квартири [ADDRESS]\~-\~Волинського району\~Житомирської області був тимчасово відсутній, за ним збереглося право на житло на час приватизації, тимчасовий виїзд за умов та характеру роботи давали право на збереження за ним житла, а також те, що приватизація квартири проведена з порушенням вимог ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». \~ \~ \~ \~Суд поновлює строк позивачу на оскарження розпорядження органу приватизації №1615 від 29.12.1999 року на приватизацію квартири [ADDRESS] за його вимогою, так як про обставини приватизації квартири позивач дізнався в жовтні 2016 року після отримання ухвали суду про відкриття провадження по цивільній справі про позбавлення його права користування житловим приміщенням, до суду з позовом про визнання неправомірним та скасування розпорядження органу приватизації звернувся 26.06.2017 року і доказів на підтвердження обізнаності позивача про приватизацію квартири відповідачами, останні не надали. \~ \~ \~ \~З урахуванням викладених обставин у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed