Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

В своїй позовній заяві [PERSON] просила постановити рішення суду про визнання за її мамою - [PERSON], яка померла [INFO] року право на земельну частку ( пай) по колишньому КСП ім. Л. Курбаса та зобов'язання відповідачів видати Сертифікат на право на земельну частку ( пай ) з резервного фонду земель Староскалатської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивачка посилалася на те, що вона народилася і проживає в [ADDRESS]. В цьому ж селі проживала і її мати - [PERSON], котра померла [INFO] року. За життя мати вчинила на її ім'я заповіт, який 28 січня 1993 року був посвідчений в Староскалатській сільській раді Підволочиського району Тернопільської області згідно якого все своє майно заповіла їй ( позивачці ). Впродовж тривалого часу, з грудня 1959 року мати працювала в рільничій бригаді господарства ім.. Горького, правонаступником якого був КСП ім.. Л. Курбаса с. Старий Скалат Підволочиського району Тернопільської області і на час розпаювання земель була членом цього господарства. Після виходу на пенсію залишилась проживати в с. Старий Скалат де проживала до дня смерті. Однак, при розпаюванні земель КСП ім. Л. Курбаса відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» відповідною комісією, прізвище матері було помилково пропущено, а тому вона за життя не отримала Сертифікат про право на земельну ділянку. Оскільки її мати на час розпаювання земель проживала на території Староскалатської сільської ради, відповідно до виписки з протоколу № 5 загальних зборів членів колгоспу ім. Горького, бригади № 2 від 28 вересня 1969 року питання про виключення з членів КСП її матері на порядку денному не розглядалося, відповідно до положень п. 2 Указу Президента України» Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», виходячи з конкретних обставин, представлених документів, її мати мала право на земельну частку (пай), позаяк на час розпаювання земель проживала на території Староскалатської сільської ради , але її прізвище з невідомих причин комісією по розпаюванню, створеною та діючою на цей час, було помилково пропущено при складанні відповідних списків, про що їй нещодавно стало відомо. Вона як спадкоємець за заповітом після смерті матері всього належного їй майна, вважає, порушеними і її права та законні інтереси, що й стало приводом для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. При цьому доповнила, що її мати з 1959 року працювала в колгоспі. Так як мати часто хворіла, крім того був хворий батько, якого вона змушена була доглядати, не мала можливості постійно ( щоденно ) працювати в колгоспі, однак старалася працювати по мірі можливості, а тому ні вона, ні мати не погоджувались з рішенням зборів про відмову у виділенні матері земельної частки (паю). Вона особисто в період з 2002 - 2005 роки, від імені матері зверталася за юридичною консультацією і їй порекомендували, щоб мати зверталася до суду, однак мати була тяжко хвора, їй важко було пересуватися, а тому з позовом до суду не звернулися. Після смерті матері вона, успадкувавши майно матері, зверталася до сільського голови з проханням виділити їй земельну частку (пай) на яку мала право мати, однак їй відмовили, пояснивши, що вся земля розпайована, а тому вона також раніше не зверталася до суду . В даний час їй стало відомо що деяким жителям села, які також під час розпаювання земель не одержали земельних часток (паїв), недавно були виділені такі земельні частки (паї), вона звернулася з даним позовом до суду, оскільки вважає, що не лише права матері були порушені, а і її права та законні інтереси як спадкоємця за заповітом також порушені, що й стало приводом для звернення до суду. Представники Староскалатської сільської ради та КСП ім. Л. Курбаса проти задоволення позову заперечили, посилаючись на те, що мати позивачки дуже мало, всього декілька років працювала в колгоспі, не виробляла встановлений мінімум трудоднів, а тому під час вирішення зборами колгоспів питання про затвердження списків осіб, які мають право на земельну частку ( пай) ще в 2002 році, на яких розглядалася заява [PERSON] - матері позивачки і була присутня сама позивачка, було відмовлено у виділенні земельної частки ( паю) . Представник Підволочиської РДА в дане судове засідання не з"явився, але подав заяву, в якій просить справу вирішувати у його відсутності, при вирішенні справи покладається на думку суду. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача та третьої особи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку що позов до задоволення не підлягає, виходячи з таких міркувань. [INFO] року померла [PERSON], мати позивачки [PERSON] ( свідоцтво про смерть , видане 15січня 2006 року Староскалатською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області ) , яка задовго до смерті - 28 січня 1993 року вчинила заповіт, посвідчений секретарем Староскалатської сільської ради народних депутатів Підволочиського району Тернопільської області згідно якого все своє майно, де б воно не було, з чого воно б не складалося і де б воно не знаходилося заповіла своїй дочці - [PERSON], яка звернулася з позовом про визнання за померлою права на земельну частку (пай) по колишньому КСП ім. Л. Курбаса та зобов'язання відповідачів - Староскалатську сільську раду та Підволочиську РДА видати Сертифікат на право на земельну частку ( пай ) з резервного фонду земель Староскалатської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області. Відповідно до п. 1 та 2 Указу Президента України від 08.08. 1995 року « Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям » - паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачало визначення розміру земельної частки ( паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі ( на місцевості ). Право на земельну частку ( пай) мали члени сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі і колишні пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. В судовому засіданні встановлено, що загальними зборами працівників КСП ім.. Л. Курбаса, які відбулися 11 лютого 2002 року були складені списки громадян, працюючих КСП ім. Л. Курбаса, а також пенсіонерів з числа працюючих, які мають право на земельну частку ( пай ) із земель КСП ім. Л. Курбаса, які підлягають приватизації ( оригінали цих списків, представлені представником КСП ім. Леся Курбаса були оглянуті в судовому засіданні ) в яких прізвище матері заявниці відсутнє, про що було відомо і позивачці і її матері, про що свідчить виписка з протоколу № 4 загальних зборів трудового колективу і пенсіонерів КСП ім. Леся Курбаса від 10 квітня 2003 року на порядку денному яких було: розгляд заяв та затвердження списків працюючих і пенсіонерів на одержання земельної частки (паю). Збори розглядали заяву [PERSON] яка працювала в рільничій бригаді і не виробляла встановленого мінімуму вихододнів у зв'язку із хворобою, а саме : 1958 рік - 4 трудодні, 1967 рік - 70 в/днів - мінімум -150 в/ днів, 1968 рік - 156 в/днів - мінімум 180 ,1969 рік - 137 в/днів - мінімум - 200 в/ днів і вирішили - в проханні [PERSON] відмовити, у зв'язку з тим, що вона приймала малу трудову участь в сільськогосподарському виробництві і не виробляла встановленого мінімуму вихододнів. На цих же зборах було прийнято рішення яким відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про виділення їй земельної частки ( паю ). За прийняття обох рішень одноголосно проголосували всі присутні на зборах - 228 чоловік. Надана позивачкою архівна довідка № 756 від 20 листопада 2013 року «Виписка з протоколу № 5 загальних зборів членів колгоспу ім. Горького бригади № 2 від 28 вересня 1969 року» п. 3 порядку денного якого розглядалося питання … виконання соцзобов'язань колгоспниками на 1969 рік було прийнято рішення - попередити, що колгоспники, які не виробили мінімуму вихододнів або зовсім не працюють в колгоспі будуть виключені з колгоспу. Однак зазначено, що по протоколах загальних зборів колгоспу ім.. Горького за 1969 -1970 роки питання про виключення з членів колгоспу [PERSON] на порядку денному не розглядалося . Однак позивачкою не надано суду доказів, що її мати була членом колгоспу. З копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER], виданого 01.10. 1997 року відділом соціального захисту населення Підволочиської РДА на ім"я [PERSON] видно, що з 01.09. 1996 року вона одержувала пенсію по втраті годувальника, а не як колгоспний пенсіонер. З відповіді № 1082/17/03 від 03.12.2013 року на звернення [PERSON] за підписом начальника Відділу Держземагенства у Підволочиському районі видно, що : розпорядженням голови Підволочиської РДА № 31 від 22.01.2003 року надано дозвіл на розробку проекту приватизації землі державного сільськогосподарського підприємства ім. Л. Курбаса ; розпорядженням голови Підволочиської РДА № 213 від 05.04. 2004 року затверджені списки громадян - членів ДСП ім.. Л. Курбаса; розпорядженням голови Підволочиської РДА № 16 від 17.01.2005 року затверджено проект приватизації земель колишнього ДСП ім. Л. Курбаса; розпорядженням голови Підволочиської РДА № 150 від 11. 03. 2005 року внесено зміни до розпорядження № 123 від 05.04. 2004 року «Про затвердження списків громадян - членів ДСП ім. Л. Курбаса» . Державний акт на право власності на земельну частку ( пай) по КСП ім. Л. Курбаса с. Старий Скалат на [PERSON] не видавався. Дані факти свідчать, що [PERSON], яка померла [INFO] року, знала про відмову у виділенні їй земельної частки ( паю) із земель колективної власності КСП ім. Л. Курбаса, що підтвердила і сама позивачка в судовому засіданні, погодилась з прийнятим зборами рішенням, так як не оскаржувала його, не мала права на земельну частку ( пай ) в землях колективної власності, а тому суд не вбачає жодних порушень прав та законних інтересів позивачки, так як згідно з вимогами ст.ст. 1218 та 1219 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема - право на участь у товариствах . Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed