Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

03 вересня 2014 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (надалі Банк) звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за укладеним 26 травня 2009 року договором про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою [PERSON] було відкрито кредитну лінію з лімітом у сумі 3000грн. строком дії на строк дії платіжної картки два роки, в тому числі при її випуску на новий строк за умови повернення кредиту шляхом внесення на картрахунок готівки або зарахування безготівкових надходжень зі щомісячним списанням та сплати за користування кредитом 24% річних, при користуванні кредитом більше двох звітних періодів 26% річних. Посилаючись на те, що своїх зобов'язань за договором відповідачка не виконує, позивач просив стягнути з неї заборгованість станом на 22 серпня 2014 року у сумі 3248грн.87коп., з яких прострочена заборгованість за кредитом - 2626грн., нараховані відсотки за кредитом - 110грн.04коп., прострочені відсотки - 125грн.58коп., пені - 387грн.25коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідачка позовні вимоги визнала. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26 травня 2009 року між ВАТ "Державний ощадний банк України", правонаступником якого є позивач у справі, та [PERSON] укладено договір про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою. За його умовами, відповідачці відкрито лімітну лінію на 3000грн. строком дії на строк дії платіжної картки, з правом її випуску на новий строк, за умови повернення кредиту шляхом внесення на картрахунок готівки або зарахування безготівкових надходжень зі щомісячним списанням та сплати за користування кредитом 24% річних, при користуванні кредитом більше двох звітних періодів 26% річних. Сторони передбачили у п.8.11 що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань по поверненню суми кредиту, суми перевищення витратного ліміту та сплаті процентів за користування ними клієнт зобов'язується сплатити на користь банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України. Додатком №1 до договору наведено тарифи на послуги (комісія). Відповідачка за отримання кредитних коштів, прийняті по договору зобов'язання належним чином не виконала. Погашення по кредитному договору провадить частково, останній платіж вчинено у липні 2014 року, як вбачається з представленого розрахунку заборгованості. При цьому, заборгованість за кредитом (прострочена) рівна 2626грн., нараховані відсотки - 110грн.04коп., прострочені відсотки - 125грн.58коп., пеня - 387грн.25коп., усього 3248грн.87коп. Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, які виникають із зобов'язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - ст.610 ЦК України. Статтею 623 ЦК України визначається, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. І, згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що відповідачка не виконала умови кредитного договору, не довела суду невиконання зобов'язання з боку кредитодавця, строк повернення позики не дотримує, при цьому позикодавець несе втрати матеріального характеру, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов'язок відшкодувати позивачу судові витрати, розмір яких підтверджено документально на суму 243грн.60коп. платіжним дорученням від 28 серпня 2014 року (а.с.1).

Outcome: approved