Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулися в суд з позовом до [PERSON] , та просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 6337,80 грн. за кредитним договором № б/н від 05.11.2010 року, та судовий збір. В обґрунтування вказує, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.11.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на плітіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник помер. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Позивач вважає, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої входить, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.68), в клопотанні зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення (а.с.51). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.02.2020 р. відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.05.2020 р. постановлено проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до стаття 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 05.11.2010 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк»» (а.с. 49-50 -статут), та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Кредитний договір укладено шляхом підписання [PERSON] . Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, згідно зі змістом якої останній погодився, що вказана Заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг (а.с. 7-31). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит. [INFO] [PERSON] помер (а.с.34 - копія свідоцтва про смерть). Згідно ч.1 ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є неразривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частинами. 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом та за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм видно, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України строк. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Положення зазначеної норми застосовується у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Відповідач [PERSON] була зареєстрована разом із [PERSON] за однією адресою, що підтверджується записами у їх паспортах, тобто проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.32-33). АТ КБ «ПриватБанк», як кредитор, заявив вимоги до спадкоємців померлого [PERSON] шляхом направлення 21.03.2015 року претензії кредитора до Шостої Криворізької державної нотаріальної контори в порядку ст. 1281 ЦК України (а.с.38). В претензії кредитора від 21.03.2015 року зазначений кредитний договір № б/н від 30.04.2014 року, тоді як АТ КБ «ПриватБанк» заявляє позовні вимоги до [PERSON] за кредитним договором № б/н від 05.11.2010 року. 06.04.2015 року Шоста Криворізька державна нотаріальна контора надала відповідь ПАТ КБ «ПриватБанк», в якій зазначено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкова справа не заводилась, та не видавалось свідоцтво про право на спадщину, тобто претензія не доведена до відома спадкоємців (а.с.39). З приводу чого, суд вважає не доведеним пред`явлення вимоги кредитором через нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Тільки 11.09.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» було направлено лист-претензія , згідно якої позивач пред`явив свої вимоги безпосередньо до [PERSON] (а.с.40), в якій також зазначено, що кредитний договір між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено 30.04.2014 року, що не відповідає позовним вимогам, в яких зазначений договір б/н від 05.11.2010 року, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.7), а відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Позивач не дотримався вимог закону щодо пред`явлення в строк претензії кредитора до спадкоємців, які прийняли спадщину, тобто протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н 05.11.2010 року у розмірі 6337,80 грн. слід відмовити. Крім того Банк просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 2102,00 грн. судового збору. Відповідно до п.1 ч. 2ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови у задоволенні позову на позивача. Тому слід також відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: dismissed