Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

МТСБУ звернулося в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою у розмірі 16136 грн. 45 коп., посилаючись на те, що відповідач не вживає ніяких заходів для добровільної виплати витрат, понесених страховим бюро, у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому [PERSON] за водія транспортного засобу [PERSON], який спричинив ДТП 07.02.2016 року. В мотивування вимог посилається на те, що завдана відповідачем [PERSON], шкода у розмірі 16175,38 грн. автомобілю [NUMBER] (в результаті вчинення ДТП) не була відшкодована [PERSON], відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило регламенту виплату потерпілому [PERSON] у розмірі 15458,44 грн., однак на звернення до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, [PERSON] не відреагував, суму виплати відповідачем не компенсовано. А тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ кошти в розмірі понесених витрат на суму 16136,45 грн. та судовий збір у розмірі 1762 грн. Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 17 липня 2018 року за клопотанням відповідача [PERSON] витребувано від Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області матеріали справи № 308/1474/16-п для огляду в судовому засіданні (протокол про адміністративне правопорушення серії АП № 469969 від 07.02.2016 року, схему місця ДТП від 07.02.2016 року, підписану водіями, письмові пояснення громадянина [PERSON] та громадянина [PERSON] від 07.02.2016 року). Матеріали з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли до Свалявського районного суду 02.08.2018 року (вх. № 5289). Відповідач [PERSON] 11.07.2018 року подав до суду відзив (вх. № 4735) на позовну заяву (у відповідності до ст. 178 ЦПК України), в якій просить в позові МТСБУ відмовити, витребувати від ПП [PERSON] документи, які стосуються справи по ДТП 07.02.2016 року. Вказує на те, що позивач не надсилав [PERSON] повідомлень про виплату витрат, понесених МТСБУ, а також вважає, що звіт про оцінку матеріалього збитку транспортного засобу є невірним, проведений з порушенням закону, а без схеми ДТП не можливо в повній мірі встановити фактичний розмір завданих збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Представник позивача 14.08.2018 року подав до суду (вх. № 5506) відповідь на відзив (у відповідності до ст. 177 ЦПК України) в якій заперечує щодо заявлених відповідачем вимог проти позову МТСБУ, просить позов задовольнити повністю. У запереченнях на відповідь на відзив (вх.№ 5453), поданих [PERSON] до суду (у відповідності до ст. 180 ЦПК України) відповідач просить у задоволенні позову МТСБУ відмовити, вважає що позов безпідставний, сума збитків від ДТП завищена. В судове засідання представник [PERSON], який діє в інтересах позивача МТСБУ (на підставі довіреності № 6-03/59 від 28.12.2017 року) в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву (вх.№ 3815) про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримує повністю, просять позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання судовими повістками, інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Про причини неявки [PERSON] суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи (у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи), враховує, що позивач не заперечив проти заочного вирішення справи, вирішує справу за наявними матеріалами та доходить наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Судом встановлено та перевірено: відповідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2016 року (справа № 308/1474/16-п) [PERSON], 15.09.1995 року визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Підставою притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності стала ДТП, яка сталася 07.02.2016 року близько 14:14 годині в [ADDRESS] за участю відповідача ([PERSON].), який керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ 2108№, державний номерний знак [NUMBER], рухаючись в напрямку вул. Станційної, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки "CHEVROLET Aveo", державний номерний знак [NUMBER], який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пощкодження. Віповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України - постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті вищевказаної ДТП транспортний засіб марки "CHEVROLET Aveo", державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], отримав механічні пошкодження. Згідно з полісом № АЕ/5404347 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик [PERSON] застрахував відповідальність автомобліля марки "CHEVROLET Aveo", д.н.к [NUMBER]. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON], в порушення вимог п.21.1 ст. 21 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - не була застрахована. Відповідно до заяви від 24.04.2016 року, [PERSON] звернувся до МТСБУ з проханням виплатити страхове відшкодування, внаслідок пошкодження транспортного засобу при ДТП, що сталася 07.02.2016 року та перерахувати суму на його розрахунковий рахунок (а.с.6). Згідно пп.39.2.1 п.39.2 ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» основним завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 вказаного Закону визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її завдання транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності влаників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля № 19 від 02 березня 2016 року, складеного оцінювачем приватним підприємцем [PERSON] (суб'єкт оціночної діяльності ТОВ Український експертний центр "Експерт-Сервіс Авто", вартість матеріального збитку, завданого [PERSON], власнику транспортного засобу марки "CHEVROLET Aveo", державний номерний знак [NUMBER] - становить 16175,38 грн. Згідно наказу МТСБУ від 01.08.2008 року № 1558 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» (з вини незастрахованого водія) та платіжного доручення № 4691рв від 13.06.2018 року позивач перерахував [PERSON] 15458,44 грн. страхового відшкодування. Відповідно до платіжного доручення № 111рв від 18.03.2016 року - позивач також поніс витрати для встановлення розміру збитку та збір документів у розмірі 678,01 грн. З претензії за вих. № 16298 від 10.06.2016 року вбачається, що МТСБУ зверталося до відповідача [PERSON] з пропозицією у добровільному порядку здійснити перерахування суми сплаченого страхового відшкодування з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, у загальному розмірі 16136,45грн. на рахунок МТСБУ (а.с.13), однак вимоги позивача відповідачем [PERSON] - не виконані. Відповідно до п.38.2, п.38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, до яких відповідач не належить. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 16136,45 грн. Твердження відповідача [PERSON], що позивач не надсилав [PERSON] повідомлень про виплату витрат, понесених МТСБУ, що звіт про оцінку матеріалього збитку транспортного засобу є невірним, проведений з порушенням закону, що без схеми ДТП не можливо в повній мірі встановити фактичний розмір завданих збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суд не приймає до уваги, оскільки вони не узгоджуються з встановленими та перевіреними судом доказах в судовому засіданні. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В частині позовних вимог щодо стягнення судових витрат, суд доходить висновку, що їх слід задовольнити у відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України - судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем документально підтверджено оплату судового збору в сумі 1762 грн. (платіжне доручення № 127353314 від 24 квітня 2018 року на суму 162 грн., № 127353335 від 23 травня 2018 року на суму 1600 грн. з призначенням платежу - судовий збір). З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, беручи до уваги, що відповідач зобов'язання в добровільному порядку не виконує, докази та відповідні пояснення відповідач до суду не надав, суд вважає що позов МТСБУ слід задовольнити. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved