overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

У серпні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 03 грудня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 848. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з березня 2014 року, вони проживають окремо та не ведуть сумісного господарства. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, що призвело до втрати почуття кохання. Відповідач ухиляється від звернення до органів РАЦС із спільною заявою відповідно до вимог ч.1 ст.106 СК України, тому вона вимушена звернутися до суду. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, залишити шлюбне прізвище, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя", а тому вважається повідомленим належним чином у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 03 грудня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 848. Від шлюбу дітей не мають, проте через органи РАЦС шлюб не розірвали через відсутність згоди відповідача. Подружні стосунки між сторонами припинені з березня 2014 року у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, сторони проживають окремо та не ведуть сумісного господарства, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою в своїй заяві висловлена думка щодо залишення шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У серпні 2014 р. ПАТ «Дельта-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 39690,36 грн. та судовий збір - 396,90 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив про згоду на розгляд справи за його відсутності і розгляд справи заочно. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 15 листопада 2012 року, на підставі заяви позичальника № 003-14588-151112, між ПАТ "Дельта-Банк" і [PERSON] укладена кредитна угода про відкриття останній карткового рахунку в національній валюті України - гривні зі встановленим лімітом Кредитної лінії 25 000 грн. строком Ліміту Кредитної лінії 364 календарних дні (п.п. 2.1,2.2). Процентна ставка за користування відновлювальною кредитною лінією встановлюється 0,0001 % річних (п. 1.4.1). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530,598,599 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 2.4 Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України (затверджених постановою Національного Банку України №225 від 18 червня 2003 р.) передбачено отримання Банком доходу від різного роду комісій при виконанні кредитних договорів Відповідно до розрахунку позовних вимог, станом на 14 травня 2014 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 39915,36 грн., що складається з: тіла кредиту - 19031,74 грн., простроченого тіла кредиту - 5968,26 грн., комісії - 14690,36 грн., пені - 225,00 грн. (а.с. 3). Разом з тим, виходячи з позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість лише на суму 39690,36 грн. без врахування суми пені (а.с. 2). Оскільки суд розглядає позовні вимоги в пред'явлених межах, то ці вимоги з огляду на вищезазначене підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає розрахунок обґрунтованим і позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на заявлену суму - 39690,36 грн. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 396,90 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У серпні 2014 р. ПАТ «Дельта-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 3995,00 грн. та судовий збір - 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав у позовній заяві згоду на розгляд справи за його відсутності і розгляд справи заочно. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 27 березня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір № 002-14522-270312, відповідно до якого Банк надав Клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії в загальному розмірі 30 000 грн. та встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. строком Ліміту Кредитної лінії 364 календарних дні (п.п. 1.3, 1.5). Процентна ставка за користування відновлювальною кредитною лінією встановлюється 0,0001 % річних, відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток (п. 1.3). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530,598,599 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 2.4 Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України (затверджених постановою Національного Банку України №225 від 18 червня 2003 р.) передбачено отримання Банком доходу від різного роду комісій при виконанні кредитних договорів. Відповідно до розрахунку позовних вимог, станом на 05 червня 2014 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 4445,00 грн., що складається з: тіла кредиту - 380,00 грн., простроченого тіла кредиту - 1620,00 грн., комісії - 1995,00 грн., пені - 450,00 грн. (а.с. 3). Разом з тим, виходячи з позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість лише на суму 3995,00 грн. без врахування суми пені (а.с. 2). Оскільки суд розглядає позовні вимоги в пред'явлених межах, то ці вимоги з огляду на вищезазначене підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає розрахунок обґрунтованим і позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на заявлену суму - 3995,00 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 243,60 грн., оскільки підтверждено відповідними документами. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У серпні 2014 р. ПАТ «Дельта-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 5830,50 грн. та судовий збір - 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив про згоду на розгляд справи за його відсутності і розгляд справи заочно. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 11 грудня 2012 року, на підставі заяви позичальника № 003-14904-111212, між ПАТ "Дельта-Банк" і [PERSON] укладена кредитна угода про відкриття останній карткового рахунку в національній валюті України - гривні зі встановленим лімітом Кредитної лінії 3 000 грн. строком Ліміту Кредитної лінії 364 календарних дні (п.п. 2.1,2.2). Процентна ставка за користування відновлювальною кредитною лінією встановлюється 0,0001 % річних (п. 1.4.1). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530,598,599 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 2.4 Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України (затверджених постановою Національного Банку України №225 від 18 червня 2003 р.) передбачено отримання Банком доходу від різного роду комісій при виконанні кредитних договорів Відповідно до розрахунку позовних вимог, станом на 29 травня 2014 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 6280,50 грн., що складається з: тіла кредиту - 1470,00 грн., простроченого тіла кредиту - 1530,00 грн., комісії - 2830,50 грн., пені - 450,00 грн. (а.с. 8). Разом з тим, виходячи з позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість лише на суму 5830,50 грн. без врахування суми пені (а.с. 2). Оскільки суд розглядає позовні вимоги в пред'явлених межах, то ці вимоги з огляду на вищезазначене підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає розрахунок обґрунтованим і позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на заявлену суму - 5830,50 грн. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 243,60 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У серпні 2014 р. ПАТ «Дельта-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 87850,00 грн. та судовий збір - 878,50 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав у позовній заяві згоду на розгляд справи за його відсутності і розгляд справи заочно. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 11 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір № 003-14524-111212, відповідно до якого Банк надав Клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лініїв загальному розмірі 100 000 грн. та встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 70000 грн. строком Ліміту Кредитної лінії 364 календарних дні (п.п. 1.3, 1.5). Процентна ставка за користування відновлювальною кредитною лінією встановлюється 0,0001 % річних, відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток (п. 1.3). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530,598,599 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 2.4 Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України (затверджених постановою Національного Банку України №225 від 18 червня 2003 р.) передбачено отримання Банком доходу від різного роду комісій при виконанні кредитних договорів. Відповідно до розрахунку позовних вимог, станом на 14 травня 2014 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 88300 грн., що складається з: тіла кредиту - 36400,00 грн., простроченого тіла кредиту - 33600,00 грн., комісії - 17850,00 грн., пені - 450,00 грн. (а.с. 3). Разом з тим, виходячи з позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість лише на суму 87850,00 грн. без врахування суми пені (а.с. 2). Оскільки суд розглядає позовні вимоги в пред'явлених межах, то ці вимоги з огляду на вищезазначене підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає розрахунок обґрунтованим і позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на заявлену суму - 87850,00 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 878,50 грн., оскільки підтверждено відповідними документами. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У серпні 2014 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом, яким просив стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 21066,63 грн. і судовий збір 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до заяви позичальника, 24 вересня 2010 року їй був наданий кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на платіжну карту "Master Card Mass"зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % на місяць, зі сплатою щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за відліком. Пунктом 1.1.5.20 Умовами і правилами надання банківських послуг визначено стягнення штрафу за порушення платежів по будь-якому з грошових зобов'язань у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованосі, а п. 1.1.5.22 - сплату пені в розмірі 0,1 процентів від суми просроченого платежу за кожен день просрочки, однак не більше 10 відсотків від суми переводу (а.с. 9-33). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до розрахунку банку про заборгованість відповідача станом на 30 травня 2014 року загальна заборгованість по кредитному договору [PERSON] перед банком становить 21066,63 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту - 14992,59грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 4047,81 грн., 546,87 грн. комісії, штраф - 500,00 (фіксована частина) грн., 979,36грн. (процентна складова), Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком пред'явлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України в цій частині вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, в заявленій сумі: 21066,63 грн. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд присуджує позивачеві судові витрати в сумі 243,60грн. шляхом стягнення їх з відповідача

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

У серпні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] - мешканця Автономної Республіки Крим, про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що останні кілька років їх шлюб носить формальний характер, оскільки шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, а подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі та суперечать її інтересам. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 серпня 2015 р., постановленою на підставі ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України", підсудність цієї позовної заяви визначена Дарницькому районному суду м. Києва. Позивач [PERSON] подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність. Від відповідача [PERSON] на електронну адресу суду надійшла заява про визнання позову. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з огляду на такі обставини. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правовими підставами для задоволення заявленого [PERSON] позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки неповнолітні діти у подружжя відсутні, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 22 лютого 2013 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 41. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 15 вересня 2013 року через постійні сварки та суперечки, прояву до неї неповаги відповідачем, у зв'язку з чим подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим. Вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Просила після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Позивачка та її представник про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явились, надали заяву, в якій підтримали позовні вимоги, просили справу розглянути за їх відсутності. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 41. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені з 15 вересня 2013 року через постійні суперечки та сварки, прояв відповідача до позивачки неповаги. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками. Примирення між сторонам неможливе і недоречне. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути проявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн., підлягають відшкодуванню відповідачем на її користь. Відповідно до ст. ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади Ізюмської міської ради Харківської області, [PERSON], [PERSON], третя особа: Ізюмська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 29 грудня 2014 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті матері є позивачка, її рідні брат [PERSON] та сестра [PERSON], які не претендують на спащину. Позивач вказує, що пропустила строк на подачу заяви про прийняття спадщини з поважних причин та просить встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач надала до суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явилися, надали до суду заяви про слухання справи без їх участі, проти позову не заперечують. Відповідач - територіальна громада Ізюмської міської ради Харківської області та третя особа - Ізюмська державна нотаріальна контора в судове засідання не з"явилися, про час розгляду справи були повідомлені належним чином, заперечень на позов не надали. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла 29 грудня 2014 року (а.с.18). Після їїсмерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Інші спадкоємці -[PERSON] та [PERSON] на спадщину не претендують. Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved