Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Орган опіки та піклування Богуславської районної державної адміністрації Київської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] , просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини та стягнути з відповідача на користь осіб чи установ, яким буде передана дитина, аліменти в розмірі 1/3 частики всіх доходів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивується тим, що відповідач, яка є матір`ю [PERSON] , [INFO] (далі-по тексту дитина). З 06.03.2017 року дитина була влаштована та перебуває на повному державному утриманні в КЗ КОР «Спеціалізований Обласний будинок дитини м. Біла Церква» (далі-Заклад) на підставі заяви матері дитини, у зв`язку із складними життєвими обставинами. За час перебування дитини в Закладі, відповідач чотири рази відвідувала дочку: 20.07.2017 , 08.08.2017, 31.08.2017 року та 08.07.2019 року. Відповідач неодноразово зверталася до райдержадміністрації по питанню повернення їй дитини. Комісія з питань захисту прав дитини Богуславської РДА (далі-Комісія) неодноразово розглядала питання відповідача про повернення їй дитини. Зокрема, питання подолання складних життєвих обставин відповідачем та створення нею належних умов для повернення її дитини із Закладу 23.08.2018 року за результатами розгляду вищевказаного питання Комісія надала відповідачу лист адресований до Закладу, в якому було зазначено про відсутність підстав для подальшого передування дитини у Закладі та відсутності підстав для порушення питання про позбавлення відповідача батьківських прав. 17.05.2019 року Заклад звернувся з листом до начальника служби у справах дітей та сім`ї Богуславської РДА, в якому повідомив, що відповідач з 31.08.2017 року не відвідувала свою доньку, не цікавиться її життям, станом здоров`я, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини та клопотанням вирішити подальшу долю дитини. 25.06.2019 року на засідання Комісії було вирішено порушити питання про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини. 24.07.2019 року відповідач звернулася на урядову гарячу лінію щодо перешкоджання у поверненні їй дитини. За результатами розгляду відповідачу надано відповідь, що її не позбавлено батьківських прав, а тому вона має право забрати дитину із Закладу. Згідно інформацією дирекції Закладу від 10.10.2019 року надісланої позивачу зазначено, що відповідач востаннє відвідувала дитину [INFO] . Наразі, дитина продовжує перебувати у Закладі. В судове засідання призначене на 14 січня та 24 серпня 2020 року відповідач [PERSON] не з`явилася. Про причини неявки не повідомила. Представник позивача [PERSON] не заперечувала проти розгляду справи без участі відповідача, повідомивши, що остання не з`явиться до суду, оскільки у відповідача відсутній паспорт. Позовні вимоги підтримала, посилаючись на вищевказані обставини та просила позов задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: КЗ КОР "Спеціалізований Обласний будинок дитини м. Біла Церква" в судове засідання не з`явився, надіславши листа, в якому зазначено, що позов визнають повністю та просили розглянути справу без їх участі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позову та необхідності відмови в його задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Крім того, в судовому засіданні представник позивача повідомила, що відповідач також є матір`ю малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідок №602 та №195, виданих 27.05.2019 року Богуславською центральною районною лікарнею вбачається, що [PERSON] не перебуває на обліку у лікаря нарколога та перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2006 року (а.с.10). Із інформації від 29.05.2019 року наданої В.о. директором Богуславської ЦРЛ вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2006 року. За станом здоров`я [PERSON] здатна до самообслуговування (а.с.12). Згідно характеристики, виданої 08.11.2019 року виконавчим комітетом Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . За час проживання зарекомендувала себе, як безвідповідальна, ніде не працює, не приймає участі у вихованні сина, читати-писати не вміє, часто піддається чужому впливу, не користується повагою односельчан, потребує постійного контролю (а.с.9). Згідно акту обстеження житлових умов від 15 липня 2019 року вбачається, що сім`я проживає дуже скромно, але є в наявності все необхідніше. [PERSON] вжиті певні заходи для повернення своєї дитини із Закладу. Зокрема підготувала помешкання для проживання дитини, провела косметичний ремонт, підготувала дитячі речі, є ліжко для дитини, одеяла та подушки, обробляє земельну ділянку, вирощує картоплю та овочі. В льоху є в наявності закрити компоти та інша консервація. Грошових надходжень (заробітної плати, пенсії) сім`я не отримує. Проживають за рахунок дрібних заробітків (а.с.11). Відповідно до статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пунктами 15-17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Таким чином ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Не може бути позбавлена батьківських прав особа, яка не виконує своїх батьківських обов`язків внаслідок душевної хвороби, тривалого відрядження, створення перешкод з боку іншого з батьків, або іншої особи з якою проживає дитина. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Тому позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. У відповідності до статей 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками , або в сім`ї одного з них, та на піклування батьків. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вирішуючи питання про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, суд враховує, що така міра сімейно-правової відповідальності має на меті насамперед, захист прав та інтересів дитини. Як вбачається з висновку № 07.2-16/1915 від 08.11.2019 року Органу опіки та піклування Богуславської районної державної адміністрації Київської області є доцільним [PERSON] позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Суд не може погодитися з висновком позивача, щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача та ставиться до нього критично, оскільки такий висновок винесений без достатніх правових підстав та немотивований, так як не зазначено на підставі якого конкретного пункту ст. 164 СК України зроблено висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, суд вважає, що до даного необґрунтованого висновку позивач прийшов лише після отримання інформації дирекції Закладу від 10.10.2019 року (а.с.14), згідно якої просили вирішити питання подальшої долі дитини. Однак, ухвалюючи вищевказаний висновок позивачем не враховано, що відповідач приймає заходи щодо повернення своєї дитини, що підтверджується актом обстеження житловий умов, її неодноразовими зверненнями до Богуславської РДА, зверненням на гарячу лінію та до Закладу з приводу повернення дитини, тобто відповідач бажає повернути дочку, але дирекція Закладу до теперішнього часу не повернула дитину з не відомих причин для суду, оскільки представник Закладу відмовився від участі у розгляді даної справи. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні переконливі докази винної поведінки відповідача та свідомого ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed