Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

25 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до комунального некомерційного медичного підприємства «Рогатинська центральна районна лікарня» про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи [PERSON] №386-о від 24 жовтня 2018 року. В обгрунтування позову зазначив, що на підставі наказу від 24 лютого 2018 року №386-о він з 25 жовтня 2019 року був звільнений з посади у зв`язку зі скороченням чисельності або штату працівників згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки він не був попереджений про наступне вивільнення з роботи не пізніше ніж за два місяці; скорочення чисельності або штату працівників не відбулося, оскільки згідно з новим штатним розписом посада інженера з охорони праці збережена; йому не було запропоновано іншої роботи в Рогатинській ЦРЛ. Просив суд поновити йому строк звернення до суду з позовом про вирішення трудового спору, визнати незаконним наказ про звільнення з роботи [PERSON] №386-о від 24 жовтня 2018 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Микитчин П.С. додатково пояснили, що пропустили строк звернення до суду з поважних причин, оскільки копію наказу про звільнення та трудову книжку [PERSON] отримав несвоєчасно, адміністрація лікарні чинила йому перешкоди в отриманні необхідних для звернення до суду документів. Крім того, позивач в листопаді 2018 року хворів. КНМП «Рогатинська ЦРЛ» не подала до суду відзив на позовну заяву. Представник відповідача адвокат Шевчук П. В. у судовому засіданні позову не визнав. Пояснив, що звільнення позивача з роботи відбулося у зв`язку із скорочення штату працівників Рогатинської ЦРЛ на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. 16 квітня 2019 року представник КНМП «Рогатинська ЦРЛ» адвокат Шевчук П. В. подав заяву про застосування строку позовної давності, в якій зазначив, що [PERSON] було звільнено наказом від 24 жовтня 2018 року №386-о з 25 жовтня 2018 року. З наказом [PERSON] ознайомився 25 жовтня 2018 року, однак відмовився його отримати, що підтверджено підписом начальника відділу кадрів. З позовною заявою звернувся до суду 25 лютого 2019 року, тобто з пропуском строку, визначеного частиною першою статті 233 КЗпП України. Ухвалою від 01 березня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження за позовом про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи [PERSON] 16 квітня 2019 року задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Шевчука П. В. та зупинено провадження у справі до одержання згоди або відмови виборного органу первинної профспілкової організації КНМП «Рогатинська ЦРЛ» в наданні згоди на звільнення [PERSON] 10 червня 2019 року суду поновлено провадження у справі. Заслухавши вступне слово позивача, представника позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до записів у трудовій книжці [PERSON] з 15 жовтня 2002 року був прийнятий на посаду спеціаліста V розряду районної лікарні. З 21 лютого 2003 року переведений на посаду інженера по охороні праці та техніки безпеки райлікарні. 25 жовтня 2018 року звільнений з роботи по п.1 ст.40 КЗпП України. Розпорядженням заступника голови Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області № 195 від 18 червня 2018 року, у зв`язку з переданням частини функцій та повноважень центральної районної лікарні комунальному некомерційному підприємству «Рогатинський центр первинної медико-санітарної допомоги» затверджено нову структуру Рогатинської ЦРЛ та вирішено до 01 жовтня 2018 року привести штатний розпис Рогатинської ЦРЛ у відповідність до нової структури в межах бюджетних асигнувань. 02 липня 2018 року головним лікарем Рогатинської ЦРЛ [PERSON] було видано наказ № 75 про внесення змін до структури, штату та скорочення чисельності працівників Рогатинської центральної районної лікарні, відповідно до якого скорочено чисельність штату та працівників відділень Рогатинської ЦРЛ. Відповідно до змісту п. 3 цього наказу перелік працівників, які підлягають скороченню, зазначені в додатках до наказу. У додатку до наказу № 75 від 02 липня 2018 року «Адміністративно-управлінський персонал» серед працівників, які підлягають вивільненню під №11 значиться [PERSON] , інженер з охорони праці, наявний підпис [PERSON] про ознайомлення з наказом. На підставі подання головного лікаря Рогатинської ЦРЛ від 05 вересня 2018 року № 11.12/847 профспілковий комітет Рогатинської ЦРЛ згідно з протоколом № 22 від 06 вересня 2018 року надав згоду на вивільнення працівників, зазначених в цьому поданні. Оскільки суд прийшов до висновку про допущення порушень під час одержання згоди профспілкового комітету Рогатинської ЦРЛ на розірвання трудового договору з [PERSON] , провадження у справі було зупинено, суд звернувся до виборного органу первинної профспілкової організації КНМП "Рогатинська центральна районна лікарня" щодо згоди профспілкового комітету Рогатинської ЦРЛ на розірвання трудового договору з [PERSON] . Відповідно до протоколу №9 від 25 квітня 2019 року профспілковий комітет Рогатинської ЦРЛ надав згоду на звільнення [PERSON] Наказом головного лікаря Рогатинської ЦРЛ Бандури Т. М . від 24 жовтня 2018 року №386-о [PERSON] звільнено з посади інженера з охорони праці Рогатинської ЦРЛ з 25 жовтня 2018 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України (зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників) на підставі наказу від 02 липня 2018 року № 75. Судом встановлено, що відповідно до штатного розпису на І півріччя 2018 року Рогатинської ЦРЛ загальна кількість штатних посад дорівнювала 513,5, а відповідно до штатного розпису на 01 грудня 2018 року Рогатинської ЦРЛ загальна кількість штатних посад дорівнює 410, тобто скорочено 103,5 штатні посади. Згідно штатного розпису на І півріччя 2018 року Рогатинської ЦРЛ, оглянутого у судовому засіданні, у розділі працівники апарату управління і господарського персоналу значиться посада інженера по техніці безпеки 1 штатна посада і фахівець з цивільної оборони 1 штатна посада. У штатному розписі на 01 грудня 2018 року у розліді працівники апарату управління значиться одна штатна одиця - фахівець з питань цивільної оборони та з питань охорони праці. Згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Пленум Верховного Суду України у пункті 19 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснив судам, що, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Згідно з ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Відповідно до ч. ч. 1-3 статті 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. За змістом частин частини першої, другої та сьомої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. На підставі досліджених доказів суд встановив, що звільнення [PERSON] відбулося з порушенням встановленого законом порядку. Стороною відповідача не надано суду доказів на переважне залишення на роботі іншого працівника на об`єднаній посаді фахівця з питань цивільної оборони та з питань охорони праці. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснив судам, що встановлені статтями 228, 223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з`ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи, права і обов`язки сторін. Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Судом встановлено, що місячний строк для звернення [PERSON] з заявою про вирішення трудового спору у зв`язку з його звільненням закінчився 26 листопада 2018 року, оскільки його перебіг починався з наступного дня після 25 жовтня 2019 року - дня ознайомлення з наказом про звільнення, від ознайомлення з яким [PERSON] відмовився, що засвідчено підписом начальника відділу кадрів. [PERSON] звернувся до суду з позовом 25 лютого 2019 року. Поважними причинами пропуску місячного строку звернення до суду зазначає, що адміністрація Рогатинської ЦРЛ не надавала на його вимогу документів, що підтверджували незаконність його звільнення, в листопаді 2018 року він хворів. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини зазначені [PERSON] , документально не підтвердженні, зокрема, захворювання позивача в листопаді 2018 року. Крім того, за ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. На підставі викладеного в суду відсутні підстави для поновлення строку звернення [PERSON] до суду, оскільки наведені ним причини пропуску строку не є поважними. Таким чином [PERSON] звернувся до суду з позовом про скасування наказу про його звільнення з роботи з пропуском встановленого ч. 1 ст. 233 КЗпП України строку, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed