Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

28.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] та [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ст.194 КК України. В позовній заяві вказано, що 26.07.2013р. в після обідній час позивач знаходився вдома, він почув, що з сусіднього будинку, де мешкає сім'я [PERSON] лунали крики. Він вийшов на вулицю та побачив [PERSON] та [PERSON], почав робити їм зауваження щодо гучних криків. В результаті між ним та [PERSON] виник конфлікт. Потім конфлікт припинився, [PERSON] пішов додому, а позивач повернувся на територію свого домоволодіння. Близько 21.20 год. позивач почув крики біля свого двору та звук розбитого скла в його будинку. Позивач вибіг на вулицю та побачив дві людини, які від'їжджали на мопеді та мотоциклі від його двору. Позивач сів на свій мопед та направився за невідомими. В цей час [PERSON] направився до будинку позивача, де розбив вікна, пошкодив паркан, водопровідний кран та супутникову антену. Повернувшись додому, позивач звернувся до міліції з заявою про пошкодження його майна на загальну суму 5 тис.грн., що підтверджується висновком за рапортом слідчого СВ Токмацького МВ від 20.09.2013р. Виходячи з вищевикладеного та згідно висновку за рапортом слідчого СВ Токмацького МВ від 20.09.2013р. в діях [PERSON] вбачаються ознаки правопорушення передбаченого ст.194 КК України, розгляд якої проводиться не інакше як за особистим зверненням громадян до суду, тому подальший розгляд матеріалу було припинено. Для відновлення пошкодженого майна позивачу довелося сплатити значні для нього кошти, а саме за ремонт паркану та вікон він повинен був придбати рейки, віконні рами вартість яких склала 542 грн., що підтверджується товарним чеком від 07.11.2013р., також позивачу потрібно було придбати скло для вікон вартість якого склала 1486,70 грн., що підтверджується довідкою ПП "[PERSON]." від 06.11.2013р. Також заплатити 2000 грн. за роботу по ремонту паркану та вікон. Крім того, неправомірними діями [PERSON] позивачу було пошкоджено супутникову антену, ремонт якої буде коштувати 500 грн., що підтверджується поясненнями [PERSON] від 07.11.2013р., якого позивач викликав для полагодження пошкодженої супутникової антени. Також неправомірними діями [PERSON] позивачу було пошкоджено водопровідний кран, в результаті чого був великий витік води з пошкодженої труби і нараховано значну для позивача суду до сплати, а саме 500 грн., що підтверджується роздруківкою з особового рахунку. Позивач вважає, оскільки, в результаті неправомірних та винних дій [PERSON] йому було заподіяно шкоди у вигляді пошкодження його майна, він для поновлення свого майна поніс та ще має понести витрати на придбання матеріалів, оплати роботи по відновленню пошкодженого майна та оплати за надання послуг з водопостачання, у розмірі 5028,70 грн., які є збитками (шкодою) та, відповідно до ст.ст.22, 1166 ЦК України, підлягають відшкодуванню особою, яка її завдала у повному обсязі. Окрім матеріальної шкоди, неправомірними діями відповідача позивачу також завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті: страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов'язків, переживання незручностей, пов'язаних з некомфортними умовами проживання через пошкоджені вікна та зруйнований паркан та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниження гідності, побоювання щодо майбутнього стану здоров'я. В подальшому позивач був вимушений налагоджувати зруйнований побут, займатися ремонтом пошкодженого майна, замість того, щоб заробляти гроші для існування своєї родини. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на відновлення пошкодженого майна, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторських можливостей задля їх подолання. Позивач зазначив, що на момент його звернення з позовом, [PERSON] не сплатив жодної копійки в рахунок відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої його неправомірними діями, навіть не попросив пробачення за скоєне. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь завдану йому майнову шкоду (збитки) в розмірі 5028,70 грн. та моральну (немайнову) шкоду в розмірі 10000 грн. Позивач у судовому засіданні 24.04.2014 року уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача матеріальні збитки в розмірі 3000 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн., відмовився від стягнення коштів за воду - 500 грн., пояснив, що [PERSON] прислав людей, які розбили вікна в його домі, він не бачив хто саме побив вікна, антену, колонку. [PERSON] не був засуджений за ці дії та, взагалі, він не звертався до міліції за притягненням його до відповідальності. Він нічого не придбав для ремонту пошкодженого майна, так як у нього немає грошей. В судовому засіданні 06.05.2014 року [PERSON] знову змінив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача 3.000 гривень матеріальної шкоди та 5.000 гривень моральної шкоди. Додатково пояснив, що для ремонту вікон він придбав скло, яке було у вжитку, але воно йому не підійшло та знаходиться у нього вдома. Будь-якої квитанції або чеку на ці витрати він не має та суду надати не може. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що він майна позивача не пошкоджував. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] та [PERSON], які є батьками відповідача, в судовому засіданні заперечували проти позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, третіх осіб [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява задоволення не підлягає з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно висновку за рапортом [PERSON] від 20.09.2013 р. в діях [PERSON] вбачаються ознаки правопорушення передбаченого ст.194 КК України, розгляд якої проводиться не інакше як за особистим зверненням громадян до суду, подальший розгляд матеріалу за рапортом [PERSON] припинено. Позивач в судовому засіданні повідомив, що для ремонту пошкодженого майна він гроші не витрачав, та взагалі не бачив хто пошкодив його майно, [PERSON] за пошкодження майна позивача не був засуджений та він не звертався з такою заявою. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В матеріалах справи відсутній вирок відносно [PERSON], яким би його було засуджено за пошкодження майна позивача [PERSON] Отже, позивач [PERSON] не надав суду докази, про те що [PERSON] завдав йому матеріальної та моральної (немайнової) шкоди. Таким чином, надані суду докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ст.194 КК України

Outcome: dismissed