Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

У листопаді 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернулася [PERSON] (надалі по тексту - позивач) із позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» (надалі по тексту - відповідач-1), [PERSON] (надалі по тексту - відповідач-2), у якому просила суд стягнути на свою користь з відповідача-1 страхове відшкодування в сумі 54 256,74 грн., з відповідача-2 - майнову шкоду в сумі 27 260,14 грн., з відповідачів - судовий збір пропорційно до розмірів майнових вимог. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.02.2017 року о 15:00 в м. Києві на перехресті вул. Драйзера - вул. Бальзака трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Ssang Yongan», р/н [NUMBER] під керуванням власника [PERSON] Внаслідок даної ДТП транспортні засоби учасників отримали механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 15.03.2017 року винним у вчиненні правопорушення, наслідком якого стала вказана ДТП, визнано відповідача-2. Цивільно-правова відповідальність відповідача-2 на момент настання ДТП була застрахована ПрАТ «Європейський страховий союз». Відповідно до Звіту № 61-Б про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Ssang Yongan» (державний номер [NUMBER]) від 07.06.2017 р., складеного на замовлення відповідача-1, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 54 256,74 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля Позивача складає 81 516,88 грн. Відповідач-1 зобов'язаний був здійснити виплату страхового відшкодування потерпілому у розмірі вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу в сумі 54 256,74 грн., проте свій обов'язок не виконав та фактично припинила свою діяльність, про що свідчать відомості із Нацкомфінпослуг та МТСБУ. Оскільки безпосереднім завдавачем шкоди є відповідач-2. тому з нього на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичною шкодою та страховим відшкодуванням в сумі 27 260,14 грн. В судове засідання позивач не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, її представник звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі, будучи повідомленими про дату і час судового розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заперечень чи відзиву на позов не подавали. Як передбачено ч. 1, 3 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Малинникова О.Ф. від 27.11.2017 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні. В зв'язку з перебуванням судді Малинникова О.Ф. на лікарняному на підставі розпорядження керівника апарату №01-08-469 від 04.06.2018 року було проведено повторний автоматизований розподіл вказаної цивільної справи. 04.06.2018 року цивільна справа надійшла до провадження судді Осаулова А.А. Як відомо, з 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Так, згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В свою чергу, як передбачено ч.2 ст. 19 та п.4 ч.2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ухвалою судді від 07.06.2018 року справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки Ssang Yongan, д.н.з. [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 18). Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 15.03.2017 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності в межах санкції вказаної статті (а.с. 6). Вказаною постановою встановлено, що 16.02.2017 р. о 15.00 год. [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ держномер [NUMBER] на перехресті вул. Драйзера - вул. Бальзака у м. Києві, рухаючись на забороняючий (червоний) сигнал світлофору здійснив зіткнення з автомобілем марки "Ssang Yongan", держномер [NUMBER] (водій [PERSON]), що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Вищезазначеними діями водій [PERSON] порушив п. 8.7 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення . У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок вказаного ДТП автомобіль марки Ssang Yongan, д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що доведено в судовому засіданні. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Європейський Страховий Союз», що підтверджується Полісом АЕ/7475968 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 7). 20.02.2017 року водій [PERSON] звернулася до ПрАТ «Європейський Страховий Союз» із Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 8-9). 31.05.2017 року [PERSON] звернулася до ПрАТ «Європейський Страховий Союз» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 10). Відповідно до Звіту №61-D/29/5 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Ssang Yongan» (державний номер [NUMBER]) від 07.06.2017 року, складеного на замовлення ПрАТ «Європейський Страховий Союз», вартість матеріального збитку, внаслідок пошкодження транспортного засобу з урахуванням ПДВ становить 54 256,74 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ складає 81 516,88 грн. (а.с. 11-17). За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Стаття 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved