Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

У серпні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на наступні обставини. 13 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем був виданий виконавчий напис та зареєстрований в реєстрі за № 4774 на підставі кредитного договору № Z02.00600.003652120 від 09 лютого 2018 року, укладеного між публічним акціонерним товариством « Ідея Банк» та нею. Згідно даного виконавчого напису їй було запропоновано задовольнити вимоги АТ « Ідея Банк» за період з 10.10.2918 року по 03.05.2019 року в розмірі 32372,13 гривень. 22 липня 2019 року відділом Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 4774 від 13.06.2019 року. Вважає, що нотаріус не мав права вчиняти спірний виконавчий напис, оскільки не мав в розпорядженні документів необхідних для цього, вона не отримувала вимогу з пропозицією сплатити заборгованість за кредитом, при цьому останній не є безспірним, так як борг по кредиту вона сплачувала, про що надає квитанції. Згідно ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно пп. 3.5 п. З глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної в постанові від 16.05.2018 року № 320/8269/15-ц під час розгляду справ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню суд має перевірити право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), які такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Вважає, нотаріус вчинивши спірний виконавчий напис порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», пп. 3.5 п. З глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Просила суд визнати виконавчий напис, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем виданий 13 червня 2019 року та зареєстрований в реєстрі за № 4774 таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на її користь судові витрати ( а. с. 3-5 ). Ухвалою судді від 22.08.2019 року постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у вищезазначеній справі та постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання\~ на 10.00 год. 11 вересня 2019 року. ( а. с. 16-17). 10 вересня 2019 року за вх. № 33081 судом отримано від АТ «Ідеал Банк» відзив на позов [PERSON] , в якому просили суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи наступним. 09 лютого 2018 року між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Z02.00600.003652120 (далі по тексту - Кредитний договір), відповідно до пункту 1.1. якого Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 17 709.00 грн. (сімнадцять тисяч сімсот дев`ять гривень 00 копійок), включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Графік щомісячних платежів за кредитним договором передбачений п. 6.1. Кредитного договору. Оскільки [PERSON] не виконала власних зобов`язань як позичальник за кредитним договором № Z02.00600.003652120 від 09 лютого 2018 року, то станом на 03 травня 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 30472,13 грн., яка складалася з наступного: основний борг - 9045,23 грн.; прострочений борг - 5757,31 грн.; прострочені проценти - 1203,07 грн.; строкові проценти - 97,12 грн.; нарахована комісія - 242.1 грн.; прострочена комісія - 2975,8 грн.; пеня - 11151,5 грн. Згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-ІУ (надалі - ЦК У країни) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року №3425-ХІІ (надалі - ЗУ «Про нотаріат), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічне визначено Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Відповідно до п. З Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. На підставі вище вказаних положень чинного законодавства АТ «Ідея Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича із заявою від 10.06.2019 року №12.4.2/84748 про вчинення виконавчого напису щодо стягнення з [PERSON] 30472,13 грн. боргу за Кредитним договором, а також понесених витрат на його вчинення. Відповідно до п. 3.2. Порядку вчинення нотаріальних дій безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік документів), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Постанова КМУ № 1172). Згідно з п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашений заборгованості. На виконання вимог пункту 2 вище вказаного Переліку АТ «Ідея Банк» надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення 13.06.2019 оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса № 4774. а саме: 1) заяву про вчинення виконавчого напису від 10.06.2019 року №12.4.2/84748; 2) кредитний договір № Z02.00600.003652120 від 09 лютого 2018 року; 3) довідку про ненадходження платежів від 10.06.2019 №12.4.2/84418; 4) вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 03.05.2019 №12.4.2/202.00600.003652120; 5) довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № Z02.00600.003652120 від 09 лютого 2018 року, видану станом на 03.05.2019 року: 6) список № 2994 за формою № 103 згрупованих поштових відправлень Банку із відбитком поштового штемпеля; список №11 за формою №103 згрупованих поштових відправлень Банку із відбитком поштового штемпеля; опис вкладення до цінного листа із відбитком поштового штемпеля, що підтверджує направлення на адресу Позивача документів, визначених пунктами 4-5 даного переліку, а також фіскальний чек по оплаті вище вказаних послуг поштового зв`язку; рекомендоване повідомлення про вручення вище вказаного поштового відправлення [PERSON] ; 7) виписку по транзитному рахунку [PERSON] № [NUMBER] . сформовану Банком 10.06.2019 року; 8) детальний розрахунок заборгованості по кредиту № Z02.00600.003652120 від 09 лютого 2018 року, виконаний станом на 03 травня 2019 року. Сукупний аналіз усіх вище перелічених документів дає змогу стверджувати, що такі в повній мірі підтверджують суму заборгованості Позивача як боржника перед АТ «Ідея Банк»; відповідають вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, а відтак підтверджують безспірність заборгованості Позивача. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчою напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем (Постанова Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 127/15911/17). За таких обставин, безспірність заборгованості, що була стягнута з Позивача згідно оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, не залежить від того, погоджується Позивач з її розміром, чи ні. Жодних доказів, які б спростовували безспірність заборгованості, стягнутої згідно оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, Позивачем не надано. Вирішення питання, чи є заборгованість об`єктивно безспірною, залежить від того, чи надано нотаріусу перелік документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку відповідно до вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Отже, викладене вище свідчить про те, що заборгованість [PERSON] , стягнута з неї відповідно до оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, є безспірною відповідно до положень Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютою 2012 року № 296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Щодо твердження Позивача про те, що Банк не надсилав їй вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань зазначають таке. Тобто, для вчинення напису обов`язковою умовою є лише надіслання вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань і наявність відмітки поштового зв`язку про її відправлення, а не одержання. Даний висновок також викладений у Постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 127/15911/17. 08 травня 2019 року AT «Ідея Банк» було надіслано [PERSON] вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, що підтверджують додані до відзиву копії документів: список № 11 за формою 103 згрупованих поштових відправлень, поданих AT «Ідея Банк» для відправлення; список № 2994 за формою 103 згрупованих поштових відправлень цінних листів AT «Ідея Банк», відправлених 08 травня 2019 року: фіскальний чек на підтвердження оплати послуг поштового зв`язку щодо надсилання поштових відправлень; опис вкладення в цінний лист, адресований [PERSON] . Вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань була надіслана на ту ж адресу, яка зазначена у позовній заяві [PERSON] до AT «Ідея Банк» у справі № 357/9376/19: 09161. Київська [ADDRESS] , тобто за правильною та актуальною адресою її місця проживання. Це підтверджується вище переліченими документами, доданими до відзиву. Більше того, необхідно наголосити, що Позивач отримала вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань 15 травня 2018 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом [PERSON] , котра додається до відзиву. Тобто, Позивач намагається ввести суд в оману, зазначаючи в позовній заяві, що не отримувала вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги AT «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення цієї вимоги, виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме: достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, пеню та інші платежі за кредитним договором. У випадку непогашення заборгованості за кредитним договором згідно цієї вимоги AT «Ідея Банк» попередило, про можливість стягнення заборгованості у безспірному порядку, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір. Як додаток до вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань було долучено довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № Z02.00600.003652120 від 09 лютого 2018 року, видану станом на 03.05.2019, що містить інформацію про загальний розмір боргу, а також кожну його складову. Отже, AT «Ідея Банк» належним чином повідомило Позивача про наявність боргу, суму боргу та необхідність його погашення шляхом надсилання вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань та довідки-розрахунку заборгованості, а Позивач її отримала, що підтверджується наявністю відмітки [PERSON] про її отримання на повідомленні про вручення. Загалом, все вищенаведене підтверджує той факт, що оскаржуваний виконавчий напис №4774 від 13 червня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № Z02.00600.003652120 від 09 лютого 2018 року у розмірі 32372,13 грн. (включаючи плату за вчинення виконавчого напису нотаріуса - 1900 грн.), відповідає всім вимогам чинного законодавства, а стягнута заборгованість с безспірною, внаслідок чого позовну заяву [PERSON] по даній справі необхідно залишити без задоволення ( а. с. 22, 23-30). Ухвалою суду від 11 вересня 2019 року постановлено закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду по суті на 11 годину 00 хвилин 09 жовтня 2019 року ( а. с. 55-56 ). 30 вересня 2019 року за вх. № 35706 судом отримано від позивача відповідь на відзив, в якому зазначала наступне. Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч. 1 ст.39 закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Мін`юсті 22.02.2012 за №282/20595. Відповідно до ст.87 закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. У ст. 88 закону «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більш ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більш ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Порядок учинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 гл.16 розд. ІІ порядку). Згідно з пп.2.1 п.2 гл.16 розд. ІІ порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають стосунок до вчинення виконавчого напису, нотаріус управі витребувати їх у стягувача (пп.2.2 п.2 гл.16 розд. ІІ порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (пп.2.3 п.2 гл.16 розд.ІІ порядку). Крім того, у пп.3.2, 3.5 п. 3 гл.16 розд.ІІ порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМ від 29.06.99 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку. Цей перелік не передбачає інших умов учинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в законі «Про нотаріат» і Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. У статті 50 закону «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів стст.15,16,18 ЦК, ст. ст. 50, 87, 88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень стст.87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Тому вона вважає, що її вимоги про визнання виконавчого напису, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем виданий 13 червня 2019 року та зареєстрований в реєстрі за № 4774 таким, що не підлягає виконанню є законними та обґрунтованими ( а. с. 92-93 ). 08 жовтня 2019 року судом за вх. № 36980 отримано від відповідача заперечення на відповідь на відзив позивача на позову заяву, в якій останній посилався на наступне. По-перше, у відзиві на позовну заяву детально зазначалося про те, що АТ «Ідея Банк» було надано приватному нотаріусу Гуревічову О. М. всі необхідні для вчинення виконавчого напису нотаріуса документи, передбачені п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1 172. По-друге, у відзиві було спростовано твердження [PERSON] про те, що Банк не надсилав їй вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, адже додані до відзиву копії документів підтверджують надсилання Відповідачем та отримання Позивачем вимоги АТ «Ідея Банк» про усунення порушень кредитних зобов`язань. По-третє, твердження Позивача про те, що заборгованість за кредитним договором № Z02.00600.003652120 від 09 лютого 2018 року не є безспірною, оскільки вона сплачувала борг за кредитом, що підтверджується доданими до позову квитанціями, було спростоване наданням копії виписки по транзитному рахунку [PERSON] № [NUMBER] , сформованої Банком 10 червня 2019 року, у якій відображені згадані Позивачем платежі, що доводить їх врахування при визначенні станом на 03 травня 2019 року розміру заборгованості за кредитним договором № Z02.00600.003652120 від 09 лютого 2018 року. Натомість у відповіді на відзив на позовну заяву [PERSON] жодних пояснень, міркувань і аргументів щодо наведених Відповідачем у відзиві заперечень наведено не було, як і не були зазначені мотиви їх визнання або відхилення. Аналіз законодавства, на підставі якого здійснюється вчинення виконавчого напису нотаріуса, проведений Верховним Судом у процитованій [PERSON] мотивувальній частині Постанови Верховного Сулу від 10 квітня 2019 року у справі № 21/116/16-ц і його застосування до даного спору лише в черговий раз підтверджує, то що виконавчий напис № 4774 від 13 червня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ у [PERSON] Олегом Миколайовичем, відповідає всім його вимогам. У даному випадку [PERSON] , котра звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, шо не підлягає виконанню, не довела ні порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, ні неправомірності вимог стягувача, з якими АТ «Ідея Банк» звернулося до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Жодних доказів, які б спростовували безспірність заборгованості, стягнутої згідно оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса Позивачем не надано. Загалом, усе вищенаведене підтверджує той факт, що оскаржуваний виконавчий напис № 4774 віл 13 червня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № Z02.00600.003652120 від 09 лютого 2018 року у розмірі 32372,13 гри. (включаючи плату за вчинення виконавчого напису нотаріуса - 1900 грн.), відповідає всім вимогам чинного законодавства, а стягнута заборгованість є безспірною, внаслідок чого позовну заяву [PERSON] по даній справі необхідно залишити без задоволення ( а. с. 94, 95-97 ). Ухвалою суду від 09 жовтня 2019 року постановлено визнати обов`язкову явку в судове засідання позивача [PERSON] ( а. с. 103-104 ). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач АТ « Ідея Банк» в судове засіданні свого представника не направив, у відзиві на позовну заяву позивача, яка отримана судом 10.09.2019 року просили проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами ( а. с. 29 ). Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення, з якого вбачається, що 21.10.2019 року уповноваженою особою було отримано судову повістку про слухання справи, яке відбудеться Білоцерківським міськрайонним судом 06.11.2019 року об 11 годині. Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Отже, враховуючи неведене, суд приходить до висновку, що третя особа про слухання справи була повідомлена завчасно. Інших заяв та клопотань з боку сторін по вищезазначеній цивільній справі до суду не надходило. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,\~ що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 09 лютого 2018 року між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Z02.00600.003652120, відповідно до пункту 1.1. якого Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 17 709.00 грн. (сімнадцять тисяч сімсот дев`ять гривень 00 копійок), включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору ( а. с. 11-12 ). Графік щомісячних платежів за кредитним договором передбачений п. 6.1. Кредитного договору. Оскільки [PERSON] не виконала власних зобов`язань як позичальник за кредитним договором № Z02.00600.003652120 від 09 лютого 2018 року, то станом на 03 травня 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 30472,13 грн., яка складалася з наступного: основний борг - 9045,23 грн.; прострочений борг - 5757,31 грн.; прострочені проценти - 1203,07 грн.; строкові проценти - 97,12 грн.; нарахована комісія - 242.1 грн.; прострочена комісія - 2975,8 грн.; пеня - 11151,5 грн. У зв`язку з невиконанням позивачем взятих на себе зобов`язань та наявністю боргу, відповідач АТ «Ідея Банк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича із заявою від 10.06.2019 року №12.4.2/84748 про вчинення виконавчого напису щодо стягнення з [PERSON] 30472,13 грн. боргу за Кредитним договором, а також понесених витрат на його вчинення ( а. с. 31-32 ). 13 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем був виданий виконавчий напис та зареєстрований в реєстрі за № 4774 на підставі кредитного договору № Z02.00600.003652120 від 09 лютого 2018 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та позивачем ( а. с. 8 ). Згідно даного виконавчого напису позивачу було запропоновано задовольнити вимоги АТ «Ідея Банк» за період з 10.10.2918 року по 03.05.2019 року в розмірі 32372,13 гривень. 22 липня 2019 року відділом Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 4774 від 13.06.2019 року (А. с. 9 ). Звертаючись до суду з вищевказаним позовом позивач вважає, що нотаріус не мав права вчиняти спірний виконавчий напис, оскільки не мав в розпорядженні документів необхідних для цього, вона не отримувала вимогу з пропозицією сплатити заборгованість за кредитом, при цьому останній не є безспірним, так як борг по кредиту вона сплачувала, про що надає квитанції, тому такий виконавчий напис, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем повинен бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.\~\~\~\~\~\~\~ \~ Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому, судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В судовому засіданні під час розгляду даної цивільної справи було встановлено, що на виконання вимог пункту 2 вище вказаного Переліку відповідач АТ «Ідея Банк» надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення 13.06.2019 оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса № 4774, а саме: 1) заяву про вчинення виконавчого напису від 10.06.2019 року №12.4.2/84748; 2) кредитний договір № Z02.00600.003652120 від 09 лютого 2018 року; 3) довідку про ненадходження платежів від 10.06.2019 №12.4.2/84418; 4) вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 03.05.2019 року №12.4.2/202.00600.003652120; 5) довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № Z02.00600.003652120 від 09 лютого 2018 року, видану станом на 03.05.2019 року: 6) список № 2994 за формою № 103 згрупованих поштових відправлень Банку із відбитком поштового штемпеля; список №11 за формою №103 згрупованих поштових відправлень Банку із відбитком поштового штемпеля; опис вкладення до цінного листа із відбитком поштового штемпеля, що підтверджує направлення на адресу Позивача документів, визначених пунктами 4-5 даного переліку, а також фіскальний чек по оплаті вище вказаних послуг поштового зв`язку; рекомендоване повідомлення про вручення вище вказаного поштового відправлення [PERSON] ; 7) виписку по транзитному рахунку [PERSON] № [NUMBER] . сформовану Банком 10.06.2019 року; 8) детальний розрахунок заборгованості по кредиту № Z02.00600.003652120 від 09 лютого 2018 року, виконаний станом на 03 травня 2019 року. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчою напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем (Постанова Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 127/15911/17). За таких обставин, безспірність заборгованості, що була стягнута з позивача згідно оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, не залежить від того, погоджується позивач з її розміром, чи ні. Жодних доказів, які б спростовували безспірність заборгованості, стягнутої згідно оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, позивачем не надано. Вирішення питання, чи є заборгованість об`єктивно безспірною, залежить від того, чи надано нотаріусу перелік документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку відповідно до вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Отже, викладене вище свідчить про те, що заборгованість [PERSON] , стягнута з неї відповідно до оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, є безспірною відповідно до положень Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютою 2012 року № 296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Щодо твердження позивача про те, що Банк не надсилав останній вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань не заслуговує на увагу та спростовується наявними в матеріалах справи документами. 08 травня 2019 року відповідачем AT «Ідея Банк» було надіслано [PERSON] вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, що підтверджують додані до відзиву копії документів: список № 11 за формою 103 згрупованих поштових відправлень, поданих AT «Ідея Банк» для відправлення; список № 2994 за формою 103 згрупованих поштових відправлень цінних листів AT «Ідея Банк», відправлених 08 травня 2019 року: фіскальний чек на підтвердження оплати послуг поштового зв`язку щодо надсилання поштових відправлень; опис вкладення в цінний лист, адресований [PERSON] ( а. с. 34 ). Вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань була надіслана на ту ж адресу, яка зазначена у позовній заяві [PERSON] до AT «Ідея Банк» у справі № 357/9376/19: 09161. Київська [ADDRESS] , тобто за правильною та актуальною адресою місця проживання останньої ( а. с. 71-74 ). Зазначену вимогу позивач отримала 15 травня 2018 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом [PERSON] ( а. с. 75 ). Згідно даної вимоги AT «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення цієї вимоги, виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме: достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, пеню та інші платежі за кредитним договором. У випадку непогашення заборгованості за кредитним договором згідно цієї вимоги AT «Ідея Банк» попередило, про можливість стягнення заборгованості у безспірному порядку, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір ( а. с. 69 ). Як додаток до вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань було долучено довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № Z02.00600.003652120 від 09 лютого 2018 року, видану станом на 03.05.2019, що містить інформацію про загальний розмір боргу, а також кожну його складову ( а. с. 70 ). Отже, відповідач AT «Ідея Банк» належним чином повідомило позивача про наявність боргу, суму боргу та необхідність його погашення шляхом надсилання вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань та довідки-розрахунку заборгованості, а позивач її отримала, що підтверджується наявністю відмітки [PERSON] про її отримання на повідомленні про вручення. Хоча, для вчинення напису обов`язковою умовою є лише надіслання вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань і наявність відмітки поштового зв`язку про її відправлення, а не одержання. Даний висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 127/15911/17. Отже, нотаріус вчинив виконавчий напис з дотриманням 30-денного строку, встановленого підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, після того, як банк направив боржнику письмову вимогу щодо усунення порушень за кредитною угодою. Крім того, розмір заборгованості, який відповідачем запропоновано позивачу погасити у письмовій вимозі від 08 травня 2019 року повністю співпадають з розміром заборгованості, зазначеного у заяві на вчинення виконавчого напису та у самому виконавчому написі нотаріуса ( 30 472,13 грн.) ( а. с. 69, 8 ). Тому, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні посилання позивача, що нотаріус не мав права вчиняти спірний виконавчий напис, оскільки не мав в розпорядженні документів необхідних для цього, а вона не отримувала вимогу з пропозицією сплатити заборгованість за кредитом. Навпаки, зазначене спростовується наявними в матеріалах справи документами. Не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи в судовому засіданні і посилання позивача на те, що сума стягнута за виконавчим написом не є безспірною, оскільки остання сплачувала борг за кредитом, що підтверджується доданими до позову квитанціями ( а. с. 13-15 ), досліджено в судовому засіданні оригінали. Проаналізувавши надану відповідачем виписку по транзитному рахунку позивача\~ [PERSON] № [NUMBER] , сформованої Банком 10 червня 2019 року ( а. с. 41-42 ), суд вбачає, що у ній відображені всі надані позивачем до матеріалів справи копії квитанцій за період 10.10.2018 року по 03.05.2019 року,\~ що доводить їх врахування відповідачем при визначенні станом на 03 травня 2019 року розміру заборгованості за кредитним договором № Z02.00600.003652120 від 09 лютого 2018 року. Відповідно до вимог ст. 263 ЦП України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] до акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, то не підлягають і стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати\~ понесені останньою при зверненні до суду. \~\~\~ На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed