Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

У травні 2020 року позивач звернулася до суду із позовом, яким просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вимоги мотивує тим, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04 червня 2005 року, який було розірвано 17 грудня 2008 року. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Відповідач не займається вихованням доньки, не цікавиться її навчанням та розвитком. Після розірвання шлюбу, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу по утриманню дитини, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів. Крім того, відповідач протягом дев`яти років ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки: зовсім не спілкується з нею, не цікавиться станом її здоров`я, навчанням, матеріальним станом. Відповідно до висновку №449/49-05-24 від 24.01.2020 року, орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, враховуючи рішення комісії захисту прав дитини від 22.01.2020 року, вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . За вказаного, змушена звернутись до суду із позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.05.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання /а.с. 36-37/. Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 58-59/. В судове засідання представник позивача надала, через канцелярію суду, заяви про розгляд справи у їх відсутності, просила задовольнити позовні вимоги, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, правом подачі відзиву не скористався. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, підтримав висновок органу опіки та піклування. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] /а.с. 4/. Так, згідно зі свідоцтвом про зміну імені виданим Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції від 20.08.2010 року [PERSON] змінила ім.»я на [PERSON] . Після реєстрації шлюбу у 2011 році [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». За довідкою комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація Міської ради міста Кропивницького» від 16.12.2019 року №9396, дитина [PERSON] проживає в сім`ї матері [PERSON] /а.с. 5/. Відповідно до характеристики, наданої комунальним закладом «Навчально-виховне об`єднання природно-економіко-правовий ліцей-спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №8 - позашкільний центр Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» від 27.01.2020 року, [PERSON] навчається у закладі з першого класу, характеризується позитивно. Вихованням дитини займається мати та вітчим, які регулярно відвідують школу та надають допомогу класному керівнику. Батько не бере участі у вихованні дитини, не відвідує школу, та не цікавиться шкільним життям доньки /а.с. 13/. У довідці комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Кропивницького» Міської ради міста Кропивницького від 21.10.2019 року №1767-03 зазначено, що про станом здоров`я дитини [PERSON] піклується мати [PERSON] батько [PERSON] станом здоров`я доньки ніколи не цікавився /а.с. 12/. За довідкою школи моделей та естетичного виховання «Mix mdels» від 13.12.2019 року, [PERSON] є вихованкою школи моделей, постійно бере участь у заходах колективу, Всеукраїнських та Міжнародних конкурсах. Вихованням [PERSON] займається мати та вітчим, вони приділяють належну увагу вихованню доньки, регулярно відвідують батьківські збори та надають допомогу у проведенні заходів школи моделей. Батько не приймає участі у вихованні доньки, не цікавиться її позашкільним вихованням /а.с. 14/. [PERSON] з 2012 по 2018 роки займалась в дитячо-юнацькому клубі «Ровесник». Батько не цікавився дозвіллям доньки, з викладачами дитячо-юнацького клубу, де вчиться дитина, не спілкувався, фінансово не підтримував, що підтверджується довідкою виданою управлянням молоді та спорту Міської Ради міста Кропивницького від 15.01.2020 року №79 /а.с. 15/. Віповідно до розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, наданого Фортечним відділом державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, заборгованість [PERSON] по виплаті аліментів для утримання дочки [PERSON] станом на 01.09.2019 року складає 33 346,75 грн., станом на 01.12.2019 року складає 49 781,27 грн. /а.с. 6-7, 8/. Постановою державного виконавця Фортечним відділом державної виконавчої служби міста Кропивницького від 23.09.2019 року на гр.. [PERSON] через наявність заборгованості зі сплати аліментів накладено штраф у розмірі 10 004,02 грн. /а.с. 8-зворотна сторона/. Відповідно до висновку виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького№449/49-05-24 від 24.01.2020 року, орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, враховуючи рішення комісії захисту прав дитини від 22.01.2020 року, вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку органом опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького встановлено та в бесіді з працівником управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького неповнолітня [PERSON] повідомила, що бачилась з батьком давно, коли відвідувала дитячий садок. Зі слів дитини, батько з нею не спілкується, не цікавиться її навчанням, інтересами, про неї піклується мама. [PERSON] згодна з позбавленням батька [PERSON] батьківських прав відносно неї. На письмове запрошення управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, направлене поштовим листом за адресою: [ADDRESS] гр.. [PERSON] не з`явився /а.с. 53-54/. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитині забезпечується такий захист i піклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В абзаці 2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлено, що матеріали справи не мають жодного доказу піклування відповідача про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, матеріальне забезпечення, медичний догляд, необхідне спілкування із донькою та створення інших умов для її нормального розвитку. Таким чином суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та, враховуючи при цьому, що відповідач належним чином не виконував своїх обов`язків по вихованню дитини та її матеріальному забезпеченню, самоусунувся від виховання доньки, вважає, що є достатньо підстав для позбавлення його батьківських прав та задоволення позову в цілому. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача 840,80 грн. судового збору на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved