Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.Мотивуючи свої вимоги тим, що 27 грудня 2015 року на вул. Чернігівській, 2, в с. Калинівка Броварського р-ну Київської обл. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] й автомобіля «Пежо», державний номерний знак [NUMBER], під її керуванням. Васлідок ДТП були пошкоджені вказані транспортні засоби й, у тому числі, її автомобіль, чим було завдано майнової шкоди. Відповідач на місці ДТП визнав свою вину, просив не викликати працівників поліції й не оформлювати дану пригоду згідно вимог закону, на що вона надала свою згоду, й за наслідками вказаної домовленості відповідачем було надано розписку відповідно до якої він зобов»язався відшкодувати їй завдану внаслідок ДТП шкоду, проте цього зобов»язання не дотримався, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON],, діючий на підставі довіреності від 17 лютого 2016 року (а.с.20), позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити в редакції вимог від 23 травня 2016 року (а.с.52). В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], діюча на підставі договору про надання правової допомоги від 23 травня 2016 року (а.с.53), позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні за недоведеністю та безпідставністю вимог. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає відмові у задоволенні із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно розписки від 27 грудня 2015 року [PERSON] зобов»язався відшкодувати [PERSON], як власнику автомобіля «Пежо», державний номерний знак [NUMBER], пошкодження її автомобіля, які були отримані під час ДТП - 27 грудня 2015 року в с. Калинівка Броварського р-ну Київської обл. (а.с.6). А згідно іншої розписки від аналогічної дати - 27 грудня 2015 року [PERSON] отримала від [PERSON], як власника автомобіля «Пежо», державний номерний знак [NUMBER], грошові кошти в сумі 500 доларів США (а.с.49), та як погоджено сторонами, - в якості відшкодування завданих збитків внаслідок ДТП. Проте позивач вважає, що ці кошти є частковим відшкодуванням завданих збитків, а відповідач - повним, про що було погоджено на місці ДТП й задовольнило позивачку. На місце ДТП її учасники працівників поліції не викликали, європротокол не складався, місце та учасників ДТП не зафіксовано й не відтворено, особа - винуватця пригоди не визначена, не визначено /відсутня фіксація/ рівня пошкоджень автомобіля позивача /частини автомобіля, його складові, деталі/ та хто їх завдав, оскільки учасників ДТП було троє, а тому пов»язувати визначену позивачем майнову шкоду з винністю дій відповідача вцілому, як винуватця ДТП, не можна. Згідно Звіту про оцінку пошкодженого автомобіля «Пежо», державний номерний знак [NUMBER], матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля в результата його пошкодження складає 66 224 грн. 25 коп. (а.с.23-26). Проте, суд критично оцінює вказаний доказ, оскільки оцінка пошкодженого автомобіля проводалась автотоварознавцем за замовленням позивача 10 лютого 2016 року, тобто по минуванню понад місячний термін з часу ДТП, й за 29 найменуваннями деталей та опису пошкоджень, оцінці підлягали частини автомобіля/деталі: передня, права, ліва й задня частини /тобто всі/ (а.с.27-29, 30), при цьому позивач не надав доказів щодо фіксації деталей та опису пошкоджень на час ДТП й рівень пошкоджень автомобіля /його складові/ та хто їх завдав /рівень майнової відповідальності учасників пригоди внаслідок завданої шкоди/. Обставини справи, відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов»язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте позивач, звертаючись до суду, не надав достовірності, повноти доказів, які обґрунтовують його вимоги, із заявою про забезпечення доказів не звертався. Відповідно, за відсутності належних та допустимих доказів, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 1187, 1188 ЦК України,

Outcome: dismissed