Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

У червні 2014 року органу опіки та піклування виконком Гальчинської сільської ради пред'явив у суді вказаний позов, просить [PERSON] позбавити батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] та стягувати аліменти в розмірі 385 гривень щомісячно. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] перебував у шлюб з матір'ю дитини [PERSON] до дня її смерті - [INFO]. З 1992 року він не проживав з матір'ю дитини, однак згідно документів являється батьком [PERSON], [INFO]. Дитини він ніколи не бачив, не надавав допомоги на її утримання, ніяким чином не піклується про дочку, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я. [PERSON] усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач позов не визнав, пояснив, що він не є біологічним батьком дитини, оскільки хоч формально перебував у шлюбі з матір'ю дитини - з нею не проживав з 1992 року. Якщо дитини погодиться, він згоден її забрати до себе, не дивлячись на те, що він не є біологічним батьком дитини. Представник третьої особи - органу опіки та піклування - Бердичівської районної державної адміністрації Охремчук А.А. у судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що дитиною опікується її дядько. Батько після того, як дізнався, що у нього є дочка не вживав ніяких заходів направлених на належне виконання ним батьківських обов'язків, не надавав коштів на її утримання. Прокурор Маліновська О.М. позов не підтримала. Допитана у судовому засіданні в порядку статі 171 Сімейного кодексу України дитина - [PERSON] пояснила, що зі слів матері їй відомо, що [PERSON] не її батько, хоча по документам ним являється. Вона його ніколи його не бачила, не хоче з ним проживати. Він для неї чужий. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про народження, [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] ( а.с.42-43). Відомості про [PERSON], як про батька вказані в порядку статті 133 Сімейного кодексу України. Мати дитини, [PERSON], померла [INFO] ( а.с. 8). Дитина проживає разом бабою, [PERSON] ( а.с.11). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідач, заперечуючи проти позову, посилався на те, що він не є біологічним батьком дитини, оскільки з 1992 року з матір'ю дитини не проживав, однак готовий дитину забрати, якщо вона на це погодиться. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] він не бачив двадцять років. Вікторія не його дочка. На час її народження [PERSON] жила з [PERSON], який являється біологічним батьком дитини. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] близько 20 років тому поїхав з села і з того часу він його не бачив. На час народження [PERSON] її мати проживала з [PERSON]. У судовому засіданні 31.10.2014 року відповідачем було пред'явлено зустрічний позов про оспорювання батьківства. Ухвалою суду відмовлено у прийнятті зустрічного позову, оскільки він поданий після початку розгляду справи по суті, позовну заяву передано до канцелярії суду для реєстрації окремим позовом. Станом на 18 листопада 2014 року провадження у справі ще не відкрито. З матеріалів справи вбачається, що про своє батьківство відповідач [PERSON] дізнався після смерті своєї колишньої дружини у березні 2014 року. У судовому засіданні виявив бажання забрати дитину. Натомість дитина заперечила проти проживання з відповідачем, оскільки він для неї чужа людина. Зважаючи, що відповідач лише кілька місяців тому дізнався, що він записаний батьком дитини, безспірних доказів, які свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини позивачем суду не надано, крім того відсутні докази, що свідчать про вжиття до відповідача заходів реагування, а також з огляду на оспорювання відповідачем свого батьківства, оцінюючи покази свідків та пояснень дитини, які пояснювали, що відповдач не батько дитини, суд не вбачає на даний час підстав для позбавлення батьківських прав відповідача. В стягненні аліментів суд відмовляє, оскільки в у позовній заяві відсутній виклад обставин щодо вказаної позовної вимоги. Крім того, з огляду на оспорювання відповідачем свого батьківства, вирішувати питання про стягнення аліментів передчасно. При цьому орган опіки та піклування не буде позбавлений можливості пред'явити належний позов до відповідача про стягнення аліментів, в тому числі і стягнення за минулий час, після вирішення судом спору [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини.

Outcome: dismissed