Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

03.06.2013р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу спадкодавця у розмірі 121 320 грн 00 коп. Свої вимоги мотивував тим, що позивач за рішенням Деснянського районного суду м. Києві від 20.04.2012р. мав отримати від [PERSON] грошові кошти у розмірі 121 320 грн 00 коп. [INFO]. [PERSON] помер, борг не повернув, а відповідачі є спадкоємцями [PERSON]. Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 24.03.2014р. до справи в якості правонаступника [PERSON] було залучено ПП "ЮС-Центр". Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 06.06.2014р. до справи в якості правонаступника ПП "ЮС-Центр" було залучено [PERSON]. Згідно заяви про збільшення позовних вимог [PERSON] просила стягнути відповідачів 756 979 грн 79 коп в рахунок погашення боргу [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечив. Вислухавши пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Рішенням Деснянського районного суду м. Києві від 20.04.2012р. було задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків, та стягнуто з останнього на користь позивача 121 200 грн 00 коп. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.07.2016р. рішення Деснянського районного суду м. Києві від 20.04.2012р. було залишено без змін. Згідно свідоцтва від [INFO]. [PERSON] [INFO] - помер. Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 853/2012, 20.12.2012р. [PERSON], [PERSON], звернулися до Шостої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON]. В строки, передбачені ч.2 ст. 1281 ЦК України, представник [PERSON] звернувся до Шостої Київської державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємців [PERSON], а саме ним була направлена вимога (претензія) про обов'язок спадкодавця, що підтверджується матеріалами справи. Згідно ч.1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Враховуючи той факт, що рішення Деснянського районного суду м. Києві від 20.04.2012р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів набуло законної сили, права [PERSON] були вже захищені. Згідно ч. 2 ст. 223 ЦПУ Країни після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. З позовної заяви [PERSON] не вбачається правового обґрунтування звернення позивача з вимогами до відповідачів про погашення заборгованості спадкодавця за наявності вже ухваленого рішення Деснянського районного суду м. Києва, що набрало законної сили, про стягнення такої заборгованості. Суд також враховує, що згідно положення ст. 16 ЦК України захист вищевказаного цивільного права позивача має відбуватися не шляхом пред'явлення нового позову про стягнення боргу до правонаступника - можливого спадкоємця, а, враховуючи також і вимоги ст.. 14 ЦПК,- з використанням інституту правонаступництва шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, що і передбачає у такому випадку вищевказана спеціальна норма процесуального закону: ст. 378 ЦПК України.

Outcome: dismissed