Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог в редакції позовної заяви від 06.02.2015 року позивач зазначає, що [INFO] померла [PERSON], мама позивача. Вона пропрацювала в колгоспі імені Горького, який був реорганізований у колективне сільськогосподарське підприємство «Омеляна», а в даний час це приватне сільськогосподарське підприємство «Омеляна», в період з 15 березня 1958 року до 31 грудня 1989 року, і була колгоспною пенсіонеркою. 22 жовтня 1993 року рішенням № 202 Рівненської районної ради народних депутатів був затверджений Проект роздержавлення і приватизації земель колективного сільськогосподарського підприємства «Омеляна», що розташоване на території адміністративних границь Великоомелянської сільської ради народних депутатів Рівненського району Рівненської області, який був розроблений у 1993 році. Згідно з додатком до Державного акта на право колективної власності на землю серії [NUMBER] від 05 січня 1995 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Омеляна» щодо земельної ділянки на території Великоомелянської сільської ради Рівненського району, [PERSON] була включена під номером 144 до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, які мали право на отримання земельної частки (паю). За життя мама позивача не встигла отримати сертифікат на земельну частку (пай). Зважаючи, що позивач є спадкоємцем майна після смерті мами, він просить постановити рішення, яким визнати за ним право на земельну частку (пай), як спадкоємця [PERSON]; та виділити належну йому земельну частку (пай) із земель запасу або резервного фонду Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Позивач не з'явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. До суду була подана позовна заява в редакції від 16.06.2015 року. Відповідачами за цією позовною заявою зазначені Великоомелянська сільська рада Рівненського району Рівненської області, Рівненська районна державна адміністрація Рівненської області. Позовні вимоги сформульовані наступним чином: визнати за позивачем право на земельну частку (пай), як спадкоємця [PERSON]; та виділити належну позивачеві земельну частку (пай) із земель запасу або резервного фонду Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Обгрунтування позову таке ж, що й в позовній заяві в редакції від 06.02.2015 року. Представник позивача підтримав позов в редакції від 16.06.2015 року. Пояснив суду, що позивач є спадкоємцем майна за законом після смерті своєї мами. В свою чергу [PERSON] набула право на земельну частку (пай), але встигла отримати сертифікат на земельну частку (пай) у зв'язку з смертю. Таким чином позивач має право на отримання цього паю як спадкоємець майна після смерті мами. Зважаючи на це просить суд задоволити заявлений позов. Представники відповідачів не з'явилися в судове засідання. Згідно до поданих заяв просять суд справу розглядати без їх участі. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Розгляд справи був проведений за редакцією позовної заяви від 16.06.2015 року. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]), яка була мамою позивача. [PERSON] пропрацювала в колгоспі імені Горького, який був реорганізований у колективне сільськогосподарське підприємство «Омеляна», а на даний час - приватне сільськогосподарське підприємство «Омеляна» (надалі - ПСП «Омеляна»), загалом в період часу з 15 березня 1958 року до 31 грудня 1989 року, і була колгоспною пенсіонеркою, що підтверджено довідкою ПСП «Омеляна». Згідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. 22 жовтня 1993 року рішенням Рівненської районної ради народних депутатів № 202 був затверджений Проект роздержавлення і приватизації земель колективного сільськогосподарського підприємства «Омеляна», що розташоване на території адміністративних границь Великоомелянської сільської ради народних депутатів Рівненського району Рівненської області, який був розроблений у 1993 році. Згідно з додатком до Державного акта на право колективної власності на землю серії [NUMBER] від 05 січня 1995 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Омеляна» щодо земель на території Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області [PERSON] була включена до списків громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства та списком пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають на території с. Омеляна Омелянської сільської Ради народних депутатів Рівненського району, а також осіб що працюють у колективному господарстві КСГП «Омеляна» (під номером 144), та мала право на отримання земельної частки (паю), що підтверджено довідкою № 158 від 03.03.2012 року Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області. За час свого життя мама позивача не отримала правовстановлюючий документ та не провела державної реєстрації права власності на земельну частку (пай). Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) зазначено, що згідно зі статтею 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі(на місцевості). Відповідно до п. 24 зазначеної постанови визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до статті 1 Закону України № 899-ІV від 05 червня 2003 року «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Отже, за життя мама позивача набула право власності на земельну частку (пай). А позивач, який є спадкоємцем першої черги після смерті мами, має право успадкувати окреслене майно. Проте суд позбавлений можливості задоволити позов позивача, виходячи з наступного. Згідно ст.cт.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ні позивач, ні його представник не надали суду доказів на підтвердження розміру земельної частки (паю), який перейшов у власність [PERSON], і який в послідуючому був успадкований позивачем. Так само не були надані докази на підтвердження того: ●чи є можливим виділити земельну частку (пай) з резервного фонду Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області; ●або чи є можливим виділити земельну частку (пай) з земель запасу Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Адже, за умови якщо не є можливим виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), спадкоємцеві присуджується грошова компенсація такого майна. Позивач не надав суду докази на підтвердження вартості земельної частки (паю), на яку просить визнати право власності та яку просить виділити в натурі (на місцевості). За нормам ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, мають право подавати докази, брати участь в їх дослідженні, давати усні й письмові пояснення судові, подавати свої доводи, висловлювати міркування та заперечення (ст. 27 ЦПК України). Обов'язок з доказування покладається на того, хто звернувся за допомогою до суду. Невиконання обов'язку з доказування для сторін й інших суб'єктів правового спору має матеріально-правові і процесуально-правові наслідки. Доказуванням є діяльність суб'єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з'ясування дійсних обставин справи, прав і обов'язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів. Суд сприяв тому, щоб позивач подав суду належні і допустимі докази, оголосивши перерву в судовому засідання для можливості подачі позовної заяви в новій редакції. Після подачі позову в новій редакції суд знову оголосив перерву. Таким чином у позивача та його представника було достатньо часу для належної підготовки до слухання справи. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а позивач та його представник не надали суду докази на підтвердження як розміру, так і вартості земельної частки (паю), на яку претендує позивач. Також не довели суду чи є можливим виділити земельну частку (пай) з земель запасу Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, адже в іншому разі позивачеві слід було б присудити грошову компенсацію такого майна. Тому заявлені позовні вимоги не можуть бути задоволені через недоведеність таких. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України, і покладаються на позивача.

Outcome: dismissed