Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

У січні 2015 року позивач, Публічне акціонере товариство «ДТЕК Донецькобленерго», в особі представника Батенко М.В., який діє на підставі довіреності, звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], та є споживачем електричної енергії. На ім'я відповідача відкрито особовий рахунок № 4512-13, ним неодноразово здійснювались перерахування грошових коштів за спожиту електричну енергію, отже між позивачем та [PERSON] існують фактичні договірні правовідносини. Станом на день подання позву у відповідача виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у зв'язку з несплатою послуг позивача, у розмірі 377,65 гривень, яку позивач, посилаючись на діюче законодавство, просить стягнути з [PERSON], та судові витрати в сумі 243,60 гривень. Представник позивача ПАТ „ ДТЕК Донецькобленерго" Рожкова Л.О., що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додала, що на даний час відповідач не є власником квартири [ADDRESS]. За даними, які надійшли на виконання ухвали суду про витребування доказів, вказана квартира належить іншій особі на підставі договору купівлі-продажу від 17 грудня 2014 року. Проте до відшукуваної заборгованості має відношення саме [PERSON], оскільки вона утворилась у період його проживання у квартирі, та розрахована станом на 24 вересня 2014 року, на день контрольного зйому показів лічильника, коли квартира належала відповідачу. Просила задовольнити позов у повному обсязі, не заперечувала проти винесення рішення у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Судові повістки про виклик до суду були направлені рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованою адресою проживання відповідача, але конверти були повернуті поштовим відділенням за закінченням строку зберігання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу (ч. 1 ст. 714 ЦК України) одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Судом встановлено, що між відповідачем, як споживачем електричної енергії, з одного боку, та енергопостачальником ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», з іншого, договір про постачання енергетичних ресурсів не укладався. Проте, як вбачається з копії особового рахунку № [NUMBER] Житлово-комунального підприємства «Азовжитлокомплекс», [PERSON] з 23 серпня 2013 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS], споживав електроенергію за вказаною адресою, мав відкритий особовий рахунок позивача ([NUMBER]), що свідчить про фактичні договірні відносини між ним та енергопостачальником, що виплавають з постачання і користування електроенергією за вказаною вище адресою. Відповідно до ч. 3 ст. 162 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», власник та наймач (орендатор) квартири зобов'язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач електроенергії зобов'язаний оплачувати спожиту електроенегрію та здійснювати платежі відповідно до умов договору та Правил користування електричною енергією, вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Відповідно до п. 19, 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються відповідно діючим тарифам для населення на основі фактичних показників приладу обліку. Розрахунковим періодом за спожиту електричну енергію є календарний місяць. Сплата за використану протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. За даними реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, квартира [ADDRESS] станом на 02 березня 2015 року на підставі договору купівлі-продажу від 17 грудня 2014 року, належить на праві приватної власності [PERSON] Проте, як вбачається з доданої до позову довідки розрахунку заборгованості за адресою: [ADDRESS], заборгованість за особовим рахунком [NUMBER], зареєстрованим на абонента [PERSON], розрахована станом на 24 вересня 2014 року, та складає 377,65 гривень. Отже суд вважає, що саме [PERSON], як колишній власник (квартиронаймач) квартири [ADDRESS], та споживач електричної енергії, має відношення до відшукуваної заборгованості внаслідок неналежного виконання зобов'язання з оплати послуг позивача. Відповідач жодного разу до суду не з'явився, не побажавши тим самим приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним своїх зобов'язань за договором постачання і користування електроенергією. Враховуючи викладені обставини, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, які складають 243,60 гривень. На підставі ст. ст. 162 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги", ст. 714 ЦК України,

Outcome: approved