Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГК МОНОЛІТ ДЕВЕЛОП» про розірвання договору та стягнення передоплати, згідно з яким просила суд: 1. Розірвати Договір №7/12/20 від 07 грудня 2020 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГК МОНОЛІТ ДЕВЕЛОП» та [PERSON] . 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГК МОНОЛІТ ДЕВЕЛОП» на користь [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 88 103,03 грн, що були сплачені як передоплата згідно Договору №7/12/20 від 07 грудня 2020 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] 07 грудня 2020 року уклала Договір №7/12/20 з Товариством з обмеженою відповідальністю «ГК МОНОЛІТ ДЕВЕЛОП». Відповідно до п. 1.1. Договору за даним договором Підрядник зобов`язується власними та/або залученими силами і засоби за завданням Замовника виготовити конструкцію (індивідуальний виріб): ясеневі сходи, ригельна огорожа до стелі та скляна огорожа 2-го поверху та доставити її за адресою: [ADDRESS] , а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах, визначених у даному Договорі та Додатках до нього. ТОВ «ГК МОНОЛІТ ДЕВЕЛОП» не виконує зобов`язання за Договором, чим порушує права Позивача як споживача, а тому наявні підстави для розірвання Договору №7/12/20 від 07 грудня 2020 року, у результаті чого позивач звернулася до суду з даним позовом. 13.05.2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 23.09.2021 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 07 грудня 2020 року уклала Договір №7/12/20 з Товариством з обмеженою відповідальністю «ГК МОНОЛІТ ДЕВЕЛОП». Відповідно до п. 1.1. Договору за даним договором Підрядник зобов`язується власними та/або залученими силами і засоби за завданням Замовника виготовити конструкцію (індивідуальний виріб): ясеневі сходи, ригельна огорожа до стелі та скляна огорожа 2-го поверху та доставити її за адресою: [ADDRESS] , а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах, визначених у даному Договорі та Додатках до нього. Таким чином, предметом договору є індивідуальний виріб, який можливо виготовити лише за наявності технічного завдання (специфікації), в якому повинні бути відображені усі характеристики виробу, схеми та креслення до нього, які б відповідали бажанню та замовленню замовника. Під час підписання Договору між Позивачем та представником Відповідача було в усному порядку погоджено опис та загальні характеристики індивідуального виробу, який є предметом даного Договору. Оскільки для підготовки технічного завдання (специфікації), у друкованому вигляді, потрібен був час, сторони домовилися, що технічне завдання (специфікація) буде підготовлено та узгоджене через декілька днів. Пунктом 2.1. Договору визначено, що сторони домовились, що ціна Договору складає грошову суму в розмірі 110 000 гривень, що за готівковим курсом продажу доларів США 28,37 грн у ПриватБанку на день підписання цього Договору еквівалента сумі грошових коштів в розмірі З 877,33 доларів США. Розрахунок між Сторонами Договору проводиться в гривнях. Згідно з п. 3.1. Договору розрахунки між Замовником і Підрядником проводяться в декілька послідовних етапів, які залежать від етапів проведення робіт. Пунктом 3.2. Договору визначено, що Замовник передає Підряднику аванс - 80% від ціни договору (ціна матеріалів, заготовок), у розмірі 88 000 грн., що за готівковим курсом продажу долару США у ПриватБанку на день підписання цього Договору еквівалента сумі грошових коштів в розмірі 3 101,86 доларів США. Відповідно до п. 3.2. Договору позивачем було здійснено передоплату наступним чином: 07.12.2020 р. - 8 511 грн; 15.12.2020 р.-73 762 грн; 03.03.2021 р,-5 835,03 грн. Оплати, що були здійсненні 07.12.2020 р. і 15.12.2020 р. підтверджуються відмітками на останньому аркуші Договору, які були зроблені представником Відповідача під час отримання готівки. Останній платіж, що був здійснений 03.03.2020 р., підтверджується випискою по рахунку та перепискою у месенджері Viber. Згідно умов Договору виконання робіт проводиться в декілька етапів: п. 4.1.1. Договору - перший етап: придбання матеріалів, виготовлення заготовок, необхідних для проведення конкретного етапу робіт, в строк протягом 25 робочих днів, з наступного дня після отримання завдатку згідно п. 3.2., за умови підписання договору та технічного завдання (Специфікації) обома сторонами; п. 4.1.2. Договору - другий етап: доставка, в строк протягом 1-го робочого дня; п. 4.1.3. Договору - третій етап: монтаж сходів, в строк протягом 5-ти робочих днів за умови підписання видаткової накладної на відпуск товарно-матеріальних цінностей (або Акту виконаних робіт) за проведений етап; п. 4.1.4. Договору - четвертий етап: виготовлення перильної огорожі, в строк протягом 10-ти робочих днів за умови підписання видаткової накладної на відпуск товарно-матеріальних цінностей (або Акту виконаних робіт) за проведений етап та отримання завдатку згідно п. 3.3.; п. 4.1.5. Договору - п`ятий етап: монтаж огорожі, в строк протягом 5-ти робочих днів за умови підписання видаткової накладної на відпуск товарно-матеріальних цінностей (або Акту виконаних робіт) за проведений етап. Станом на 03.03.2021 р. позивачем виконано умови п. 3.2. Договору та повністю сплачено кошти, що становлять 80% від ціни договору, у загальному розмірі 88 103,03 грн. 26.02.2021 р. представниками Товариства було доставлено товар, згідно видаткової накладної №вн-000976-1. Проте, доставлений товар не відповідає замовленню Позивача і фактично не може відповідати замовленню та умовам Договору, оскільки як було зазначено вище між сторонами Договору, не узгоджувалося та не підписувалося технічне завдання (специфікація), в якому були б зазначені усі необхідні характеристики індивідуального виробу, його опис та схеми до нього. Відповідно до п. 6.7. Договору здача-приймання виконаних робіт здійснюється шляхом підписання Підрядником та Замовником акту виконаних робіт в момент завершення або проміжних робіт або конкретного етапу робіт. Жодних актів виконаних робіт між Позивачем та Підрядником не оформлялося та не підписувалося. У зв`язку з зазначеним, Позивачем було підготовлено вимогу про погодження технічного завдання (специфікації) та належне виконання умов договору від 19.03.2021 р. Дана вимога була направлена за допомогою засобів поштового зв`язку (AT «Укрпошта») рекомендованим листом та цінним листом з описом на відомі адреси Відповідача, а саме: -01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера «Б»; -04114, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 45; -02000, м. Київ, вул. Добринінська, буд. 6. Позивачем було підготовлено повідомлення про відмову від договору та 07 квітня 2021 року та надіслано на усі відомі адреси Відповідача. Також з метою захисту своїх прав, 08 квітня 2021 року Позивач звернулася до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві зі скаргою про порушення прав споживача. Окрім цього, жодного листа на повідомлення про відмову від договору на адресу Позивача не надходило. Згідно з п. 1, 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди. Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно з ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до пп. 5.1.2 п. 5.1 Договору підрядник бере на себе наступні зобов`язання: дотримуватися термінів виконання робіт, затверджених Сторонами в Договорі та додатках до нього. Відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно зі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї норми застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. В свою чергу, згідно положень ст.ст. 901, 902 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Позивачем оспорюється факт того, що послуги, які підлягали оплаті за виставленими рахунками та були оплачені, згідно умов Д оговору, надані не були. Крім цього, позивач зазначає, що сплачені нею грошові кошти є передоплатою та підлягають поверненню, з чим відповідач категорично не погоджується. Статтею 82 ЦПК вказано, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідач визнає, що між ТОВ "ГК МОНОЛІТ ДЕВЕЛОП" (Підрядник) та [PERSON] (Замовник) 07 грудня 2020 року було укладено договір №7/12/20 щодо виготовлення ясеневих сходів, ригельної огорожі до стелі та скляної огорожі другого поверху. Замовником було сплачено завдаток у сумі 88 000, 00 гривень, відповідно до умов даного Договору. Також відповідач зазначає, що 08 лютого 2021 року Замовник ініціював доставку деревини та початок монтажу сходів на 21.02.2021 року. Також Замовник повідомив що за адресою доставки знаходиться відповідальна особа [PERSON] , який і може допустити Підрядника на об`єкт. Згідно п. 5.2.4. Договору Замовник зобов`язаний згідно видаткової накладної прийняти товар, заготівки, виріб, витратні матеріали тощо. В іншому випадку, без надання письмового пояснення, відвантаження товару, заготівок, виробу, витратних матеріалів не здійснюється. Підрядник 25.02.2021 року здійснив доставку сходів та передав їх на об`єкт представнику Замовника [PERSON] , про що зазначено у видатковій накладній. Зазначену накладну на передачу сходів було підписано представником Замовника лише 03.03.2021 року. 16.03.2021 року Замовнику було надано Акт прийому робіт на вже змонтовані сходинки. Цим фактом підтверджується що станом на 16.03.2021 року Підрядником було виконано свої зобов`язання за договором, а саме було виконано першій, другий та третій етапи робіт згідно умов договору. З метою виконання Замовником своїх зобов`язань за договором, Підрядником на адресу Замовника 23.03.2021 року було направлено лист про припинення робіт та акт прийому- передачі виконаних робіт. Судом встановлено, що між Позивачем, як замовником, і Відповідачем, як підрядником, в момент підписання Договору та станом на сьогоднішній день, не узгоджено та не підписано технічне завдання (специфікація) у визначеному Договором порядку, що призвело до фактичної неможливості виконання Договору та виготовлення індивідуального виробу за замовленням Позивача. Жодних актів виконаних робіт між Позивачем та Підрядником, підписаних сторонами - матеріали справи не містять. Також суду не надано жодного документа на підтвердження повноважень представника Позивача - [PERSON] Тому суд не може прийняти, як належні та допустимі докази, твердження Відповідача про виконання умов Договору. Отже, з наведеного вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ГК МОНОЛІТ ДЕВЕЛОП» не виконує зобов`язання за Договором, чим порушує права Позивача як споживача, а тому наявні підстави для розірвання Договору №7/12/20 від 07 грудня 2020 року. При цьому, на підставі вище викладеного, вбачається, що відпала правова підстава перебування коштів у Відповідача, оскільки Позивачем реалізовано право на відмову від договору, у зв`язку з порушенням Відповідачем умов Договору, та фактично договірні відносини перестали існувати, а тому Відповідач повинен повернути кошти, що були сплачені Позивачем відповідно до п. 3.2. Договору. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, ч.6 ст. 81 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про розірвання договору та стягнення передоплати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач під час подання позову була звільнена від сплати судового збору. Тому, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved