Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.10.2016 за участю автомобілів «Кіа», д.н.з. [NUMBER], та «Тойота», д.н.з. [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль, який належить позивачу, отримав механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23.11.2016 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Розмір витрат, понесених позивачем у зв'язку із відновленням пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля, визначений звітом № 2980 від 28.10.2016 та становить 6566,79 грн. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в АТ «СК «Нова». Згідно інформації МТСБУ АТ «СК «Нова» припинило своє членство в бюро. Просить стягнути з відповідача на свою користь розмір матеріального збитку у сумі 6566,79 грн., 700,00 грн. за проведення оцінки з визначення матеріального збитку та вирішити питання про розподіл судових витрат. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, заперечень суду не надав, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Третя особа АТ «СК «Нова» явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, судом встановлено наступне. 18.10.2016 о 07 год. 55 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Кіа», д.н.з. [NUMBER], на перехресті нерівнозначних доріг по пр. Героїв Сталінграда, буд. 16-б в м. Києві, в порушення п.п. 2.3(б), 16.3, 16.4, 16.11, не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н.з. [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23.11.2016 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з ч.6 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 18.10.2016 за участю автомобіля «Кіа», д.н.з. [NUMBER], та автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER], є водій [PERSON] Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У відповідності до положень ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Матеріалами справи підтверджено, що автомобіль «Тойота», який належить позивачу, був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у вчиненні якої винний відповідач. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 6566,79 грн., що підтверджується звітом № 2980 про визначення вартості матеріального збитку від 28.10.2016. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, який керував автомобілем «Кіа», була застрахована у АТ «СК «Нова» на підставі полісу №АЕ/2749085 (а.с. 7). За приписами ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що цивільна відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована у АТ СК «Нова», то на думку суду питання стягнення цього страхового відшкодування повинно вирішуватися між позивачем та третьою особою, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити. З викладеного,

Outcome: dismissed