Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та просить змінити розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Красноградського районного суду Харківської області від 04 травня 2017 року, з 1/6 частини заробітку (доходу) на 1/4 частину його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 04 травня 2017 року стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на користь [PERSON] на сина [PERSON] , починаючи з 20.03.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Одночасно з стягненням аліментів на утримання сина, з відповідача було стягнуто аліменти на утримання позивачки в розімірі 1/10 частини доходу до досягнення дитиною трирічного віку. Розмір аліментів, які стягуються з відповідача не задовольняють потреб дитини, і з врахуванням того, що відповідач уже не сплачує аліменти на утримання позивача [PERSON] , то доцільним є збільшення розміру аліментів з 1/6 частини до 1/4 частини доходу. Крім того, відповідач [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/6 частинии доходу на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Від [PERSON] до суду надійшов відзив, у якому він просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] . Свою позицію обгрунтовує тим, що він сплачує аліменти на двох синів: [PERSON] , [INFO] (стягувач - [PERSON] ) та [PERSON] , [INFO] (стягувач [PERSON] ) в розмірі 1/6 частини на кожну дитину. [PERSON] звернулася до органів ВДВС з виконавчим листом № 626/397/17 , виданим Красноградським районним судом Харківської області 04.05.2017 року, лише 10.08.2021 року, чим утворила штучну заборгованість зі сплати аліментів, яка склала 36386,79 грн. З заробітку відповідача відраховується 50% коштів, на утримання синів та на погашення заборгованості. Також повідомляє, що його матеріальний стан не змінився, так само як і стан позивачки, до того ж нею не надано жодного належного доказу, який би вказував на відповідні зміни матеріального становища сторін. Сторони в судове засіжання не прибули. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій вона позовні вимоги [PERSON] про збільшення розміру аліментів підтримала та просила їх задовольнити, а слухання справи проводити без її участі та участі позивачки. Від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він клопотав про слухання справи за відсутності відповівдача та його представника, а у задовленні позовних вимог відмовити , з підстав вказаних у відзиві. Третя особа [PERSON] направила до суду заперечення, в якому вказала, що не згодна на стягнення аліментів у заявленому позивачкою розміру, оскільки вказане поставить її сина [PERSON] у нерівне становище з сином позивачки. Слухання справи просила проводити за її відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2015 року. За період подружнього життя народився син [PERSON] , [INFO] . 04.05.2017 Красноградським районним судом Харківської області ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розімір 1/6 частини доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття; та на утримання [PERSON] в розімір 1/10 частини доходу до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що законодавець встановлює загальний порядок, який має бути застосований під час винесення рішення про стягнення коштів на утримання дитини. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст стст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів отримувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (збільшення) розміру аліментів, позивач не вказала жодної вагомої підстави, яка б вказувала на покращення матеріального стану відповідача, або ж навпаки на погіршення свого свого майнового стану. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Матеріалами справи встановлено, що матеріальний стан відповідача не покращився в порівнянні з тим, що був при розгляді справи про стягнення аліментів. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з урахуванням наведеного, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову [PERSON] , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено значного покращенням матеріального становища платника аліментів, а також погіршення її майнового стану порівняно з майновим станом під час прийняття рішення суду від 04.05.2017 року. Враховуючи те, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів істотної зміни матеріального становища відповідача, які обумовлюють можливість збільшення розміру раніше присуджених аліментів, на підтвердження та обґрунтування своїх позовних вимог, оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, витрати зі сплати судового збору необхідно віднести за рахунок держави. . На підставі викладеного та

Outcome: dismissed