Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «КБ Надра», який обґрунтувала тим, що 29.11.2006 року між ВАТ «КБ «Надра» та нею був укладений кредитний договір №8/2006/840-К/624-Н, відповідно до якого їй було надано кредит у розмірі 55 000 доларів США в порядку та на умовах, визначених договором, зі сплатою 9,5% річних з кінцевим терміном повернення 20.11.2026 року. В забезпечення вищезазначеного зобов'язання 29.11.2006 року між нею та банком був укладений договір іпотеки, за умовами якого вона передала в іпотеку домоволодіння №31 по вул. Здоров'я у м. Дніпропетровську, загальною площею 57,2 кв.м., яка розташована на приватизованій земельній ділянці, площею 602 кв.м. У січні 2014 року банк звернувся до суду з позовом про стягнення з неї та поручителя [PERSON] заборгованості за кредитом. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2014 року позов ПАТ «КБ Надра» задоволений частково, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 8/2006/840-К/624-Н від 29 листопада 2006 року, що утворилася станом на 01.08.2013 року та складає 136545,28 доларів США, в еквіваленті за курсом Національного Банку України на день розгляду справи 11,662983 становить 1592525 (один мільйон п'ятсот дев'яносто дві тисячі п'ятсот двадцять п'ять) гривень 28 коп. У задоволенні позовних вимог до [PERSON] відмовлено. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.09.2016 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2014 року в частині стягнення заборгованості по сплаті кредиту, процентів, комісії, пені та стягнення судового збору з [PERSON] - скасовано. В задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Підставою для відмови банку в стягненні з позивача заборгованості за кредитом, став пропуск строку позовної давності. Сплив позовної давності на вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором означає, що будь-які додаткові вимоги, пов'язані із обтяженням такого предмета не можуть бути задоволені, а сам предмет є вільним від обтяжень. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Враховуючи викладене, можна дійти висновку, що похідне зобов'язання позивача перед відповідачем у вигляді іпотеки, також підлягає припиненню, оскільке припинено основне зобов'язання. До того ж, підлягає зняттю заборона відчуження, накладена відповідно до договору іпотеки, оскільки вона є взаємопов'язаною з вимогою про визнання договору іпотеки припиненим і не потребує встановлення додаткових зобов'язань. З урахуванням викладеного просила суд визнати припиненим договір іпотеки №624/1-11 від 29.11.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В., що зареєстрований в реєстрі за №4635, укладений між ВАТ КБ «Надра» та нею, зняти заборону відчуження нерухомого майна: домоволодіння №31 по вул. Здоров'я у м. Дніпропетровську, загальною площею 57,2 кв. м., на приватизованій земельній ділянці, площею 602 кв. м., накладену 29.11.2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. та зареєстровану в реєстрі заборон №102, у зв'язку з укладенням договору іпотеки №624/1-11 від 29.11.2006 року та вилучити вказаний запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Представники позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та зокрема пояснив, що позивач не виконала свої зобов'язання за кредитним договором в забезпечення якого укладався спірний договір іпотеки. Умовами договору іпотеки встановлено, що договір закінчує свою дію з припиненням основного зобов'язання (кредитне зобов'язання вважається припиненим з моменту виконання позичальником усіх обов'язків перед банком, договір було укладено на 240 місяців, отже до 2026 року). На теперішній час між банком та позивачем є спір з приводу повернення кредитних коштів, які банк має намір повернути шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона зверталася до банку з приводу припинення договору іпотеки. Однак, представники банку зазначили, що іпотека є чинною та ніяких дій з її припинення вони вчиняти не будуть. Кошти взяті за кредитним договором нею банку до тепер повернуті не були. Заслухав доводи сторін, покази свідка, дослідив письмові докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено,що 29 листопада 2006 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8/2006/840-К/624-Н, відповідно до якого останній було надано кредит у розмірі 55 000,00 доларів США для придбання домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Дніпро (Дніпропетровськ), вул. Здоров'я,31, на 240 місяців, зі щомісячною сплатою до 20 числа поточного місяця платежу в розмірі 677,51 доларів США, зі строком остаточного погашення не пізніше 20.11.2026 року. В забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором 29 листопада 2006 року між банком та позивачем укладений договір іпотеки №624/1-Н, за умовами якого остання передала в іпотеку домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Дніпро (Дніпропетровськ), вул. Здоров'я,31, розташоване на приватизованій земельній ділянці площею 602 кв. м., що належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 29.11.2006 року. Договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. та зареєстровано в реєстрі за №4336. На підставі іпотечного договору приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. внесено відповідний запис про обтяження (заборону відчуження нерухомого майна) до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстровий номер №102. Відповідно до ч. 1, 2ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною 1ст. 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до приписів ч. 5ст. 3, ч. 1ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). У зв'язку з простроченням сплати чергової частини кредиту, ПАТ «КБ Надра» звернувся до суду з позовом про дострокове солідарне стягнення кредитної заборгованості з позичальника та поручителя. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2014 року позов ПАТ «КБ Надра» до [PERSON], [PERSON] задоволений частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 8/2006/840-К/624-Н від 29 листопада 2006 року, що утворилася станом на 01.08.2013 року та складається із: заборгованості по сплаті кредиту у розмірі 52601,99 доларів США, процентів - 23140,11 доларів США, комісії - 10803,18 доларів США, пені - 50000,00 доларів США, що в сумі складає 136545,28 доларів США, в еквіваленті за курсом Національного Банку України на день розгляду справи 11,662983 становить 1592525 (один мільйон п'ятсот дев'яносто дві тисячі п'ятсот двадцять п'ять) гривень 28 коп. У задоволенні позовних вимог до [PERSON] відмовлено. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.09.2016 року, рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2014 року в частині стягнення заборгованості по сплаті кредиту, процентів, комісії, пені та стягнення судового збору з [PERSON] - скасовано. В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до [PERSON] відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Підставою для відмови у позові стало те, що банк використав своє право та відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання письмовою вимогою про повернення заборгованості - на 22.03.2010 року, та надано строк протягом 30 днів з дня отримання вимоги для її виконання. Строк закінчився 21.04.2010 року, то саме з цього моменту в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак позивач звернувся до суду з зазначеним позовом лише у січні 2014 року, тобто зі спливом трирічної позовної давності. Обставини щодо спливу строку позовної давності, які встановлені рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.12.2014 року, у відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України, є преюдиційними. Підставою для звернення до суду з даним позовом, стало вищезазначене рішення апеляційного суду Дніпропетровської області, яким відмовлено у стягненні заборгованості за кредитним договором з позивача у зв'язку зі спливом строку позовної давності, що на думку позивача і стало підставою для припинення основного зобов'язання, яке в свою чергу потягло припинення договору іпотеки. Статтями 593 Цивільного кодексу України, ст. 17 Закону "Про іпотеку" встановлено перелік підстав припинення іпотеки, а саме: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди). Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання припиненим договору іпотеки, оскільки основне зобов'язання [PERSON] за кредитним договором № 8/2006/840-К/624-Н від 29 листопада 2006 року перед відповідачем не є припиненим. Так, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.12.2014 року, банку було відмовлено лише у достроковому стягненні з позивача суми заборгованості за кредитом, у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Це, в свою чергу не позбавляє можливості банк звертатися з вимогами до позивача про стягнення прострочених чергових (щомісячних) платежів, в межах строку позовної давності, оскільки умовами кредитного договору передбачено повернення боргу частинами (щомісячно), з кінцевим терміном повернення не пізніше 20.11.2026 року. Початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі №6-116цс13. До того ж, сама позивачка в судовому засіданні не спростовувала того факту, що свої кредитні зобов'язання перед банком не виконує. Враховуючи викладене, суд не вбача підстав і для зняття заборони відчуження з предмету іпотеки та вилучення записів про її обтяження. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed