Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

[PERSON] (позивач-1) та [PERSON] (позивач-2) звернулись до суду з позовною заявою з вимогами заявленими до Куйбишевської районної державної лікарні ветеринарної медицини про визнання права спільної часткової власності по 1/2 частці за кожним, на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (далі за текстом Квартира). В обґрунтування позову зазначають, що проживаючи у Квартирі з 1990 року вони набули право на безоплатне отримання зазначеної квартири у власність в порядку приватизації житлового фонду. Також пояснюють, що позивач-1 зареєстрований у Квартирі з 1999 року, а його син позивач-2 з 2005 року. Квартиру використовували на умовах найму. Вказують, що у них з відповідачем виник спір з приводу права на отримання Квартири у власність. Позивачем-1 10.01.2012 році подавалась заява про приватизацію житлового фонду, проте жодних документів на приватизацію та відповіді на заяву він не отримав. 14.09.2018 року позивачем-1 отримано лист відповідача про необхідність виселення з квартири в строк до 15.10.2018. Позивач-1 вважає, що порушені його права та права членів його сімї на безоплатне отримання житла, а дії відповідача не відповідають Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивачами не надано доказів користування спірною квартирою на умовах найму. Вважає, що позивачі безпідставно використовують спірну квартиру, у звязку з чим мають бути виселені з неї. Позивач-1, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, заяв та клопотань не подавав. Представник позивача-1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Позивач-2 погодився з представником позивача-1. Представник відповідача заперечувала проти позову з підстав викладених у відзиві на позов, просила в задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачі проживають у [INFO]. На підставі свідоцтва про право власності від 01.11.2004 року спірна Квартира належить на праві власності відповідачу. Позивач-1 10.01.2012 року звертався до відповідача із заявою, якою просив надати форми на приватизацію квартирного будинку в якому він мешкає з 22.01.1999 року. В подальшому 14.09.2018 року відповідач звернувся до позивача-1 з листом, яким вимагав добровільно виселитись із Квартири до 15 жовтня 2018 року. Розглядаючи заявлені позивачами вимоги у даній справі суд виходить із наступних норм чинного законодавства України. Частинами 1, 3 , 4 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі за текстом Закон) передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджене Наказом Міністерства\~з питань житлово-комунального\~господарства України\~16.12.2009 № 396, (далі - Положення) визначає порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків (далі - квартири (будинки)), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - кімнати у комунальних квартирах), які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян. Пунктами 13, 14 Положення передбачено, що приватизація квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (далі - орган приватизації). Передача квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках які на момент набрання чинності\~Законом України\~"Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" перебували у комунальній власності, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно правил встановлених п.п. 17, 18 Положення громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Громадянин подає до органів приватизації такі документи: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сімї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сімї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сімї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сімї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сімї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сімї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. У відповідності\~до п.\~23\~Положення орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності. Таким чином вказаними Законом та Положенням визначена відповідна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян, яка здійснюється лише уповноваженими на те органами, до числа яких суд не належить. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи не містять доказів звернення позивача-1, позивача-2 до уповноваженого органу приватизації із заявою на приватизацію Квартири та подання ними визначених Положенням документів. Заява позивача-1 від 10.01.2012 про надання форми на приватизацію квартирного будинку не свідчить про виявлення намірів на приватизацію конкретної спірної Квартири та подання для цього встановленого переліку документів. За таких обставин не вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності у позивача права на приватизацію займаного ним житла, суд вважає позов необґрунтованим, оскільки суд не може перебирати на себе функції органу приватизації та безпосередньо визнавати право власності на житлове приміщення, у звязку з чим в задоволенні позову має бути відмовлено. Права позивачів можуть бути захищені за відповідним позовом шляхом визнання за ними права на приватизацію Квартири, у разі порушення таких прав під час процедури її приватизації, визначеної законодавством. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивачів. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed