Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

У лютому 2015 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальної справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 9 635,62 доларів США, що за курсом 15,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.11.2014 року складає 149 930,25 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № DOM0GF40000178 від 05.08.2005 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 12 000,00 доларів США на строк до 04.08.2020 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позивальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення зазначених норм законодавства та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з чим, за кредитним договором станом на 13.11.2014 року виникла заборгованість у розмірі 9 635,62 доларів США, яка складається з наступного: 8 042,99 доларів США - заборгованість за кредитом; 1 087,90 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 302,40 долара США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 202,33 долара США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, не повідомив суд про причини не явки, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, заяв про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, в тому числі: фотокопію договору № DOM0GF40000178 від 05.08.2005 року, відповідно до змісту якого відповідачка уклала договір з позивачем та погодилася на його умови, розрахунок заборгованості, встановив наступне: 05.08.2005 року за договором № DOM0GF40000178 [PERSON] отримала кредит у розмірі 12 000,00 доларів США на строк до 04.08.2020 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позивальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак, відповідачка в порушення умов договору не виконувала взятих на себе обов'язків, у зв'язку з чим станом на 13.11.2014 року виникла заборгованість у розмірі 9 635,62 доларів США, що за курсом 15,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.11.2014 року складає 149 930,25 грн., яка складається з наступного: 8 042,99 доларів США - заборгованість за кредитом; 1 087,90 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 302,40 долара США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 202,33 долара США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved