Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач 27.04.2015 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтував тим, що [PERSON] [INFO] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області з 20.11.2007 р. як отримувач пенсії за віком. Під час перевірки даних щодо працевлаштування пенсіонерів УПФУ в Балаклійському районі були встановлені розбіжності даних пенсійної справи [PERSON] з даними «Інформаційного центру персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України». 17.03.2015 р. Відділом інформаційних систем та програмного забезпечення УПФУ в Балаклійському районі Харківської області надано довідку № 609, в якій зазначено, що [PERSON] була зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності з 09.04.2001 р. по 12.11.2014 р. Зазначені обставини також підтверджуються Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців № 20275400 від 17.03.2015 р. В матеріалах пенсійної справи відомості про те, що [PERSON] є само зайнятою особою-підприємцем відсутні. Згідно з довідкою відділу виплати пенсій УПФУ в Балаклійськму районі Харківської області [PERSON] за період з 01.01.2010 р. по 30.11.2014 р. переплачено пенсію на суму 3358,14 грн. 03.04.2015 р. від [PERSON] надійшла заява, в якій вона відмовилась добровільно відшкодувати суму надмірно виплаченої пенсії, у звязку з чим, позивач просить стягнути вказану суму з відповідача. 05.06.2015 року представником позивача надано до суду уточнений позов, у якому зокрема зазначено, що на момент звернення за призначенням пенсії 28.11.2007 р. [PERSON] працювала у ПП «Автотранс-Т», що підтверджується записами в трудовій книжці та поданням до підприємства. Згідно з протоколом № 13 від 03.12.2007 р. [PERSON] було призначено пенсію за віком з 20.11.2007 р. За даними пенсійної справи відповідач після призначення пенсії продовжувала працювати на посаді інженера ВТО у ПП «Автотранс-Т». 04.11.2011 р. [PERSON] повідомила управління про своє звільнення, внаслідок чого їй було переведено перерахунок пенсії як непрацюючій з 01.01.2010 р. 18.02.2013 р. відповідач вдруге звернувся до управління із заявою, в якій просила відмітити своє працевлаштування та звільнення з ПП «Автотранс-Т». Згідно з розпорядженням від 18.02.2013 р. позивачу проведено розрахунок пенсії. Внаслідок несвоєчасного повідомлення про працевлаштування та звільнення рішенням управління від 23.01.2013 р. вирішено відповідно до п.1 ст. 50 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» утримувати із відповідача надміру виплаченої суми пенсії, які платилися їй як непрацюючій у розмірі 20% від пенсії до повного погашення. Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців № 20275400 від 17.03.2015 р. [PERSON] значилась зареєстрованою як субєкт підприємницької діяльності з 09.04.2001 р. по 12.11.2014 р. При зверненні до управління із заявою про призначання пенсії відповідач приховала той факт, що вона зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності. За даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, відповідач значиться такою, що працювала у ВАТ «Автотранс», ТОВ «Автотранс-Балаклія», ПП «Автотранс-Т» 2000-2009 р.р. На підставі отриманих даних, 17.03.2015 р. Відділом інформаційних систем та програмного забезпечення УПФУ в Балаклійському районі Харківської області до персоніфікованої картки відповідача внесено відповідну інформацію та видано довідку № 609, у якій зазначено, що [PERSON] була зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності з 09.04.2001 р. по 12.11.2014 р. На підставі даних, отриманих із відділу персоніфікованого обліку, пенсійну справу відповідача було приведено у відповідність до вимог чинного законодавства. Згідно з довідкою виплати пенсій УПФУ в Балаклійському районі Харківської області [PERSON] за період з 01.01.2010 р. по 30.11.2014 р. переплачено пенсію на суму 3358,14 грн. 28.05.2015 року відповідачем надано до суду заперечення, в яких вона позовні вимоги не визнала, вважала їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. При цьому посилалась на те, що на підтвердження того, що відповідачу була призначена пенсія відповідного Рішення про призначення пенсії [PERSON] позивачем не надано, як і не надано довідки, відповідно до якої були проведені розрахунки при обчисленні розміру пенсії при її призначенні відповідачу. Виходячи із змісту позовної заяви та додатків до неї не можливо дійти висновку про те, з яких даних виходить позивач, коли вказує про безпідставне нарахування пенсії позивачу та який розмір заробітної плати або доходів ним брався для визначення розміру пенсії відповідачу і за який саме період 60 календарних місяців роботи. [PERSON] вважала, що підстави для висновку про те, що вона вчинила зловживання, яке вплинуло на розмір визначеної пенсії при її призначенні відсутні, у звязку з тим, що реєстрація відповідача як субєкта підприємницької діяльності була формальною і фактично такого виду діяльності відповідач не вела та доходу від цієї діяльності не отримувала, що у свою чергу вказує, на те, що на визначення розміру пенсії в порядку, передбаченому чинним пенсійним законодавством, ця обставина не впливала. За таких обставин, позиція позивача щодо зловживання з боку відповідач є не обґрунтованою та не доведеною. У 2007 році на момент призначення відповідачу пенсії, діяв Порядок формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 р. № 7-6, відповідно до п.1.5 якого за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються у системі персоніфікованого обліку, та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду та страхувальника, накладається штраф у розмірі 10% від суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі повторного протягом року такого порушення у розмірі 20% від зазначених сум, але не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У судове засідання представник позивача не зявилась, надала до суду заяву в якій позов підтримала в повному обсязі, просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання також не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов не визнала у повному обсязі. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено, що відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців, [PERSON] зареєстрована у якості фізичної особи-підприємця 09.04.2001 р. 12.11.2014 р., 24470100002004679, підприємницьку діяльність припинено за судовим рішенням. Судове рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця у звязку з неподанням протягом року органам Державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, 22.04.2014, 06.05.2014, 820/6140/14, Харківський окружний адміністративний суд. Згідно з копією заяви від 03.04.2015 р. [PERSON] відмовилась від погашення нарахованої переплати в сумі 3358,14 грн. у звязку з тим, що за період з 01.01.2010 р. по 30.11.2014 р. не отримувала ніяких доходів. Згідно з копією довідки № 609 від 17.03.2015 р., [PERSON] ІІН [NUMBER] зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності з 09.04.2001 р. по 12.11.2014 р. Відповідно до довідки УПФУ в Балаклійському районі Харківської області від 24.03.2015 р. № 163330, [PERSON] була переплата пенсії за період з 01.01.2010 р. по 30.11.2014 р. у сумі 3358,14 грн. Із наданої довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії [PERSON] вбачається, що різниця між нарахованою пенсією та фактично виплаченою обчислена з жовтня 2011 року, а не з 01.01.2010 р., як вказано у позові. При цьому із розрахунку неможливо дійти однозначного висновку, сам факт реєстрації як СПОФО вплинув на суму нарахованої пенсії, при тому, що доказів отримання доходів від підприємницької діяльності суду не надано. Відповідно до копії рішення відділу з призначення пенсій УПФУ в Балаклійському районі Харківської області від 23.01.2013 р. УПФУ вважає за можливе утримати, згідно з п.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове» державне пенсійне страхування, надміру виплачені суми пенсії [PERSON] [INFO], які платились їй як непрацюючій. Утримувати у розмірі 20% від пенсії за віком щомісячно до повного погашення. Ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» установлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Крім того, чинним законодавством встановлено спеціальний порядок повернення пенсій, а саме: згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 . Згідно з п. З цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо. Відповідно до ч. З ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до П.2.2 «Порядку взяття на облік та зняття з обліку в органах Пенсійного фонду України платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», взяття на облік фізичних осіб - підприємців як платників єдиного внеску здійснюється органами Пенсійного фонду за місцем проживання особи на підставі відомостей з реєстраційної картки на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей органами Пенсійного фонду. Тобто позивач повинен був при взятті на облік відповідача перевірити, відповідно до вищевказаного порядку, дані про реєстрацію відповідача як субєкта підприємницької діяльності. Як вбачається зі змісту вищезазначених законодавчих норм, відрахування виплаченої надміру пенсії можливе лише за умови зловживань з боку пенсіонера. Згідно з матеріалами справи, вини [PERSON] в переплаті пенсії немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виплата сум пенсії у такому розмірі сталася не з вини відповідача, жодних доказів, які б свідчили про зловживання з боку відповідача або подання ним недостовірних даних, не надано позивачем і їх не добуто в судовому засіданні. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed