Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

У листопаді 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" ( далі по тексту - позивач) до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.08.2013 року на підставі укладеного договору № б/н (далі - кредитний договір) [PERSON] (далі - відповідач) отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Однак, вказані зобов`язання за кредитним договором відповідачем не виконуються, внаслідок чого, станом на 05.10.2020 року за відповідачем обліковується заборгованість, яка в загальному розмірі складає 10996,67 грн., з яких 9179,24 грн., заборгованість за тілом кредита, 1817,43 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені ним судові витрати. Ухвалою від 03.12.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву відповідачу направлено рекомендованим листом, проте на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено з матеріалів справи та встановлено судом, 28.08.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до умов якого АТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно вказаної заяви, відповідач зазначив про те, що згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підтвердження позовних вимог позивачем надано Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За наданим банком розрахунком, за вказаним кредитним договором станом на 05.10.2020 року за відповідачем обліковується заборгованість, яка в загальному розмірі складає 10996,67 грн., з яких 9179,24 грн., заборгованість за тілом кредита, 1817,43 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів, щоб спростовували розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, суду не надано. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов Договору та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №б/н від 28.08.2013 року, яка в загальному розмірі складає 10996,67 грн., з яких 9179,24 грн., заборгованість за тілом кредита, 1817,43 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, а також, понесені останнім і підтверджені документально судові витрати у виді судового збору в сумі 2102,00 грн. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved