Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

24.04.2019 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію, що становить 1/2 вартості автомобіля марки "BYD S6", 2012 року, чорного кольору, д.н. [NUMBER] , згідно ринкової вартості та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилається на те, що із відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2012 р., судовим рішенням від 07.03.2019 р. шлюб було розірвано. Під час шлюбу було придбано у кредит легковий автомобіль марки "BYD S6", 2012 року, чорного кольору, д.н. [NUMBER] . Вартість транспортного засобу становить 284080 грн. Відповідачем [PERSON] до суду надано відзив на позов, в якому останній підтвердив, що спірний транспортний засіб придбаний у період шлюбу, а також відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі, [PERSON] та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2012 р., мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.03.2019 р. у справі №509/5769/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За час перебування у шлюбі подружжям було придбано на підставі договору №03/10-2 купівлі - продажу від 03.10.2013 р. автомобіль марки "BYD S6", 2012 року, чорного кольору, д.н. [NUMBER] . Позивачем вказано, що середня вартість автомобіля марки "BYD S6", 2012 року, з подібними характеристиками та технічним станом складає 284080 грн., тобто 1/2 вищевказаного автомобіля виходячи з середньої вартості автомобілів складає 142040 грн. Положеннями ст. 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України). Згідно ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя передбачено ст. 69 СК України. Статтею 71 СК України визначено способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Так, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. В ході розгляду справи підтверджено та не заперечується сторонами у справі, що спірний транспортний засіб є спільним майном подружжя, щодо поділу якого сторони не досягли згоди. Відповідач не заперечував проти вартості автомобіля, визначеної позивачкою, а лише просив відмовити у позові, оскільки автомобіль був придбаний у кредит, залишок по кредиту 50000 грн. та на ремонт автомобіля відповідачем витрачено 87 635 грн. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя відповідно до положень ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.Відповідно до положень ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є також речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги ; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди; страхові суми, одержані нею, ним за обов`язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю кожного з них. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). Враховуючи, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності відступу від засад рівності часток подружжя, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved