Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

у серпні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив визнати недійсним державний акт на право постійного користування землею від 15.09.1998 року № 79-4-00018. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 08.09.2019 року позивач [PERSON] набув у власність будинок [ADDRESS] , площею 843,30 кв.м., в тому числі на будівлю літера «Б», площею 118,1 кв.м., яка є складовою частиною зазначеного будинку. У зв?язку із набуттям у власність зазначеного вище нерухомого майна, позивач 17.05.2018 року звернувся до Київської міської ради із клопотанням про відведення земельної ділянки для реконструкції та обслуговування адміністративного будинку з апартаментами на [ADDRESS] . 19.06.2018 року позивачем подано до Київської міської ради повідомлення про замовлення розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1843 га, кадастровий номер 8000000000:79:013:0112 для реконструкції та обслуговування адміністративного будинку з апартаментами на [ADDRESS] , без надання дозволу Київської міської ради у зв?язку із закінченням строків. Передбачених законом для отримання відповідного рішення щодо надання такого дозволу. Земельна ділянка, площею 0,1843 га, кадастровий номер 8000000000:79:013:0112, знаходиться у межах земельної ділянки, площею 4,1794 га, яка надана у постійне користування АТВТ «Марс» на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1354 від 26.06.1998 року, про що видано державний акт на право постійного користування землею від 15.09.1998 року № 79-4-00018. Відповідно до п. 15 рішення Київської міської ради від 01.03.2001 року № 209/1186 «Про оформлення права користування земельними ділянками» за рахунок частини земельної ділянки, що перебувала в постійному користуванні АТВТ «Марс», було оформлено Державній податковій інспекції у Московському районі праводовгострокового користування строком на 24 роки земельною ділянкою, площею 0,12 га, для експлуатації та обслуговування адміністративних будівель на [ADDRESS] . Позивач вказує, що зміни у державний акт на право постійного користування землею від 15.09.1998 року № 79-4-00018 не вносились. Позивач зазначає, що у відповідності до положень ст.ст. 120, 141 Земельного кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України, останній набув право користування земельною ділянкою для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі на [ADDRESS] , та нежитлової будівлі [ADDRESS] , оскільки набув право власності на вказані будівлі. Позивач вказує, що площа земельної ділянки, зазначена у оспорюваному державному акті, є недостовірною. Відповідач, будучи достовірно обізнаним про набуття позивачем права власності на нежитлову будівлю [ADDRESS] , 23.10.2018 року здійснив реєстрацію права користування на спірну земельну ділянку, площею 0,1843 га, кадастровий номер 8000000000:79:013:0112. За вказаних обставин просив визнати недійсним державний акт на право постійного користування землею від 15.09.1998 року № 79-4-00018. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірая М.І. від 05.08.2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірая М.І. від 18.10.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 19.12.2019 року позивачем [PERSON] подано заяву про доповнення підстав позову, в якій зазначив, що у зв?язку зі змінами у землекористуванні АТВТ «Марс», вилученням частин земельної ділянки, зменшенням загальної площі, зміною конфігурації, мало відбутися переоформлення документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою підприємством «Марс», з врахуванням прав та інтересів осіб, які мають на території цієї земельної ділянки об?єкти нерухомого майна, з обов?язковим виготовленням проектів відведення земельних ділянок у відповідності до ст. 50 Закону України «Про землеустрій». Вказаного переоформлення не відбулось. 26.12.2019 року від представника третьої особи Київської міської ради до суду надійшли письмові пояснення, в яких заначено про розгляд справи у відсутність представника. 30.03.2020 року представником відповідача подано відзив на позов, в якому зазначив про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, у зв?язку із наступним. Відповідач вказує на відсутність доказів, які б стверджували обставини набуття позивачем [PERSON] у власність нежитлової будівлі [ADDRESS] . Зазначає, що позивачем не надано в розпорядження суду договір, за яким позивач набув би право власності на будинок [ADDRESS] , та нежитлову будівлю в літері «Б», площею 118,1 кв.м., яка є складовою частиною зазначеного будинку, у якому було б дотримано встановлену ст. 120 ч. 6 ЗК України істотну умову та вказано кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:79:013:0112, на якій розташовано нерухоме майно. З посиланням на положення ст.ст. 22, 25, 56 Закону України «Про землеустрій», відповідач зазначає, що у випадку підтвердження факту набуття позивачем права власності будинок [ADDRESS] , та нежитлову будівлю в літері «Б», площею 118,1 кв.м., яка є складовою частиною зазначеного будинку, і якщо вказані об?єкти нерухомості дійсно розташовані у межах земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:013:0112, то позивачем всупереч вимогам закону не розроблено технічну документацію щодо поділу спірної земельної ділянки; не сформовано окрему земельну ділянку у розмірах, встановлених договором, або, у разі якщо договором не встановлено розмірів, то у розмірі земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об?єктів нерухомості; не здійснено передбачені законом дії щодо присвоєння сформованій земельній ділянці окремого кадастрового номера та не зареєстровано право користування. Зазначені дії, на думку відповідача, є виключними дискреційними повноваженнями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. 29.05.2020 року цивільну справу в порядку повторного автоматизованого розподілу справ передано в провадження судді Шевченко Т.М. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд задовольнити позов. Представники відповідача ПрАТ "Марс" у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Третя особа Київська міська рада в судове засідання не забезпечила явку свого представника в судове засідання, надіслали клопотання про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків. З матеріалів цивільної справи вбачається, що 8 вересня 2016 року між ТОВ «РМ-ІНВЕСТ» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежилого будинку, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. за реєстровим номером 3251, відповідно до п.1.1 якого ТОВ «РМ-ІЕВЕСТ» передало у власність (продало), а [PERSON] прийняв у власність (купив) нежилий будинок, загальною площею 843,30 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та розташований на земельній ділянці, загальною площею 01045 га, код земельної ділянки 90:013:0028 (т. 2 а.с. 18-20). 8 вересня 2016 року проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказаний вище нежилий будинок, на підставі рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. № 31300549, номер запису про право власності 16293703, що стверджується даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкту нерухомого майна, № 223622526 від 11.09.2020 року (т. 2 а.с. 219). Відповідач зазначає, що договір купівлі-продажу нежилого будинку, посвідчений 8 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. за реєстровим номером 3251, визнано недійсним на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 16.10.2019 року у справі № 910/6179/17. Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.10.2019 року у справі № 910/6179/17 визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилого будинку, укладений між ТОВ «РМ-ІНВЕСТ» та [PERSON] , посвідчений 8 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. за реєстровим номером 3251. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2020 року у справі № 910/6179/17, скасовано ухвалу Господарського суду м. Києва від 16.10.2019 року. Постановлено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовної заяви заступника прокурора Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в місті Києві та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до ТОВ «РМ-ІНВЕСТ», [PERSON] , про визнання недійсним договору купівлі-продажу та повернення майна, в межах справи № 910/6179/17 (т. 2 а.с. 6-15). Відтак, суд зазначає, що матеріалами цивільної справи спростовують доводи відповідача щодо недійсності договору купівлі-продажу нежилого будинку, укладеного між ТОВ «РМ-ІНВЕСТ» та [PERSON] , посвідченого 8 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. за реєстровим номером 3251 Таким чином, вказаний вище договір купівлі-продажу станом на час розгляду судом справи є дійсним. Крім того, наказом Міністра юстиції України Малюськи Д.Л. від 13.03.2020 року № 646/7 відмовлено у задоволенні скарги ПрАТ «Марс» від 06.12.2019 року на рішення № 31300549 від 08.09.2016 року державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. щодо державної реєстрації права власності на жилий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] (т. 2 а.с. 15-17). Матеріали цивільної справи у томі 1 на а.с. 103 містять копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 193452727 від 17.12.2019 року, з якого вбачається, що 13.12.2019 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тригуб Є.О. проведено державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю в літері «Б» за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] згідно рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень № 50270850 від 17.12.2019 року. Разом з тим, наказом Міністра юстиції України Малюськи Д.Л. від 13.05.2020 року № 1642/5 у п. 3 скасовано рішення від 17.12.2019 року № 50270850, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тригуб Є.О. (т. 2 а.с. 184). Інших доказів, які б стверджували належність нежитлової будівлі саме в в літері «Б» за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , матеріали справи не містять. Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що є власником нежилого будинку [ADDRESS] , площею 843,3 кв.м., що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:79:013:0112, яка в свою чергу перебуває в межах земельної ділянки, площею 4,1794 га, наданої у постійне користування АТВТ «Марс» на підставі оспорюваного державного акта. За вказаних обставин, а підставі статей 120, 141 п. «е» Земельного Кодексу України, 377 Цивільного кодексу України, звернувся до суду за захистом порушеного відповідачем права, як користувач земельної ділянки 8000000000:79:013:0112. З матеріалів цивільної справи вбачається, що згідно розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1354 від 26.06.1998 року «Про оформлення акціонерному товариству відкритого типу «Марс» права користування земельною ділянкою для експлуатації та обслуговування адміністративно-виробничих будівель і споруд на [ADDRESS] », оформлено акціонерному товариству відкритого типу «Марс» за умови виконання п. 2 розпорядження, право постійного користування земельною ділянкою, площею 4,18 га, для експлуатації та обслуговування адміністративно-виробничих будівель і споруд на [ADDRESS] у зв?язку з переходом права власності на нерухоме майно (т. 1 а.с. 35). 15 вересня 1998 року на підставі вказаного вище розпорядження № 1354 від 26.06.1998 року, акціонерному товариству відкритого типу «Марс» Київською міською державною адміністрацією видано державний акт на право постійного користування землею серії І-КВ № 003941, на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 4,1794 га. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право постійного користування за № 79-4-00018 (т. 1 а.с. 23-25). 1 березня 2001 року Київською міською радою прийнято рішення № 209/1186, пунктом 15 якого оформлено державній податковій інспекції у Московському районі м. Києва, за умови виконання п. 15.1 рішення, право тимчасового довгострокового користування строком на 24 роки земельною ділянкою площею 0,12 га для експлуатації та обслуговування адміністративних будівель на [ADDRESS] за рахунок частини земель, оформлених згідно розпорядження Київської міської державної адміністрації від 26.06.1998 року № 1354 «Про оформлення акціонерному товариству відкритого типу «Марс» права користування земельною ділянкою для експлуатації та обслуговування адміністративно-виробничих будівель і споруд на [ADDRESS] », у зв?язку із переходом права власності на будівлю (т. 1 а.с. 32-34). Відповідно до п.п. 15.3 рішення Київської міської ради № 209/1186 від 01.03.2001 року, надано доручення Київському міському управлінню земельних ресурсів забезпечити внесення змін в державний акт на право постійного користування землею від 15.09.98 р. серія І-КВ № 003941, реєстраційний номер 79-4-00018, в частині площі відповідно до рішення. Слід зазначити, що оспорюваний державний акт серії І-КВ № 003941 від 15.09.1998 року у розділі «Зміни в землекористуванні», містить наступні записи щодо дати, номеру, змісту документа, на підставі якого внесену зміну, а також площі: рішення Київської міської ради від 01.03.2001 року № 209/1186, площа 3,8750 га; рішення Київської міської ради від 01.03.2001 року № 209/11869, площа 0,1843 га (т. 1 а.с. 25). Наведене свідчить про те, що в результаті прийняття рішення Київської міської ради № 209/1186 від 01.03.2001 року, за рахунок земельної ділянки, площею 4,18 га, наданої розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1354 від 26.06.1998 року АТВТ «Марс» у постійне користування, утворено три окремі земельні ділянки площею 3,8750 га, площею 0,12 га, площею 0,1843 га. На підтвердження вказаної обставини свідчить також інформація, викладена у листі Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.05.2008 року № 05-49/17810, наданого на запит ТОВ «Атем» (т. 1 а.с. 36-37), відповідно до змісту якого будинок на [ADDRESS] розташований в межах земельної ділянки, площею 4,18 га, яка згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 26.06.1998 року № 1354 була оформлена у постійне користування АТВТ «Марс». Інформація щодо наявності окремих рішень виконавчого комітету Київської міської ради про відведення земельної ділянки для будівництва будинку на [ADDRESS] в Головному управлінні земельних ресурсів відсутня. У відповідності з рішенням Київської міської ради № 209/1186 від 01.03.2001 року були внесені зміни до державного акту на право постійного користування землею АТВТ «Марс» від 15.09.1998 року № 79-4-00018 в частині меж земельної ділянки, внаслідок яких утворилась відокремлена земельна ділянка з кадастровим номером 79:013:112, на якій розташований будинок по [ADDRESS] . Площа цієї земельної ділянки складає 1842,90 кв.м., цільове призначення - для експлуатації та обслуговування адміністративно-виробничих будівель і споруд. Так само, на користь зазначеної обставини свідчить також і інформація, викладена у листі Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 0570202/1-20661 від 03.11.2020 року, наданому на запит Адвокатського об?єднання «Менюк та партнери» (т. 3 а.с. 16-18), зі змісту якого вбачається наступне. У зв?язку із рішенням Київської міської ради № 209/1186 від 01.03.2001 року в постійному користуванні АТВТ «Марс» залишились: - земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:79:013:0011, площею 3,8750 га; - решті земельної ділянки, площею 0,1843 га з кадастровим номером 8000000000:79:013:0011 присвоєно кадастровий номер 8000000000:79:013:0112. Рішенням Київської міської ради від 14.07.2011 року № 754/6141 земельна ділянка площею 0,1450 га на [ADDRESS] , передана ТОВ «Атем» в оренду на 1 рік. (Зазначене рішення наявне в матеріалах цивільної справи у т. 2 а.с. 29). П. 4 рішення зобов?язано АТВТ «Марс» звернутись у місячний термін до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з клопотанням щодо організації робіт по внесенню змін до державного акта на право постійного користування землею від 15.09.1998 року № 79-4-00018. Вказаним вище рішенням земельна ділянка з кодом 79:013:0028 передана ТОВ «Атем`за рахунок частини земельної ділянки площею 0,1843 га на [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:79:013:0112. До державного акту на право постійного користування землею від 15.09.1998 року № 79-4-00018 (серія І-КВ № 003941) зміни щодо припинення права користування АТВТ «Марс» частиною земельної ділянки площею 0,1450 га з кадастровим номером 8000000000:79:013:0112, не вносились. Таким чином, зазначеними доказами спростовуються доводи відповідача про те, що нежилий будинок [ADDRESS] , не знаходиться у межах земельної ділянки кадастровий номер 8000000000:79:013:0112. При цьому, суд окремо звертає увагу на те, що код земельної ділянки - 79:013:0028 - переданої ТОВ «Атем» на підставі рішення Київської міської ради від 14.07.2011 року № 754/6141 за рахунок частини земельної ділянки площею 0,1843 га на [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:79:013:0112, фігурує також у договорі купівлі-продажу, укладеному 8 вересня 2016 року між ТОВ «РМ-ІНВЕСТ» та [PERSON] , посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. за реєстровим номером 3251, як код земельної ділянки, на якій розташовано нежилий будинок [ADDRESS] . Також, зазначена обставина встановлена у шостому абзаці мотивувальної частини рішення Господарського суду м. Києва від 26.01.2010 року, постановленим у господарській справі № 36/28618.01.10, за позовом ТОВ «Атем» до АТВТ «Марс», Київської міської державної адміністрації, Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про припинення права користування земельною ділянкою (т. 2 а.с. 192-198). З вказаних підстав, суд відкидає доводи відповідача про те, що при укладенні зазначеного вище договору купівлі-продажу нежилого будинку від 08.09.2016 року не було дотримано встановлену ч. 6 ст. 120 Земельного кодексу України істотну умову, та не було вказано у договорі розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить, у зв?язку із чим позивач не набув право користування земельною ділянкоюкадастровий номер 8000000000:79:013:0112. Відтак, суд вважає встановленою на підставі належних та допустимих доказів, наявних в матеріалах цивільної справи, ту обставину, що набутий 8 вересня 2016 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нежилого будинку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. за реєстровим номером 3251, нежилий будинок [ADDRESS] , площею 843,30 кв.м., розташований в межах відокремленої земельної ділянки, площею 0,1843 га, кадастровий номер 8000000000:79:013:0112, що утворилась внаслідок внесення змін згідно з п.п. 15.3 Київської міської ради № 209/1186 від 01.03.2001 року до державного акту на право постійного користування землею АТВТ «Марс» від 15.09.1998 року № 79-4-00018. Підстави та порядок переходу права на земельну ділянку при переході права власності на розташовані на ній житловий будинок, будівлю або споруду визначаються статтею 377 ЦК України та статтею 120 ЗК України. За частиною першою статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для її обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування (частина друга статті 377 ЦК України). За частиною першою статті 120 ЗК України (у редакції, чинній на час укладення договору купівлі-продажу нежилого будинку від 08.09.2016 року), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Правові підстави припинення права користування земельною ділянкою визначені ст. 141 ЗК України, згідно п. «е» якої, право користування земельною ділянкою припиняється, зокрема, у разі набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Таким чином, за змістом норм ст. 120, 141 ЗК України, законодавець встановив імперативний припис щодо переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду та передбачив відповідну підставу для припинення права користування земельною ділянкою у випадку набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. При цьому договір, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, має містити таку істотну умову, як кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку із набуттям права власності на ці об`єкти. Укладенню ж договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, передує виділення цієї частини в окрему земельну ділянку (абзаци перший та другий частини шостої статті 120 ЗК України). Як встановлено судом раніше та вбачається з доказів, наявних в матеріалах цивільної справи, при укладенні [PERSON] 08.09.2016 року договору купівлі-продажу нежилого будинку [ADDRESS] , вказані вимоги закону, а саме - наявність істотної умови у договорі щодо зазначення кадастрового номера земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку із набуттям права власності на об?єкт нерухомого майна, та попереднє виділення такої частини земельної ділянки в окрему, встановлені ст. 120 ЗК України у частині шостій, дотримано у повному обсязі. Відповідачем зазначені обставини в ході судового розгляду справи не спростовано. Отже, законодавство, яке діяло станом на час придбання [PERSON] об?єкту нерухомого майна - будинку [ADDRESS] , встановлювало правило, за яким перехід права на земельну ділянку до нового набувача жилого будинку, будівлі або споруди відбувається в силу прямого припису закону, незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою або землекористувача такої земельної ділянки. Земельні відносини, які формуються з приводу переходу земельних прав при набутті майнових прав на об`єкти нерухомості, розташовані на конкретній земельній ділянці, регламентуються нормами ЗК України, які є спеціальними відносно до цивільно-правових норм, які є загальними. Чинне момент виникнення спірних правовідносин земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства. Оскільки до 2017 року був відсутній будь-який нормативно-правовий акт, який регламентував би процедуру та покроковий порядок розгляду клопотань зацікавленої особи на отримання земельної ділянки у власність та користування від моменту звернення із відповідним клопотанням, рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 року № 241/2463 затверджено Порядок набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві. Відповідно до п. 2.1. вказаного вище Порядку, зацікавлена особа звертається до Київської міської ради через приймальню Київради з земельних питань з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або заявою на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право суборенди, сервітуту, технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Київська міська рада не надала дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованої відмови у наданні такого дозволу, зацікавлена особа у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу за принципом мовчазної згоди, про що письмово повідомляє Київську міську раду через приймальню Київради з земельних питань. До письмового повідомлення, в якому зазначається реєстраційний номер справи-клопотання, додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (п. 2.12 Порядку). З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] після придбання нежилого будинку [ADDRESS] , розташованого в межах земельної ділянки, площею 0,1843 га, кадастровий номер 8000000000:79:013:0112, намагався вчинити передбачені земельним законодавством необхідні дії щодо юридичного оформлення земельних правовідносин згідно із вимогами законодавства щодо наслідків переходу права власності на придбаний нежилий будинок. Так, 17.05.2018 року [PERSON] звернувся до Київської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:79:013:0112, площею 1842,9 кв.м., цільове призначення - для реконструкції та обслуговування адміністративного будинку з апартаментами, що зареєстровано Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 17.05.2018 року (т. 1 а.с. 12). 19.06.2018 року [PERSON] подано до Київської міської ради повідомлення в порядку ст. 123 ЗК України про замовлення розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції та обслуговування адміністративного будинку з апартаментами на [ADDRESS] (т. 1 а.с. 13-14). Матеріали цивільної справи у томі 2 на а.с. 46-153 містять копію виготовленого ТОВ «Стафед» на замовлення [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для експлуатації та обслуговування нежитлового будинку на [ADDRESS] . Слід вказати, що відповідач ПрАТ «Марс» звертався до Господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ «Стафед» про з позовом про зобов?язання припинити будь-які роботи по складенню проекту землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки на [ADDRESS] . Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.03.2019 року у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Марс» до ТОВ «Стафед» відмовлено у повному обсязі (т. 1 а.с. 41-46). Крім того, суд зазначає, що рішенням Господарського суду м. Києва від 26.01.2010 року, постановленим у господарській справі № 36/28618.01.10, за позовом ТОВ «Атем» до АТВТ «Марс», Київської міської державної адміністрації, Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про припинення права користування земельною ділянкою, позовні вимоги ТОВ «Атем» задоволено (т. 2 а.с. 192-198). Вказаним вище судовим рішенням, зокрема,припинено право постійного користування АТВТ «Марс`частиною земельної ділянки, наданої розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1354 від 26.06.98 р., кадастровий номер 79:013:112, розташованої у [ADDRESS] , в межах визначених Технічною документацією із землеустрою щодо передачі земельної ділянки в оренду ТОВ «Атем`для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі по [ADDRESS] . Матеріали цивільної справи не містять доказів того, що зазначене рішення Господарського суду м. Києва від 26.01.2010 року скасовано в апеляційному чи касаційному порядку. Відсутні такі відомості і у Єдиному державному реєстрі судових рішень. З урахуванням тієї обставини, що у судовому процесі у господарському суді приймали участь представники АТВТ «Марс», що вбачається із змісту судового рішення, а також надання копії зазначеного судового рішення представником відповідача ПрАТ «Марс» в розпорядження суду, суд надходить до висновку про те, що відповідач ПрАТ «Марс» був обізнаний про існування вказаного судового рішення з моменту його постановлення судом. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що з матеріалів цивільної справи, зокрема, з копії позовної заяви ПрАТ «Марс», поданої у листопаді 2018 року до Господарського суду м Києва (т. 2 а.с. 21-25), вбачається, що обґрунтовуючи позовні вимоги, ПрАТ «Марс» посилається на ту обставину, що є законним землекористувачем земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:013:0112, при цьому будучи достовірно обізнаним, що рішенням Господарського суду м. Києва ще у 2010 році припинено право постійного користування АТВТ «Марс» частиною земельної ділянки, наданої розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1354 від 26.06.98 р., кадастровий номер 79:013:112, розташованої у [ADDRESS] . Крім того, в ході судового розгляду знайшли своє ствердження доводи позивача про те, що відповідач, будучи достовірно обізнаним про набуття позивачем права власності на нежитлову будівлю [ADDRESS] , 23.10.2018 року здійснив реєстрацію права користування на спірну земельну ділянку, площею 0,1843 га, кадастровий номер 8000000000:79:013:0112. Наведена обставина вбачається з інформації, що міститься у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-8000946732019 від 08.05.2019 року, у Державному земельному кадастрі містяться наступні відомості про земельну ділянку, що розташована по [ADDRESS] , що на праві власності належить Територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, та на праві постійного користування землею належить ПрАТ «Марс» (код ЄДРПОУ 14309379): кадастровий номер 8000000000:79:013:0112, площею 0,1843 га., вид користування - для експлуатації та обслуговування адміністративно-виробничих будівель (т. 1 а.с. 26-30). Таким чином, з урахуванням викладеного вище, а також приймаючи до уваги ту обставину, що відповідач увесь час був достовірно обізнаним у тому, що рішенням Господарського суду м. Києва ще у 2010 році припинено право постійного користування АТВТ «Марс» частиною земельної ділянки, наданої розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1354 від 26.06.98 р., кадастровий номер 79:013:112, розташованої у [ADDRESS] , суд надходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача [PERSON] про порушення відповідачем ПрАТ «Марс» його прав, як користувача земельної ділянки, кадастровий номер 8000000000:79:013:0112, площею 0,1843 га. Стаття 92 ЗК України визначає право постійного користування земельною ділянкою як право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами (ст. 126 ЗК). Відповідно до положень ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Крім того, суд звертає увагу на наступне. Станом на момент виникнення у АТВТ «Марс» права постійного користування земельною ділянкою, діяв Земельний кодекс України в редакції від 13 березня 1992 року, ст. 7 якого було передбачено, що земля могла надаватись як у постійне, так і у тимчасове довгострокове користування промисловим, транспортним та іншим несільськогосподарським підприємствам, установам і організаціям незалежно від форм власності. У зв?язку із прийняттям 25 жовтня 2001 року Земельного кодексу України у новій редакції, перелік осіб, що могли набувати земельні ділянки на праві постійного користування скорочено. Так, відповідно до положень ст. 92 ЗК України в первісній її редакції, право постійного користування земельними ділянками могли набувати виключно підприємства, установи та організації, що належали о державної та комунальної власності. З матеріалів цивільної справи вбачається, що у 2003 році державна власність на частку у статутному капіталі АТВТ «Марс» припинено. Згідно п. 6 Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 року, громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть їх мати на такому праві, повинні переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Вказана вимогам стосується також і осіб, які набули землю у постійне користування до введення в дію Земельного кодексу України 2001 року, але втратили статус суб?єкта постійного користування землею вже після набуття чинності цим Кодексом. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що, починаючи з 2003 року, тобто з моменту припинення державної власності на частку у статутному капіталі АТВТ «Марс», останнє було зобов?язано нормами Земельного кодексу України 2001 року, здійснити переоформлення права постійного користування земельними ділянками площами 3,8750 га, та 0,1843 га. Однак, вказаних дій АТВТ «Марс» всупереч п. 6 Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 року, вчинено не було. Як і не було вчинено таких дій і його правонаступником - відповідачем у справі ПрАТ «Марс». За вказаних обставин, слід дійти висновку про те, що з 2003 року АТВТ «Марс», в подальшому його правонаступник - відповідач у справі - ПрАТ «Марс», здійснювало користування двома земельними ділянками,площами 3,8750 га, та 0,1843 га, без належно оформленого відповідно до закону права на них. Відповідачем не спростовано вказані обставини належними та допустимим доказами в розумінні ст.ст. 77,78 ЦПК України, в ході розгляду справи. Враховуючи викладене вище у своїй сукупності, суд надходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав відповідно до закону про визнання недійсним державного акта на право постійного користування землею від 15.09.1998 року № 79-4-00018. Питання про розподіл судових витрат вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved