Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до ПАТ "Альфа Банк" про визнання договору поруки припиненим.В обґрунтування позову вказує, що 23 червня 2011 року, виступивши поручителем за кредитним зобов'язанням згідно кредитного договору № 1701/0408/88-047 від 21 квітня 2008 року [PERSON] уклала з ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» договір поруки № 1701/0408/088-047-Р-1. За вказаним договором поруки позивач поручився за належне виконання позичальником [PERSON] взятого на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів у сумі 75779,05 доларів США строком до 20 квітня 2013 року. З матеріалів цивільної справи № 569/9009/15-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, слідує, що [PERSON] не виконувала своїх зобов'язань за кредитом по сплаті платежів більше шести місяців до моменту звернення банком до суду з позовом до поручителя. Відповідно до повідомлення про усунення порушень вих.87887-102-б/б від 30 листопада 2012 року, надісланого позичальнику - [PERSON], ПАТ «Альфа-Банк» повідомив, що позичальник не виконує своїх зобов'язань за кредитним договором. Банк вимагав від позичальника достроково повернути кредит в 30-денний строк з моменту його отримання. Відповідач не звернувся в шестимісячний строк передбачений законом до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред'явлення позову до поручителя за кредитним зобов'язанням. Вважає, що порука згідно договору поруки № 1701/0408/088-047-Р-1 від 23 червня 2011 року - припинилася. Просить визнати припиненою поруку за договором поруки № 1701/0408/088-047-Р-1 від 23 червня 2011 року укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 1701/0408/88-047 від 21 квітня 2008 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в позовній заяви просив їх задовольнити. Предствник відповідача Захожий Т. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених в запереченнях просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та заперечення представника відповідача суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю. Судом встановлено, що 21 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1701/0408/88-047. 23 червня 2011 року між ПАТ «Сведбанк» правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», [PERSON] та [PERSON] укладений Договір поруки № 1701/0408/088-047-Р-1. 23 червня 2011 року між ПАТ «Сведбанк» правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», [PERSON] та [PERSON] укладений Договір про переведення боргу. Відповідно до повідомлення від 30 листопада 2012 року відповідач ПАТ «Альфа-Банк» звертався з повідомленням про усунення порушень, вимогою про добровільне виселення до позичальника [PERSON], і повідомив останню про відступлення права вимоги за вищезгаданим кредитним договором, повідомив позичальника про розмір заборгованості за кредитним договором та вимагав у строк до 30 (тридцяти) днів з дати отримання вимоги, але не пізніше 37 (тридцяти семи) днів з моменту її відправлення, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні санкції. Одночасно вказаним повідомленням ПАТ «Альфа-Банк» повідомило [PERSON], що у випадку невиконання нею вищезгаданих вимог відповідач розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на заставне майно чи вчинення виконавчого напису нотаріуса. Вимоги Повідомлення про усунення порушень, Вимоги про добровільне виселення від 30 листопада 2012 року [PERSON] у встановлений строк (термін) виконані не були. 04 січня 2013 року Рівненським міським судом постановлена ухвала про відкриття провадження у цивільній справі № 1715/22740/12 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. 11 серпня 2014 року рішенням Рівненського міського суду ПАТ «Альфа-Банк» відмовлено в задоволенні позовних вимог. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 08 червня 2015 року позов ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. 01 липня 2015 року Рівненським міським судом видані виконавчі листи у цивільній справі № 1715/22740/12. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-73цс13 від 04 вересня 2013 року наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно. 10 червня 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» була підготовлена та надіслана Вимога про дострокове повернення кредиту рекомендованими листами на адресу позичальника - [PERSON] та поручителів - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією реєстру та фіскальним чеком. Відповідно до умов договору поруки № 1701/0408/088-047-Р-1 поручитель у разі невиконання позичальником умов основного зобов'язання в строк, погашає суму кредиту, нараховані проценти та штрафні санкції за несвоєчасне повернення позичальником коштів, наданих в межах основного зобовязання та процентів за користування кредитом за першою вимогою банку протягом трьох банківських днів з моменту отримання поручителем письмової заяви про невиконання позичальником зобов'язань, передбачених основним зобов'язанням, надісланою банком за адресою зазначеною в реквізитах поручителя в цьому договорі. Вимога про дострокове повернення кредиту позичальником та поручителем виконані не були. Рішенням Рівненського міського суду від 12 жовтня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» задоволено та солідарно стягнуто заборгованість з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором Таким чином ПАТ «Альфа-Банк», змінивши строк виконання зобов'язань згідно вимоги про дострокове повернення кредиту від 10 червня 2015 року, звернувся до Рівненського міського суду з позовом про стягнення заборгованості в межах 6 місячного терміну пред'явлення вимоги до поручителів. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки Відповідно до п. 10 Договору поруки строком припинення поруки, встановленої Договором поруки є повне виконання позичальником або поручителем своїх обов'язків, передбачених Основним зобов'язанням. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Таким чином пред'явивши Вимоги про дострокове повернення кредиту (вих. № 51935-102 б/б від 10 червня 2015 року) за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор - ПАТ «Альфа-Банк» відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України змінив строк виконання основного зобов'язання пред'явив позов до позичальника і до поручителів протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Вищезазначене повністю узгоджується з правовою позицією викладеною Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постанові № 6-190цс14 від 21 січня 2015 року, яка згідно з ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суддів. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, та доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задовелення позовних вимог [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. Відповідно до ст. 212 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з загальних засад цивільного законодавства, а саме вимог справедливості, добросовісності та розумності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed