Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

[PERSON] в вересні 2016 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким зобов`язати фізичну особу- підприємця [PERSON] замінити інвертор потужністю 3,0 кВт на інвертор потужністю 4,5 кВт в сонячній станції, що змонтована на будівлі по [ADDRESS] . Ухвала Київського райсуду м.Одеси про повернення позову у зв`язку з порушенням правил підсудності скасована ухвалою апеляційного суду від 03.11.2016 року і справу повернуто для розгляду до Київського райсуду м.Одеси. Ухвалою райсуду від 09.12.2016 року по справі за позовом [PERSON] відкрито провадження. 22.03.2017 року [PERSON] надав заяву про доповнення позовних вимог і просив суд не тільки зобов`язати ФОП [PERSON] замінити інвертор, але й стягнути з ФОП [PERSON] і фірми «SAEN" на відшкодування матеріальної шкоди 25187 грн, на відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. Надалі, під час судового розгляду справи 21.05.2019 року позивача надав до суду розрахунок майнової шкоди і стверджував, що відповідач зобов`язаний сплатити йому 54815 грн, що є вартістю електричної енергії недоотриманої ним, [PERSON] , внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором. Позивач свої вимоги обґрунтовував наступним: 19.06.2015 року ФОП [PERSON] і [PERSON] уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого ФОП [PERSON] зобов`язалась поставити комплект обладнання, вказаний в специфікації №1: фотоелектричні панелі LPK 250 -10 шт., Інвертор HibridInverterSolarExpert 3000 - 1 шт., акумулятор GPL - 4 шт.,монтажні конструкції і матеріали та провести монтажні роботи. [PERSON] зобов`язався прийняти обладнання та виконані роботи з монтажу і оплатити вартість обладнання і монтажних робіт. 11.08.2015 року сторони склали і підписали акт приймання-передачі робіт з монтажу сонячної електростанції потужністю за сонцем 4,5 кВт на базі гібридного інвертора SolarExpert і фотомодулів LPK 250. Позивач стверджує, що в порушення робочого проекту «Проектування фотоелектричних панелей на даху гаражу для вироблення електричної енергії по [ADDRESS]» відповідачі встановили інвертор Solar Expert,3000 , замість Solar Expert,4500 , внаслідок чого з серпня 2015 року по травень 2019 року робота сонячної станції не відповідала технічним параметрам, тому як замість 4,5 кВт виробляла максимум 3 кВт. Проаналізувавши технічну документацію на сонячну електростанцію, позивач виявив, що « встановлений інвертор технічно не перетворить постійну напругу 4,5 кВт в змінну напругу». Окрім того, позивач зазначає, що станцію змонтовано з недоліками, а саме - невірно встановлені акумулятори - 4 шт по 1 кВт. Посилаючись на викладене позивач [PERSON] доводить, що внаслідок порушення відповідачем умов договору від 11.08.2015 року, сонячна станція за період з серпня 2015 року по травень 2019 року не виробила 5926 кВт, що завдало йому - позивачу- збитків на суму 54815 грн з розрахунку вартість 1 кВт складає 9,25 грн. Вартість недоотриманої електричної енергії складає суму майнової шкоди. Позивач також вимагає стягнути з відповідачів моральну шкоду, розмір якої він оцінив в суму 50 000 грн. На обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди в позові [PERSON] не навів будь-яких доводів, а в судовому засіданні пояснив, що довгостроковий розгляд судом даної справи спричинив йому моральну шкоду. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав і стверджував, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними і посилався на умови договору, специфікацію, гарантійний талон на інвертор, де зазначено Інвертор HibridInverterSolarExpert 3000. Вимоги про відшкодування матеріальної і моральної шкоди представник відповідача вважає недоведеними і в обґрунтування своїх доводів посилався на договір купівлі-продажу з специфікацією і додатками, акти приймання -передачі обладнання і виконаних робіт, висновок судової електротехнічної експертизи, виготовлений 18.01.2019 року експертом ОНДІСЕ на виконання ухвали суду від 28.09.2017 року, пояснення судового експерта в судовому засіданні. Представник третьої особи - фірми «SAEN" до суду не з`являється, про час і місце слухання справи сповіщався судом неодноразово за місцем реєстрації. Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи суд дійшов висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено і визнано сторонами, що 19.06.2015 року [PERSON] і СПД - фізична особа - підприємець [PERSON] уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] зобов`язалась поставити, а Печерський зобов`язався прийняти та оплатити комплект обладнання, вказаний в специфікації №1, яка є невід`ємною частиною договору. Забезпечити роботи по організації монтажних і проектних робіт за бажанням Замовника. Умови договору щодо поставки обладнання, прийняття та оплати виконані в повному обсязі сторонами, що встановлено в судовому засіданні і підтверджено належними доказами (акти про прийняття-передачі обладнання на а.с.73-74, опис документації на обладнання а.с. 66,гарантійний талон на обладнання а.с.67). На виконання монтажних і проектних робіт сторони письмового договору на виконання робіт (надання послуг) не укладали. Надані до позову і відзиву на позов акт прийняття виконаних робіт від 11.08.2015 року (а.с.75) і Робочий проект «Проектування фотоелектричних панелей на даху гаражу для вироблення електричної енергії по [ADDRESS]» свідчать, що сторони дійшли згоди щодо виконання робіт з монтажу і проектування. Наявність розбіжностей в екземплярі робочого проекту замовника і екземплярі робочого проекту виконавця робіт щодо потужності інвертора надала позивачу підстави стверджувати про порушення прав споживача і звертатися до суду з цим позовом. Так, в екземплярі робочого проекту, наданому позивачем вказано вказаноHуbridInverterSolarExpert 4500, а в екземплярі робочого проекту, наданого відповідачем, вказано HуbridInverterSolarExpert 3000. Відносини між споживачами товарів і продавцями регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про захист прав споживачів», іншими нормативними актами. Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона - продавець передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні - покупцеві, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право вимагати від продавця, щоб якість придбаного ним товару відповідала вимогам нормативних документів, умовам договору, а також інформації про товар, що надає продавець. Окрім того, споживач під час придбання товарів для задоволення своїх побутових потреб мають, зокрема, право на: на державний захист своїх прав; гарантований продукцією неналежної якості, а також шкоди, заподіяної небезпечними для життя і здоров`я людей товарами; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання у громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). У даному випадку судом не встановлено порушення прав позивача, як покупця (споживача) за договором купівлі-продажу від 19.06.2015 року. Права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг) регламентовано положеннями ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а також відповідними нормами ЦК України і зокрема, главою 61 «Підряд», главою 63 «Послуги». Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до вимог ч.3 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати, поміж іншого, відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи. Під недоліком розуміється будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем) (п.15 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів»). Суд встановив, що комплект поставки та монтаж обладнання побутової сонячної станції проведений за договором купівлі-продажу, специфікацією на обладнання та додатками до договору №1-2. За актом здачі-приймання робіт від 11.08.2015 року (а.с.75) монтажні роботи були прийняті без будь-яких зауважень. У висновку судової електротехнічної експертизи, виготовленому 18.01.2019 року судовим експертом ОНДІСЕ Швець В .В., зазначено, що «проектне рішення на об`єкт альтернативної енергетики (побутова сонячна електростанція) за робочим проектом для базової схеми роботи гібридного інвертора у автономній системі енергопостачання га сонячних батареях « (а.с.188-198), що «за технічними характеристиками інвертора типу HуbridInverterSolarExpert 3000 (Л15): номінальна потужність Р=3,0кВт, а максимальна потужність Р=4,5 кВт». Сумарні втрати потужності електростанції в системі об`єкта альтернативної енергетики складають 27,6% (або 1,242 кВт), тому фактична потужність інвертора Р= 4,5-1,2 = 3,3 кВт. Окрім того, за випуском виробника продукції - інвертора типу HуbridInverterSolarExpert 4500 не існує, випускається тільки тип HуbridInverterSolarExpert 3000. Висновок експертизи в судовому засіданні судовий експерт [PERSON] підтримав і надав пояснення, за якими автономна система енергопостачання на сонячних батареях на даху гаражу по [ADDRESS] , що складається з фотоелектричних панелей, акумуляторів, контролера заряду і інвертора не збалансована між собою, внаслідок чого власник системи незадоволений роботою системи. Існування двох робочих проектів під однією назвою, але з зазначенням потужності інвертора в одному проекті HуbridInverterSolarExpert 3000, в другому - HуbridInverterSolarExpert 4500 проектувальник пояснив наступним чином: « приблизно через півроку після виготовлення проекту у червні 2015 року, в якому вказано HуbridInverterSolarExpert 3000 був виготовлений інший проект, в якому вказано HуbridInverterSolarExpert 4500 (а.с.137). За даними експертного дослідження екземплярів робочих проектів, що були надані сторонами, встановлено - проекти є ідентичними, окрім вказівки на потужність інвертора. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне: у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди лише у тих випадках, коли шкода завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed