Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

В листопаді 2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа-гарант» (позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (відповідач), в якому просило суд стягнути з відповідача 43000,00 грн виплаченого страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.05.2018 р. відбулась ДТП за участі автомобілів «Порше» д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «ЗАЗ» д/н [NUMBER] , який належить ТОВ «Муравей Україна» Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.07.2018 р. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ЗАЗ» д/н [NUMBER] , на час ДТП була застрахована в ТОВ «Альфа-гарант», яке виплатило страхове відшкодування в розмірі 43000,00 грн. Позивач вважає, що до ТОВ «Альфа-гарант» перейшло прав вимоги за завдану шкоду в розмірі 43000,00 грн, які просить стягнути з відповідача. Вказане стало підставою для звернення до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Представник відповідача заперечує щодо задоволення позову. Згідно положень ст.211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою судді Кондратенко О.О. від 13.01.2020 р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду було призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії "Альфа-Гарант" до [PERSON] про стягнення регресної заборгованості. 30.09.2020 року вказану цивільну справу було передано до провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. Ухвалою судді Осаулова А,А. від 01.10.2020 р. призначено спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що власником автомобіля «ЗАЗ» д/н [NUMBER] , є ТОВ «Муравей Україна». (а.с. 18) 31 травня 2018 року о 12 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Д.Щербаківського, 1/5, водій [PERSON] керуючи автомобілем «Порше» д/н [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ» д/н [NUMBER] , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1., п. 13.1 ПДР України. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.07.2018 р. у справі №761/21331/18 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с. 11-12) У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі №234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки «ЗАЗ» д/н [NUMBER] , який належить ТОВ «Муравей Україна», була застрахована у ТОВ «Альфа-гарант» на підставі полісу АК/6967934. (а.с. 17) 01.06.2018 р. представник ТОВ «Муравей Україна» звернувся до ТОВ «Альфа-гарант» з заявою про настання події. (а.с. 13) ТОВ «Альфа-гарант» виплатило ТОВ «Муравей Україна» страхове відшкодування в розмірі 43000,00 грн. Зазначене підтверджується платіжним дорученням від 20.12.2018 р., страховим актом №СТ/18/0123, розрахунком страхового відшкодування, актом виконаних робіт ФОП [PERSON] (а.с.6, 8-10 ) Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Позивач звернувся до суду в порядку ст.ст. 1191, 1194 ЦК України з метою стягнення з відповідача 43000,00 грн страхового відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу. За змістом ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством За умови ч.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Положеннями ч.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed