Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

04 квітня 2017 року [PERSON] предявив вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини. Заочним рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 21.03.2011 р. з нього стягнено аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 ча- стини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 03.02.2011 р. до повноліття дитини - 19.11. 2023 р. Державним виконавцем Галицького ВДВС 07.11.2011 р. відкрито виконавче провадження на виконання зазначеного рішення, а 30.11.2011 р. закінчено виконавче провадження та постанови скеровано у Сихівський ВДВС Львівського міського управління юстиції. Згідно довідки Головно- го управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області від 01.03. 2017 р., він сплачував аліменти в розмірі 1/4 частини від суми всіх доходів з 03.02.2011 р. по 11. 04.2013 р. У звязку з погіршенням стану здоровя наказом № 78 о/с від 10.04.2013 р. його звіль- нено зі служби. Згідно висновку медико-соціальної експертної комісії Львівського обласного МС ЕК від 17.05.2017 р. йому встановлено третю групу інвалідності захворювання, повязаного з про- ходженням служби. Крім того, у нього змінився соціальний стан - 16.02.2013 р. він одружився з [PERSON], від шлюбу у них 24.06.2013 р. народилась донька [PERSON] У звязку зі зміною матеріального та соціального стану, погіршенням стану його здоровя, він не має можли- вості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, що встановлено рішенням суду від 21.03.2011 р. Тому просив зменшити зазначений розмір аліментів та у звязку з тим, що він має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за на- явності інших обставин, що мають істотне значення, просив стягувати з нього аліменти на утри- мання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу роз- глянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила врахувати обставини, які мають іс- тотне значення для вирішення справи та полягають у тому, що у позивача суттєво погіршилося здоровя, розмір його пенсії по інвалідності становить 2244,60 грн., працевлаштуватись на пос- тійній основі відповідно до фаху він не може у звязку з станом здоровя, на його утриманні зна- ходиться ще одна дитина. Відповідач у судовому засіданні не визнала позовні вимоги, просила відмовити у їх задоволен- ні, пояснила, що з відповідача стягнуто мінімальний розмір аліментів, крім того з 2013 року алі- менти на утримання дитини вона не отримувала, донька повністю знаходиться на її утриманні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з ог- ляду на наступне. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повно- ліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою, що передбачено ч.3 ст.51 Конституції України. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифіко- вана постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здіб- ностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Згідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досяг- нення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожит- кового мінімуму для дитини відповідного віку, як це передбачено ч.2 ст.182 СК України. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 21.03.2011 р., ухваленого за- очно (копія на а.с.4), з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомі- сячно. Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наяв- ність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повно- літніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домов- леністю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з ним. З матеріалів справи (а.с.10-23,46) слідує, що позивач працював у державному пожежно-рятува- льному загоні Головного управління ДСНС України у Львівській області, але за станом здоровя звільнився із служби, є інвалідом третьої групи захворювання. Довідкою Головного управління Пенсійного фонду України № 5509 від 23.05.2017 р. (копія на а.с.45) підтверджується, що [PERSON] перебуває на обліку у Пенсійному фонді і отримує пен- сію по інвалідності щомісячно в розмірі 2244,60 грн. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.6-7), позивач 16.02.2013 р. зареєстрував шлюб з [PERSON], від якого у них 24.06.2013 р. народилася донька [PERSON] Однак, наявність у позивача дитини від іншого шлюбу та погіршення його стану здоровя не позбавляє його обовязку утримувати дитину від попереднього шлюбу. Як передбачено ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значен- ня, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто, даною нормою закону встановлено, що визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може мати місце у тому випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значен- ня. Проте, судом встановлено, що позивача звільненео з роботи за станом здоров'я, йому призна- чено групу інвалідності, він перебуває на обліку Головного управління ПФУ у Львівській області, отримує пенсію по інвалідності станом на час розгляду справи в розмірі 2244 грн. Таким чином, його доходи є регулярними, вони не носять мінливий характер, тому відсутні за- конні підстави для визначення йому розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, розмір аліментів від даного виду доходів (1/4 частина) є меншим тієї грошової суми, яку позивач просить визначити йому у твердій грошовій сумі. Позивачем не надано доказів про те, що він має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а навпаки спростовується вищезазначеною довідкою Пенсійного фонду. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Правових підстав для зміни розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів заробітку, встановлених рішенням суду, на аліменти у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 ст.192 СК України, су- дом не встановлено. За таких обставин, даний позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed