Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Вимоги позивача обґрунтовані тим, що за рішенням суду від 05.04.2006 року з нього стягнуто на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], додаткові витрати на дитину в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час, згідно довідки державного виконавця Розівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області від 06.09.2018 року, [PERSON] має заборгованість в розмірі 57 035 грн. 74 коп. Вказану суму заборгованості він сплатити не може, так як у нього на утриманні є малолітня дитина [PERSON], [INFO], який має захворювання серцево-судинної системи, що потребує додаткових витрат, а його доходи значно стали меншими після початку військових дій в Донецькій області. На даний час аліменти сплачує і може виплатити заборгованість лише в розмірі 10\~000 грн. Повну суму заборгованості сплатити не має можливості, тому [PERSON] просить суд частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, а саме в сумі 47035 грн.74 коп. Ухвалою суду від 09.11.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 21.12.2018 року до суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву, в якому остання зазначає, що за період з 2003 року і по теперішній час аліменти за рішенням суду від 05.06.2006 року [PERSON] не сплачував, що підтверджено розрахунками державних виконавців. Вважає посилання позивача на те, що його малолітній син [PERSON], [INFO] хворіє і це потребує додаткових витрат недоречним, так як до суду надано виписні епікризи датовані лише 2011 роком, взагалі відсутнє документальне підтвердження понесених на лікування витрат. [PERSON] не надав до суду доказів зниження його доходів або неможливості виплачувати аліменти на дитину. Звертає увагу, що [PERSON] є дитиною-інвалідом, його підтримуюче лікування і догляд потребують значних матеріальних затрат. Просить у позові відмовити. 14.01.2019 року до суду від [PERSON] надійшла відповідь на відзив, де останній зазначає, що аргументи, наведені [PERSON] у відзиві на позовну заяву, не відповідають дійсності. Відповідач отримувала аліменти впродовж багатьох років, так як вони відраховувались із його заробітної плати, так як у 2012 році і 2017 році він офіційно працював, nа мав можливість сплачувати аліменти. Крім того, ним через відділення поштового звязку «Укрпошта» особисто направлялись кошти на утримання дитини. Виконавче провадження у звязку з пересиланням з одного відділу до іншого було втрачено і деякий час аліменти, а саме: за період з березня 2012 року по червень 2017 року він не сплачував. В звязку з тим, що розпочалась антитерористична операція він втратив роботу, його другий син [PERSON], [INFO] має захворювання серцево-судинної системи, що потребує додаткових витрат. Просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримував, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні. Додатково суду пояснила, що за рішенням суду з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання їх дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів його доходу та додаткові витрати на дитину в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття, так як дитина є людиною з інвалідністю. Також, [PERSON] було позбавлено батьківських прав. Виконавчі документи по стягненню з [PERSON] аліментів на утримання дитини пересилались з Розівського відділу державної виконавчої служби до Маріупольського відділу державної виконавчої служби, і, можливо, були втрачені при пересилці. Вона неодноразово зверталась до [PERSON] з проханням виплачувати аліменти, але її звернення були проігноровані. Також [PERSON] зверталась до суду із заявою про отримання дублікатів виконавчих листів і знову направляла їх до виконавчої служби про примусове стягнення аліментів з [PERSON] Неповнолітньому [PERSON] було встановлено інвалідність до 01.06.2010 року. Для того, щоб продовжити строк дії інвалідності, необхідно було залишити дитину в психіатричній лікарні, у звязку з цим нею було прийнято рішення відмовитись від продовження інвалідності. Наразі дитина навчається у звичайній школі, але навчання не дуже добре у звязку зі станом здоровя, так як у нього проблеми з мовою. Аліменти отримує впродовж останніх трьох місяців: 13.11.2018 року, 10.12.2018 року у розмірі 1459 грн., а 14.01.2019 року у розмірі 1911 грн. У період з 2003 року і по листопад 2018 року позивач взагалі не сплачував аліменти. Вона працює у магазині «Пишна краса» продавцем, отримує мінімальну заробітну плату 3200 грн. Загальна сума заборгованості по двом виконавчим листам на даний час складає більше 100\~000 грн. Вважає, що відсутні підстави для часткового звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам, так як він постійно уникав виконання своїх обовязків по утриманню дитини та не надав до суду доказів погіршення матеріального стану. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до такого. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто додаткові витрати на дитину [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на лікування, до досягнення дитиною повноліття. 26.04.2006 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист № 2-2560/2006 року, який за заявою [PERSON] направлено на виконання. З довідки № 16.26-51/3 від 02.01.2019 року, виданої Розівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області встановлено, що 07.09.2018 року згідно заяви [PERSON] було відкрито виконавче провадження № 57161779 по виконанню виконавчого листа № 2-2560/2006 виданого 26.04.2006 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів, щомісячно на лікування сина [PERSON], починаючи з 30.03.2006 року і до його одужання. Проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за остання 10 років без урахування наявності підтверджуючих квитанцій по сплаті аліментів за казаний період з 06.09.2008 року по 06.09.2018 рік. Боржник надав до відділу підтверджуючи документи щодо сплати ним на користь стягувача аліментів за період з 06.09.2008 року по 01.09.2011 рік . Станом на 01.10.2018 рік заборгованість за період з 01.09.2011 року по 01.10.2018 рік складає 57035 грн. 74 коп. 02.10.2018 року постановою державного виконавця Розівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] у виконавчому провадженні № 57161779 звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON], виконавчий документ направлено за місцем роботи останнього ТОВ «Приватна фірма Виола+», яка знаходиться за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського, буд. 3 в розмірі 50 % до виплати загальної суми боргу 47974,45 грн. Медичними документами, наданими до суду [PERSON] підтверджено, що неповнолітній [PERSON], [INFO] має органічний психічний розлад зі стійким порушення мовлення, дисфункція головного мозку. Згідно свідоцтва про народження, серії 1-НО № 315441, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 08.04.2010 року позивач [PERSON] має сина [PERSON], [INFO]. Виписними епікризами та іншою медичною документацією підтверджено, що [PERSON], [INFO] має захворювання серцево-судинної системи, 02.03.2011 року, 18.05.2011 року переніс операції на серці. Проте, зазначені медичні документи вказують на хворобу [PERSON] у 2011 році, на даний час відсутні дані про наявність хвороби, призначеного лікування і понесених витрат. Із записів №№8,10,12 у копії трудової книжки серії АВ № 760121 на імя [PERSON] слідує, що позивач працював і звільнявся за власним бажанням у періоди з 2008 року по грудень 2017 року. Суд відхиляє посилання позивача щодо обставин погіршення матеріального стану у звязку із неможливістю працевлаштуватись через відсутність роботи на ринку праці, оскільки такі обставини позивачем не підтверджені доказами. [PERSON] є працездатною особою і зобовязаний відшуковувати можливості для надання утримання малолітньому сину. Крім того, позивач до суду не надав медичних документів (призначення ліків), що підтверджують доводи останнього про необхідність великих грошових витрат на лікування [PERSON] Доводи позивача щодо відсутності фінансової можливості допомагати дитині, суд не приймає до уваги, так як [PERSON] офіційно працював у 2012 ,2017 роках та мав можливість сплачувати аліменти. Відповідно до\~ст. 197 СК України\~з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Таким чином, повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у випадку, коли заборгованість виникла у зв'язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Дійсно, вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених\~статтею 197 СК України\~умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що [PERSON] у своєму позові не наведено обставин, що мають істотне значення та не надано медичного висновку про його тяжку хворобу, які б могли слугувати достатньою підставою для зменшення позивачу заборгованості за аліментами. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Позивачу було достеменно відомо, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто додаткові витрати на дитину [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на лікування, до досягнення дитиною повноліття. Посилання [PERSON] на погіршення матеріального стану у звязку з початком військових дій в Донецькій області суд не приймає до уваги, так як відповідно до копії трудової книжки у період з 05.03.2012 року по 11.04.2017 року останній взагалі не працював, звільнявся за власним бажанням, навіть до початку антитерористичної операції на території Донецької області не сплачував аліменти на утримання дитини, а саме: з вересня 2011 року. Позивач не був позбавлений можливості сплачувати аліменти не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проте в протиріч навіть цього він сплачував аліменти за період з 01.09.2008 року по 01.09.2011 рік не більше 154,33 грн., знаючи про зміну економічної ситуації в країні та збільшення розміру прожиткового мінімуму. Несвоєчасне ознайомлення позивача з наявною заборгованістю зі сплати аліментів не може ставитись в залежність від належного матеріального забезпечення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, а батько є працездатною особою та має можливість надавати відповідну матеріальну допомогу у розмірах, встановлених законом. Отже, зазначені у позові обставини не можуть розцінюватись судом як обставини, що мають істотне значення для вирішення питання про зменшення суми заборгованості по аліментам. Не є обставинами, що мають істотне значення, наявність на утриманні позивача малолітньої дитини, оскільки враховуючи ці обставини позивач не був позбавлений можливості звернутись до суду з позовом про зменшення саме розміру аліментів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову [PERSON] у частковому звільненні від сплати заборгованості по аліментам.

Outcome: dismissed