Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

30.03.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить встановити факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON], а саме - що вони є двоюрідними братами по лінії матері, для подальшого оформлення та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. При цьому позивач посилається на те, що він є двоюрідним братом та єдиним спадкоємцем [PERSON], померлого [INFO] року, та встановлення факту родинних відносин необхідно для оформлення спадкових прав. Ухвалою суду від 04.04.2018 року провадження по справі відкрито. 26.06.2018 року третьою особою [PERSON] до суду подані письмові пояснення, в яких третя особа посилається на те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є безпідставними, оскільки не надано належних доказів спорідненості позивача зі спадкодавцем [PERSON], в зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог належить відмовити. В ході судового розгляду справи були розглянуті клопотання щодо витребування доказів та допиту свідків. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Одеської міської ради - Стовба Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримала надані письмові пояснення та просить в задоволенні позову відмовити. Третя особа державний нотаріус Другої Одеської державної нотаріальної контори Маслова М.В. до судового засідання не з'явилась, до суду надійшов лист щодо слухання справи у відсутності представника Другої Одеської державної нотаріальної контори. Вислухавши учасників справи, які з'явились до судового засідання, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON], [INFO], помер [INFO] року, актовий запис №1564 від [INFO] року, зроблений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що суду надано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а.с.6/. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] Валерія Владиславовича Другою одеською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №57/2017 та в зв'язку з надходженням 17.08.2017 року до нотаріальної контори позовної заяви [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, зареєстрованої в канцелярії Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2017 року, за вх. № 59731/14 згідно ст. 42 Закону України «Про нотаріат» за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії було зупинено до вирішення справи судом, що вбачається з письмового повідомлення Другої одеської державної нотаріальної контори від 16.03.2018 року №257/02-14. Судом досліджено копію спадкової справи №57/2017, заведеної до майна померлого [PERSON] на підставі заяви [PERSON] від 07.02.2017 року /а.с.46-58/. З матеріалів спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори 27.07.2017 року також звернувся [PERSON] На підтвердження заявлених вимог позивач [PERSON] посилається на наступні обставини. [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON], що вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України від 11.07.2017 року /а.с.18/. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.09.1969 року, актовий запис №702 від 20.09.1969 року, що вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Київським рай бюро ЗАГС м. Одеси. Прізвище дружини після одруження - [PERSON] /а.с.19/. Позивач [PERSON] народився [INFO] року, що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15.05.1979 року Київським відділом ЗАГС м. Одеси. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON] /а.с.20/. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та онуком [PERSON]. З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11.07.2017 року вбачається, що [PERSON] 28.04.1953 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище після укладення шлюбу на «[PERSON]» /а.с.17/. [PERSON] народився [INFO] року, актовий запис №297 від 26.02.1954 року. Батьки: [PERSON] та [PERSON], що вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України від 11.07.2017 року /а.с.33/. Суду надано копію паспорта громадянина України, серії [NUMBER], виданого 02.12.1996 року Київським РВУМВС України в Одеській області на ім'я [PERSON], [INFO] /а.с.22-23/. Таким чином, з наданих стороною позивача документів не вбачається, що [PERSON], [INFO], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON], є тою ж самою особою, що і спадкодавець [PERSON], [INFO]. Крім того, щодо посилання сторони позивача на те, що матері позивача [PERSON] та спадкодавця [PERSON] були зведеними сестрами по лінії матері [PERSON], суд зазначає наступне. Згідно з листа Державного архіву Одеської області від 09.07.2018 року в алфавітних покажчиках до книг реєстрації актів про народження відділів ЗАГС м. Одеси за 1932-1933 роки запису про народження [PERSON] немає /а.с.75/. Також судом досліджено лист Державного архіву Одеської області від 27.07.2018 року, з якого вбачається, що книги реєстрації актових записів про народження с. Бурлача Балка Одеського району Одеської області (тепер м. Чорноморськ Одеської області) за 1931-1933 роки не передавалися на зберігання до Державного архіву Одеської області від відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Книги вважаються втраченими у роки війни, у зв'язку з чим підтвердити народження [PERSON] у 1932 році та надати архівну довідку неможливо /а.с.89/. Згідно з відповіддю Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 07.11.2018 року №8451/51-25 на ухвалу про витребування повного витягу про державну реєстрацію народження гр. [PERSON], [INFO], за даними Державного реєстру актів цивільного стану актового запису про державну реєстрацію народження вищевказаної особи не виявлено. За таких обставин суд не вбачає документального підтвердження того факту, що [PERSON] та [PERSON] походять від [PERSON] та були зведеними сестрами. В ході судового розгляду справи судом допитано свідка [PERSON], яка суду пояснила, що знає позивача з народження, оскільки він є її троюрідним братом. Свідок [PERSON] зазначила, що знала і спадкодавця [PERSON], оскільки їх бабусі були рідні, а мами - двоюрідними. Також свідок повідомила, що дізналась про смерть [PERSON] від рідного брата, який проживає в Росії. До смерті свідок випадково бачилась з [PERSON] Суд приймає вказані пояснення свідка [PERSON], однак не вважає їх достатньою підставою для визнання факту родинних відносин, про що просить позивач [PERSON], оскільки в сім'ї свідка також відсутні документальні підтвердження пояснень свідка. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Щодо заперечень представника третьої особи [PERSON] - [PERSON] в частині відсутності документів відносно народження [PERSON], а також тієї обставини, що похованням спадкодавця, який помер в лікарні від поранень, займалися сторонні особи, оскільки [PERSON] не мав рідних та близьких, були підтверджені не лише наданою суду роздруківкою з інтернет-видання "Рупор Одессы", а також поясненнями свідка [PERSON], яка пояснила, що про смерть [PERSON] їй повідомив рідний брат, однак вона не знайшла можливості будь-яким чином приймати участь в похованні спадкодавця. З цього приводу позивач [PERSON] стверджував, що на момент смерті [PERSON] він перебував в рейсі, та просив друга займатися даним питанням, а після повернення відшкодував витрати, судом приймаються. Однак, вказані доводи не можуть бути належним доказом для встановлення родинних відносин, оскільки наявність спорідненості між вказаними особами на цей час є недоведеною належними письмовими доказами. Щодо усних заперечень представника Одеської міської ради суд вважає їх формально заявленими, але такими, що грунтуються на вимогах діючого процесуального законодавства з питань надання доказів на спростування заявлених позивачем вимог, в зв'язку з чим приймаються судом до уваги. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed