Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

[PERSON] 02 жовтня 2017 року звернувся до суду з позовом до державного виконавця Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Маліннікова Матвія Володимировича про визнання незаконним правового акта, що порушує право власності. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що в Кременчуцькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебувало на виконанні виконавче провадження № 51581154, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-37/12, виданого 05 червня 2012 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області про стягнення з нього на користь ПАТ «АКБ Банк» боргу в сумі 149 312 грн. 09 коп., в якому стягувача було замінено на ТОВ «Фінансова компанія «Єврокредит» відповідно до ухвали Кременчуцького районного суду від 03 жовтня 2016 року. За договором про відступлення права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» перейшло право вимоги на загальну суму 100 072 грн. 58 коп. Державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження і незаконно збільшено суму стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Єврокредит» в розмірі 49 239 грн. 51 коп. 13 лютого 2017 року арештоване майно, а саме: земельна ділянка 0,19 га, що перебуває в іпотеці та 1/2 ч. житлового будинку, розташовані в с. Кам'яні Потоки вул. Леніна, 131 Кременчуцького району Полтавської області виставлено на торги всупереч ст.ст. 33,41 Закону України «Про іпотеку». 03 липня 2017 року торги не відбулися і актом від 06 вересня 2017 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу за ціною третіх торгів 129850 грн. майно було передано ТОВ «Фінансова компанія «Єврокредит», як таке що не перебуває в іпотеці, хоча земельна ділянка є предметом іпотеки та ТОВ «Фінансова компанія «Єврокредит» не має право на дану суму, оскільки за договором відступлення сума складає 100 072 грн. 82 коп. Крім того, державний виконавець відповідно до Закону України «Про іпотеку» повинен був передати майно іпотекодержателю за початковою ціною, що ним не було зроблено. Просив відмінити правовий акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу за ціною третіх торгів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, про обставини та підстави якого пояснив так, як це викладено в заяві та уточнюючи позовні вимоги просив відмінити постанову та акт ВП № 51581154 від 06.09.2017 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу за ціною третіх торгів. Відповідач державний виконавець Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Малінніков М.В. в судовому засіданні позов не визнав та в його задоволенні просив відмовити посилаючись, що під час виконання рішення суду про стягнення з [PERSON]І боргу діяв в відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та правомірно передав стягувачу ТОВ «Фінансова компанія «Єврокредит» не реалізоване майно в рахунок погашення боргу за ціною третіх електронних торгів. Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справ повідомлялися належним чином шляхом публікації оголошення на веб порталі судової влади, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталися, причини неявки не повідомили. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали та матеріали виконавчого провадження, оцінивши їх в сукупності, приходить до таких висновків. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених у цим Кодексом випадках. Згідно з частинами 1,5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що у Кременчуцькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебувало на виконанні виконавче провадження за ЄДРВП №51581154 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-37/12, виданого Кременчуцьким районним судом Полтавської області 05 червня 2012 року на підставі рішення суду від 12 березня 2012 року про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» заборгованості за Договором про кредитну лінію № 119/К5 від 24 березня 2008 року в сумі 149 312 грн. 09 коп. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 20 листопада 2017 року, у виконавчому провадженні №51581154 стягувача Публічне акціонерне товариство «Автокразбанк» замінено правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит», яке набуло право вимоги за Договором про кредитну лінію №119/К5 від 24.03.2008 року та договорами, що забезпечують зобов'язання за вказаним договором. При примусовому виконанні рішення суду державним виконавцем Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Малінніковим М.В., з метою подальшої реалізації, здійснено опис та накладено арешт на належне боржнику [PERSON] майно, а саме: земельну ділянку площею 0,19 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка є предметом іпотеки та 1/2 ч. житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в с. Кам'яні Потоки вул. Леніна, 131 Кременчуцького району Полтавської області. Суб'єктом оціночної діяльності Приватним підприємством «Центр незалежної оцінки та експертизи» 21 листопада 2016 року складено звіт про незалежну оцінку майна № 742 та визначено вартість арештованого майна, яка становить 185 500 грн.: з них 64 100 грн. ? ч. житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, 121 400 грн. земельна ділянка, про що державним виконавцем були повідомлені сторони виконавчого провадження. 13 лютого 2017 року державний виконавець Малінніков М.В. направив до Полтавської філії Державного підприємства «Сетам» заявку на реалізацію арештованого майна належного [PERSON] Електронні торги з реалізації арештованого майна за початковою ціною 185 500 грн., реєстраційний номер лоту 203382, призначені на 31 березня 2017 року не відбулися в зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів, протокол № 246629, та організатором електронних торгів 13 квітня 2017 року майно виставлено на повторні електронні торги за ціною, що становить 80 відсотків його вартості та присвоєно номер лоту 211352. З протоколу електронних торгів №25587 від 15 травня 2017 року вбачається, що другі електронні торги з продажу майна за ціною 148 400 грн. не відбулися в зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів Електронні торги з реалізації арештованого майна проводилися 31 березня 2017 року, 15 травня 2017 року та 03 липня 2017 року. Початкова ціна продажу арештованого майна на перших прилюдних торгах становила 185 500 грн., на других - 148400 грн., на третіх - 129 850 грн. Відповідно до протоколів проведення електронних торгів № 246629, №25587, №266967 торги не відбулися в зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів. 02 серпня 2018 року стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» на пропозицію державного виконавця Маліннікова М.В. надали заявку про залишення за собою не реалізованого майна боржника [PERSON] за ціною третіх торгів, що становить 129 850 грн. 06 вересня 2017 року державним виконавцем Кременчуцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Малінніковим М.В. винесені акт та постанова про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, відповідно до яких стягувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №2-37/12 виданим 05 червня 2012 Кременчуцьким районним судом Полтавської області передані: земельна ділянка площею 0,19 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка є предметом іпотеки та 1/2 ч. житлового будинку з господарськими будівлями, розташовані в с. Кам'яні Потоки вул. Леніна, 131 Кременчуцького району Полтавської області. Спірні правовідносини регулюються як Законом України «Про виконавче провадження» так і Законом України «Про іпотеку». За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню. Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України "Про виконавче провадження", ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), які в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону. У відповідності до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Відповідно до ч. ч. 1, 9-11 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного участині восьмійстатті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно. Ця норма встановлює порядок реалізації будь-якого арештованого майна. Разом з тим, ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Статтею 49 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах становить 80 відсотків. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах становить 70 відсотків початкової вартості майна. Виходячи зі змісту ст. 49 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може залишити за собою іпотечне майно після будь-яких електронних торгів, що не відбулись. Виконавче провадження є лише процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов'язки суб'єктів матеріальних правовідносин цивільної справи. Таким чином, вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Єврокредит»» щодо залишення за собою нереалізованого майна шляхом заліку своїх вимог в рахунок погашення існуючого боргу за ціною третіх прилюдних торгів є такими, що відповідають закону. Доводи позивача, що державним виконавцем Малінніковим М.В. порушено ст. 49 Закону України «Про іпотеку» в частині передачі стягувачу майна за ціною третіх прилюдних торгів, а не за початковою ціною, не ґрунтуються на вимогах закону. Отже, державний виконавець при винесенні постанови та акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу діяв в межах наданих йому повноважень, тому вони законні і суд підстав для їх скасування не вбачає. При таких встановлених в судовому засіданні обставинах справи суд приходить до висновку про необґрунтованість та незаконність позовних вимог, тому в їх задоволенні відмовляє. Судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, так як в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Outcome: dismissed