Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач 07.05.2019 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач неналежно виконував обов`язки по сплаті послуг з теплопостачання, у зв`язку з чим за особовим рахунком [PERSON] №7118 з грудня 2012 р. по березень 2018 р. утворилася заборгованість у сумі 24708 грн. 36 коп. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надану теплову енергію у розмірі 24708 грн. 36 коп.; індекс інфляції у розмірі 8101 грн. 00 коп., три проценти річних у розмірі 1453 грн. 65 коп. та судові витрати у сумі 1921 грн. 00 коп. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти заявлених вимог, посилався на недоведеність наявності заборгованості. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11.06.2019 року відкрито провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10.04.2018 року ОКП "Донецьктеплокомуненерго" відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за теплову енергію. Представник позивача зазначала, що заборгованість відповідача за надану теплову енергію по квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , за період з грудня 2012 року по березень 2018 року складає 24708 грн. 36 коп. \~ \~ \~ \~Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до ст.19\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно з п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ №45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року №572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг. Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 509\~ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Статтею 526\~ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525\~ЦКУ передбачено,\~що одностороння\~відмова від\~зобов`язання\~або одностороння\~зміна його\~умов не\~допускається. Стаття 68 ЖК України\~передбачає, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до вимог п.п. 1 п. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ст.\~19,\~25\~Закону України\~«Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ Частиною\~4\~ зазначеної\~статті визначено,\~що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81\~ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Квартира відповідача є невід`ємною частиною багатоквартирного житлового будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, тому він є користувачем теплоенергії, яку надає позивач, а саме з моменту підключення житлового будинку [ADDRESS] до системи централізованого опалення. Позивачем було надано теплову енергію до будинку [ADDRESS] . На підтвердження наявності заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] надала суду розрахунок. Проте, наданий суду розрахунок заборгованості не містить номеру особового рахунку, адреси та ПІБ споживача, а тому даний розрахунок не підтверджує відношення до особового рахунку відповідача, а тому суд не бере його до уваги. Представником позивача інших належних та допустимих доказів того, що особовий рахунок № [NUMBER] рахується за споживачем [PERSON] та за вказаним особовим рахунком нарахована заборгованість за період з грудня 2012 року по березень 2018 року, не надано. З огляду на викладене, суд враховує усі добуті у судовому засіданні докази та ті, що знаходяться в матеріалах справи та вважає, що позов не підлягає задоволенню. Суд не вирішує питання щодо застосування позовної давності, оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed