Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

18.12.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], ТОВ «Телекомпанія «ГРАД» про захист гідності, честі та ділової репутації, посилаючись на те, що [PERSON] в ефірі ТОВ «Телекомпанія «ГРАД» поширила недостовірну інформацію стосовно професійної діяльності позивача, чим порушила його немайнові права, принизила честь та гідність, нашкодила діловій репутації. Відповідачка [PERSON] надала відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що позивачем були перекручені обставини справи, недостовірну інформацію вона не розповсюджувала. Представник відповідача ТОВ «Телекомпанія «ГРАД» надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив у задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що позовні вимоги є безпідставними, позивач не звертався з заявою про спростування недостовірної інформації до ТОВ «Телекомпанія «ГРАД». Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Судом встановлено,\~що 11.04.2017 року [PERSON], який є батьком відповідачки [PERSON], зустрівся з позивачем у офісі по вул. Балківській, 120/1, в м. Одесі, повідомив про потребу його доньки у правовій допомозі в стягненні аліментів із [PERSON] на двох неповнолітніх дітей; Надалі [PERSON] довідався, що поміж адвокатом [PERSON] та колишнім чоловіком, з яким його донька перебувала у фактичних шлюбних відносинах [PERSON] існують давні партнерські стосунки, про що адвокат під час зустрічі 11.04.2017 йому не повідомив. Тому [PERSON] відмовився від подальшої співпраці із [PERSON], і письмовий договір укладено не було. 06.07.2017 року [PERSON] звернулась до Приморського районного суду міста [PERSON] із позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на двох їхніх неповнолітніх дітей. 04.11.2017 року до Приморського районного суду м. Одеси зявився в якості представника [PERSON], адвокат [PERSON] Відразу ж після судового засідання [PERSON] надала інтервю знімальній групі ТРК «ГРАД», зміст якого адвокат [PERSON] вимагає визнати недостовірним, та таким, що принижуює його честь, гідність та ділову репутацію, а саме: «Мне стало известно, что в деле по взысканию алиментов с Чекиты адвокатом с его сторони выступает [PERSON], которьй рассматривался адвокатом с моей стороны ранее. Ему была доверена деликатная информация по моему делу. Интересно, насколько это порядочно u этично для руководителя адвокатской контори переметнуться на другую сторону?». Згідно з вимогами\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб і на свій вибір. Статтею 297 ЦК України\~зазначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до\~ ст. 299 ЦК України,\~фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у п. 4 своєї постанови від 27 лютого 2009 року № 1, чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи, як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі, підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Відповідно до\~ п. 6\~постанови Пленуму ВСУ за № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Способи судового захисту гідності та честі передбачені ст. ст.\~16,\~277 Цивільного кодексу України. У п. 19\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1, вказано, що, відповідно до\~статті 277 ЦК України,\~не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Згідно з положеннями статті 277\~ЦК і статті 12\~ЦПК України, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено саме його особисті немайнові права. Суб'єктивна думка про характер цих відомостей (впевненість у тому, що вони відповідають дійсності) виключає відповідальність за їх поширення. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.30 Закону України\~«Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Достовірність доводів [PERSON] про те, що зустріч 11.04.2017 року була повязана із питанням надання [PERSON] правової допомоги [PERSON], підтверджується наступним: \~ \~ \~ \~-\~роздруківкою з\~почтової скриньки,\~із якої\~вбачається,\~що 11.04.2017\~року о\~18.55\~год.\~на електронну\~адресу [PERSON]\~надіслано чернетку\~позовної заяви\~[PERSON]\~до [PERSON],\~файл має\~назву «Мол\~-\~Алім 27.02.17.doc»\~отримання якого, позивач у своїх поясненнях підтвердив. \~ \~ \~ \~- першим аркушем Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав щодо [PERSON], у верхній частині якого відображено час формування довідки 10:27:54 18 квітня 2017 року, а також що пошук здійснено через веб-сайт ТОВ «Одеська правова компанія» \~ \~ \~ \~- відомостями щодо ТОВ «Одеська правова компанія», згідно з якими, основним видом діяльності товариства є діяльність у сфері права, а єдиним засновником та керівником - [PERSON]; \~ \~ \~ \~- показаннями свідка [PERSON] про те, що 11.04.2017 року він за участю інших осіб зустрівся із [PERSON] у офісі по вул. Балківській, 120/1, в м. Одесі, повідомив про потребу його доньки у правовій допомозі в стягненні аліментів із [PERSON] на двох неповнолітніх дітей; [PERSON] не висловив жодних застережень, погодився бути представником доньки та підготувати позов, для чого він надав йому копії деяких документів: свідоцтв про народження дітей, паспорту доньки, декларацій народного депутата [PERSON], витягу щодо нього із реєстру речових прав. Домовились, що цього ж дня [PERSON] перешле на електронну адресу адвоката чернетку позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, та що [PERSON] визначить розмір свого гонорару після встановлення обсягу роботи та складе письмовий договір про правову допомогу доньці [PERSON]. Пізніше він дізнався про партнерські стосунки [PERSON] із [PERSON], та відмовився від укладення договору; \~ \~ \~ \~- показаннями свідка [PERSON], який підтвердив що [PERSON] зустрічався з позивачем 11.04.2018 за адресою вул. Балківська 120/1, в м. Одесі, та що він того ж дня переслав чернетку позову [PERSON] про стягнення аліментів із [PERSON] на електронну адресу адвоката. \~ \~ \~ \~- показаннями свідка [PERSON], який підтвердив факт передачі ним з офісу адвоката [PERSON] пакету документів, підготовлених [PERSON]; \~ \~ \~ \~- показаннями свідка [PERSON], яка підтвердила факт зустрічі [PERSON] та адвоката [PERSON] у квітні 2017 року у їхньому офісі. Відповідно до ч. 5 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Окрім того, як роз'яснено у п.п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право. Судом не встановлено сукупності усіх чотирьох обставин, які є підставою для задоволення позовних вимог, а тому підстави для визнання вказаної позивачем інформації недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права позивача відсутні. Позовні вимоги до ТВК "Град" також задоволенню не підлягають, оскільки вони лише транслювали оціночні судження [PERSON], які не підлягають спростуванню та доведенню їх тправдивості.

Outcome: dismissed