Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 22.01.2021 надійшов позов, в якому позивач просить зменшення розміру аліментів на утримання дитини, а саме з 1/4 частки всіх видів доходів на тверду грошову суму в розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Позивач мотивував свій позов тим, що рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05.02.2009 у справі № 2-40/2009 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, склад сім`ї [PERSON] збільшився та погіршилося його матеріальне становище, оскільки з [PERSON] він має дві спільні дитини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та обтяжений сплатою аліментів на їх утримання. Крім того, [PERSON] має інвалідність з дитинства. За таких обставин, позивач вважає, що має право вимагати зміни розміру аліментів, сплачуваних ним на користь відповідача, що спонукало його звернутися до суду з відповідним позовом . Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує повністю та просить проводити розгляд справи без його участі . Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлений вчасно належним чином, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає, також надала 01.03.2021 до суду відзив, згідно з яким просить відмовити повністю у задоволенню позовних вимог, оскільки позивач з 2012 року взагалі припинив будь-яке спілкування з сином. Також позивач неодноразово допускав заборгованість зі сплати аліментів. Крім того, у своїх позовних вимогах позивач, який являється платником аліментів, фактично ставить питання про зміну способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду, з частки від доходу на тверду грошову суму. В той час, як відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Також позивач не надав жодного доказу зміни свого матеріального стану чи погіршення стану свого здоров`я та не довів, що він отримує нерегулярний, мінливий дохід та розмір такого доходу. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином. Доказів про наявність поважних причин своєї неявки, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзиву не надала . Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08.02.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15.03.2021 первісного відповідача за позовом [PERSON] , замінено належним відповідачем [PERSON] , [INFO] , жителькою [ADDRESS] . Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з таких підстав. Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області по справі № 2-40/2009 від 05.02.2009 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.6-7). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.10.2020, виданого повторно Фортечним районним у місті Кропивницькому ВДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . Батьками дитиниє [PERSON] та [PERSON] (а.с.8 ). Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області по справі ЄУН 387/705/20 від 29.09.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-12). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.12.2020, виданого Фортечним районним у місті Кропивницькому ВДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . Батьками дитиниє [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Згідно з консультаційним висновком спеціаліста від 25.08.2020, акта про надання медичних послуг для пацієнта від 29.09.2020, виписного епікризу амбулаторної карти пацієнта № 5791 від 30.09.2020, магнітно-резонансної томографії головного мозку до та після ведення 3,0 мл парамагнетика "Гадовист" від 20.08.2020, консультаційного висновку спеціаліста від 20.08.2020, встановлено, що [PERSON] має хронічні захворювання ( а.с. 14-16). З посвідчення серії [NUMBER] виданого 19.03.2019 встановлено, що державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям з інвалідністю призначена [PERSON] , [INFO] ( а.с.14). Згідно з довідкою № 794 від 22.12.2020, виданої [PERSON] , про те, що він перебуває на обліку як безробітній в Кіровоградському МРЦЗ з 17 грудня 2020 року (а.с. 16). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України). Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Таким чином, право на визначення способу стягнення аліментів належить виключно тому з батьків, з яким проживає дитина. Як встановлено судом, спільна дитина сторін проживає разом з відповідачем у справі, а тому право на визначення способу стягнення аліментів належить саме [PERSON] . Крім того частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народився син від іншого шлюбу з [PERSON] та він сплачує аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та у нього на утриманні перебуває [PERSON] . Син позивача [PERSON] має інвалідність з дитинства. Зазначене зумовлює погіршення матеріального стану позивача, а також те, що він є безробітній та його доходи є нерегулярними та мінливими. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд також враховує правову позицію Верховного Суду викладену постанові у справі № 565/2071/19 прийняв 16.09.2020. Верховний Суд вказав, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Також ВС зазначив, що суди не звернули уваги на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Отже суди не врахували те, що позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, а навпаки судами було встановлено збільшення доходів останнього. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Отже враховуючи правові позиції Верховного Суду, суд зазначає, що із змісту Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2009 року у справі 2-40/2009 отримував дохід і за 6 місяців 2008 року становив 19338,02 гривень. Водночас в судове засідання позивач не надав доказів погіршення його майнового стану. Враховуючи працездатний вік позивача та відсутність доказів погіршення стану його здоров`я, суд вважає що позивач повинен мати таке працевлаштування, яке б могло забезпечувати можливість утримувати усіх своїх дітей. Суд наголошує, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дітей, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Наявність у сина позивача [PERSON] інвалідності не може зводитись до погіршення матеріального стану позивача та необхідності зменшення розміру аліментів за рахунок іншої дитини, відносно якої встановлений допустимий розмір аліментів на одну дитину 1/4, а його зменшення призведе до порушення балансу утримання неповнолітнього [PERSON] між батьками та порушення прав відповідачки, яка заперечує щодо зменшення розміру сплати аліментів до 50% у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача визначено відповідно до діючого на час прийняття судового рішення законодавства, яке відповідає засадам справедливості та розумності. Отже суду не доведено належними та допустимими доказами погіршення майнового стану позивача, у тому числі, у зв`язку з народженням дітей. Суд наголошує, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. При цьому, з часу ухвалення рішення про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини змінилися мінімальні соціальні гарантії, зросли ціни на дитячі товари, ліки, продукти харчування тощо, а тому підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів відсутні. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] не довів підстави позову щодо зменшення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] , визначених рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2011 року у справі 2-40/2009, тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed