Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

. У серпні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 12 травня 2007 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Довжанськ ( Свердловськ ) міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 192. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Через обставини, які виникли внаслідок початку бойових дій на сході України, у вересні 2014 року позивач виїхала з дітьми до міста [PERSON]. Чоловік залишився проживати в Луганській області. З вересня 2014 року між сторонами постійно виникали сварки, що кожний має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, з жодними заявами про відмову від позовних вимог не зверталась, в позовній заяві зазначає що примирення між подружжям не можливе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 06 листопада 2017 року за вх. № 53440 до загальної канцелярії суду від відповідача [PERSON] надійшла заява в якій він просить проводити розгляд справи за його відсутності, та просить розірвати шлюб. Згідно ст. 158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції » від 12.06.2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 травня 2007 року який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Довжанськ ( Свердловськ ) міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 192. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Через обставини, які виникли внаслідок початку бойових дій на сході України, у вересні 2014 року позивач виїхала з дітьми до міста [PERSON]. Чоловік залишився проживати в Луганській області. З вересня 2014 року між сторонами постійно виникали сварки, що кожний має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, спору про поділ майна на даний час не існує. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved