Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд визнати незаконним та скасувати наказ в.о. директора Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» від 03 вересня 2020 року № 151-к «Про звільнення вихователя [PERSON] »; визнати запис в трудовій книжці [NUMBER] про звільнення [PERSON] з посади вихователя Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат», згідно наказу в.о. директора недійсним; поновити [PERSON] на посаді вихователя Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» з 07 вересня 2020 року; стягнути з Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 вересня 2020 року по 06 жовтня 2020 року та моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн.; стягнути з Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» на користь [PERSON] судові витрати, які були понесені під час розгляду справи. Позов мотивувала тим, що 16 серпня 1999 року вона була прийнята на посаду вихователя Фастівської обласної природо-математичної школи-інтернат-ліцею, назву якого в подальшому було змінено на Комунальний заклад Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат». 17 червня 2020 року її було ознайомлено із повідомленням від 15 червня 2020 року № 01-26/159 про можливе наступне звільнення з посади вихователя на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, яке відбулося 31 серпня 2020 року, у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат». В подальшому 07 вересня 2020 року вона була звільнена з посади вихователя наказом в.о. директора КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» від 03 вересня 2020 року № 151-к. Вважає, що вищевказаний наказ є протиправним та підлягає скасуванню. Посилається на те, що на час видання оскаржуваного наказу про її звільнення, відповідач не мав законних підстав для таких дій, оскільки ще не був затверджений, належним чином, новий штатний розпис на 2020 рік, не набрав чинності і не був введений в дію, так як не був затверджений Департаментом освіти і науки Київської обласної державної адміністрації. Зазначила, що при скороченні чисельності чи штату працівників без штатного розпису зробити скорочення неможливо, так як він є необхідним документом для звільнення працівників у зв`язку з вказаними умовами. Разом з тим, зазначила, що відповідачем було порушено, встановлений законодавством України, порядок її звільнення, а саме: порушено вимоги ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, не виконано належним чином, обов`язок щодо подальшого її працевлаштування та не запропоновано їй всіх наявних у навчальному закладі вакантних посад. Окрім того, зазначила, що з відповідача на її користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 08 вересня 2020 року по 06 жовтня 2020 року. Більш того, послалася на те, що звільнення її з роботи призвело до стресу та моральних страждань, вона втратила нормальні життєві зв`язки з колегами, незаконно залишилася без роботи та змушена в судовому порядку доводити своє порушене право на працю. Через вказані події їй було призначено амбулаторне лікування гіпертонічного кризу. Тому, вважає, що відповідачем їй було завдано морально шкоду. 12 жовтня 2020 року у даній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 21 жовтня 2020 року позивачем було подано Заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме з 08 вересня 2020 року по день ухвалення рішення по даній справі. Вказана заява про збільшення позовних вимог, протокольною ухвалою суду від 24 лютого 2021 року була прийнята судом до розгляду. 18 листопада 2020 року представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позов, в якому остання просила суд відмовити в позові повністю. Зазначила, що згідно наказу КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» від 05 червня 2020 року № 61 до штатного розпису закладу були внесені відповідні зміни - пункт 1.1. та змінений штатний розпис введено в дію з 01 вересня 2020 року - пункт 2. Станом на 01 вересня 2020 року штатний розпис КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» з відповідними змінами був затверджений виконуючим обов`язки директора Департаменту освіти і науки Київської обласної державної адміністрації Осипенко Ж.Ж.. Станом на момент надання відповіді на адвокатський запит від 11 вересня 2020 року № 4, а саме 16 вересня 2020 року, оригінал затвердженого штатного розпису ще не було надіслано в заклад, тому у відповіді на адвокатський запит була надана копія штатного розпису закладу від 01 вересня 2020 року без резолюції Осипенко Ж.Ж .. Стверджує, що відсутність оригіналу документу у закладі не означає, що він не набрав чинності та не був введений в дію. Разом з тим, зазначила, що посилання позивачки щодо порушення з боку роботодавця вимог ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, а саме невиконання належним чином обов`язку щодо подальшого працевлаштування позивачки та не надання інформації про всі наявні в навчальному закладі вакантні посади, містять неправдиву інформацію. 05 червня 2020 року адміністрацією закладу було надіслано подання щодо погодження звільнення працівників КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» профспілковому комітету закладу відповідно до ст. 43 КупАП України. Під час проведення засідання профспілкового комітету КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» 11 червня 2020 року відбувся розгляд вищевказаного подання за участі всіх працівників, визначених такими, що підпадають під час скорочення чисельності та штату працівників закладу, в тому числі і позивачки та ознайомлено з усіма додатками до подання, в тому числі надано інформацію про всі наявні вакантні посади в закладі, про що зазначено в протоколі засідання профспілкового комітету від 11 червня 2020 року. З 05 червня 2020 року по 07 вересня 2020 року в навчальному закладі були відсутні інші вакантні посади, які могли б бути запропоновані позивачці зважаючи на наявну у нею кваліфікацію та освіту. Окрім того, зазначила, що запис про звільнення у трудовій книжці позивачки дійсно не точно відповідає тексту наказу про її звільнення, але в частині посилання на відповідну статтю та пункт КЗпП України запис здійснено правильно. Тому, ніяких негативних наслідків для отримання допомоги по безробіттю в повному обсязі та повної правильності відповідних виплат для позивачки неповне формування тексту наказу у записі про звільнення не несе. 24 листопада 2020 року позивачем через канцелярію суду було подано відповідь на відзив, в якій позивач просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Зазначила, що вважає аргументи сторони відповідача наведені у відзиві необґрунтованими, непереконливими і такими, що вводять суд в оману. 09 грудня 2020 року представником відповідача через канцелярію суду було подано Заперечення на відповідь на відзив, в яких остання просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Протокольною ухвалою суду від 24 лютого 2021 року у даній справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав викладених в ньому, просили суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. За умовами ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно Статуту Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» (далі - статут) Комунальний заклад Київської обласної ради «фастівський ліцей-інтернат» у своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України «Про освіту», «Про загальну середню освіту», Положенням про загальноосвітній навчальний заклад (постанова КМУ від 27 серпня 2010 року № 778), рішенням Київської обласної ради, наказами департаменту освіти і науки Київської обласної державної адміністрації та цим статутом. Відповідно до п. 2 статуту КЗ «Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» створено шляхом перейменування Фастівської обласної природо-математичної школи-інтернату-ліцею у Фастівський ліцей-інтернат» і є її правонаступником. Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, [PERSON] 16 серпня 1999 року була прийнята на роботу в Фастівську школу-інтернат-ліцей на посаду вихователя, який в подальшому було реорганізовано в Комунальний заклад Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» (а.с. 47). Наказом в.о. директора Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» № 151-к від 03 вересня 2020 року позивача було звільнено з посади вихователя 07 вересня 2020 року у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників, а саме за п.1 ст.40 КЗпП України із виплатою [PERSON] вихідної допомоги у розмірі посадового окладу та компенсації за невикористану основну щорічну відпустку за період з 01 серпня 2020 року по 07 вересня 2020 року за 6 календарних днів. Звертаючись до суду з позовом, позивач [PERSON] посилається на те, що наказ про її звільнення є протиправним оскільки на час його видання ще не був затверджений Департаментом освіти і науки Київської обласної державної адміністрації, належним чином, новий штатний розпис на 2020 рік, не набрав чинності і не був введений в дію. Разом з тим, посилається на те, що відповідачем також було порушено, встановлений законодавством України, порядок її звільнення, а саме: порушено вимоги ч. 3 ст. 49- 2 КЗпП України, не виконано належним чином, обов`язок щодо подальшого її працевлаштування та не запропоновано їй всіх наявних у навчальному закладі вакантних посад. Вирішуючи вказаний спір, слід зазначити наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про освіту» засновник закладу освіти або уповноважений ним орган (особа): приймає рішення про створення, реорганізацію, ліквідацію, зміну типу закладу освіти, затверджує статут (його нову редакцію), укладає засновницький договір у випадках, визначених законом. Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про повну загальну середню освіту штатні розписи державних і комунальних закладів загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування і типів розробляються на основі типових штатних нормативів закладів загальної середньої освіти, затверджених центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, та затверджуються керівником закладу загальної середньої освіти за погодженням із засновником або уповноваженим ним органом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Положеннями ст.42 КЗпП України визначено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Відповідно до ч.2 ст.49-2 КЗпП України, при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Згідно ч.3 ст.49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму ВСУ від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Судам слід мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування). Пунктами 1, 7 статті 43 КЗпП України визначено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Як вбачається із наявного в матеріалах справи Штатного розпису на 2019 року КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат», який затверджено Директором департаменту освіти і науки КОДА Роговою В.Б. , в КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» з 01 вересня 2019 року були наявні 11 штатних одиниць вихователів (а.с. 28-29). Між тим, директором Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» від 27 травня 2020 року винесено Наказ № 56 «Про скорочення чисельності працівників» (а.с. 81). Так, у вказаному вище Наказі зазначено, що у зв`язку із скороченням мережі виховних груп у КЗ КОР «Фастівський ліцей інтернат» з 01 вересня 2020 року до 7 та, як наслідок, надлишковою чисельністю вихователів (6 працівників), кухарів (1 працівник), підсобних працівників кухні (1 працівник),

Outcome: dismissed