Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи тим, що він є керівником селянського фермерського господарства «Родина». Відповідачі поширили, щодо нього недостовірну інформацію та надумані та недостовірні відомості, які полягають в направлені Колективного звернення, а згодом і додаткових пояснень до нього на імя Депутата Київської обласної ради [PERSON]. Вважає, що у такому зверненні вказані завідомо неправдиві відомості, тому змушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали, суду пояснили, що вони не читали змісту звернення, [PERSON] дала їм підписати лише останній лист. Якби вони прочитали лист то, ніколи б його не підписали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Між тим, в судове засідання 22 серпня 2017 року направила письмові заперечення, з яких вбачається, що викладена в колективному зверненні інформація щодо позивача не було поширенням або розповсюдженням недостовірної інформації відносно останнього. Представник третьої особи в судовому засіданні не з'явився, повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, зясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи за наступного. Судом встановлено, що відповідачі по справі направили колективне звернення до Депутату Київської обласної ради [PERSON]. Зі змісту якого вбачається, що позивач, а саме Керівник СФГ «Родина» [PERSON] незаконно користується земельними ділянками 10 га, не сплачує земельний податок, та здає в оренду частину земельної ділянки з нерухомим майном, за що отримує прибуток , за який також не сплачує податок. Окрім того, відповідачем [PERSON] на адресу депутата Київської обласної ради [PERSON] було направлено додаткові пояснення, в яких було пояснено, що Керівник СФГ «Родина» [PERSON] 12 років незаконно (без договору) користується земельними ділянками 10 га, не сплачує земельних податок. А також здає в оренду частину цієї земельної ділянки з нерухомим майном, отримуючи прибуток за це, на яку також не сплачує податок. Разом з тим,в додаткових поясненнях вказано, що в користуванні СФГ «Родина» в особі [PERSON] фактично перебуває понад 350 га землі, при цьому згідно листу Головного управління ДФС у Київській області від 12.02.2016 року № 6/4/10-36-15-04-23 [PERSON] звітує лише про 149,81 га. Таким чином 200 га одної землі СФГ «Родина» в особі [PERSON] використовує без сплати земельного податку, без обліку вирощеної продукції, без орендної плати власникам земельних ділянок та без сплати податку на прибуток фізичних осіб. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 277 ЦК України, фізична особа права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування такої інформації. Негативна інформація, поширена на особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Пункт 7 вказаної норми зазначає, що спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. У відповідності до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» - при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року за № 1 роз'яснено, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року N 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей). Отже, відповідачі, звернувшись з колективним зверненням (листом) до Депутата Київської обласної ради [PERSON]С, реалізували своє конституційне право, передбачене ст. 40 Конституції України. Посилання позивача на те, що відповідачі поширили недостовірну та негативну інформацію в Колективному зверненні до депутата Київської обласної ради [PERSON] та у додаткових поясненнях на її імя, а саме, що: «позивач керівник СФГ «Родина» [PERSON] 12 років незаконно (без договору) користується земельними ділянками 10 га, не сплачує земельний податок. А також здає в оренду частину земельної ділянки з нерухомим майном, отримуючи за це прибуток, на який також не сплачує податок»; «про те, що в 2006 році з метою заволодіння нерухомим майном КПС «Прогрес» керівник СФГ «Родина» [PERSON] колишній чоловік голови КСП «Прогрес» придумав плат, як стати власником його майна» та «про те, що в користуванні СФГ «Родина» в особі [PERSON] фактично перебуває 12 років понад 350 га землі (згідно кадастрової карти-схеми полів). При цьому, згідно листу Головного управління ДФС у Київській області № 6/4/10-36-15-04-23 від 12.02.2016 року [PERSON] звітує тільки за 149,81 га.» є безпідставними, оскільки зазначене вказує на те, що дана інформація є оцінкою дій, дане висловлювання не можна витлумачити як такі, що містять фактичні дані, оскільки вони не містять ствердження про порушення відповідачами законодавства чи моральних принципів, а лише дають можливість проаналізувати та сприйняти зміст інформації згідно з власними суб'єктивними переконаннями, вона є оціночним судженням, яке за таких обставин не може вважатися таким, що позбавлено будь-якого обґрунтування. Дана інформація не є негативною і не підлягає спростуванню. На думку суду, позивачем в судовому засіданні не доведено, що уся поширена відповідачами у викладеному ними листі інформація, порушує особисті немайнові права позивача або завдала шкоди його особистим немайновим благам або перешкоджає займатись будь-якою діяльністю чи стало наслідком звільнення позивача із займаної посади, а оціночні судження спростуванню не підлягають. Доводи позивача стосовно того, що інформація, яку поширили відповідачі, була доведена відповідачами до відома багатьох осіб, є безпідставними, оскільки лист відповідачів має конкретного адресата депутата Київської обласної ради [PERSON]. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не доведено наявність юридичного складу правопорушення.

Outcome: dismissed