Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просить: -визнати заяву [PERSON] від 16 лютого 2017 року, подану приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON], померлої [INFO] - недійсною, -визнати [PERSON] таким, що прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON], померлої [INFO], -визнати недійсним в 1/4 частині свідоцтво про право на спадщину за законом,р.№660, видане на ім'я [PERSON], приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 26 квітня 2017 року на 1 / 2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], -припинити право власності [PERSON] на 1/4 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], -визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], померлої [INFO]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON].Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1 / 2 частини житлової квартири за [ADDRESS], яка на праві спільної сумісної власності належала позивачу та його померлій дружині.Заповіту [PERSON] не залишила. Її спадкоємцями за законом першої черги є позивач та її син [PERSON]. Позивач прийняв спадщину після дружини як спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 03.03.2017 року позивач та його син [PERSON], відповідач у справі, звернулись до нотаріуса [PERSON]. з метою оформлення спадкових прав, де позивачем було зазначено про його намір прийняти спадщину після смерті дружини. Однак, відповідач [PERSON]. запропонував позивачеві відмовитися від своєї частки у спадщині на користь свого сина, на що отримав відмову від позивача. Згодом нотаріус попросив позивача покинути його кабінет на деякий час, та коли той повернувся надав йому для підпису якусь заяву. Нотаріус пояснив, що це заява про прийняття спадщини, однак як виявилось пізніше, позивач підписав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь його сина [PERSON] Вказаними діями відповідачів, позивач був введений в обману, у зв'язку з тим, що він не мав можливості прочитати документ, який підписує у зв'язку з поганим зором. Згодом вияснилось, що заява про відмову датована [INFO], а не 03.03.2017 року, коли вони відвідували нотаріуса. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Відповідач [PERSON]. та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. В матеріалах справи містяться заперечення проти позову, в яких зазначено, що приватний нотаріус не може бути відповідачем у справі вказаної категорії. [PERSON] пояснив, що [INFO] позивач [PERSON] разом з сином [PERSON] звернувся до нього з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON], дружини позивача та матері відповідача [PERSON] [PERSON]. їм було роз'яснено права та обов'язки. [PERSON] з сином прийшли до згоди щодо відмови позивача від 1 / 4 частини квартири на користь сина, при цьому, в подальшому позивач продасть будинок та забере грошові кошти собі. Підписуючи заяву про відмову від прийняття спадщини позивач все бачив та не просив нотаріуса прочитати йому заяву. 05.04.2017 року позивач звернувся до нотаріуса з метою реєстрації договору купівлі-продажу будинку, що і було зроблено [PERSON]. 26.04.2017 року позивач повідомив нотаріусу, що він передумав віддавати 1 / 4 частину квартири синові, тому просить не видавати йому свідоцтво про прийняття спадщини, на що йому було надано відповідь про неможливість не видавати таке свідоцтво, оскільки це суперечить законодавству. Суд, вислухавши позивача, його представника, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до положень ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошена померлою. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 12). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1 / 2 частини квартири [ADDRESS]. Вищевказане нерухоме майно належало на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.03.1994 року Органом приватизації житлового фонду Харківського електротехнічного заводу «Трансзв'язок» та довідкою КП «ХМБТІ» від 05.04.2017 року № 2501778 (а.с.13, 60). Статями 1258, 1261 ЦК України встановлено, що спадкування за законом здійснюється почергово, в першу чергу спадкують діти спадкодавця, дружина/чоловік, батьки. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.65). [INFO] син померлої - [PERSON], звернувся до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON]. із заявою про прийняття спадщини (а. с. 20). [INFO] [PERSON] подав до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON]. заяву про відмову від прийняття спадщини (а.с.19). Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. 26 квітня 2017 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається 1 / 2 частки квартири [ADDRESS] (а. с. 74) , право власності зареєстровано у встановленому законом порядку про свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47541096 від 26.04.2017 року (а. с. 75). За ч. 5 ст. 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якою вмотивовано позов, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. З аналізу наведених норм слідує, що обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть, або свідомо замовчує про них. За роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України в п. 20 постанови N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009р. правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Норми статті 230 ЦК не застосовуються щодо односторонніх правочинів. Оскільки за своєю правовою природою відмова від прийняття спадщини є одностороннім правочином, який не допускає можливості врахування самообману як підстави для визнання його недійсним, положення ст. 230 ЦК України не підлягають застосуванню до виниклих по справі правовідносин. Посилання представника позивача на положення Конституції України та Цивільного кодексу України не спростовують вищевказаних висновків суду. Що стосується доводів позивача щодо того, що він не мав змоги прочитати документ, який йому надав нотаріус у зв'язку з поганим зором, то слід зазначити наступне. Відповідно до положень ч. 2 ст. 78 ЦПК України , обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як зазначає відповідач [PERSON]., позивач до нього неодноразово звертався з питань реєстрації нерухомості у зв'язку з чим самостійно писав необхідні заяви. В день подання заяви він не скаржився на поганий зір та не просив прочитати текст оспорюваної заяви. При цьому, на підтвердження доводів позивача щодо неможливості прочитати вищевказану заяву останній надає медичну документацію про стан його зору, складену 01.06.2017 року, 26.07.2017 року та 29.08.2017 року, тобто складену через декілька місяців після звернення до нотаріуса. Більше того, в матеріалах справи міститься власноручно складена та підписана позивачем заява від 26.04.2017 року. Крім того, на відповіді [PERSON]. від 25.05.2017 року міститься власноручне зауваження [PERSON] щодо вказаної відповіді, датоване 30.05.2017 року. Слід звернути увагу на те, що рекомендована лікарями операція по зору позивачеві була проведена лише вкінці серпня 2017 року, однак до її проведення позивач самостійно писав, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, з оглянутого судом оригіналу Реєстру для реєстрації нотаріальних дій, наданого в судовому засіданні [PERSON]., вбачається що навпроти кожної дії, яку вчиняв нотаріус в інтересах позивача міститься особистий підпис [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не було надано достатніх доказів на підтвердження неможливості прочитати оспорювану заяву в момент її підписання, а надана суду документація не свідчить про повну відсутність зору в момент підписання оспорюваної заяви. Доказів того, що позивач діяв не добровільно, не на власний розсуд, під тиском або обманом суду надано не було. Так, саме [PERSON] запропонував сину звернутися до нотаріуса [PERSON]., з яким відповідач раніше не був знайомий. Саме [PERSON] був ініціатором оформлення спадщини після смерті [PERSON] на сина [PERSON] Доводи позивача про те, що незнайомі особи у нотаріуса раптом стали вмовляти його відмовитися від спадщини на користь сина нічим не підтверджуються та є алогічними. Посилання позивача про те, що нотаріус ввів його в оману, також не знайшли свого підтвердження. Так, [PERSON]. пояснив, що він неодноразово надавав консультації [PERSON] з приводу оформлення спадщини на квартиру та з приводу продажу садового будинку. Ним було встановлено волевиявлення позивача відмовитися від 1 / 4 частини квартири на користь сина та здійснити продаж садового будинку, що і було зроблено [INFO] та 05.04.2017 року. [PERSON] не просив його читати заяву, оскільки був обізнаний про те, що підписує. Наведене підтверджується оглянутим в судовому засіданні Реєстром для реєстрації нотаріальних дій, в якому містяться відомості щодо посвідчення нотаріусом [INFO] відмови [PERSON] від прийняття спадщини з порядковим номером 128 та заяви [PERSON] від [INFO] про прийняття спадщини з порядковим номером 129. Слід зазначити, що оглянутий оригінал Реєстру був прошитий та пронумерований і не містив порушення хронології. Наведене спростовує покази свідків [PERSON], яка повідомила, що перебувала у дружніх відносинах з померлою [PERSON] 23.02.2017 року у лікарні вона зустріла [PERSON] та він повідомив, що планує йти до нотаріуса, близько 08.03.2017 року зустріла його знову та він повідомив, що вже все вирішив із спадщиною,однак коли вона його зустріла наприкінці квітня, [PERSON] повідомив, що як виявилось, він підписав у нотаріуса не те, що планував. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою позивача та після смерті його дружини вона радила звернутися до Першої ХДНК, однак коли запитала у позивача як справи зі спадщиною той повідомив, що вже звернувся до приватного нотаріуса та у березні 2017 року все владнав. Згодом, скоріше за все у квітні, [PERSON] повідомив їй, що як виявилось у нотаріуса, у зв'язку з шахрайськими діями нотаріуса та [PERSON], він підписав заяву про відмову від спадщини на користь сина. Таким чином, посилання [PERSON] про подання заяви про відмову від прийняття спадщини 03.03.2017 року спростовані поясненнями нотаріуса [PERSON]. та Реєстром для реєстрації нотаріальних дій. В той же час, доводи представника відповідача [PERSON]. щодо того, що [PERSON]. не може бути відповідачем у вказаній справі судом не приймаються, у зв'язку з тим, що позивач посилається саме не незаконну, на думку позивача, діяльність нотаріуса, яка полягає у введені його в оману при підписанні оспорюваної заяви про відмову у прийнятті спадщини. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання заяви [PERSON] про відмову від спадщини недійсною, що є підставою для відмови у задоволенні іншої частини позовних вимог. Судові витрати компенсуються за рахунок позивача, у зв'язку з відмовою у задоволенні позову, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed