Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнання незаконним та скасування протокольного рішення та зобов`язати відповідача зарахувати [PERSON] та членів його сім`ї на квартирний облік з 10.04.2009 року. В обґрунтування позову зазначає, що у 1998 році, після закінчення військового інституту, позивач проходив військову службу в Новоград-Волинському військовому гарнізоні, зокрема в військовій частині [NUMBER] і з 16.11.1998 року був взятий на квартирний облік як військовий, що не забезпечений житлом. У січня 2006 року за наказом командування корпусу позивач був переведений на службу у військову частину [NUMBER] у с. Тетерівка, Житомирського району, де проходив службу до 2007 року. 7.12.2007 року його було звільнено з військової служби у запис (у зв`язку зі скороченням штатів). 21.12.2007 року наказом командира військової частини [NUMBER] від 21.12.2007 року № 303 виключений зі списків особового складу військової частини [NUMBER] і направлений для зарахування на військовий облік до Житомирського районного військового комісаріату. У 2008 році був прийнятий на військову службу за контрактом. З 10.04.2009 року його зараховано на квартирний облік у військовій частині [NUMBER] . У 2011 року його було призначено на посаду військового комісара Новоград-Волинського-Червоноармійського об`єднаного міського військового комісаріату Житомирської області та переведено для подальшого проходження військової служби в м. Новоград-Волинський. За рапортом позивача його та членів сім`ї зараховано на квартирний облік в загальну чергу з 10.04.20089 року. З метою зарахування на облік для поліпшення житлових умов у м. Новограді-Волинському позивач звернувся з рапортом до командира військової частини. Однак, рішенням житлової комісії Новоград-Волинського-Червоноарміського ОМВК. відмовлено у постановці на квартирний облік з 16 листопада 1998 року, та позивача постановлено на квартирний облік лише з 10 квітня 2009 року. Дії відповідача вважає незаконними, оскільки переведення його у різні військові частини, які є структурними підрозділами Міністерства оборони України, не є підставою для постановлення його на квартирний облік з нової дати, з урахуванням того, що він перебував на квартирному обліку, як військовослужбовець, що потребує поліпшення житлових умов з 16 листопада 1998 року. У зв`язку з малою кількістю військовослужбовців, які знаходяться на квартирному обліку у військкоматі. Начальником гарнізону було вирішено квартирний облік військовослужбовців Новоград-Волинського ОМВК вести у військовій частині [NUMBER] , тому в жовтні-грудні 2017 року облікові квартирні справи були передані до в/ч [NUMBER] , для подальшого їх обліку. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 3.10.2016 року було визнано протиправним та скасовано рішення житлової комісії Новоград-Волинського гарнізону, оформленого протоколом № 5 від 26.11.2015 року у частині зарахування його та членів його сім`ї на квартирну чергу з 10.04.2009 року. Відповідач подав відзив на позов, у яких зазначав, що згідно із вимог ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом УРСР та іншими нормативно-правовими актами. Документом, який визначає організацію забезпечення військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби і членів їх сімей жилими приміщеннями і визначає повноваження посадових осіб Міністерства оборони України, прав і обов`язків військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, членів їх сімей під час вирішення житлових питань є Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України їх сімей жилими приміщеннями, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року № 380 (далі - Інструкція ). Відповідно до п. 24, 26 Порядку №1081 військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку,а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла. Будь-яких доказів на підтвердження факту перебування на квартирному обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у вищезазначених військових частинах позивач не надав. [PERSON] надав суду довідку за в якій зазначено, що останній під час проходження служби у військовій частині [NUMBER] в період з 21.01.2006 р. по 21.12.2007 року житлом від Міністерства оборони України не забезпечувався та на квартирному обліку не перебував. Тим самим, сам позивач спростовує свої позовні вимоги щодо перебування на черзі. У позовній заяві позивач зазначив, що він був зареєстрований при військовій частині [NUMBER] та після звільнення перебував на військовому обліку в Житомирському РВК, а тому, на його думку, перебував на квартирному обліку. Згідно зі п. 11, 35 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України всі питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем проходження ними служби. Датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення. Таким чином, у період з 30.10.2002 по 21.12.2007 року позивач не використав своє право та не перебував на квартирному обліку по місцю проходження військової служби у військових частинах [NUMBER] та [NUMBER] , у відповідності до ст. 37 ЖК України та п.11 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України. Позивач подав відповідь на відзив, в якому просить позов задовольнити , осельки рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 3.10.2016 року було визнано протиправним та скасовано рішення житлової комісії Новоград-Волинського гарнізону, оформленого протоколом № 5 від 26.11.2015 року у частині зарахування його та членів його сім`ї на квартирну чергу з 10.04.2009 року. Позивач в судовому засіданні підтримав свої вимоги, з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] після закінчення Харківського інституту танкових військ був направлений для проходження військової служби в Новоград-Волинський гарнізон, а саме: з 26 серпня 1998 року по 30 жовтня 2002 року у військовій частині [NUMBER] 30 жовтня 2002 року по 21 січня 2006 року - А 2145. Під час проходження військової служби у військовій частині [NUMBER] [PERSON] було; зараховано на квартирний облік Новоград-Волинського гарнізону на підставі рішення житлової комісії в/ч [NUMBER] , оформленого протоколом № 5 від 16 листопада 1998 року, і про що внесено відповідний запис у Книгу обліку осіб, які перебувають в черзі на одержав жилих приміщень. З 21 січня 2006 року позивача було переведено до військової частини [NUMBER] з с. Тетерівка, Житомирського району Житомирської області. На підставі наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 07 грудня 2007 року № 545 капітана [PERSON] , начальника штабу-першого заступника командира 240 загальновійськового полігон армійського корпусу, військова частина [NUMBER] , було звільнено з військової служби у запас за підпунктом "г" пункту 63 (у зв`язку із скороченням штатів). Згідно з наказом команді військової частини [NUMBER] від 21 грудня 2007 року № 303 позивача виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування військовий облік до Житомирського РВК Житомирської області. У подальшому, капітана [PERSON] , наказом Міністра оборони України від жовтня 2008 року № 882 призначено на посаду начальника відділення комплектування Дубенсько-Радивилівського об`єднаного районного військового комісаріату Рівненської області. У період проходження позивачем військової служби у вказаному комісаріаті його разом з дружиною [PERSON] і сином [PERSON] було зараховано на квартирний облік з 10 квітня 2009 року, що підтверджується протокол засідання житлової комісії Дубенського гарнізону № 4 від 10 квітня 2009 року. На підставі наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 40 від 28 січня 2011 року майора [PERSON] призначено на посаду військового комісара Новоград-Волинсько - Червоноармійського об`єднаного міського військового комісаріату Житомирської області. Як пояснив позивач, прибувши на нове місце служби, він подав рапорт на постановку його на квартирну чергу в Новоград-Волинсько - Червоноармійсько об`єднаному міському військовому комісаріаті Житомирської області, оскільки документи про постанову на чергу з 16.11.1998 року ним були втрачені. За результатами розгляду вказаного питання житловою комісією Новоград-Волинського ОМВК 03 червня 2011 року прийнято рішення, оформлене протоколом № 17 про зарахування військового комісара майора [PERSON] та членів його сім`ї: дружини [PERSON] і сина [PERSON] на квартирний облік при Новоград-Волинському - Червоноармійському ОМВК в загальну чергу з 10 квітня 2009 року. Після отримання позивачем витягу з книги протоколів засідання житлової комісії в/ч [NUMBER] і надання її житловій комісії Новоград-Волинського ОМВК останньою 10 грудня 2012 року прийняте рішення, оформлене протоколом № 18 про внесення змін до списків військовослужбовців та осіб, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) щодо терміну перебування на квартирному обліку військового комісара майора [PERSON] та членів його сім`ї при Новоград- Волинському - Червоноармійському ОМВК в загальній черзі з 16 листопада 1998 року. Однак, житловою комісією було змінено дату зарахування на квартирну чергу майора [PERSON] з сім`єю у складі трьох осіб з 16 листопада 1998 року на 10 квітня 2009 року, про що зазначено у протоколі № 5 від 26 листопада 2015 року. Підставою для зміни цієї дати стало встановлення відповідачем факту припинення позивачем з 21 грудня 2007 року по 24 жовтня 2008 року трудових відносин з Міністерством оборони України. Позивач не погоджуючись з даним рішенням житлової комісії гарнізону від 26.11.2015 року звернувся до суду з відповідним позовом. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 3.10.2016 року позов задоволено частково та визнано протравним і скасовано рішення житлової комісії Новоград-Волинського гарнізону, оформлене протоколом № 5 від 26.11.2015 року у частині зарахування на квартирну чергу [PERSON] з сім`єю з трьох осіб з 10.04.2009 року. Відповідно до витягу з наказу № 5 від 6.10.2017 року , у зв`язку з малою к кількістю особового складу військовослужбовців які знаходяться на квартирному обліку Новоград-Волинського ОМВК буде вести військова частина [NUMBER] . Разом з тим, як вбачається з витягу з протоколу № 13 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 8.11.2018 року, житлова комісія частини вважає датою зарахування на квартирний облік підполковника [PERSON] з 10.04.2009 року відповідно до довідки Новоград-Волинської КЕЧ району № 328 від 18.10.2017 року. Згідно ч. 1 ст. 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 9 ЖК України). Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій (ч. 5 ст. 9 ЖК України). Відповідно до положень ст. ст. 9, 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік. Згідно із вимог ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом УРСР та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII із змінами і доповненнями, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. На виконання приписів вищевказаної статті Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за №1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок № 1081), відповідно до пункту 24 якого військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. \~ \~ \~ \~Частиною 9 статті 12 Закону № 2011-XII передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Аналогічні приписи закріплені й в пункті 29 Порядку № 1081. Відповідно до пункту 2.16 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міноборони України від ЗО листопада 2011 року № 737, військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливе використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім міс? проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісарі? КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військ частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення. Таким чином, вказаними нормами законодавства передбачено, військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, при звільненні з військової служби в запас у зв`язку із скороченням штатів залишаються на квартирному облік військовій частині після свого звільнення до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Оскільки, звільнення позивача відбулося у зв`язку із скороченням штатів, а [PERSON] перебував на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов з 16 листопада 1998 року, то оскаржуване рішення військової частини від 8 листопада 2018 року щодо зарахування позивача на квартирний облік з 10 квітня 2009 року не відповідає вимогам закону, та підлягає скасуванню. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна (зобов`язана) довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved