Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

11 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення, посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться їх неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Рішенням Любешівського районного суду Волинської області у справі №162/1048/13-ц від 19 вересня 2013 року ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі 100,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що з часу винесення Любешівським районним судом рішення про стягнення аліментів (19 вересня 2013 року) змінилось її матеріальне та сімейне становище. В 2015 році у позивача народився син [PERSON], який також знаходиться на її утриманні, значно зросли витрати на комунальні послуги, вартість продуктів харчування та ціни на дитячий одяг. Крім того, Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" збільшено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, який становить: з 01 липня - 1944,00 грн., з 01 грудня - 2027,00 грн.. У зв'язку з вказаним вище позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та змінити спосіб стягнення аліментів, встановивши їх в частці від доходу, а саме: в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву в якому вона зазначає, що [PERSON] є інвалідом 3 групи загального захворювання, що підтверджується копією пенсійного посвідчення. З наданої суду відповіді на адвокатський запит з Центру первинної медико-санітарної допомоги Любешівської селищної ради від 06 грудня 2018 року вбачається, що [PERSON] має ряд захворювань та в 2018 році неодноразово перебував на амбулаторному лікуванні. Відповідно до довідки, виданої Камінь-Каширським ОУ ПФУ у Волинській області, [PERSON] отримує пенсію по інвалідності сукупний розмір якої з січня по листопад 2018 року склав - 14622,00 грн.. Також представником відповідача надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, з яких вбачається що матеріальне становище позивача [PERSON] покращилось. У поданій до суду відповіді на відзив на позовну заяву позивачем [PERSON] частково спростовано інформацію про належність їй, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаної представником відповідача нерухомості. [PERSON] вказала, що є власником будинку в с. Зарудчі, вул. Берегова, 190 (відповідно до договору купівлі-продажу від 09 серпня 2017 року) та квартири в смт.Любешів, вул. Свободи (Червоноармійська) буд.3, кв.13 (згідно договору дарування від 08 липня 2014 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини в позовній заяві та у відповіді на відзив на позовну заяву, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в задоволенні позову просила відмовити. Вказала, що позивачем не надано жодного доказу погіршення її матеріального становища. Посилання [PERSON] на подорожчання продуктів харчування та інших товарів першої необхідності таким доказом не являється, так як вказана обставина стосується двох сторін. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозвязку, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних правових підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Любешівського районного управління юстиції Волинської області. Відповідно до рішення Любешівського районного суду Волинської області по справі №162/1048/13-ц від 19 вересня 2013 року, з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання доньки [PERSON], [INFO], стягуються аліменти у розмірі 100 (сто) гривень щомісячно. В позовній заяві [PERSON] вказала, що заборгованість за даним виконавчим документом відсутня. Згідно довідки, виданої Зарудчівським старостинським округом Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області №2012 від 05 вересня 2018 року, [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні [PERSON], [INFO]. Вимоги про збільшення розміру аліментів та зміну способу стягнення аліментів позивач обгрунтувала положеннями статті 192 Сімейного Кодексу України (далі СК України) та ч.2 ст.182 СК України. Так, частиною 1\~ст.192\~СК України передбачено, що\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи із системного аналізу положень ст.192 СК України, зробленого у постанові Верховного суду України від 05 лютого 2014 року №143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, нормами цієї статті чітко визначені підстави, за наявності яких виникає право на зміну розміру аліментів. Згідно зі\~ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України). Однак позивачем [PERSON] не було надано суду належних та допустимих доказів щодо погіршення стану здоровя або матеріального становища її та доньки [PERSON], а також доказів щодо поліпшення матеріального становища відповідача. Так, при винесенні Любешівським районним судом рішення по справі 162/1048/13-ц від 19 вересня 2013 року було взято до уваги, що [PERSON] був підприємце та мав дохід від зайняття підприємницькою діяльністю, позов [PERSON] про стягнення аліментів визнав частково та погодився сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень, проте позивачем було зменшено свої позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача до 100 гривень щомісячно. В судовому засіданні підтверджено той факт, що з 03 січня 2014 року [PERSON], відповідно до Пенсійного посвідчення серії ААЗ №678627, є пенсіонером, інвалідом 3 групи, та отримує пенсію по інвалідності. Згідно з довідкою, виданою Камінь-Каширським ОУ ПФУ у Волинській області, середньомісячний розмір пенсії [PERSON] становить 1329,00 грн.. Суд зазначає, що з наданої на адвокатський запит з Центру первинної медико-санітарної допомоги Любешівської селищної ради від 06 грудня 2018 року та Любешівської центральної районної лікарні від 10 грудня 2018 року інформації вбачається, що [PERSON] має ряд захворювань, а саме: психолого-поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, токсико-аліментарна енцефалополінейропатія, портальний цероз печінки, гепатоцелюлярна недостатність Іст., залишкові явища закритої черепно-мозкової травми (забій головного мозку) у вигляді дефекту кісток склепіння черепа, епісиндрому, стійкої цефалгії, та у звязку з чим в 2018 році він неодноразово перебував на амбулаторному лікуванні та відповідно на стаціонарному лікуванні. Крім того, встановлено, що [PERSON] не має у власності будь-якого нерухомого майна, та проживає в будинку батька пенсіонера, що не оспорюється позивачем. Разом з тим, беззаперечно встановлено, що після винесення судом рішення про стягнення аліментів (19 вересня 2013 року) матеріальне становище позивачки не погіршилось, а навпаки покращилось, про що свідчить придбання у її власність, за цей період, двох обєктів нерухомого майна: квартири, яка знаходиться за адресою вул. Червоноармійська (Свободи)[ADDRESS], смт. Любешів, Волинська область (згідно договору дарування від 08 липня 2014 року), та будинку, який знаходиться за адресою вул. Берегова, 190, с. Зарудчі, Любешівський район, Волинська область (договір купівлі-продажу від 09 серпня 2017 року). В судовому засіданні позивач вказала, що має постійне місце роботи, проживає в цивільному шлюбі з батьком сина [PERSON] - [PERSON], який надає достатньо коштів на утримання їх сімї. Довідок про доходи позивача, її заробітну плату та доходи сімї, незважаючи на пропозицію суду, позивачем [PERSON] не було надано. Беручи до уваги вказане вище, суд не може взяти до уваги посилання позивача на погіршення матеріального становища у звязку з народження у 2015 році сина [PERSON], оскільки, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON] не є його батьком. Таким чином підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення суду від 19 вересня 2013 року, суд не вбачає, оскільки стан здоровя та матеріальне становище відповідача [PERSON] погіршилось, натомість матеріальне становище позивача [PERSON] значно покращилось. Крім того, статтями 180, 181\~СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, законом визначено два способи стягнення аліментів - у твердій грошовій сумі та в частковому відношенні. З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення суду з відповідача стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень. Хоча 02 вересня 2013 року відповідач [PERSON]П, в судовому засіданні вказав, що не заперечує та вважає справедливим стягувати з нього аліменти по 300 гривень щомісячно, проте позивачем було зменшено свої позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень щомісячно. В суді [PERSON] пояснила, що зменшення позовних вимог про стягнення аліментів до суми в 100 гривень дало можливість їй отримувати від держави кошти на утримання доньки [PERSON]. Таку поведінку позивача, щодо перекладення обовязку утримання дитини на державу, суд вважає недобросовісною. Іншим способом стягнення аліментів на утримання дитини може бути стягнення їх у частці від доходу батька (матері) дитини. На думку суду, зміна способу стягнення аліментів про який прохає позивач, а саме зі стягнення їх в твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень щомісячно на стягнення їх в частці від доходу, в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення повноліття, призведе до автоматичного збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача, що буде суперечити вимогам ст.192 СК України, якими передбачено перелік підстав для зміни раніше встановленого розміру аліментів, за умови доведенння їх у судовому порядку. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом стягнення. Стаття 192 СК України\~вказує лише на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав. Вимоги про зміну розміру і способу стягнення аліментів позивача [PERSON] обґрунтовані посиланням на\~Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів від 17 травня 2017 року, яким був збільшений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2\~ст.182 СК України). Проте, нормами\~Сімейного кодексу України\~не передбачена можливість зміни розміру аліментів у зв'язку зі змінами в законодавстві та перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів. Відповідно до розяснень Верховного Суду України, що містяться в абз.4 п.17 постанови Пленуму Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2\~ст.182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Отже, питання визначення мінімального розміру аліментів, що мають стягуватись з боржника, віднесені до повноважень державного виконавця, у провадженні якого перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст.12, 76, 78, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у звязку із його безпідставністю. Відповідно до\~ст.51 Конституції України, ст.ст141,\~180,\~182,\~183,\~192 СК України,

Outcome: dismissed