Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «Поділляагрозахист» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Свої вимоги мотивувала тим, що 4 березня 2016 року об 18:50 годин в м. Вінниці по вул. Чорновола, водій [PERSON] керуючи автомобілем «Renault Logan, д.нз. [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху, що призвело до зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області Михайленко А.В. від 18.04.2016 року [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 грн. на користь держави. Внаслідок вказаної ДТП автомобілю «Ауді -1 00» д.н.з. [NUMBER], що належить позивачу на праві приватної власності, завдано технічних пошкоджень. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], та перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Поділляагрозахист», працюючи на посаді заступника начальника безпеки. Зазначений автомобіль належить відповідачу по справі - ТОВ «Поділляагрозахист», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та відповіддю на запит з Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області. Згідно до висновку №815/16-12 експертного авто-товарознавчого дослідження автомобіля від 04.04.2016 року, складено експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України вартість матеріального збитку завданого власнику в результаті пошкодження автомобіля «Ауді-100», д.н.з. [NUMBER] складає 91 037, 78 грн. Пошкоджений автомобіль до теперішнього часу не відремонтовано. Автомобіль відповідача було застраховано в страховій компанії "Княжа". Страхова компанія ЗАТ «Княжа», відшкодувала позивачу матеріальні збитки в сумі 50 000 грн., що підтверджується листом ПрАТ «ЧСК «Княжа» та квитанцією банку. Отже, з урахуванням отриманих страхових виплат відповідач на думку позивача повинен сплатити 91 037, 78 - 50 000, 00 грн. + 41 038, 00 грн. Крім того 740 грн. на проведення експертного дослідження. Також витрати пов'язані з орендою гаража для зберігання пошкодженого автомобіля в сумі 2500, 00 грн. Під час розгляду справи позивачем було надано заяви про збільшення позовних вимог, відповідно до останньої заяви про збільшення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди 30 732 грн., яка складається: 25 492 грн. відшкодування за пошкоджений автомобіль, 740 грн. - витрат на експертне дослідження, 4500 грн. - витрат за оренду гаража, в рахунок погашення моральної шкоди - 10 000, 00 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 930, 00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 5000, 00 грн. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Просили позов задоволити в повному обсязі, з урахування останньої заяви про збільшення позовних вимог. В останнє судове засідання не прибули, позивач надала суду заяву про розгляд справи без неї та її представника. Третя особа та представник відповідача до останнього судового засідання також не прибули, однак останнім було подано заперечення проти позову, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову оскільки, [PERSON] під час ДТП не виконував трудові обов'язки, а самовільно виїхав з території орендованого офісу. Окрім того, було проведено службове розслідування по факту ДТП, в ході якого було встановлено, що гр. [PERSON] самовільно скористався службовим автомобілем та допустив зіткнення з автомобілем позивача в не робочий час та не під час виконання трудових обов'язків покладених на нього. Враховуючи, що гр. [PERSON] порушив вимоги внутрішнього Наказу № 11 від 05.12.2014 року, яким ознайомився під підпис, представник відповідача вважає, що відповідальність має нести гр. [PERSON], а не власник транспортного засобу. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що 04.03.2016 року близько 18:50 год. в м. Вінниці по вул. Чорновола, водій [PERSON], керуючи автомобілем «Рено» д.н.з. [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху, що призвело до зіткнення з автомобілем «Ауді» д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого було пошкоджено транспортні засоби. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2016 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER], вбачається, що власником автомобіля AUDI 100, державний номерний знак [NUMBER], є [PERSON]. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER], вбачається, що власником автомобіля Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER], є ТОВ «Поділляагрозахист». З матеріалів справи вбачається, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER], була застрахована в СК «Княжа». За ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] працює в ТОВ «Поділляагрозахист» на посаді заступника начальника служби безпеки, що підтверджено наказом №127, № 14 від 07 березня 2016 року та актом службового розслідування ДТП від 09 березня 2016 року. Наказом №11 від 05 грудня 2014 року «Про затвердження порядку використання службових легкових та вантажних автомобілів ТОВ «Поділляагрозахист» визначено такий порядок використання автотранспорту: п.1 Легкові та вантажні автомобілі Товариства використовувати тільки для поїздок, пов'язаних з господарською діяльністю ТОВ «Поділляагрозахист». П. 2 Не експлуатувати транспортні засоби товариства в не робочий час (з 18-00 до 09-00), вихідні та святкові дні. У випадку господарської необхідності використати автомобілі Товариства для відрядження, супроводу або доставки товару, у вищенаведений час або дні, експлуатація автомобілів здійснюється за письмовим дозволом Генерального директора Товариства. Окрім того, з наказу вбачається, що [PERSON] був ознайомлений із даним наказом, що підтверджується його підписом (а.с.90). Відповідно до наказу №14 ТОВ «Поділляагрозахист» від 02 березня 2016 року, автомобіль Renault Logan д.н.з. № [NUMBER] призначено заступника начальника служби безпеки [PERSON] призначено відповідальним за технічний стан та експлуатацію вказаного автомобіля (а.с.93). Відповідно до наказу №27 ТОВ «Поділляагрозахист» від 07 березня 2016 року, створено комісію для проведення службового розслідування ДТП яке сталося 04 березня 2016 року об 18 год. 50 хв. в м. Вінниці по вул. Чорновола, за участі заступника начальника служби безпеки Товариства [PERSON] (а.с.91). Із акту службового розслідування ДТП за участю автомобіля РЕНО ЛОГАН д.н.з. [NUMBER] від 09 березня 2016 року, вбачається, що після розгляду обставин та вивчивши причини ДТП, комісія встановила, що порушивши вимоги наказу №11 від 05 грудня 2014 року, 04.03.2016 року, в неробочий час, а саме о 18:20 год. водій [PERSON] самовільно виїхав з прибудинкової території орендованого офісу та (з його слів) мав намір відвезти свого колегу [PERSON] до його знайомого. Об 18: 50 на вул. Чорновола, водій [PERSON] допустив зіткнення з автомобілем АУДІ 100, д.н.з. [NUMBER] та автомобілем Део Ланос д.н.з. [NUMBER]. Товари не перевозились в автомобілі, виїзд здійснено самовільно (а.с.92). Відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження з визначенням матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу КНІСЕ Вінницького відділення №815/16-21 від 04.04.2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику в результаті пошкодження автомобіля АУДІ 100, д.н. [NUMBER] складає : 91037,78 грн. Розрахункова вартість вузлів та агрегатів, які можливо використовувати в подальшому, що не були пошкоджені в автомобілі АУДІ 100, д/н [NUMBER] внаслідок ДТП з врахування витрат на демонтаж складових може складати 15 545,84 грн. (а.с. 9-24). За виконання експертизи [PERSON] сплачено 740, 00 грн. (а.с.25). 12 березня 2016 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12016020010001632 від 04.03.2016 року закрито у зв'язку із відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України в діях водія автомобіля марки «Рено Логан» державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] (а.с.26). ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншранс Груп», щодо страхового випадку, що стався 04.03.2016 року прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 50 000, 00 грн., після чого вказані кошти були виплачені [PERSON], що підтверджується листом та роздруківкою (а.с.31-32). Відповідно до договору аренди, [PERSON] надала у користування за плату громадянці [PERSON] гараж, що розташований: [ADDRESS], за щомісячну плату у сумі 500 грн., строк дії договору з 05.03.2016 року по 31.12.2016 рік (а.с.33). Згідно із консультаційного висновку спеціаліста, [PERSON] 26.09.2016 року зверталась до лікаря-консултанта (а.с.64). Відповідно до ультразвукового дослідження органів черевної порожнини і нирок [PERSON] від 27.05.2016 року останній рекомендовано консультація гастроентеролога та лабораторне дообстеження (а.с.67). Згідно із розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу, вартість послуги за юридичні послуги адвоката Цепляєва С.В. по справі [PERSON], зазначена 6730, 00 грн. (а.с. 68). При винесенні рішення суд зважає на наступне. Стаття 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. За ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Статтею 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. За ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У судовому засіданні позивач вказав, що підставою для стягнення шкоди є лише факт перебування у трудових відносинах. При вирішенні даної справи суд враховує позицію Верховного Суду України по справі №6-229цс14 від 28 січня 2015 року. При розгляді даної справи судом було вказано, що вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції зазначених норм матеріального права, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України виходить із такого. Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових ) обов'язків. Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків. При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника. У судовому засіданні відповідно до ст. 10 ЦПК України судом роз'яснювалось право позивача на залучення [PERSON] у якості співвідповідача. Представник позивача заперечував щодо залучення [PERSON] співвідповідачем. Оскільки ДТП сталось об 18 год. 50 хв., не під час виконання працівником своїх трудових обов'язків, а при використанні автомобіля у власних цілях, тому суд приходить до висновку про відсутність передбачених статтею 1172 ЦК України підстав для покладення відповідальності за шкоду, завдану в результаті ДТП на роботодавця. Тому в задоволенні позову суд відмовляє.

Outcome: dismissed