Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до ПАТ «Банк Перший» про спонукання до вчинення дій. В позовній заяві посилався на те що 23 жовтня 2013 року між ним та ПАТ «Банк Перший» було укладено договір № ДФ-05567 банківського вкладу (депозиту), згідно якого позивачем було передано ПАТ «Банк Перший» грошові кошти в сумі 100 000 грн.строком на 185 днів, з умовою виплати ПАТ «Банк Перший» процентної ставки по вкладу в розмірі 20 відсотків річних. Дата закінчення терміну договору та повернення вкладу 28 квітня 2014 року. Після закінчення строку дії договору йому було повернуто лише 4 000 грн. та він погодився на укладення договору «Вклад Мобільний» на строк 7 днів, з 29 квітня 2014 року по 06 травня 2014 року. В день укладення даного договору №ДФ-060481 він передав, а банк прийняв кошти в розмірі 106 082 грн. 19 коп. 06 травня 2014 року та 12 травня 2014 роуку та 02 червня 2014 року ним були надіслані звернення до ПАТ «Банк Перший» про повернення йому депозиту та відсотків по депозиту згідно укладеного договору. Однак вони були залишені без задоволення. Виплати здійсненні лише частково. Просив суд стягнути з ПАТ «Банк Перший» на його користь 65 582 грн. 19 коп. заборгованості за банківським вкладом, 50 000 грн. моральної шкоди, 4 037 грн. 19 коп. витрат на правову допомогу та судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи в судове засідання свого представника не направив, надавши суду письмові заперечення. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу без участі нез»явившихся в судове засідання осіб. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, між позивачем та ПАТ «Банк Перший» було укладено договір № ДФ-05567 банківського вкладу (депозиту), згідно якого позивачем було передано ПАТ «Банк Перший» грошові кошти в сумі 100 000 грн.строком на 185 днів, з умовою виплати ПАТ «Банк Перший» процентної ставки по вкладу в розмірі 20 відсотків річних. Дата закінчення терміну договору та повернення вкладу 28 квітня 2014 року. По закінченню дії даного договору позивач оримав готівкою 4000 грн. 29 квітня 2014 року між позивачем та ПАТ «Банк Перший» було укладено договір № ДФ-060481 банківського вкладу (депозиту), згідно якого позивачем було передано ПАТ «Банк Перший» грошові кошти в сумі 106 000 грн.строком на 7 днів, з умовою виплати ПАТ «Банк Перший» процентної ставки по вкладу в розмірі 18 відсотків річних. Дата закінчення терміну договору та повернення вкладу 06 травня 2014 року. П. 8.1 договору, договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих зобов»язань. У пункті 3.1 договору сторонами визначено порядок повернення вкладу з депозитного рахунку. Так, згідно вказаної умови банк зобов'язується повернути вкладнику вклад в порядку визначеному цим Договором та законодавством України. Пунктом 1.4 договору визначено, що банк повертає Вклад та нараховані проценти вкладникові у безготівкові формі на поточний рахунок № [NUMBER], відкритий у ПАТ «Банк Перший». У зв'язку із закінченням строку дії договору банківського вкладу (депозиту) [PERSON] 06 травня 2014 року, 12 травня 2014 роуку та 02 червня 2014 року звертався до ПАТ "Банк Перший" із заявами про повернення депозиту в банківських металах у зв'язку із закінченням дії договору. 06 травня 2014 року відповідачем було повернуто вклад шляхом перерахування суми вкладу з депозитного рахунку на поточний рахунок [PERSON], що підтверджується випискою по особовим рахункам, тобто згідно умов договору вклад вважається повернутим. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов»язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Приймаючи до уваги те, що відповідачем умови договору виконані в повному обсязі в задоволенні позову про стягнення заборгованості по депозитному вкладу необхідно відмовити. Враховуючи вищевикладене також суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Outcome: dismissed