Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що 14.03.2008 р. між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір № ML-402/020/2008. В забезпечення належного виконання зобов'язань [PERSON] за даним кредитним договором 14.03.2008 р. між позивачем та [PERSON], а також між позивачем та [PERSON] були укладені договори поруки відповідно за № SR-402/020/2008/1 від 14.03.2008 р. та № SR-402/020/2008 від 14.03.2008 р.. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит в розмірі 184 905,17 гривень строком до 15.03.2038 р. зі сплатою за користування кредитом плаваючої процентної ставки, розмір якої становить: FIDR+1,99 % річних. 10.12.2010 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким ПАТ «ОТБ Банк» відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло права вимоги за кредитним договором. Через тривале невиконання [PERSON] своїх обов'язків по поверненню кредиту у нього утворилася прострочена заборгованість у зв'язку з чим позивачем були надіслані відповідачам досудові вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на 07.04.2014 р. заборгованість [PERSON] становить: по кредиту - 184 270,99 гривень, по відсоткам - 17 818,52 гривень, пеня - 737 626, 71 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити позовні вимоги, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-402/020/2008 від 14.03.2008 р. на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в розмірі 939 716,22 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 184 270,99 гривень, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 17 818,52 гривень, пені в розмірі 1% від суми несвоєчасного виконання зобов'язання за кожний день прострочки - 737 626,71 гривень, а також стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судовий збір - 3 654 гривень. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав повністю та просив відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що представником позивача не доведено, що відповідачам були надіслані відповідно до вимог ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» письмові вимоги про усунення порушень. Надані представником позивача досудові вимоги, які датовані 16.04.2009 р. і складені від імені ЗАТ «ОТП Банк», а тому вже були предметом судового розгляду у цивільній справі № 2-58/2010 і тоді суд дійшов висновку, що позивач не надав доказів, які б підтверджували виконання вищевказаної норми Закону та умов іпотечного договору, тобто направлення відповідачам письмової вимоги про усунення порушення зобов'язань за кредитним договором. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду телеграму, в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та просить розглянути справу без його участі (а. с. № 81, 82). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, причину неявки суду не повідомила. Про день та час розгляду справи була сповіщена належним чином. Під час розгляду справи по суті встановлено, що 14 березня 2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № ML-402/020/2008, згідно з яким банк надає [PERSON] кредит на оплату комісії банку та придбання нерухомого майна в розмірі 184 905,17 гривень строком до 15.03.2038 р. зі сплатою за користування кредитом плаваючої процентної ставки, розмір якої становить: FIDR+1,99 % річних, а [PERSON] приймає кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплптити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання як вони визначені у даному договорі, що пітверджується копією кредитного договору (а. с. № 8-12). Того ж дня в забезпечення належного виконання зобов'язань [PERSON] за даним кредитним договором між позивачем та [PERSON], а також між позивачем та [PERSON] були укладені договори поруки відповідно за № SR-402/020/2008/1 від 14.03.2008 р. та № SR-402/020/2008 від 14.03.2008 р. (а. с. № 13, 14). Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит в розмірі 184 905,17 гривень, про що свідчить копія кредитної заявки (а. с. № 7). 10.12.2010 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким ПАТ «ОТБ Банк» відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло права вимоги за кредитним договором. Як стверджує представник позивача, в порушення умов кредитного договору [PERSON] протягом тривалого часу не виконує свої обов'язки по поверненню кредиту у зв'язку з чим у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість, яка станом на 07.04.2014 р. складає: 184 270,99 гривень - заборгованість по кредиту; 17 818,52 гривень - заборгованість по відсоткам; 737 626, 71 гривень - пеня. Вислухавши представника позивача, представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають на підставі наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача в судовому засіданні посилалася на наявність у [PERSON] заборгованості за кредитним договором № ML-402/020/2008 від 14.03.2008 р. в розмірі 939 716,22 гривень, однак документального підтвердження наявності у [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за даним кредитним договором та її розмір представником позивача суду надано не було. Копія розрахунку заборгованості, наявна в матеріалах справи, не може бути прийнята судом до уваги як доказ, оскільки виготовлена з порушенням вимог чинного законодавства України щодо належного оформлення копій документів. Також, доводи представника позивача стосовно того, що відповідачам були надіслані досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № ML-402/020/2008 від 14.03.2008 р. не можуть бути прийнятті, оскільки з матеріалів справи вбачається, що дані досудові вимоги були надіслані відповідачам ЗАТ «ОТП Банк» і датовані 15.06.2009 р. та 01.07.2009 р. (а. с. № 19,21, 23). Копія досудової вимоги про погашення заборгованості за вих. № 200049921 від 27.09.2013 р. адресована [PERSON] позивачем та копія реєстру поштових відправлень, які були нададі представником позивача в судовому засіданні свідчать лише про те, що можливо ТОВ "ОТП Факторинг Україна" і відправляло [PERSON] дану вимогу, однак не підтверджують те, що останній її отримав. Інших доказів про те, що позивачем відповідачам надсилалися досудові вимоги представником позивача суду не надано. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, на які посилалася в судовому засіданні представник позивача як на підставу позовних вимог, залишилися не доведеними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимога позивача про стягнення з відповідачів на його користь судового збору задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed