Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

У серпні 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулися [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області про позбавлення батьківських прав. В своїй позовній заяві позивач вказувала, що [INFO] , її донька [PERSON] народила сина [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записано за вказівкою матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 сімейного кодексу України. З моменту народження дитини і по сьогоднішній день, [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Не забирала дитину з пологового будинку, проживає окремо від своєї дитини, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. [PERSON] не відвідує сина дома, не телефонує не цікавиться станом здоров`я та розвитком дитини. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Фактично процесом виховання, навчання, розвитку та утримання дитини, займаюсь позивач, яка є бабусею [PERSON] . Дитина проживає з нею в м.Ніжин. Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради, як органу опіки та піклування, після дослідження всіх обставин та фактів справи, було прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Відповідно до вищезазначеного Рішення від 26.04.2018 року № 130, за повідомленням служби у справах дітей Кременчуцької міської ради Полтавської області Авдозаводської районної адміністрації від 26.01.2018 року №01-43/128 з [PERSON] проведено бесіду про відповідальне батьківство, рекомендовано створити належні умови для проживання дитини та належним чином виконувати батьківські обов`язки. Проте, до сьогоднішнього дня [PERSON] продовжує ухилятися від виконання батьківських обов`язків. На підставі вищевикладеного позивач просила суд, ухвалити рішення, яким: - позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. На адресу суду надіслала заяву про визнання позову в повному обсязі, просила суд розглянути справу без її участі. Представник Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, розглянувши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Позивач, скористалася наданим їм законом правом, та в порядку ст.165 СК Україну звернулася з даним позовом. [INFO] , донька позивача - [PERSON] народила сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 серпня 2017 року, зареєстрованого Ніжинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записано за вказівкою матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З моменту народження дитини і по сьогоднішній день, [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Не забирала дитину з пологового будинку, проживає окремо від своєї дитини, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. [PERSON] не відвідує сина дома, не телефонує не цікавиться станом здоров`я та розвитком дитини. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Фактично процесом виховання, навчання, розвитку та утримання дитини, займаюсь позивач, яка є бабусею [PERSON] . Дитина проживає з нею в м.Ніжин. Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради, як органу опіки та піклування, після дослідження всіх обставин та фактів справи, було прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Відповідно до вищезазначеного Рішення від 26.04.2018 року № 130, за повідомленням служби у справах дітей Кременчуцької міської ради Полтавської області Авдозаводської районної адміністрації від 26.01.2018 року №01-43/128 з [PERSON] проведено бесіду про відповідальне батьківство, рекомендовано створити належні умови для проживання дитини та належним чином виконувати батьківські обов`язки. Проте, до сьогоднішнього дня [PERSON] продовжує ухилятися від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до п. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 1-2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Таким чином, оскільки є законні підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , та стягнення з них аліментів на утримання дитини, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню з підстав викладених вище. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved