Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

У лютому 2020 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати неправомірними дії АТ КБ «ПриватБанк» щодо відмови у поверненні позивачам оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] ; зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» повернути позивачам оригінал свідоцтва на право власності на житло, видане відділом приватизації житла Полтавської міської ради 07.04.1993 року, що зареєстроване в КП Полтавського БТІ «Інвентаризатор» в реєстрову книгу № 120 за реєстром № 16448, згідно якого квартира [ADDRESS] , належить на праві власності у рівних частках гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , та оригінал технічного паспорту на вказану квартиру, виданий КП Полтавського БТІ «Інвентаризатор»; зняти обтяження на об`єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS] , що було накладено по Іпотечному договору № PLKPG40000004946 від 25.04.2008 року у виді заборони на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 7108205) та іпотека (реєстраційний номер обтяження 7107877). Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 25 квітня 2008 року позичальник [PERSON] та ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є АК КБ «Приват Банк» (банк), уклали Кредитний договір № PLKPG40000004946, згідно умов якого Банк передавав позичальнику обумовлену сторонами суму кредитних грошових коштів на умовах їх належного використання та повернення кредитору. Відповідно до умов Кредитного договору з метою забезпечення належного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, 25 квітня 2008 року ЗАТ КБ «Приват Банк» укладено Іпотечний договір № PLKPG40000004946 з іпотекодавцями в особі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які виступали в інтересах позичальника. За умовами Іпотечного Договору іпотекодавці передають, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим Договором, належне їм на праві власності нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном загальною площею 31.20 кв. м., житловою площею 12.60 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (предмет іпотеки). Одночасно з підписанням цього договору було накладено обтяження на вказаний предмет іпотеки у виді заборони на її відчуження, а також власники вказаної квартири на вимогу Банку передали на зберігання до Полтавського ГРУ КБ «ПриватБанк» (м. Полтава, вул. Шведська, 2а) оригінали правовстановлюючих документів на предмет іпотеки, а саме: Свідоцтво на право власності на житло, видане відділом приватизації житла Полтавської міської ради 07.04.93 року, що зареєстроване в КП Полтавського БТІ «інвентаризатор» в реєстрову книгу № 120 за реєстром № 16448, згідно якого квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві власності гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] ; технічний паспорт на вищевказану квартиру, виданий КП Полтавського БТІ «Інвентаризатор». Разом із тим, рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 17 грудня 2010 року у справі № 2-636/10 позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без задоволення, а зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] задоволено у повному обсязі, розірвано Іпотечний договір №PLKPG40000004946 від 25 квітня 2008 року та визнано недійсною Додаткову угоду від 17 жовтня 2008 року до договору про іпотечний кредит № PLKPG40000004946, укладену між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] . Вказане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 31 травня 2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 квітня 2012 року. Позивачі вважають, що оскільки на виконання вимог ч.2 ст.593 ЦК України після припинення права застави на нерухоме майно Іпотекодержатель в особі АК КБ «Приват Банк» протягом тривалого часу до державного реєстру не вніс відповідні дані в частині скасування накладеного обтяження на предмет іпотеки за скасованим Іпотечним договором №PLKPG40000004946 від 25.04.2008 року, то заборона на відчуження вказаної квартири продовжує діяти і на теперішній час, чим порушуються права її власників. Позивачі неодноразово зверталися до представників відповідача з вимогою скасувати обтяження на предмет іпотеки, але отримували формальні відповіді щодо вирішення цього питання найближчим часом. На письмові звернення із заявою від 07 червня 2019 року та 24 липня 2019 року про скасування обтяження на предмет іпотеки та повернення оригіналів документів надійшли відповіді з АТ КБ «ПриватБанк» від 21.06.2019 року та 26.07.2019 року, в яких констатувалось, що вказана вимога заявників може бути виконана лише через Державну виконавчу службу на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, відмова відповідача добровільно вчинити дії щодо скасування обтяження на предмет іпотеки у виді квартири [ADDRESS] та повернення оригіналів документів на предмет іпотеки є неправомірною і позбавляє їх права володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, у зв`язку з чим вони змушені звернутись за захистом своїх прав до суду. 07 лютого 2019 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.60). Відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» направлено до суду відзив на позовну заяву, у якому посилався на ті обставини, що 25 квітня 2008 року між сторонами було укладено договір про іпотечний кредит №PLKPG40000004946 від 25 квітня 2008 року, за умовами якого [PERSON] одержав кредит у розмірі 155000 грн. зі сплатою за користування кредитом 15% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 25 квітня 2018 року. За умовами договору позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтет ними платежами в сумі не менше 2520 грн. 50 коп. шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових нарахувань на рахунок № [NUMBER] щомісячно до 25 числа кожного місяця. На порушення зазначених вимог своїх зобов`язань за кредитним договором позичальник не виконує, та рішенням Київського районного суду м.Полтави від 11 березня 2015 року по справі №552/7573/14-ц позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2015 року вказане рішення змінено в частині розміру стягнутої заборгованості. Відповідач зазначає, що зарахування банком за заявою позичальника 17.10.2008 року на транзитний рахунок за кредитним договором від 28.04.2008 року 153899,85 грн., одержаних від продажу іноземної валюти, наданих за недійсною додатковою угодою від 17.10.2008 року в силу ч.1 ст.216 ЦК України не свідчить про припинення зобов`язання позичальника за первісним кредитним договором, оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, і все одержане на виконання недійсного правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі. При цьому, здійснені позичальником платежі за валютним зобов`язанням по додатковій угоді від 17.10.2008 року, що їх на підставі судового рішення від 17.12.2010 року зараховано на виконання зобов`язання позичальника за договором про іпотечний кредит від 28.04.2008 року, на думку, відповідача, знаходяться поза межами позовної давності і на заборгованість, яка виникла з листопада 2011 року, не впливають. Отже, позовна заява подана з пропуском строків позовної давності, на підставі чого відповідач просить суд застосувати відповідні правові наслідки та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.76-79). Від представника позивачів надійшла відповідь на вищевказаний відзив відповідача, у якому зазначив, що відповідач помилково посилається на відносини між позичальником [PERSON] та кредитором АТ КБ «ПриватБанк», які виникли за кредитним договором від 25.04.2008 року, оскільки позивачі у даному випадку не оскаржують умови згаданого кредитного договору. Натомість, позивачі виступали лише поручителями по іпотечному договору від 25.04.2008 року, який рішенням суду від 17.12.2010 року скасовано, і вказане рішення набрало законної сили 11.10.2011 року. Саме з тих підстав, що відповідач відмовився добровільно виконати вказане рішення районного суду, позивачі звернулись до суду та вважають, що припинили існувати будь-які обмеження, що були обумовлені за цим договором. Щодо питання пропуску позовної давності, то відповідачем не враховано, що офіційну відповідь про відмову зняти обтяження та повернути правовстановлюючі документи на предмет іпотеки позивачі отримали у виді листа від 21.06.2019 року, та звернулись до суду в межах загальної позовної давності. У судове засідання представник позивачів - адвокат Козленко О.М. не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву про розгляд без участі сторони позивачів, у якій позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, долученого до матеріалів справи, просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити в інтересах позивачів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились, на підставі наданих доказів. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, врахувавши позицію відповідача, викладену в письмовому відзиві на позовну заяву, надавши належну правову оцінку доказам у їх сукупності і взаємному зв`язку, судом встановлено такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 25 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (банк) та [PERSON] (позичальником) було укладено кредитний договір № PLKPG40000004946, за умовами якого банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п.7.1 цього договору строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим Договором, зазначені в розділі 7 Договору. Кредит надається в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки. Зокрема, відповідно до п.7.1 Договору банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 25.04.2008 року по 25.04.2018 року включно у вигляді кредитної лінії у розмірі 1613,30 грн. на споживчі цілі, у розмірі 0,00 грн. на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 838,30 грн. - страхування майна, 775,00 грн. - особисте страхування, а також у розмірі 16133,00 грн. на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, шляхом перерахування відповідно до п.1.2, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,00 від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору. Періодом сплати вважати період з 25 по 25 число кожного місяця (а.с.14-19). На забезпечення виконання умов договору про надання споживчого кредиту, 25 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (іпотекодержателем) та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (іпотекодавцями) було укладено Іпотечний договір №PLKPG40000004946, відповідно до п.1.1 якого Іпотекодавці з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з Договору про іпотечний кредит, передають, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим Договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме однокімнатну квартиру зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном загальною площею 31,20 кв.м., житловою площею 12,60 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.20-22). Також 17 жовтня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» укладено додаткову угоду до договору про іпотечний кредит №PLKPG40000004946 від 25.04.2008 року, у якому останній було викладено в новій редакції та відповідно до його умов банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом перерахування на рахунок № [NUMBER] на строк з 17.10.2008 року по 25.04.2018 року включно у вигляді строкового кредиту в розмірі 29883,46 доларів США на наступні цілі: на придбання нерухомості зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 3% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п.7.2. даного Договору. Станом на 17.10.2008 року залишок заборгованості по Договору про іпотечний кредит №PLKPG40000004946 від 25.04.2008 року складає 153899,85 грн., що еквівалентно 29883,46 доларів США (п.8.1. Договору; а.с.23-25). В подальшому, рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 17 грудня 2010 року, за результатами розгляду цивільної справи №2-636/10 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третьої особи [PERSON] про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості по договору про іпотечний кредит №PLKPG40000004946 залишено без задоволення; зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про розірвання іпотечного договору, позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання іпотечного договору № PLKPG40000004946 від 25.04.2008 року задоволено у повному обсязі; розірвано іпотечний договір № PLKPG40000004946 від 25.04.2008 року, укладений 25.04.2008 року між [PERSON] , [PERSON] та Публічним Акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк»; позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання Додаткової угоди від 17 жовтня 2008 року до договору про іпотечний кредит PLKPG40000004946 від 28 квітня 2008 року недійсною задоволено повністю; визнано недійсною Додаткову угоду від 17.10.2008 року до договору про іпотечний кредит №PLKPG40000004946, укладену між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] - недійсною; зобов`язано Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» зробити перерахунок і оплачені [PERSON] кошти за додатковою угодою від 17.10.2008 року до договору про іпотечний кредит № PLKPG40000004946 від 28.04.2008 року зарахувати на розрахунковий рахунок, зазначений у первісному Договорі, в рахунок погашення тіла кредиту (а.с.29-36). Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 31 травня 2011 року вказане рішення залишено без змін (а.с.37-40). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 квітня 2012 року рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 17 грудня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 31 травня 2011 року залишено без змін (а.с.42-44). 07 червня 2019 року позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися на адресу відповідача АТ КБ «ПриватБанк» з письмовою вимогою про зняття обтяження по Іпотечному договору №PLKPG40000004946 від 25.04.2008 року щодо предмета іпотеки у виді квартири [ADDRESS] , та повернення оригіналів документів на вказаний предмет іпотеки з посиланнями на рішення районного суду від 17.12.2010 року і з наданням його копії відповідачу (а.с.45-48). 21 червня 2019 року на вказане письмове звернення [PERSON] надійшла відповідь з АТ КБ «ПриватБанк» за № 20.1.0.0.0./7-190607/4034, у якій повідомлялось про неможливість задоволення вимоги (а.с.49). 24 липня 2019 року позивачі повторно звернулися до АТ КБ «ПриватБанк» з аналогічною вимогою про скасування обтяження на предмет іпотеки та поверненням їм оригіналів документів з посиланням на право відповідача самостійно вирішити ці питання відповідно до рішення суду від 17.12.2010 року (а.с.50-53). На дану вимогу АТ КБ «ПриватБанк» направлено лист-відповідь за №20.1.0.0.0./7-190724/1930 від 26.07.2019 року, в якій констатувалось, що вказана вимога заявників може бути виконана через Державну виконавчу службу на підставі рішення суду, яке набрало законної сили (а.с.54). Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі просили зобов`язати банк зняти обтяження на об`єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS] , що було накладено по Іпотечному договору № PLKPG40000004946 від 25.04.2008 року у виді заборони на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 7108205) та іпотека (реєстраційний номер обтяження 7107877). Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст.4 Закону України «Про іпотеку», обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація застави повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об`єктів проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.1). Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою (ч.2). Відповідно до копії свідоцтва на право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Полтавської міської ради 07.04.1993 року, що зареєстроване в КП Полтавського БТІ «інвентаризатор» в реєстрову книгу № 120 за реєстром № 16448, квартира № [ADDRESS] , належить на праві власності гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] (а.с.56). Згідно з інформаційної довідки №172229681 від 02.07.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також за даною квартирою значиться обтяження у виді заборони відчуження нерухомого майна реєстраційний номер 7108205 на підставі Іпотечного договору від 25.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гризуновою О.В. за реєстровим номером №2464; вказана квартира перебуває в іпотеці як об`єкт обтяження, реєстраційний номер [NUMBER] ; іпотекодержатель ЗАТ КБ «ПриватБанк»; майнові поручителі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; розмір основного зобов`язання: 155000,00 грн. (а.с.27-28). Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що: -державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів таких прав; заявник: власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав; обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. Згідно ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) субєкти державної реєстрації прав: виконавчі органисільських,селищних таміських рад,Київська,Севастопольська міські,районні,районні умістах Києвіта Севастополідержавні адміністрації; акредитовані субєкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державну реєстрацію прав здійснюють суб`єкти державної реєстрації прав та державні реєстратори. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач не входить до складу суб`єктів державної реєстрації прав, не є державним реєстратором, та не наділений їх повноваженнями. Згідно з п. 6 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. З урахуванням норм ст. 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання, або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відповідно до п. 11 Постанови Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення » оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Отже, чинним законодавством визначено спеціальний порядок і підстави зняття заборони відчуження предмета іпотеки (припинення обтяження). Зокрема однією із підстав є наявність відповідного судового рішення. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 17 грудня 2010 року у справі №2-636/10 позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без задоволення, а зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] задоволено у повному обсязі, розірвано Іпотечний договір №PLKPG40000004946 від 25 квітня 2008 року та визнано недійсною Додаткову угоду від 17 жовтня 2008 року до договору про іпотечний кредит № PLKPG40000004946, укладену між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] . Як встановлено в ході судового розгляду позивачі не зверталися до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, що наділені повноваженнями на вчинення дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та вилучення записів щодо обтяжень нерухомого майна, з відповідною заявою з метою зняття обтяження, тому цю вимогу останніх слід вважати передчасною, оскільки будь-якої відмови від нотаріуса чи державного реєстратора з даного приводу вони ще не отримували. Право позивачів на час розгляду справи в суді не порушене (позивачам не відмовлено у вчиненні такої дії). Крім того, позивачами не визначено відповідачем орган, який знімає заборону та вилучає запис із Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна У відповідності до положень ст. 11 та ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень може приймати лише державний реєстратор, а не суд, який уповноважений лише розглядати спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав. Аналізуючи надані суду документи, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зняти обтяження на об`єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS] , що було накладено по Іпотечному договору №PLKPG40000004946 від 25 квітня 2008 року у виді заборони на нерухоме майно та іпотека. Щодо заявленої позовної вимоги про зобов`язання повернути оригінали документів, то вказана позовна вимога задоволенню не підлягає з огляду на таке. Стороною позивачів не надано до суду належних і допустимих доказів, які б засвідчували той факт, що між АТ КБ «ПриватБанк» та позивачами було укладено будь-який договір щодо відповідального зберігання документів, або підтвердження передання їх оригіналів на зберігання уповноваженій особі банку, а банк у свою чергу прийняв такі документи та зобов`язався зберігати їх на умовах даного договору і повернути їх у цілісності і схоронності, або було підписано акт прийому-передачі вказаних свідоцтва про право власності та технічного паспорту на квартиру на відповідальне зберігання банку тощо. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд зазначає, що доказів того, що оригінал свідоцтва на право власності на житло, видане відділом приватизації житла Полтавської міської ради 07.04.1993 року, що зареєстроване в КП Полтавського БТІ «Інвентаризатор» в реєстрову книгу № 120 за реєстром № 16448, згідно якого квартира [ADDRESS] , належить на праві власності у рівних частках гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , та оригінал технічного паспорту на вказану квартиру, виданий КП Полтавського БТІ «Інвентаризатор», перебувають у відповідача, не надано. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про витребування оригіналів документів по кредитному договору та зняття обтяження по іпотечному договору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed