Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

[PERSON] 17 грудня 2020 року звернулась до суду із позовом до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, та просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що до спадкового майна [PERSON] , який помер [INFO] , належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2111 га, з кадастровим номером 5122984200:01:002:0065, розташована на території Подільського району Одеської області, та визнати за ним в порядку спадкування майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , як за спадкоємцем першої черги право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2111 га, з кадастровим номером 5122984200:01:002:0065, розташовану на території Подільського району Одеської області. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Він вчасно подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців не має. За життя [PERSON] успадкував земельну ділянку своєї матері [PERSON] . Вона померла у 2002 році, тому рішенням Котовського міськрайонного суду було встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON] . До спадкового майна належить земельна ділянка з кадастровим номером 5122984200:01:002:0065. Жодних правовстановлюючих документів, крім витягу з державного земельного кадастру та інформації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у нього не має, бо сертифікат на право на земельну частку (пай) було здано для отримання державного акту на право приватної власності на землю, а державний акт втрачено. 30.11.2020 року нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз`яснив процедуру вирішення питання спадкування в судовому порядку. У якості підстави відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину зазначено: у витягу з ДЗК міститься інформація про те. що власником земельної ділянки є [PERSON] , а в реєстрі прав на нерухоме майно [PERSON] . Рішенням Котовського міськрайонного суду від 13.07.2017 року не визнано за [PERSON] права власності на земельну ділянку, лише встановлено факт прийняття ним спадщини. Отже є необхідність у встановленні факту, що має юридичне значення, а саме, що до спадкового майна [PERSON] , який помер [INFO] , належить земельна ділянка площею 2,2111 га, з кадастровим номером 5122984200:01:002:0065, розташована на території Подільського району Одеської області. Позивач у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої справу просив розглянути у його відсутність. Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської областіу судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов або заяв про розгляд справи у його відсутність не надавав. Приватний нотаріус Подільського районного нотаріального округу Одеської області Полякова Мар`яна Володимирівна у судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої справу просила розглянути у її відсутність. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] у віці 66 років у с. Липецьке Подільського району Одеської області помер [PERSON] (актовий запис №346), що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 16.04.2019 року. [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] , що підтверджується: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.02.195 року, та відповідно є спадкоємцем першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України. [PERSON] склав заповіт, посвідчений 21 березня 2018 року в.о. старости сіл Липецьке та Казбеки Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області Тінкован Р. І., зареєстровано у реєстрі за №45, згідно якого все своє майно заповів сину [PERSON] . Позивач вчасно в передбачений законом 6-місячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Була заведена спадкова справа №28/2019. 26 листопада 2019 року [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , у вигляді земельної ділянки площею 1,8448 га, що розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровим номером 5122984200:01:003:0029, та земельної ділянки площею 2,3813 га, що розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровим номером 5122984200:01:002:0482. Листом приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області Полякової М. В. за вих. №191/02-14 від 30.11.2020 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у вигляді земельної ділянки площею 2,2111 га, що розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровим номером 5122984200:01:002:0065, оскільки за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.07.2017 року, справа №505/2102/16-ц, право власності на зазначену земельну ділянку у [PERSON] не виникло. Державна реєстрація відбулася без набуття права власності. Так, рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.07.2017 року, справа №505/2102/16-ц, було встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . У позовних вимогах про визнання права власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у вигляді земельної ділянки площею 2,2111 га, що розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровим номером 5122984200:01:002:0065, відмовлено. З тексту рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.07.2017 року, справа №505/2102/16-ц, вбачається, що підставою для відмови було те, що [PERSON] за життя не встигла отримати державний акт на право власності на земельну ділянку, тому до спадкового майна земельна ділянка площею 2,2111 га, що розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, не входить. [PERSON] померла [INFO] у віці 82 років у с. Липецьке Котовського району Одеської області (актовий запис №79), що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 29.11.2002 року. Розпорядженням Котовської райдержадміністрації Одеської області від 20 липня 2004 року за №284, на ім`я [PERSON] було видано державний акт серії ОД №021177 площею 2,2111 га, що розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Згідно з ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на земельну ділянку. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності відповідних юридичних фактів у їх сукупності, зокрема, ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Земельний кодекс України в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю чи укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 343/1048/17. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, передача земельної ділянки у власність [PERSON] завершилася вже після її смерті, тобто після припинення її цивільної правоздатності як фізичної особи учасника правовідносин. Але позивачем не заявлено позовних вимог про визнання недійсним державного акту та скасування його державної реєстрації. Оскільки [PERSON] за життя не оформила у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку, тому земельна ділянка не є об`єктом спадкування і не увійшла до спадкової маси, до складу спадщини увійшло право спадкодавця на земельну частку (пай), підтверджене сертифікатом. Однак позивачем не заявлено позовних вимог про визнання за ним прав і обов`язків спадкодавця, які належали йому згідно з сертифікатом. При таких обставинах, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed