Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

04.10.2018 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], померлого 07.09.2018 року в м. Донецьку. Заява мотивована тим, що 07 вересня 2018 року у м. Донецьк помер його батько [PERSON] Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії ДНР №114984 від 07.09.2018, яке видано на території населених пунктів, які входять до переліку Населених пунктів на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Саксаганським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовлено йому в державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ. В судовому засіданні заявник [PERSON] предявлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених в заяві. Представник заінтересованої особи надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, заперечень по справі не має. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що померлий [PERSON] є батьком заявника по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-УР № 942375 від 26.08.1960 року, актовий запис №2187 (а.с. 6). Заявник зареєстрований за адресою: [INFO], згідно відмітки у паспорті серії АН №364766 (а.с.7-8). Судом оглянуто надане заявником свідоцтво про смерть серії ДНР №114984 від 07.09.2018 року, видане "Пролетарським відділом записів актів цивільного стану м. Донецьк Держаної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки", актовий запис №877 (а.с. 5), в якому зазначено, що [PERSON], помер 07.09.2018 в м. Донецьк, у віці 87 років. Заявник 03.10.2018 року з метою отримання свідоцтва про смерть батька звернувся до Саксаганського районного у місті [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області отримавши відмову (а.с.9-10). Як слідує з ч.2 та ч. 3\~ст. 9 Закону України\~ «Про\~забезпечення прав\~і свобод\~громадян та\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином судом встановлено, що свідоцтво про смерть серії ДНР №114984 від 07.09.2018 року, видане "Пролетарським відділом записів актів цивільного стану м. Донецьк Держаної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки", актовий запис №877 є недійсними і не створюють правових наслідків, що позбавило [PERSON], який є громадянином України, можливості отримати свідоцтво про смерть його батька. У заявника існують перешкоди в оформленні спадкових правовідносин, оскільки свідоцтво про смерть, видане органом, передбаченим на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків на території України. Відповідно до ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 315 ЦПК України. Відповідно до частини 1\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. У відповідності з ч. ч. 3, 4\~ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним встановити факт смерті [PERSON], який народився 04.08.1931 року в Російській Федерації, Московської області, Михайлівського району, с. Печерники, визнавши датою його смерті 07.09.2018 року та місцем смерті м. Донецьк. Згідно із ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, ухвалене судове рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Згідно із п. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved