Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

02.03.2018\~року позивач\~[PERSON]\~звернулася до\~суду з\~позовними вимогами,\~якими (з\~урахуванням уточнення\~від 05.06.2018)\~просить визнати\~за нею\~право власності\~на 1/3\~частку домоволодіння\~під №145\~по вул.\~Хотинська в\~м.\~Ізмаїлі Одеської\~області в\~порядку спадкування\~за заповітом\~після смерті\~батьків [PERSON], який помер 08.06.2012 року, [PERSON], яка померла 02.01.2017 року та з урахуванням 1/9 частки, особисто належної [PERSON], яка складається із квартири №3, гаражу літ. «В», 1/4 частки сараю літ. «Г», 1/5 частки вбиральні літ. «Е», мотивуючи тим, що нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Хотинська, №145 в м. Ізмаїлі, у звязку з відсутністю оригіналу документу, що посвідчує право власності спадкодавців [PERSON], [PERSON] на частку вказаного житлового будинку. Також зазначає про необхідність визнання права власності на 1/3 частину з урахуванням раніше належної позивачці 1/9 вказаного майна, з огляду на те, що факт втрати оригінала правовстановлюючого документу позбавить її права у наступному здійснити реєстрацію прав на нерухоме майно. Ухвалою суду від 22.03.2018 року витребувано від приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], який помер 08.06.2012 року, а також копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], яка померла 02.01.2017 року. Представник позивача у судове засідання 05.06.2018 не зявився, в уточненій позовній заяві зазначив про підтримання уточнених позовних вимог та розгляд справи без участі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву від 21.03.2018 про розгляд справи у його відсутність, та про визнання позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено,\~що згідно\~свідоцтва про\~право особистої\~власності на\~житло за\~№967\~від 02.10.1995р.\~1/3\~частина домоволодіння\~[ADDRESS]\~належить на\~праві особистої\~власності [PERSON],\~[PERSON],[PERSON]. Вказане вбачається також, з довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» №1675 від 07.02.2014р. та листа КП «Ізмаїльське МБТІ» за №625 від 25.04.2018р., у якому зазначено, що 1/3 частка обєкту нерухомості по вул.. Хотинська, 145 в м. Ізмаїлі складається із квартири №3, гараж літ. «В», 1/4 частки сараю літ. «Г», 1/5 частки вбиральні літ. «Е». [PERSON] з Реєстру прав власності на нерухоме майно №245452730 від 01.11.2017 [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності по 1/9 (кожному) частин домоволодіння зав адресою: м. Ізмаїл, вул.. Хотинська, буд. 145, на підставі свідоцтва про право власності №967 від 02.10.1995, Ізмаїльське МБТІ. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №306927 від 09.06.2012р. [PERSON] помер 08.06.2012 року. Після смерті [PERSON], згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить 1/9 частина домоволодіння [ADDRESS] Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] 13.11.2007р. за реєстром №2098, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON]. Вказаний заповіт є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №49661889 від 30.10.2017р. Відповідно до свідоцтва про народження від 20.03.1975р. та свідоцтва про одруження від 16.09.2003р. позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] та змінила своє прізвище з Шабан на [PERSON]. Позивач є спадкоємцем за заповітом та спадщину прийняв, оскільки в установлений законом шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті 08.06.2012р. [PERSON] Дружина спадкодавця [PERSON] [PERSON], яка мала право на обовязкову частку у спадщині після смерті чоловіка відповідно до ст. 1241 ЦК України, в установлений законом шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою від 05.11.2012р. про відмову від прийняття спадщини після смерті 08.06.2012р. [PERSON] на користь позивача, копія якої наявна у матеріалах справи. Інших спадкоємців немає. На звернення\~позивача до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку з надвірними спорудами, яка розташована за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул. Хотинська, буд. №145, письмовою відповіддю нотаріуса за №43/02-14 від 16.02.2018р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на частку вказаного будинку, що посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №477078 від 04.01.2017р. [PERSON] померла 02.01.2017 року. Після смерті [PERSON], згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить 1/9 частина домоволодіння [ADDRESS] Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] 13.11.2007р. за реєстром №2097, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Вказаний заповіт є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №32183864 від 30.10.2012р. Позивач є спадкоємцем за заповітом та спадщину прийняв, оскільки в установлений законом шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті 02.01.2017р. [PERSON], що підтверджується копією відповідної заяви, наявної у матеріалах справи. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. На звернення\~позивача до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку з надвірними спорудами, яка розташована за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул.. Хотинська, буд. №145, письмовою відповіддю нотаріуса за №42/02-14 від 16.02.2018р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на частку вказаного будинку, що посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [PERSON] із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. [PERSON] ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. [PERSON] ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. [PERSON] ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. [PERSON] із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. [PERSON] п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Належність спадкодавцям майна, про яке зазначає позивач у позовній заяві, підтверджується, у том числі, листом КП «Ізмаїльське МБТІ» №625 від 25.04.2018р., Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно №245452730 від 01.11.2017 У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до роз'яснень п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. [PERSON] з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 81 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved