Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Заявниця звернулась до районного суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] в місті Алушта Автономної Республіки Крим у неї / [PERSON] / та [PERSON] народилася дитина жіночої статі. Документом, що підтверджує факт народження їхньої дитини, є медичне свідоцтво про народження від 23 червня 2017 року, видане Алуштинською центральною міською лікарнею, свідоцтво про народження від 11 травня 2019 року, видане органами на непідконтрольній Україні території, у зв`язку з чим Бородянський РВ ДРАЦС ЦМУ МЮ (м.Київ) відмовив у проведенні державної реєстрації народження. Просила встановити факт народження [INFO] дитини жіночої статі [PERSON] в місті Алушта Автономної Республіки Крим, а також встановити дані про батьків, а саме: мати - [PERSON] , громадянка України, батько - [PERSON] , громадянин України. Заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] на розгляд справи не з`явилася, своїми заявами від 24 вересня 2020 року просили провести розгляд справи у їх відсутність. Заінтересована особа - Бородянський РВ ДРАЦС ЦМУ МЮ (м.Київ) в судове засідання свого представника не направив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, повідомив про можливість розгляду справи за відсутності представника відділу. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянки України № [NUMBER] , виданого 03 лютого 2020 року органом 8027 (Дніпровський районний відділ Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області) [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Маріуполь Донецької області, РНОКПП [NUMBER] (а.с. 11). Згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 09 червня 2010 року Великобурлуцьким РВ ГУМВС України в Харківській області, [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Вільшани Дергачівського району Харківської області, РНОКПП [NUMBER] , з 07 грудня 1998 року зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 16,19). Згідно з копією свідоцтва про шлюб, виданого Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 23 липня 2010 року, [PERSON] та [PERSON] 23 липня 2010 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис за № 232 (а.с. 15). Згідно довідки виконкому Немішаївської селищної ради від 23 вересня 2020 року, [PERSON] , [PERSON] з трьома дітьми, доньками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Як убачається з копії медичного свідоцтва про народження від 23 червня 2017 року серії 35 № 023116, [PERSON] , [INFO] , [INFO] в Алуштинській центральній міській лікарні м. Алушта Республіки Крим народила дитину жіночої статі (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Алуштинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, [PERSON] народилась [INFO] , місце народження: Російська Федерація, Республіка Крим, м. Алушта, про що 11 травня 2019 року складено запис про народження № 110199910000800148005 , у графі батько вказано: [PERSON] , [INFO] , громадянин України, у графі мати - [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Як убачається з відмови Бородянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 22 вересня 2020 року, у проведенні державної реєстрації народження [INFO] дитини жіночої статі у [PERSON] на підставі вищевказаної копії медичного свідоцтва про народження серії 35 № 023116 від 23 червня 2017 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 травня 2019 року відмовлено (а.с.17). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. За правилами ст. 1, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах проти Туреччини ("Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), a також Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ila§cu and Others v.Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) , який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. На підставі викладеного, враховуючи, що [PERSON] не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження їх дитини, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є [PERSON] , [PERSON] та їх дитина, суд приймає рішення на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, та які, як виняток, приймаються до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. Суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо встановлення факту народження дитини, оскільки в даному випадку реєстрація народження дитини неможлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги про встановлення факту народження дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Порядок проведення державної реєстрації народження фізичної особи та її походження здійснюється відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України за № 52/5 від 18 жовтня 2000 року. Відповідно до п. 21 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України за № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, якщо батьки мають спільне прізвище, то це прізвище присвоюється і дітям.Відповідно до п. 22 Правил, - власне ім`я дитини визначається за згодою батьків, а по батькові дитині присвоюється за власним іменем батька, відповідно до п. 23 зазначеного порядку. Оцінюючи викладене, суд вважає за необхідне, частково задовольняючи заяву, встановити факт народження дитини жіночої статі [INFO] в м. Алушта Автономної Республіки Крим у матері [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Маріуполь Донецької області, громадянки України, та батька - [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Вільшани Дергачівського району Харківської області, громадянина України. Оскільки прізвище, ім`я та по батькові дитини, факт народження якої встановлюється за рішенням суду, визначаються не судом, а відповідно до п. 21, 22, 23 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні при зверненні батьків до органу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про проведення державної реєстрації народження дитини, то в задоволенні вимог у цій частині необхідно відмовити. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України,підлягаєнегайному виконанню.

Outcome: partial