Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

09.07.2020 року поштою до суду направлено позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому позивач просив стягнути з відповідачів, як спадкоємців померлого боржника [PERSON] , заборгованість за кредитним договором б/н від 14.04.2008 року в сумі 5839,41 грн. та судовий збір. Позов мотивований тим, що 14.04.2008 р. [PERSON] отримав кредит в розмірі 8000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. При цьому відповідно до умов договору [PERSON] зобов`язувалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку, встановленому кредитним договором, але свої зобов`язання за кредитним договором не виконував належним чином, в зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитом. [INFO] [PERSON] помер, тому борг мають виплатити спадкоємці боржника - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця були зареєстровані разом із ними за однією адресою. В судове засідання представник позивача акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» не з`явився, звернувся із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] з`явилися, проти задоволення позову заперечили, зазначаючи, що вони не є спадкоємцями померлого [PERSON] , а лише мають з останнім однакове прізвище. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився без пояснення причини неявки, відзив на позов не подав. Суд, вислухавши пояснення відповідачів, з`ясувавши обставини справи та перевіривши доказами, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в силу наступного. У судовому засіданні встановлено, що 14.04.2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 9). У заяві зазначено, що [PERSON] згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, які викладені на банківському сайті, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Проте в порушення умов, передбачених кредитним договором, [PERSON] грошові зобов`язання перед кредитодавцем не виконував належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 5839,41 грн. і складається з наступного: 5610,00 грн. - тіло кредиту; 229,41 грн - відсотки (а.с.8). [PERSON] помер [INFO] (а.с.24). В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] , оскільки проживали з померлим та протягом встановленого строку не заявили про відмову від прийняття спадщини. 21.01.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» було направлено до Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори претензію кредитора спадкоємцям померлого [PERSON] (а.с.26). Згідно довідки Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори від 19.02.2019 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №233/2014 від 06.06.2014 року (а.с.29). Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитними договорами входять до складу спадщини. За змістом статті 1281 ЦК України (на час смерті [PERSON] ) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Разом з тим, Законом № 2478-VIII від 03.07.2018, до ч.1-3 ст.1281 ЦК України внесені зміни, зокрема: Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Розділом II. Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2478-VIII від 03.07.2018 передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом. Цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України "Про іпотеку", що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону. Закон № 2478-VIII від 03.07.2018 набрав чинності 04.11.2018 року та введений у дію 04.02.2019 року. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Однак, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності. Такий висновок щодо застосування норм права у подібних відносинах викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц, провадження № 14-53цс18, постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі 127/10925/17, провадження №61-44779св18. Ухвалою суду витребувано у Корсунь-Шевченківській державній нотаріальній конторі копію спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] (а.с.76-77). З копії спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , [PERSON] (а.с.94-95). Тобто, спадкоємцями померлого є [PERSON] , [PERSON] , а не відповідачі у даній справі. Згідно ч.2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Ухвалою про відкриття провадження вирішено питання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Проте позивачем до закінчення підготовчого провадження не подано клопотання замінити первісних відповідачів належними відповідачами. Згідно ч.1, 5-6 ст.82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1, 2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вище викладене, а саме, що позивачем подано позов не до тих осіб, які б мали бути відповідачами у справі, та не подано клопотання про заміну відповідачів, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Відмовляючи у задоволенні позову судові витрати зі сплати судового збору суд залишає за позивачем.

Outcome: dismissed