Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив: стягнути з відповідача на його користь грошову суму у розмірі 35 307,99 грн., яка є різницею між дійсною вартістю відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування, виплаченою ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна»; стягнути з відповідача на його користь грошову суму у розмірі 2500,00 грн. , яка є витратами на проведення Звіту № 100/09-20 про оцінку автомобіля; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. та судові витрати. Мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником автомобіля Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] . 24 липня 2020 року у м. Миколаєві по вул. Херсонське шосе, 1/1 сталася дорожньо-транспортна пригода за його участю та участі [PERSON] . Постановою Баштанського районного суду Миколаївської області [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, котра мала місце 24.07.2020. Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] було укладено з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна». Він звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ремонтної калькуляції, нарахованої відповідачем, вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] , складає 32 192,11 грн. З даною сумою він не згоден, у зв`язку з чим 28 липня 2020, звернувся до ТОВ «Кит-Т» з метою підрахунку спричиненого матеріального збитку автомобіля Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] , на що отримав рахунок №НФ-0001982, відповідно до якого вартість деталей та ремонту автомобіля складає, без ПДВ 55 818,57 грн. З метою порівняння оцінки вартості матеріального збитку, 28 липня 2020 року, він звернувся до ТОВ «АвтоЗАЗ-Сервіс». Йому було надано рахунок - фактуру № СЧ-0000258, відповідно до якого вартість робіт по ремонту автомобіля складає 11 530,00 грн., вартість запчастин (матеріалів) складає 50 960,84 грн., всього 62 490,84 грн. Його представником було направлено заяву до відповідача про збільшення сум страхового відшкодування. Ним було отримано відповідь, відповідно до якого ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 26 508,28 грн. без ПДВ. Розмір страхового відшкодування було зменшено на розмір франшизи - 2 000,00 грн. Не погоджуючись із вказаним, він звернувся до сертифікованого суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи - підприємця - [PERSON] . Відповідно до Звіту № 100/09-20 про оцінку автомобіля Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 61 816,27 грн. Втрату товарної вартості автомобіля у розмірі 11 142,23 грн. йому було компенсовано [PERSON] . Різниця між дійсною вартістю відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування становить 35 307,99 грн. За виконання робіт ФОП [PERSON] ним було сплачено 2 500,00 грн. Незаконними діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 50 000,00 грн. 14 серпня 2020 року він звернувся до невропатолога зі скаргами на головний біль, нестабільність артеріального тиску, порушення сну та дратівливість. Невропатологом було встановлено причинно-наслідковий зв`язок між ДТП та його теперішнім станом. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що 05.10.2019 між страховиком та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4235150, за яким була застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mercedes-Benz Vito, державний номер [NUMBER] перед третіми особами за завдану внаслідок експлуатації вищевказаного автомобіля, матеріальну шкоду. 27 липня 2020 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомленням про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком, внаслідок ДТП, що мала місце 24.07.2020 по вул. Херсонське шосе, 1/1 за участю транспортного засобу Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Mercedes-Benz Vito, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] 07 серпня 2020 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування. 27 липня 2020 року представником страховика було проведено огляд транспортного засобу потерпілої особи. Результати огляду було зафіксовано в акті огляду пошкодженого транспортного засобу, що був підписаний учасниками огляду. Зауваження щодо повноти складеного акту огляду пошкодженого транспортного засобу від потерпілої особи не надходили. На підставі акту огляду, представником страховика було підготовлено калькуляцію вартості відновлювального ремонту з використанням ліцензійного програмного забезпечення «Audatex», рекомендованого Наказом МінЮста України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003. На підставі Акту огляду, за заявою відповідача, оцінювачем [PERSON] було підготовлено звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] № 5279 від 26.08.2019, відповідно до якого вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу становить 33 426,94 грн. 02 вересня 2020 року прийнято рішення про виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 26 508,28 грн. Розмір страхового відшкодування було зменшено на розмір франшизи у розмірі 2 000,00 грн. Того ж дня, страховою компанією було здійснено перерахунок коштів на рахунок позивача. Оскарження потерпілою особою розміру визначеного збитку безпідставне, оскільки ПрАТ «СК «Євроінс Україна» у строк, визначений законом, оглянув пошкоджений транспортний засіб. А тому правових підстав для застосування висновку експерта № 100/09-20 від 15.09.2020, при визначені розміру страхового відшкодування, не має. Крім того, вказаний висновок проведено з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оскільки, зокрема, був проведений без повідомлення та присутності відповідача. Із розміру страхового відшкодування мала бути вирахувана сума ПДВ у розмірі 10 570,97 грн. з деталей автомобіля позивача, які підлягають заміні. Також, позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про факт проведення відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] та стадії технічного обслуговування, позивачем не надано. Також позивачем не доведено факту щодо заподіяння відповідачем моральної шкоди. В даній дорожньо-транспортній пригоді страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідач позивачу не здійснював, в позовних вимогах про стягнення моральної шкоди слід відмовити. Ухвалою суду від 29.10.20, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. На позовних вимогах наполягає. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 24.07.2020 о 12.30 год. в м. Миколаєві Миколаївської області на вул. Херсонське шосе, 1/1, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки "Mercedes Benz" (н.з. [NUMBER] ), в порушення вимог п.2.3.б, 16.12 ПДР України, рухаючись на парковці торгівельного центру «Епіцентр», був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не надав перевагу в русі автомобілю марки «TOYOTA RAV4» (н.з. [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] , який рухався праворуч від нього, внаслідок чого здійснив зіткнення з ним. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Баштанського районного суду Миколаївської області від 08.09.2020, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) гривень. 05 жовтня 2019 року між ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4235150, за яким була застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mercedes-Benz Vito, державний номер [NUMBER] перед третіми особами за завдану внаслідок експлуатації вищевказаного автомобіля, матеріальну шкоду. 27 липня 2020 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» із повідомленням про настання події, яка мала місце 24 липня 2020 року. 27 липня 2020 року представником ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» було проведено огляд транспортного засобу Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] . Результати огляду було зафіксовано в Протоколі (Акті) огляду пошкодженого транспортного засобу, що був підписаний учасниками огляду. Як вбачається з Протоколу огляду транспортного засобу, автомобіль марки Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] , мав наступні пошкодження: дверцята задні ліві; молдінг дверці лівої; молдінг заднього лівого крила; накладка заднього бамперу; задній бампер; броне плівка задньої лівої дверці; диск задній лівий. 07 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування. Представник відповідача в своєму відзиві зазначає, що на підставі акту огляду, представником страховика було підготовлено калькуляцію вартості відновлювального ремонту з використанням ліцензійного програмного забезпечення «Audatex», рекомендованого Наказом Міністерства Юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003. Згідно Звіту № 5279 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 26.08.2020, складеного оцінювачем ТОВ «СЗУ України Консалтинг» [PERSON] , вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 33 426,94 грн. Позивач в своєму позові вказує, що зі Звітом № 5279 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 26.08.2020, не був згоден, у зв`язку з чим, звертався до ТОВ «КИТ-Т» та ТОВ «АвтоЗАЗ-Сервіс» щодо визначення вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу. Згідно Рахунку № НФ-0001982 від 28.07.2020, наданого ТОВ «КИТ-Т», вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] складає без ПДВ 55 818,57 грн.; ПДВ - 11 163,72 грн.; всього з ПДВ - 66 982,29 грн. Відповідно до Рахунку - фактури № СЧ-0000258 від 28.07.2020, вартість відновлювальних збитків автомобіля Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] , складає 62 490,84 грн. 13 серпня 2020 року представник [PERSON] [PERSON] звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» з заявою про збільшення суми страхового відшкодування. 27 серпня 2020 за вих. № 2164/ДВЗ, ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» на адресу [PERSON] направлено лист, відповідно до якої зазначає, що ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 26 508,28 грн. без ПДВ та розмір страхового відшкодування було зменшено на розмір франшизи 2 000,00 грн. Як вбачається з виписки по картці [PERSON] , на його картковий рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» перераховано відшкодування шкоди у розмірі 26 508,28 грн. Позивач в позовній заяві вказує, що не погоджуючись із сумою відшкодування шкоди, він звернувся до сертифікованого суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи - підприємця - [PERSON] з заявою про визначення вартості матеріального збитку на дату ДТП, автомобілю Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] . Згідно Звіту № 100/09-20 про оцінку автомобіля Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] від 15.09.2020, складеного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального автомобіля Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] з включенням в розрахунку ПДВ на складові та лакофарбні матеріали складає 61 816,27 грн.. Вартість втрати товарної вартості автомобіля Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] складає 11 142,23 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням втрати товарної вартості складає 72 958,50 грн. Позивач вказує, що [PERSON] сплатив позивачу вартість втрати товарної вартості Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] у розмірі 11 142,23 грн. Відповідач в своєму відзиві вказує, що правових підстав для застосування висновку експерта № 100/09-20 від 15.09.2020, при визначені розміру страхового відшкодування, не має. Крім того, вказаний висновок проведено з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оскільки, зокрема, був проведений без повідомлення та присутності відповідача. Згідно п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Відповідно п. 5.7 вказаної Методики, після закінчення дослідження КТЗ оцінювач (експерт) у разі потреби ознайомлює заінтересованих осіб, залучених до технічного огляду КТЗ, з його результатами. Досліджуючи вказаний звіт № 100/09-20 про оцінку автомобіля Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] від 15.09.2020, встановлено, що проведення експертизи відбулося в присутності позивача та [PERSON] , що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу від 07.09.2020 (а.с 41). При проведенні оцінки вартості збитку завданого транспортного засобу була необхідність залучення відповідача. Саме присутність представника відповідача при огляді транспортного засобу дала б змогу усунути протиріччя, які виникли при розрахунку розміру матеріального збитку. Відповідача по справі не було повідомлено про дату, місце та час проведення огляду автомобіля Toyota Rav4, державний номер [NUMBER] . Спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню межами ліміту відповідальності ( п. 22.1 ст.22), вартістю відновлювального ремонту з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством ( ст. 29), встановленням франшизи ( п. 12.1 ст. 12), вирахуванням суми ПДВ ( п. 36,2 ст.36).Страховик відшкодовує лише оцінену шкоду відповідно до Закону «Про оцінку майна». За змістом положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами першою-третьою статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Згідно статті 1192 цього Кодексу з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування ( зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону), або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування. Згідно з п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідач в своєму відзиві зазначає, що 27 липня 2020 року представником страховика було проведено огляд транспортного засобу потерпілої особи. Результати огляду було зафіксовано в акті огляду пошкодженого транспортного засобу, що був підписаний учасниками огляду. Зауваження щодо повноти складеного акту огляду пошкодженого транспортного засобу від потерпілої особи не надходили. Відповідно до статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, проте обмежується страховою сумою. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відступаючи від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За вимогами ч.2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Як зазначалося раніше, ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» на картковий рахунок [PERSON] перераховано відшкодування шкоди у розмірі 26 508,28 грн. ПДВ та розмір страхового відшкодування було зменшено на розмір франшизи 2 000,00 грн. Згідно ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку оцінювача [PERSON] від 15 вересня 2020 року №100/09-20, який був зроблений на замовлення [PERSON] не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а тому такий висновок не є допустимим доказом. За таких обставин, враховуючи відсутність будь-яких клопотань сторін про призначення по справі повторної чи додаткової судової автотоварознавчої експертизи, як і відсутність відомостей про фактично понесені витрати позивача на ремонт автомобіля, а також виходячи з обсягу пошкоджень автомобіля, виплати відповідачем страхового відшкодування, суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошову суму у розмірі 35 307,99 грн., яка є різницею між дійсною вартістю відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування, задоволенню не підлягає. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн., суд приходить до наступного. 14 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до невропатолога зі скаргами на головний біль, нестабільність артеріального тиску, порушення сну, дративливість, пояснюючи те, що 24.07.2020 він попав в ДТП (а.с. 47). Представником позивача було надано копії грамот, дипломів та сертифікатів на підтвердження того, що позивач є спортсменом, витрачає багато часу на тренування, участь у змаганнях, а неправомірні дії відповідача порушили нормальний ритм його життя та призвели до нераціонального витрачанню часу. Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України). Таким чином, до загальних підстав відповідальності, встановлених ст.1167 ЦК України, для покладення відповідальності на заподіювача моральної (немайнової) шкоди, відповідно, необхідна сукупність чотирьох умов, а саме: наявність шкоди; протиправність дій заподіювача; причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Наведені позивачем розрахунки є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, іншими належними і допустимими доказами, що свідчили б про те, що його звернення до невропатолога, пов`язане саме з частковою виплатою відповідачем страхового відшкодування. А отже, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню. Згідно приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.

Outcome: dismissed