Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 24.09.2019 року відкрите спрощене позовне провадження по справі за позовом [PERSON] до ПершогоКиївського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з - під арешту. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав і просив суд ухвалити рішення про скасування постанови державного виконавця Київського відділу ДВС Одеського МУЮ Бахової В.І. від 01.12.2015 року і постанови державного виконавця Київського відділу ДВС Одеського МУЮ Бахової В.І. від 25.01.2016 року, якими накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження на нерухоме майно, належне йому - [PERSON] на праві власності: квартиру [ADDRESS] , на 5\\48 частин квартири [ADDRESS] , на 1\\16 частину квартири [ADDRESS] . На обґрунтування своїх вимог [PERSON] надав письмові докази щодо виконання виконавчих документів про виконання боргових зобов`язань, на примусове виконання, яких були відкриті виконавчі провадження в 2015 році. Позивач доводить, що наявність арешту на належну йому нерухомість порушує право власності. Представник відповідача - Першого Київського ВДВС позов не визнала і стверджувала, що виконавча служба не отримувала відповідних письмових доказів - рахунків про погашення боржником сум грошових коштів, стягнутих з нього на користь стягувача. Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи, дослідив наведені сторонами доводи і дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в провадженні Київського ВДВС перебувало виконавче провадження з примусового виконання вимоги УПФУ у Київському районі м.Одеси №Ф-2144, виданої 21.02.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь УПФУ боргу в сумі 4572,42 грн. В ході примусового виконання вимог виконавчого документа постановою державного виконавця Бахової В.І. від 01.12.2015 року накладено арешт на нерухоме майно боржника - квартиру [ADDRESS] , на 5\\48 частин квартири [ADDRESS] , на 1\\16 частину квартири [ADDRESS] . В провадженні Київського ВДВС перебувало виконавче провадження з примусового виконання вимог УПФУ у Київському районі м. Одеси Ф-1255, виданої 05.03.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь УПФУ в Київському районі м. Одеси боргу в сумі 3683,77 грн. В ході примусового виконання вимог виконавчого документа постановою державного виконавця від 25.01.2016 року [PERSON] накладено арешт на нерухоме майно боржника - квартиру [ADDRESS] , на 5\\48 частин квартири [ADDRESS] , на 1\\16 частину квартири [ADDRESS] . Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області 31.05.2019 року направило на адресу Другого Київського ВДВС Одеського МУЮ повідомлення про сплату боргу, в якому зазначено: від ФОП [PERSON]. 10.10.2016 року надійшли кошти в загальній сумі 5930,94 грн в рахунок погашення заборгованості по ЄСВ в загальній сумі 5930,94 грн і УПФУ просить закінчити виконавчі провадження по вимогам №Ф-1255 від 05.03.2012 року і №Ф-1144 від 21.02.2013 року. Витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень та копії свідоцтв про право на спадщину за законом і договору дарування підтверджують право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , на 5\\48 частин квартири [ADDRESS] , на 1\\16 частину квартири [ADDRESS] . Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна свідчить про наявність арешту і заборони на відчуження нерухомого майна, належного позивачу на праві власності. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до правової позиції ВСУ України від 15.05.2013 року у справі № 6-26цс13 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до п.п. 9.9., 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів (завершених виконавчих проваджень) становить три роки, після чого вони підлягають знищенню. Отже на даний час дане виконавчі провадження знищені через закінчення трирічного терміну їх зберігання, а інші виконавчі провадження з цього приводу відсутні. Окрім того, позивач надав довідку з Головного управління ДФС в Одеській області про відсутність у нього як фізичної особи- підприємця заборгованості зі сплати обов`язкових платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. За приписами ч.ч.4,5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. 5. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Оскільки докази того, що державний виконавець отримав документальне підтвердження погашення боржником заборгованості в 2016 році відсутні, питання звільнення майна з-під арешту вирішує суд.

Outcome: approved