Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання заповіту недійсним. 08.04.2020 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. 13.08.2020 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач свої позовні вимоги у позовній заяві мотивувала тим, що згідно з рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 26.03.1992 року було вирішено вважати встановленим, що рішенням Нестерівського (Жовківського) районного суду було проведено поділ майна колгоспного двору, що знаходиться в по [ADDRESS] із присудженням у власність наступним співвласникам: [PERSON] 1/6 ідеальної частки будинку, [PERSON] 1/6 ідеальної частки будинку, [PERSON] 1/6 ідеальної частки будинку, та їх трьом дітям - [PERSON] 1/6 ідеальної частки будинку, [PERSON] 1/6 ідеальної частки будинку та [PERSON] - 1/6 ідеальної частки будинку. Вказала, що [INFO] померла [PERSON] , рідна мати [PERSON] та співвласниця 1/6 частки спірного будинку. Вказала, що [PERSON] як рідна донька була єдиною спадкоємицею [PERSON] та проживала з мамою на момент її смерті, вона фактично прийняла в спадщину мамину 1/6 частку спірного будинку. Зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , чоловік відповідачки по справі [PERSON] та батько відповідачів по справі - [PERSON] , та [PERSON] . Померлий [PERSON] був співвласником 1\\6 частки спірного будинку і його дружина та сини звернулися до нотконтори з заявами про прийняття спадщини. Вказала, що [INFO] померла [PERSON] , яка була мамою раніше померлого [PERSON] та мамою позивачки по справі - [PERSON] . Зазначила, що померла [PERSON] мала у власності 1/6 частку спірного будинку, та фактично прийняла у власність 1/6 частку своєї померлої раніше мами - [PERSON] . Вказала, що після смерті [PERSON] її донька, позивачка по справі [PERSON] , звернулася до Рава-Руської Державної нотаріальної контори Львівської області з заявою про прийняття спадщини за своєю мамою. Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20 червня 2017 року вона отримала у спадок 2/6 частин житлового будинку [ADDRESS] . Зазначила, що спадкова частка складалася з 1/3 частини, що належала мамі позивачки [PERSON] , інша 1/3 частина належала батькові позивачки [PERSON] , що помер [INFO] і частку якого спадкувала його дружина - [PERSON] - тобто разом 2/6 частки спірного будинку. Вказала, що при отриманні зазначеного свідоцтва про спадщину позивачці [PERSON] було відмовлено та не включено до складу спадкового майна 1/6 частку спірного будинку, яка була у власності у померлої у 1994 році [PERSON] і у володіння якою вступила [PERSON] , як єдина спадкоємиця померлої [PERSON] . \~ \~ \~ \~Зазначила, що нотаріус повідомила позивачку [PERSON] , що на 1/6 частку будинку, що належала [PERSON] претендують дружина та діти померлого у 2014 році [PERSON] - відповідачі за даним позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зазначила, що відповідачі по справі пред`явили до нотаріальної контори заповіт, що був, нібито, складений [PERSON] 29.01.1985 року та посвідчений у Надичівський сільській Раді Жовківського району. Вказала, що позивачка [PERSON] категорично заперечує проти того факту, що її бабця [PERSON] могла скласти заповіт на ім`я свого внука [PERSON] . Зазначила, що за весь той час, що минув від 1985 року і до смерті [PERSON] у 1994 році, [PERSON] ніколи не казала ні до своєї єдиної доньки [PERSON] , ні до своєї онуки - позивачки за даним позовом [PERSON] , що вона підписувала будь-який заповіт, або навіть про те, що вона ходила до сільради підписувати будь-які папери. Вказала, що [PERSON] була в добрих відношеннях і з донькою, і з онукою і не стала би приховувати від них того факту, що заповіла свою частку будинку онуку, [PERSON] . Зазначила, що про факт існування зазначеного заповіту [PERSON] , позивачка [PERSON] взнала лише в червні 2017 року, коли нотаріус при оформленні спадку за мамою [PERSON] відмовила їй в оформлення права власності на частку будинку, що належала [PERSON] , посилаючись на наявність заповіту від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] . Вказала, що весь час, що минув після смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON] були впевнені, що частка спірного будинку, що належала [PERSON] перейшла в порядку спадкування до [PERSON] як єдиної спадкоємиці за мамою. Зазначила, що [PERSON] за десять років, що минули після смерті [PERSON] жодним чином не згадував про те, що бабця зробила на його ім`я заповіт, він перебував в добрих відношеннях як зі своєю мамою - [PERSON] та і з сестрою [PERSON] і ніколи не ставив їх до відома, що бабця заповідала йому свою частку будинку. Вказала, що за той час, що минув зі смерті [PERSON] у 1994 році і до смерті самого [PERSON] у 2014 році, [PERSON] не вчиняв жодних дій з переоформлення 1\\6 частки будинку, що належала [PERSON] на нього. Зазначила, що позивачці достеменно відомо, що заповіту, нібито складеного [PERSON] не могло існувати, вона впевнена, що даний заповіт явно був складений без присутності [PERSON] і підпис [PERSON] є підробленим. Позивачка [PERSON] ставить під сумнів справжність підпису [PERSON] , вона просить суд звернути увагу і на той факт, що заповіт [PERSON] був оформлений та зареєстрований всупереч законодавчим вимогам до оформлення заповітів, які існували на час укладення заповіту [PERSON] . Вказала, що в заповіті, правдивість якого оскаржується позивачем, про особу заповідача просто вказано - [PERSON] , ні дату народження заповідачки, ні місця прописки на час складання заповіту в тексті заповіту не вказано. Зазначила, що відсутність посилання на номер та дату видачу паспорту [PERSON] під час складання заповіту свідчить про той факт, що заповіт складався без присутності та без відома заповідачки, тобто угода, якою є заповіт, не відповідає вимогам закону. Просила визнати недійсним заповіт [PERSON] від 29.01.1985 року, посвідчений Надичівською сільською радою народних депутатів 29.01.1998 року. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали відзив на позов, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказали, що фактично вони проживали в будинку разом з [PERSON] , вели спільне господарство аж до її смерті [INFO] . Вказали, що при житті [PERSON] склала заповіт, такий посвідчено Надичівською сільською радою відповідно до вимог діючої на той час інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад народних депутатів. Зазначили, що на той час [PERSON] була здорова, відомості про її недієздатність відсутні. Вказали, що в позовній заяві позивачка зазначає, що заповіт укладено без зазначення місця і часу його укладення та що не зазначено відомостей за паспортом заповідача, однак в 1985 роках особа перевірялася за довідкою ради, в заповіті чітко зазначено про складання заповіту в с. Надичі та роз`яснено зміст ст. 535 ЦК УРСР. Зазначили, що після її смерті, її дочка [PERSON] про спадкування не зверталася, а про складений заповіт їй було достовірно відомо. Вказали, що після смерті [PERSON] [PERSON] спадщину, відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) фактично прийняв, вступивши у фактичне володіння та управління майном, а вже після смерті [PERSON] вони, як спадкоємці першої черги за законом відповідно до ст.1268 ЦК України спадщину також прийняли, тобто належну йому частку і частку [PERSON] . Зазначили, що [INFO] [PERSON] померла, після її смерті [PERSON] успадкувала належну їй частку будинку та 1/6 батька [PERSON] , 1/6 частки зареєстрована на її ім`я, отже їй належить 3/6 частки в будинку. Вказали, що [PERSON] лише значилася в дворі зареєстрованою, однак не проживала постійно в дворі, і крім того [PERSON] знаходилася з [PERSON] , матір`ю [PERSON] , та самою [PERSON] в неприязних стосунках. Окрім цього, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали спільну заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Позивач подав заперечення на відзив, в якому вказав, що при складанні заповіту особу [PERSON] було посвідчено на підставі довідки, однак у тої на той час був паспорт, особу [PERSON] при посвідченні заповіту згідно її паспорту встановлено не було. Зазначив, що у відомому їм примірнику заповіту не вказано, що заповідачу було роз`яснено зміст ст. 535 ЦК УРСР. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у ньому, та просили такий задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи Надичівської сільської ради у судове засідання не прибув, однак направив на адресу суду клопотання, у якому просив слухати справу без його участі, вказав, що сільська рада заперечує проти позовних вимог. Представник третьої особи Рава-Руської державної нотаріальної контори у судове засідання не прибув, однак направив на адресу суду клопотання, у якому просив слухати справу без його участі. Представник третьої особи Жовківської державної нотаріальної контори у судове засідання не прибув, однак направив на адресу суду клопотання, у якому просив слухати справу без його участі. У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази, зокрема Журнал для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Надичівської сільської ради народних депутатів Нестерівського району за 1983-1988 роки та книгу нотаріальних дій Надичівської сільської ради. З оригіналу заповіту [PERSON] від 29.01.1985 року вбачається, що вона на випадок своєї смерті все своє майно заповіла [PERSON] . В заповіті вказано, що зміст ст. 535 ЦК УРСР заповідачці роз`яснено (53-ій аркуш книги нотаріальних дій Надичівської сільської ради). З Журналу для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Надичівської сільської ради народних депутатів Нестерівського району за 1983-1988 роки (аркуші 13-14) вбачається, що при вчиненні нотаріальної дії (зміст нотаріальної дії: заповіт) документом, що засвідчив особу [PERSON] , вказано «довідка». Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України \~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оспорюваний заповіт складено та посвідчено 29.01.1985 року, тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР). Відповідно до ч.1 ст.524 Цивільного кодексу УРСР 1963 року (в редакції, чинній на час вчинення оспорюваного заповіту) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.534 Цивільного кодексу УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст.541 Цивільного кодексу УРСР заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. Відповідно до п.1 ч.1 ст.14 Закону УРСР «Про державний нотаріат» у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують заповіти. Відповідно до п.1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої Наказом Міністра юстиції Української РСР від 19.01.1976 року № 1/5,\~у відповідності зі\~статтею 14 Закону Української РСР "Про державний нотаріат"\~у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують заповіти. Твердження позивачки про те, що за весь той час, що минув від 1985 року і до смерті [PERSON] у 1994 році, [PERSON] ніколи не казала ні до своєї єдиної доньки [PERSON] , ні до своєї онуки - позивачки за даним позовом [PERSON] , що вона підписувала будь-який заповіт, або навіть про те, що вона ходила до сільради підписувати будь-які папери; що за той час, що минув зі смерті [PERSON] у 1994 році і до смерті самого [PERSON] у 2014 році, [PERSON] не вчиняв жодних дій з переоформлення 1\\6 частки будинку, що належала [PERSON] на нього, - не спростовують дійсності оспорюваного заповіту. Твердження позивачки про те, що «їй достеменно відомо, що заповіту, нібито складеного [PERSON] не могло існувати, вона впевнена, що даний заповіт явно був складений без присутності [PERSON] і підпис [PERSON] є підробленим» - не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Твердження позивачки про те, що «заповіт [PERSON] був оформлений та зареєстрований всупереч законодавчим вимогам до оформлення заповітів, які існували на час укладення заповіту [PERSON] ; що в заповіті, правдивість якого оскаржується позивачем, про особу заповідача просто вказано - [PERSON] , ні дату народження заповідачки, ні місця прописки на час складання заповіту в тексті заповіту не вказано; що відсутність посилання на номер та дату видачу паспорту [PERSON] під час складання заповіту свідчить про той факт, що заповіт складався без присутності та без відома заповідачки» спростовується наступним. Відповідно до ч.1,2 п.10 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої Наказом Міністра юстиції Української РСР від 19.01.1976 року № 1/5,\~при вчиненні нотаріальних дій службові особи виконавчих комітетів установлюють особу громадян, їх представників або представників державних установ, підприємств і організацій, колгоспів та інших кооперативних і громадських організацій, які звернулися за вчиненням нотаріальних дій. Особа радянських громадян встановлюється на підставі паспорта, а радянських громадян, що проживають у сільських населених пунктах, де раніш паспорти не видавались, до їх одержання - на підставі довідок установленої форми, які видаються виконавчими комітетами селищних, сільських Рад депутатів трудящих. Суду не\~надано достатніх\~належних та\~допустимих доказів\~того,\~що заповідачці\~ [PERSON] \~станом на\~дату складення\~та посвідчення\~заповіту видавався\~паспорт,\~що унеможливлювало\~би посвідчення\~її особи службовою особою виконавчого комітету сільської ради на підставі довідки установленої форми, яка видається виконавчими комітетами селищних, сільських Рад депутатів трудящих відповідно до пункту 10 вказаної вище Інструкції. Таким чином, суду не надано достатніх належних та допустимих доказів недійсності оспорюваного заповіту, а відтак і порушення права або охоронюваного\~законом\~інтересу позивача, за захистом якого той звернувся до суду. За таких обставин в задоволенні позову потрібно відмовити повністю. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали спільну заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Беручи до уваги те, що судом не встановлено порушення права або охоронюваного\~законом\~інтересу позивача, за захистом якого той звернувся до суду, позовна давність не підлягає застосуванню (відповідна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 372/1036/15-ц), а відтак застосовувати наслідки спливу строків позовної давності немає підстав. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Outcome: dismissed