Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

03.09.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що [INFO] помер [PERSON] . Останнє місце проживання померлого було [ADDRESS] . Померлий залишив заповіт, посвідчений Узинською міською державною нотаріальною конторою Київської області, 13.07.2018 року за №2466 на його ім`я. До складу спадкового майна входять житловий будинок [ADDRESS] , який належав померлій [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ. Він звернувся до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Державним нотаріусом заведена спадкова справа №63546627 (номер у нотаріуса 279/2018) до майна померлого [INFO] [PERSON] , але постановою державного нотаріуса від 05.08.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] ), оскільки відсутні правовстановлюючі документи (свідоцтво про право власності на житловий будинок). Згідно копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок станом на 23.11.2018 року, який було виготовлено на вище вказаний житловий будинок, рік побудови житлового будинку - 1984, загальною площею 74,7 кв. м., житловою площею 39,30 кв.м., допоміжною площею 35,40 кв.м.; літня кухня - «Д»; сарай - «В,Ж,в»; убиральня - «З»; погрябник - «Е»; жомова яма - «Г»; літній душ - «К»; огорожа - «№1», ворота - «№2»; хвіртка - «№3»; колодязь - «№4». Згідно довідки КП Київської обласної ради «Південне бюро» технічної інвентаризації» від 27.11.2018 року №3525, станом на 01.01.2013 року, право власності на житловий будинок [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 20.07.1988 року, виданого Іванівською сільською радою та зареєстрованого в Білоцерківському БТІ (реєстраційна книга №1, реєстраційний №116). Згідно виписки з Погосподарської книги №3, особовий рахунок № [NUMBER] , за 2016 - 2020 року головою домогосподарства - житловий будинок [ADDRESS] була [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Члени домогосподарства - [PERSON] , [INFO] . Помер [INFO] . Забудова присадибної ділянки була проведена у повній відповідальності до будівельного паспорту від 22.06.1981 року №123 з видачею свідоцтва на забудову індивідуальної садиби на ім`я [PERSON] . Згідно рішення виконавчого комітету Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області від 17.12.2018 року за №181 житлового будинку, що належить [PERSON] , присвоєно поштову адресу будинок [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , він успадкував земельну ділянку, розміром 0,1509 га на якій розташований житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.08.2019 року, зареєстрованою в реєстрі за №2741 та земельну ділянку розміром 0,4734 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства, що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.08.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №2743. Він прийняв спадщину на протязі 6 місяців з дня смерті спадкодавця. Отже, померлий [PERSON] , набув права власності на житловий будинок. №24а з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , але не оформив свої права на спадщину, оскільки не подав документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, а саме свідоцтво про право власності на житловий будинок. Він зробив оголошення в газеті «Майдан-Брок» №34 від 22.08.2019 року про те, що втрачене свідоцтво про право власності на житловий будинок від 20.07.1988 року, видане Іванівською сільською радою Білоцерківського району Київської області на ім`я [PERSON] , вважати недійсним. Оскільки він прийняв спадщину після смерті [PERSON] , то до нього перейшло право на спадкування зазначеного житлового будинку, але він позбавлений можливості оформити свої спадкові права на будинок у нотаріальному порядку. Тому, просив визнати за ним, [PERSON] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ), а саме: житловий будинок з прибудовою та ганком - «Д/пг», загальною площею 74,7 кв. м., житловою площею 39,30 кв.м., допоміжною площею 35,40 кв.м.; літня кухня - «Д»; сарай - «В,Ж,в»; убиральня - «З»; погрябник - «Е»; жомова яма - «Г»; літній душ - «К»; огорожа - «№1», ворота - «№2»; хвіртка - «№3»; колодязь - «№4», в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 06.09.2019 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 23.09.2019 року Узинська міська рада Білоцерківського району Київської області надала до суду пояснення, в якому зазначила, що з матеріалів справи вбачається, що за життя [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] залишив заповіт, який був посвідчений Узинською міською державною нотаріальною конторою Київської області від 13.07.2018 року за №2466 на користь [PERSON] , [INFO] . Спадкове майно складається з житлового будинку під [ADDRESS] , що належав померлій [INFO] - [PERSON] , спадкоємцем якої був її чоловік - [PERSON] , який прийняв спадщину, але за життя не оформив своїх спадкових прав на вищезазначене майно. Частина спадщина, що охоплена заповітом, спадкується на загальних підставах спадкоємцями за законом, до їх числа входять і ті спадкоємці відповідної черги за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Узинська міська рада проти позовних вимог не заперечує, але просить суд при винесенні рішення з`ясувати наявність чи відсутність спадкоємців за законом - для об`єктивного розгляду справи. Просили розглянути справу по суті, відповідно до наданих матеріалів, без представника Узинської міської ради. Ухвалою суду від 17.10.2019 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду по суті. Позивач, [PERSON] , в судовому засіданні позов підтримав та просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ),в порядку спадкування за заповітом, після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Відповідач, Узинська міська рада Білоцерківського району Київської області, в судове засідання свого представника не направила, до суду подали пояснення, згідно якого просили розглянути справу по суті, відповідно до наданих матеріалів, без представника Узинської міської ради. Третя особа, Узинська міська державна нотаріальна контора Київської області, в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, заслухавши позивача, покази свідків: [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, матеріали спадкових справ №112/2018, №279/2018, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи (а.с.12), 13.07.2018 року [PERSON] склав заповіт, яким на випадок його смерті заповів [PERSON] , [INFO] , все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому за законом буде належати на день смерті та на що він за законом матиме право. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. та зареєстровано в реєстрі за №2466. 22.12.2018 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.4), 22.12.2018 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відкрилася спадкова справа №279/2018. 05.08.2019 року державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.13), з якого вбачається, що [PERSON] успадкував земельну ділянку, площею 0,1509 гектарів, що розташована за адресою [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №604789, виданого Іванівською сільською радою Білоцерківського району Київської області від 27.07.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі 11.08.2005 року за №010502900672, спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Кадастровий номер земельної ділянки - 3220481601:02:015:0005. Зареєстровано в реєстрі за №2741. Даний факт підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.14). 05.08.2019 року державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.15), з якого вбачається, що [PERSON] успадкував земельну ділянку, площею 0,4734 гектарів, що розташована за адресою [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, що належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №604790 виданого Іванівською сільською радою Білоцерківського району Київської області від 27.07.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі 11.08.2005 року за №010502900671, спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Кадастровий номер земельної ділянки - 3220481601:02:015:0012. Зареєстровано в реєстрі за №2743. Даний факт підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.16). Також, 05.08.2019 року державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.152 на звороті), з якого вбачається, що [PERSON] успадкував земельну ділянку, площею 3,9462 гектарів, що розташована за адресою [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №222647, виданого на підставі розпорядження Білоцерківською районною державною адміністрацією Київської області №3 від 10.01.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі 22.03.2005 року за №010502900377. Зареєстровано в реєстрі за №2739. Даний факт підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.154). 05.08.2019 року державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. винесено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, № [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] , через відсутність документів для вчинення нотаріальних дій (свідоцтва про право власності на житловий будинок), що підтверджується постановою (а.с.9 на звороті). Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження. Як вбачається з довідки Комунального підприємства Київської обласної Ради «Південне бюро технічної інвентаризації» №3525 від 27.11.2018 року (а.с.17), станом до 01.01.2013 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 20.07.1988 року, виданого Іванівською сільською радою та зареєстровано в Білоцерківському БТІ (реєстраційна книга №1, реєстраційний №116). До житлового будинку відносяться наступні господарські будівлі та споруди:літт. «Б» - гараж, «Д» -літня кухня, «Д/пг» - погріб, «В» - сарай, «в» - сарай, «З» - убиральня, «Г» - жомова яма, «Е» - погрібник, «Ж» - сарай «К» - літній душ, №1 - огорожа, №2 - ворота, №3 - хвіртка, №4 - колодязь, загальна площа житлового будинку на дату останньої інвентаризації 23.11.2018 року становить - 74,70, житлова площа - 39,30 кв.м. Самовільне перепланування та прибудова відсутня. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.30), 02.09.1997 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано в Іванівській сільській раді Білоцерківського району Київської області, актовий запис №2. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.31), [INFO] померла [PERSON] . 21.03.2011 року [PERSON] склала заповіт (а.с.51), з якого вбачається, що на випадок її смерті вона заповіла [PERSON] , [INFO] , земельну ділянку площею 0,9999 гектара, розташована в межах Іванівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, яка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №410200, виданого Білоцерківською районною державною адміністрацією 07.11.2008 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №010832200134, кадастровий номер земельної ділянки - 3220481600:01:009:0054, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства. Зареєстровано в реєстрі за №1900. Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.61), 04.06.2018 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадкова справа №112/2018. 04.06.2018 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] (а.с.46), з якої вбачається, що спадщину, що залишилась після смерті його дружини він приймає. 04.06.2018 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] (а.с.48). Також, 04.06.2018 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. із заявою (а.с.47), в якій він зазначає, що згідно заповіту він має права на обов`язкову долю по статті 1241 ЦК України, на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом згідно статті 1241 ЦК України він не претендує. 29.11.2018 року державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. видано [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.92), з якого вбачається, що [PERSON] успадкувала земельну ділянку площею 0,9999 гектара, розташована в межах Іванівської сільської ради Білоцерківського району Київської області,цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №410200, виданого Білоцерківською районною державною адміністрацією 07.11.2008 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №010832200134, кадастровий номер земельної ділянки - 3220481600:01:009:0054. Зареєстровано у реєстрі за №4330. Даний факт підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.93). Згідно довідки Узинської міської ради №445 від 17.10.2019 (а.с.169), померлий [PERSON] , [INFO] та померла [PERSON] , [INFO] , проживали разом і були зареєстровані в [ADDRESS] - до дня смерті. Дітей не мали. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.18-19), 22.06.1981 року [PERSON] було видано свідоцтво на забудову індивідуальної садиби за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки правління колгоспу «Прогрес» (а.с.20), по земельно-шнуровій книзі колгоспу за №423 за [PERSON] числиться 0,61 га в [ADDRESS] . Як вбачається з рішення виконавчого комітету Іванівської сільської ради №9 від 04.05.1981 року (а.с.21), [PERSON] надано дозвіл на забудову присадибної ділянки площею 0,61 га по [ADDRESS] . 23.11.2018 року Комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] . Замовник технічної інвентаризації [PERSON] (а.с.22-24). Згідно рішення Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області «Про зміну поштової адреси об`єктам нерухомого майна №181 від 17.12.2018 року (а.с.25), присвоєно житловому будинку, що належить [PERSON] поштову адресу: будинок [ADDRESS] . [PERSON] внести зміни в правовстановлюючу документацію згідно чинного законодавства. 18.12.2018 року державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. винесено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, під [ADDRESS] колишній [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] , через відсутність документів для вчинення нотаріальної дії (свідоцтва про право власності на житловий будинок). Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту України від 07.02.2002 року за № 7/5, зареєстрованого в Мінюсті України 18.02.2002 року за № 157/6445, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць /п.1.3/. А відповідно до п.1.4 цього Положення, державна реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв`язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об`єктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів коштом особи, що звернулася до БТІ. Відповідно до ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про внесення права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Відповідно до ч.4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Мінюсту Української РСР від 19.01.1976 року № 1/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Згідно п.2 ст.1 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих» у відповідності зі статтею 14 Закону Української РСР "Про державний нотаріат" у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують інші угоди (договори, довіреності та ін.), крім договорів про надання у безстрокове користування земельних ділянок для спорудження індивідуальних жилих будинків і угод, які стосуються майна, що знаходиться за кордоном, або прав, які мають бути здійснені за кордоном; Відповідно до п. 29 даної Інструкції службові особи виконавчих комітетів посвідчують угоди, для яких законодавством встановлено обов`язкову нотаріальну форму. Відповідно до діючого законодавства обов`язковому нотаріальному посвідченню підлягають такі угоди, як договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування) жилого будинку (частини будинку), квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників незалежно від суми договору (статті 227, 242, 244 Цивільного кодексу УРСР); Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником міністра комунального господарства 31.01.1966 року, яка втратила чинність з 13.12.1995 року, передбачала обов`язкову реєстрацію /інвентаризацію/ будинків і домоволодінь, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто, згідно вказаних норм, які діяли станом на час побудови житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] ), записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Як вбачається з виписки з Погосподарської книги №3 особовий рахунок № [NUMBER] , за 2016-2020 року (а.с.26) житловий будинок, який розташований за адресою с. Іванівка Білоцерківського району Київської області, побудований в 1984 році, загальна площа 74.70 кв.м., голова домогосподарства [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , а/з№127 від 22.05.2018 року. Член домогосподарства чоловік - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , а/з №332 від 21.12.2018 року. Земля в особистому користуванні, площа земельних ділянок - всього 0,6243 га, з них 0,1509 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель, 0,4734 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується довідкою Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області Іванівського старостинського округу №2 від 21.08.2019 року №320. Таким чином, вказані вище нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, померлий [PERSON] набув право власності на житловий будинок, [ADDRESS] , які належали його дружині [PERSON] , але не оформив свої права на спадщину, оскільки не подав документи, необхідні для вчинення нотаріальних дії, а саме свідоцтво про право власності на житловий будинок. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , тому до нього перейшло право на спадкування зазначеного вище майна. Відповідно до ч.1, ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , прийняв шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори і фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, інші спадкоємці відсутні, на частину майна після померлого [PERSON] позивачу видані свідоцтва про право на спадщину, однак через відсутність правовстановлюючих документів на будинок він не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини в цій частині, з метою захисту законного права позивача на спадщину, суд приходить до висновку, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позову судовий збір в розмірі 4424,18 грн. ( а.с.1) та заявив клопотання про залишення даних витрат за ним без відповідного відшкодування.

Outcome: approved