Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Позивачка 29.07.2020 року звернулася до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи позовні вимоги тим, що на підставі наказу № 115 від 30.07.1984 року вона безперервно з 03.08.1984 року працювала на різних посадах у Комунальній установі «Лебединська центральна районна лікарня імені лікаря К.О. Зільберника» Лебединської районної ради, яка в 2019 році була реорганізована у Комунальне некомерційне підприємство «Лебединська центральна районна лікарня К.О. Зільберника» Лебединської районної ради. Під час проведення реорганізації 03.09.2019 року адміністрація лікарні видала наказ № 307-ОД «Про попередження про скорочення штатної чисельності посад», яким було попереджено про наступне звільнення з роботи 04.11.2019 року згідно п.1 ст. 40 КЗпП України по поліклініці сестру медичну дільничну соціальної допомоги наркологічного кабінету (0,5 ставки) - [PERSON] . Проте, позивачка особисто ознайомлена з наказом не була, так як з 02.09.2019 року по 11.09.2019 року перебувала у щорічній відпустці. 05.11.2019 року адміністрацією лікарні було видано наказ № 89-к про звільнення шляхом переводу у інше підприємство усіх працівників, у параграфі 144 якого зазначено: [PERSON] сестру медичну дільничну соціальної допомоги наркологічного кабінету (0,5 ставки), сестру медичну кабінету медичних оглядів (0,5 ставки) перевести сестрою медичного кабінету оглядів на 05 ставки з 05.11.2019 року. [PERSON] вважає наказ № 89-к у вищевказаній частині незаконним, так як при такому переводі з одного підприємства у інше відбулись зміни суттєвих умов праці у виді зменшення розміру заробітної плати у два рази, а своєї попередньої згоди вона на це не давала і в зв`язку з тривалим терміном роботи в лікарні та з незадовільним станом свого здоров`я має переважне право на залишення на посаді або надання посади з аналогічними умовами праці. Позивачка пропустила встановлений чинним законодавством строк звернення до суду в зв`язку з хворобою та введенням в Україні карантину, тому просила суд визнати поважними причини пропуску цього строку, поновити процесуальний строк для звернення до суду з позовом про визнання незаконним параграфу 144 наказу № 89-к від 05.11.2019 року КНП «Лебединська ЦРЛ ім. К.О. Зільбарника» та зміну формулювання цього параграфу; визнати незаконним та скасувати наказ № 89-к від 05.11.2019 року КНП «Лебединська ЦРЛ ім. К.О. Зільбарника»; внести зміни до параграфу № 144 наказу № 89-к від 05.11.2019 року КНП «Лебединська ЦРЛ ім. К.О. Зільбарника» у частині зміни формулювання цього параграфу на таку редакцію: « [PERSON] сестру медичну дільничну соціальної допомоги наркологічного кабінету (0,5 ставки), сестру медичну кабінету медичних оглядів (0,5 ставки) перевести сестрою медичного кабінету медичних оглядів на повну ставку з 05.11.2019 року». В судовому засіданні позивачка відмовилась підтримувати позовні вимоги в частині скасування наказу № 89-к від 05.11.2019 року,а її представник уточнив позовні вимоги і просив суд поновити [PERSON] процесуальний строк для звернення до суду з позовом про визнання незаконним параграфу 144 наказу № 89-к від 05.11.2019 року та зміну формулювання цього параграфу; внести зміни до параграфу № 144 наказу № 89-к від 05.11.2019 року у частині зміни формулювання цього параграфу наступним чином: « [PERSON] сестру медичну дільничну соціальної допомоги наркологічного кабінету (0,5 ставки), сестру медичну кабінету медичних оглядів (0,5 ставки) перевести сестрою медичною дільничною соціальної допомоги наркологічного кабінету (0,5 ставки) та сестрою медичного кабінету медичних оглядів (0,5 ставки) з 05.11.2019 року». Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, мотивуючи це відсутністю в діях роботодавця порушень чинного законодавства; тим, що хоча позивачка і не поставила свого підпису в наказі від 03.09.2019 року № 307-ОД «Про попередження про скорочення штатної чисельності посад», проте була своєчасно ознайомлена з його змістом; а також тим, що вона була єдиним працівником Лебединської ЦРЛ, яка займала посаду сестри медичної дільничної соціальної допомоги наркологічного кабінету поліклініки (0,5 ставки),скорочену під час реорганізації комунальної установи, внаслідок чого до неї не повинні були застосовуватись вимоги щодо переваги працівника при вивільненні. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що працюють медичними працівниками Лебединської ЦРЛ разом з позивачкою, що про проведення реорганізації комунальної установи в 2019 році трудовий колектив був поставлений до відома своєчасно, обговорювання цієї події мало масовий характер і в ньому брала участь і позивачка, хоч і перебувала у відпустці на час публікації наказу № 307-ОД від 03.09.2019 року. З паспорта, довідки, (а.с.5-7), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачкою є [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Люботин Харківської області, зареєстрована по [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] . З трудової книжки (а.с.8-10), дослідженої в судому засіданні вбачається, що 01.10.2004 року [PERSON] наказом № 85к від 30.09.2004 року була переведена на 0,5 ставки медсестри комісії по обстеженню водіїв; 20.01.2005 року наказом № 1к від 18.01.2005 року переведена дільничною медсестрою соціальної допомоги наркологічного кабінету і медсестрою комісії по обстеженню водіїв; 01.04.2008 року наказом № 160 комісія по обстеженню водіїв переіменована в кабінет медичних оглядів; 13.11.2018 року наказом № 347-ОД від 12.11.2018 року Комунальна установа «Лебединська центральна районна лікарня імені лікаря К.О. Зільберника» Лебединської районної ради реорганізована (перетворена) в Комунальне некомерційне підприємство «Лебединська центральна районна лікарня К.О. Зільберника» Лебединської районної ради; 05.11.2019 року [PERSON] наказом № 89к переведена сестрою медичною кабінету медичних оглядів. З свідоцтва (а.с.11), дослідженого в судому засіданні вбачається, що 11.07.1987 року в відділі ЗАГС Лебединського райвиконкому Сумської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON] . З наказу № 89 к від 05.11.2019 року (а.с.12) дослідженого в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] сестру медичну дільничну соціальної допомоги наркологічного кабінету (0,5 ставки), сестру медичну кабінету медичних оглядів (0,5 ставки) переведено сестрою медичного кабінету медичних оглядів на 0,5 ставки з 05.11.2019 року. Підстава: наказ № 307-ОД від 03.09.2019 року. З наказу № 307-ОД від 03.09.2019 року «Про попередження про скорочення» (а.с.13), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що адміністрація Лебединської ЦРЛ попередила працівників КНП «Лебединський ЦРЛ ім. К.О. Зільберника», посади яких підлягають скороченню, про наступне звільнення з роботи 04.11.2019 року згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України. По поліклініці попередженню підлягає сестра медична дільнична соціальної допомоги наркологічного кабінету (0,5 ставки) - [PERSON] . З наказу № 92 від 27.08.2019 року (а.с.14), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] сестрі медичні дільничній соціальної допомоги (0,5 ставки) (інвалід) надано відпустку в рахунок щорічної на 12 к.д. з 02.09.2019 року по 13.09.2019 року. [PERSON] сестрі медичній кабінету медичних оглядів (0,5 ставки) (інвалід ІІ гр.) дозволено використати щорічну відпустку на 10 к.д. з 02.09.2019 року по 11.09.2019 року. З довідки (а.с.15), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] працює у КНП «Лебединська ЦРЛ імені лікаря Зільберника» на посаді сестра медична і дохід її з грудня 2019 року по травень 2020 року складає 14 115 грн 43 коп. З виписки (а.с.16), дослідженої в судовому засіданні, вбачається що [PERSON] з 02.12.2019 року по 11.12.2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом : УХС : стабільна стенокардія напруги ФК ІІ, кардіосклероз постінфарктний (2015 рік) . Неповна блокада правої ніжки пучка ПСА. СН І . З виписки (а.с.17), дослідженої в судовому засіданні, вбачається що [PERSON] , перебувала на стаціонарному лікування з 15.06.2020 року по 19.06.2020 року. З довідки (а.с.18), дослідженої в судовому засіданні, вбачається що [PERSON] є інвалідом 2 групи. З штатних розписів і наказу № 305-ОД від 02.9.2019 року (а.с. 62-63, 73-78), досліджених в судовому засіданні, вбачається що станом як на 02.01.2019 року, так і на 01.01.2021 року в штатному розписі кабінету медичних оглядів КНП Лебединської ЦРЛ присутня посада сестри медичної. Станом на 02.01.2019 року в штатному розписі поліклініки КНП Лебединської ЦРЛ посада сестри медичної дільничної соціальної допомоги наркологічного кабінету присутня, а станом на 01.01.2020 року в штатному розписі консультативно-поліклінічного відділення КНП Лебединської ЦРЛ зазначена посада відсутня. З наказу № 302-ОД від 02.09.2019 року (а.с. 68), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 04.11.2019 року ліквідовано поліклініку КНП Лебединська ЦРЛ і створено консультативно-поліклінічне відділення. З наказу № 304-ОД від 02.09.2019 року (а.с.69-72), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що з 04.11.2019 року в поліклініці КНП Лебединська ЦРЛ скорочено посаду сестри медичної дільничної соціальної допомоги наркологічного кабінету. Вислухавши сторони та свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не обґрунтована, позовні вимоги витікають із трудових правовідносин, але не підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що 01.10.2004 року [PERSON] наказом № 85к від 30.09.2004 року була переведена на 0,5 ставки медсестри комісії по обстеженню водіїв; 20.01.2005 року наказом № 1к від 18.01.2005 року переведена дільничною медсестрою соціальної допомоги наркологічного кабінету і медсестрою комісії по обстеженню водіїв; 01.04.2008 року наказом № 160 від тієї ж дати комісія по обстеженню водіїв переіменована в кабінет медичних оглядів; 13.11.2018 року наказом № 347-ОД від 12.11.2018 року Комунальна установа «Лебединська центральна районна лікарня імені лікаря К.О. Зільберника» Лебединської районної ради реорганізована (перетворена) в Комунальне некомерційне підприємство «Лебединська центральна районна лікарня К.О. Зільберника» Лебединської районної ради; 02.09.2019 року наказом № 302-ОД ліквідовано поліклініку КНП «Лебединська ЦРЛ» і створено консультативно-поліклінічне відділення; 02.09.2019 року наказом № 304-ОД з 04.11.2019 року в поліклініці КНП «Лебединська ЦРЛ» скорочено посаду сестри медичної дільничної соціальної допомоги наркологічного кабінету; 03.09.2019 року наказом № 307-ОД [PERSON] як сестру медичну дільничну соціальної допомоги наркологічного кабінету поліклініки (0,5 ставки) попереджено про наступне звільнення з роботи 04.11.2019 року згідно п.1 ст. 40 КЗпП України; 05.11.2019 року [PERSON] параграфом 144 наказу № 89к від 05.11.2019 року як сестра медичною кабінету медичних оглядів переведена до КНП «Лебединська ЦРЛ». Доказів того, що оспорюваним параграфом 144 наказу № 89к від 05.11.2019 року були врегульовані трудові відносини позивачки як сестри медичної дільничної соціальної допомоги наркологічного кабінету консультативно-поліклінічного відділення Лебединської ЦРЛ в судове засідання подано не було. Вказані обставини встановлені з пояснень сторін і матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні. Згідно вимог п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з ініціативи власника, або уповноваженого ним органу трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно вимог ч.ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року № 9 (зі змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджував ся він за 2 місяці про наступне вивільнення. При ліквідації підприємства (установи, організації) правила п.1 ст.40 КЗпП можуть застосовуватись і в тих випадках, коли після припинення його діяльності одночасно утворюється нове підприємство. В цих випадках працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку. Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачкою та її представником було доведено, що при реорганізації КУ «Лебединська центральна районна лікарня імені лікаря К.О. Зільберника» Лебединської районної ради в КНП «Лебединська центральна районна лікарня К.О. Зільберника» Лебединської районної ради уповноваженим органом було порушено порядок вивільнення працівника, оскільки було встановлено, що попередження про майбутнє звільнення [PERSON] було здійснено під час її перебування у відпустці (а.с. 13 - 14) та не було доведено, що уповноважений орган пропонував їй іншу роботу в тій самій установі чи реорганізованому підприємстві. В той же час, суд не може взяти до уваги доводи позивачки та її представника в тій частині, що саме параграфом 144 наказу № 89к від 05.11.2019 року було звільнено [PERSON] в порядку п.1 ст. 40 КЗпП України, чи порушено її право на працю тим чи іншим чином, поскільки в судове засідання не було надано доказів того, що цим параграфом були врегульовані трудові відносини позивачки як сестри медичної дільничної соціальної допомоги наркологічного кабінету консультативно-поліклінічного відділення Лебединської ЦРЛ. Крім того, суд враховує і те, що в новоствореному підприємстві «Лебединська ЦРЛ» відсутня посада сестри медичної дільничної соціальної допомоги наркологічного кабінету консультативно-поліклінічного відділення Лебединської ЦРЛ, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт переведення позивачки саме на цю посаду та що згідно положень п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року № 9 (зі змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів» працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку. Тому суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог відмовити. В частині стягнення судових витрат суд вважає необхідним вимоги позивачки відхилити в силу ст. 141 ЦПК України. На підставі вище наведеного,

Outcome: dismissed