Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. В позові зазначає, що 22.09.2013 р. померла її сестра [PERSON], [INFO] При зверненні до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри їй стало відомо, що існує заповіт на імя [PERSON], складений та зареєстрований Дашковецькою сільською радою Літинського району Вінницької області 07.03.2000 р. При ознайомленні зі змістом зазначеного заповіту нею було виявлено низку недоліків при оформленні тексту заповіту, а саме не вказано часу складання (лише дата), року народження померлої, року народження спадкоємиці, не зазначено свідків при посвідченні. Враховуючи вказане вище, просить визнати недійсним заповіт, оскільки будь-яка конкретика стосовно успадкованого майна та встановлення особи заповідача та спадкоємиці відсутні. \~ Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Суду пояснила, що вона протягом останніх шести місцяів перед смертю, доглядала сестру і в подальшому сподівалася отримати спадщину. Однак, після смерті сестри виявилося, що більше 15 років існує заповіт, яким покійна сестра заповіла усе своє майно племінниці [PERSON] Вважає таку ситуацію несправедливою щодо неї, та просить суд визначити їй хоча б частину спадкового майна. \~ Відповідач [PERSON]\~ у судовому засіданні\~ позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що про наявність заповіту вона не знала, це була виключно воля покійної, після її смерті вона отримала дублікат заповіту і оформила спадщину. [PERSON] після смерті сестри отримала кошти на поховання, а також отримала орендну плату за земельну ділянку (пай), тому вважає, що витрати на поховання вона повністю покрила. \~ Дослідивши матеріали справи, заслухавши позиції сторін,\~ суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Суд дійшов такого переконання з наступних підстав. Із копії свідоцтва про смерть серії І-АМ № 270516, виданим 24.09.2013 р. виконавчим комітетом Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області (а.с.6) судом встановлено, що [PERSON] померла 22.09.2013 р. Із копії свідоцтва про народження серії IV- №375514 від 03.03.1992 р. (а.с.7) вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON]. Копія свідоцтва про народження серії І-УР № 644249 від 10.02.1960 р., виданим Дашковецькою сільською радою Літинського району Вінницької області (а.с.7-8) батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON]. Із \~копії заповіту від 07.03.2000р. (а.с.11) встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все своє майно, в тому числі належний житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Дашківці Літинського району Вінницької області заповіла [PERSON]. Копія витягу із спадкового реєстру (а.с.12) свідчить, що у Літинській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа після смерті [PERSON] \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи,\~ спрямована на набуття,\~ зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. \~ \~ \~Статтею 203 ЦК України визначено перелік загальних вимог чинності правочину, а саме: зміст\~ правочину\~ не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам\~ цивільного\~ законодавства,\~ а\~ також\~ інтересам\~ держави\~ і суспільства, його моральним засадам; особа,\~ яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення\~ учасника\~ правочину\~ має\~ бути\~ вільним\~\~ і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх,\~ неповнолітніх чи непрацездатних дітей. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є\~ недодержання\~ в\~ момент вчинення\~ правочину\~ стороною\~ (сторонами) вимог,\~ які встановлені частинами першою - третьою,\~ п'ятою та\~ шостою\~ статті\~ 203\~ цього Кодексу.\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). \~ \~ У Постанові Пленуму\~\~\~Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" зазначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК ( 435-15 ) підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Таким чином, судом встановлено, що жодна з вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачена ст.203 ЦК України, при складанні заповіту від 07.03.2000 року не порушена, тому відсутні підстави для визнання вищевказаного правочину недійсним, через що у задоволенні позову слід відмовити. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed