Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі", в якому просить суд зобов`язати відповідача виключити із суми заборгованості [PERSON] за послуги з централізованого опалення належної їй квартири за адресою: [ADDRESS] , заборгованість попередніх власників, що виникла до 23 березня 2017 року, зобов`язати відповідача відключити квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , від централізованого опалення та надати відповідний акт виконаних робіт. В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 23 березня 2017 року. У зв`язку з необхідністю встановлення індивідуального опалення, позивачка звернулась до КП «Тепломережа» для відключення її від централізованого опалення для встановлення індивідуального електричного опалення. В усній формі їй було повідомлено, що через наявність боргу за минулі роки (до дати придбання квартири), її квартира не може бути відімкнена від централізованого опалення. На письмове звернення від 18 липня 2018 року позивачка отримала відповідь від 25 липня 2018 року № 4-639, згідно якої для відключення їй необхідно погасити заборгованість або укласти договір на реструктуризацію. Розмір заборгованості складає 21048,31 грн. і виникла вона до придбання позивачем квартири. Поточна заборгованість у позивача відсутня, оскільки саме в день звернення нею було погашено 6500,00 грн. боргу, який виник в опалювальний сезон 2017-2018 років. Позивач не є правонаступником попередніх власників квартири і не зобов`язана сплачувати заборгованість, яка утворилася не з її вини. Споживачем послуг підприємства відповідача позивачка [PERSON] стала лише після набуття нею права власності на квартиру по [ADDRESS] , а саме з 23 березня 2017 року. Відповідач не має правових підстав перекласти зобов`язання щодо сплати заборгованості за спожиті комунальні послуги на нового власника квартири, тому позивачка просить зобов`язати відповідача виключити із суми боргу заборгованість попередніх власників квартири, що виникла за період часу до 23 березня 2017 року. Від представника відповідача до суду надійшов письмови й відзив на позовну заяву, в якій він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування відзиву зазначив, що відповідно наказу Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва №170 від 23.10.2013р. «Про затвердження Порядку відкриття, закриття та ведення особових рахунків для обліку абонентів - споживачів послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» та житлового законодавства України передбачено, що особовий рахунок є номерним, що дозволяє ідентифікувати його відповідно до конкретного житлового приміщення та являє сукупність даних про житлове приміщення. Особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, а не на особу. Їх відкриття відбулося за часів СРСР. Після проголошення Незалежної України особові рахунки не змінювались, тобто залишились попередніми, які були відкриті за адресами. Виходячи з цього, відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку на іншого квартиронаймача або власника. Відкриття нового особового рахунку відбувається лише в разі новозбудованого житлового приміщення на підставі ордеру або іншого документу, що засвідчує його право на те чи інше житлове приміщення, а також за рішенням суду. Відкриття та закриття особового рахунку житлового приміщення приватної форми власності здійснюється одночасно. Для закриття особового рахунку споживач зобов`язаний розрахуватися за надані йому послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. В зв`язку з тим, що особовий рахунок відкривається не за особою, а за житловим приміщенням, переоформлення відбувається лише в частині ПІБ власника або квартиронаймача. При укладанні договору купівлі-продажу квартири, позивачка повинна була переконатися в тому, що разом з новою квартирою до неї не перейдуть борги за комунальні послуги попереднього власника, тобто отримати документи про відсутність або існування заборгованості за комунальні послуги, тобто отримати документи про відсутність або існування заборгованості по комунальним платежам, нарахованим за особовим рахунком. До того ж, п. 4 Договору купівлі-продажу квартири від 23.03.2017р. НМА 905145, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є., про купівлю-продаж квартири позивача, визначено: «Представник Продавця стверджує, що внаслідок продажу цієї нерухомості не порушено прав та законних інтересів інших осіб...». Відповідно, Покупець погодився з усіма умовами Договору. При переоформленні особового рахунку квартиронаймача або власника відбувається перехід заборгованості за послуги попередніх власників. Тому списати, не обліковувати, не включати або виключити з особового рахунку заборгованість попередніх власників у КП КМР «Тепломережі» немає жодних законних підстав. Позивач в своєму позові не довів, що будь-яке його право (майнове чи не майнове) порушується діями чи бездіяльністю підприємства. Позивачем в позові не зазначено, які самі його права як споживача порушені відповідачем та це не доведено жодним документом. Мешканець, який не хоче більше користуватися послугами центрального теплопостачання, повинен виконати заходи щодо забезпечення в суміжних приміщеннях вимог СНІП 2.04.05-91 «Опалення, вентиляція, кондиціонування», СНІП ІІ-3-79 «Будівельна теплотехніка», СНІП 2.08.01-89 «Житлові будинки». Ці заходи повинні бути узгоджені з власником будинку. Це обумовлено тим, що в наявному житловому багатоквартирному фонді України передбачено переважно централізоване теплопостачання (гаряча вода та опалення). Втручання в працюючу схему шляхом вилучення окремих елементів зумовлює потребу повного коригування загальної будинкової системи. Рішенням виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 19.10.2017р. № 299 «Про визначення ДП «Теплотехнік» КП КМР «Тепломережі» надавачем послуг з організації встановлення індивідуального опалення в будинках та приміщеннях м. Кам`янського» затверджено Положення про постійно діючу міську комісію для розгляду питань, пов`язаних із встановленням індивідуального опалення в будинках та приміщеннях м. Кам`янського та Порядок встановлення індивідуального опалення в будинках та приміщеннях м.Кам`янського. Позивачем не надано жодного доказу щодо відключення його від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води та, відповідно, прийнятого рішення щодо улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання квартири. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав, зазначених у позові; пояснив, що позивач внаслідок безпідставного обліковування на особовому рахунку придбаної нею квартири заборгованості колишніх власників позбавлена права використовувати на свій розсуд свою власність, встановити автономне опалення. Так як відповідач відмовляється здійснити відімкнення квартири від системи центрального опалення, просить зобов`язати його також відключити квартиру і надати відповідний акт; просить задовольнити позов повністю. Представник відповідача Сорока В.М. в судовому засіданні позов не визнала, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, зазначених у письмовому відзиві на позов. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. На виконання ухвали суду від 10.12.2018 року до суду надійшла копія нотаріальної справи по посвідченню договору купівлі-продажу від 23 березня 2017 року, реєстровий №317, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , з якої вбачається, що позивачка [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купілі-продажу від 23.03.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 23 березня 2017 року (арк.с. 8). Вказаний договір не містить застережень з боку набувача права власності на житло або з боку відчужувача з приводу незгоди з п.4 вказаного договору, яким передбачено, що внаслідок продажу квартири не порушено права та законні інтереси інших осіб. Вже після укладення вказаного договору, 18.07.2017 року позивачка звернулась до КП «Тепломережа» з письмовою заявою, де вказала, що не має наміру сплачувати заборгованість попередніх власників і вимагала відключення її від централізованого опалення для встановлення індивідуального електричного опалення, на що отримала відповідь від 25 липня 2018 року № 4-639 (арк.с. 14), відповідно до якої для відключення їй необхідно сплатити заборгованість або укласти договір на реструктуризацію боргу. Розмір заборгованості складає 21048,31 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Так, з урахуванням положень ст.ст. 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред`явлення позову про зобов`язання виключити заборгованість за послуги, зобов`язання відключити квартиру від опалення. Адже з зазначених позивачем предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність нарахування плати - заборгованості за спожите теплопостачання за період, що передував набуттю права власності позивачем на квартиру. Оскарження дій відповідача щодо нарахування плати за використане, поставлене тепло, які є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Крім того, договір купівлі-продажу квартири не містить застережень щодо наявності або відсутності заборгованості з комунальних платежів, але сторони, укладаючи цей договір, передбачили у п. 4 відсутність порушення прав третіх осіб цим договором. Фактичні обставини, пов`язані із наявністю або відсутністю заборгованості за послуги теплопостачання підлягають доведенню при пред`явленні відповідачем позову про їх стягнення з позивачки. Отже, сторона звернулася до суду за захистом права за відсутності його порушення іншою стороною, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права позивача, яке в даному випадку не порушене. Таким чином, суд вважає, що не є належним способом захисту цивільних прав та інтересів особи пред`явлення позову про зобов`язання відповідача виключити із суми заборгованості по сплаті послуг за теплопостачання заборгованість попереднього власника квартири, що не передбачено діючим законодавством, а саме по собі нарахування відповідачем заборгованості попереднього власника за спожиту теплову енергію не встановлює для позивачки будь-яких обов`язків. Питання про наявність підстав для надання дозволу на встановлення автономного опалення вирішується у межах компетенції органом місцевого самоврядування, відповідно вказаний орган визначає наявність для цього підстав, зокрема, тому, чи відбулось відключення квартири позивачки від мереж центрального теплопостачання, чи виконані інші технічні умови, необхідні для надання такого дозволу. Орган місцевого самоврядування не залучався позивачем до участі у справі, позовні вимоги до нього не заявлено, доказів відмови позивачці у отриманні дозволу на встановлення автономного опалення позивачкою не надано. Таким чином суд не може заздалегідь дати оцінку правомірності дій відповідача щодо відключення або відмови у відключенні позивачки від мережі централізованого опалення, відповідно позовні вимоги у цій частині теж не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою не доведено факту порушення її прав відповідачем. При розподілі судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, позивачка, як споживач, звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: dismissed