Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між нею та відповідачем 30 червня 2007 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайуправління юстиції Луганської області зареєстрований шлюб, актовий запис №169. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем, спору про місце його проживання між сторонами не має. Шлюбні відносини припинили в 2015 році, через різні погляди на життя, відсутність почуттів любові та взаєповаги. На даний момент, позивач перебуває в фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, вагітна та має намір зареєструвати з ним шлюб, тому збереження сім`ї з відповідачем неможливе. Ухвалою суду від 13 липня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін на 10 вересня 2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач проти розірвання шлюбу на заперечував, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Згідно ст.158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайуправління юстиції Луганської області зареєстрований шлюб, актовий запис №169, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Відповідно до положень ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Згідно до ч.3,4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти позову, не аргументує можливості збереження сім`ї, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" розірвання шлюбу, здійснене судом після набрання чинності цим Законом, не підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану. У таких випадках, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина третя статті 115 Сімейного кодексу України). Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи клопотання позивача про залишення їй прізвища « [PERSON] », суд вважає можливим залишити прізвище позивачу без змін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved