Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить: - зобов`язати відповідача усунути перешкоди у його спілкуванні з сином [PERSON] [INFO] ; - визначити інші способи участі позивача у спілкуванні з дитиною, ніж ті, які були визначені рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 18.11.2015 року, а саме встановити систематичні побачення дитини з батьком: - у кожну другу та четверту в місяці суботу та неділю з 10 години до 18 години наступного дня з можливістю особистого спілкування дитини за місцем проживання позивача за адресою: [ADDRESS] , без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздки до родичів, в тому числі до бабусі і дідуся; - у день народження дитини [INFO] з 10 до 18 години; - щороку у період осінніх, зимових, весняних, літніх канікул - не менше половини їх тривалості з можливістю особистого спілкування з дитиною за місцем проживання позивача, спільного відпочинку та оздоровлення дитини на території України. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та пояснив, що у 2015 році суд виніс рішення в якому визначив способи його у часті у вихованні дитини. Однак відповідач його не виконує та ігнорує. Вона постійно перебуває поруч з дитиною як наглядач та заважає у спілкуванні. Крім того відповідач невчасно виводить дитину на побачення і вказує, що потрібно купувати дитині. Куплені продукти харчування викидає на вулицю. У зв?язку з цим хочеться спілкуватись з дитиною без її участі і частіше ніж встановлено рішенням суду. За таких обставин просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнала та пояснила, що позивач всіляко її ображає та принижує. Такі його дії негативно впливають і на сина, оскільки він все бачить та розуміє. Позивачу вже було визначено спосіб участі у вихованні сина рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 18.11.2015 року. Однак воно його не задовольняє і він хоче його змінити, не враховуючи інтереси дитини та стан його здоров?я. В то й же час, при вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Дитина відмовляється бачитись з позивачем, а тому вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що у 2015 році позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просив визначити йому побачення з дитиною у вихідні дні місяця (суботу та неділю з 10 до 18 годин) не менше двох разів у місяць з можливістю спілкування та перебування за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] , у будні дні місяця з можливістю забирати дитину з дитячого садочку після завершення виховного процесу та спілкуватись з нею з 16 до 20 год. на вулиці, а за несприятливих погодних умовах чи стану здоров`я дитини за місцем її постійного проживання за адресою: [ADDRESS] . Під час розгляду справи суд встановив (а.с. 10-13), що вирішуючи справи даної категорії, судом мають бути враховані інтереси кожного з батьків, направлені як на реалізацію їх прав, передбачених ст. ст. 151, 153 СК України так і виконання обов`язків, визначених ст. 150 СК України, а також інтереси самої дитини відповідно до положень ст. 159 СК України. Одним із принципових положень, закріплених в Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частини 1, 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" передбачають, що дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме її нормальному вихованню. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно приписів ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Сторони спільно проживали без реєстрації шлюбу у період із грудня 2009 року по січень 2014 року. За час спільного проживання сторони стали батьками [PERSON] [INFO] . У відповідності до ч.1 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Таким чином законодавчо закріплено право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто не проживає спільно з дитиною та відповідно обов`язок того з батьків, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні такого права. При цьому, таке право повинно реалізовуватись саме в прямих контактах з дитиною, тобто на побаченні з нею, що є основною формою особистого спілкування. З матеріалів справи вбачалось та не заперечувалось сторонами наявність загострених конфліктних відносин між ними, в тому числі і на ґрунті неможливості досягнути домовленостей щодо участі у вихованні та в спілкуванні батька з сином. Питаннями щодо врегулювання відносин між батьками та узгодження порядку спілкування батька з сином впродовж 2014-2015 років неодноразово займалася служба в справах дітей Малинської міської ради. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради від 17 листопада 2015 року на підставі наданих сторонами доказів, що містяться в матеріалах справи, актів обстеження умов проживання сторін по справі, психолого-педагогічного висновку встановлено, що малолітній [PERSON] [INFO] проживає разом із своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Рішення комісії від 17 червня 2015 року відповідач не виконував. Режим дня дитини не враховував. Намагався створити конфліктні ситуації щодо побачень в присутності дитини, станом здоров`я дитини в дитячій поліклініці не цікавився. За психолого-педагогічним висновком виявлено, що малолітній [PERSON] добре орієнтується в близькому оточені та навколишньому світі, спостерігається близький емоційний контакт дитини з сім`єю матері. Враховуючи вищевикладене орган опіки та піклування вважав за доцільне визначити участь батька у спілкуванні та виховані дитини шляхом побачень у перші вихідні місяця, суботу або неділю з 10.00 год. до 18.00 год. з попередженням матері дитини за 2 дні та з обов`язковим врахуванням режиму дня (сон, обід), погодних умов, пори року та стану здоров`я дитини в присутності матері. Суд при ухвалені рішення по суті заявлених вимог врахував вік дитини, факт постійного проживання з матір`ю, висновок органу опіки та піклування, бажання батька більше спілкуватися з сином та погодився з висновком органу опіки та піклування. Однак суд вважав за необхідне збільшити дні побачення батька з дитиною та надати можливість батьку спілкуватись з дитиною у день її народження та визначив спосіб участі батька у викохуванні сина наступним чином: у вигляді побачень у перші та четверті вихідні місяця, суботу або неділю з 10.00 год. до 18.00 год. та у день народження сина (23 [INFO] ) з 10.00 години до 18.00 години з попередженням матері дитини за 2 дні та з обов?язковим врахуванням режиму дня (сон, обід), погодних умов, пори року та стану здоров?я дитини в присутності матері. З пояснень сторін вбачається, що на даний час відносини між ними не змінились. Позивач надав докази його роботи охоронником в ТОВ «Юнігран» (а.с. 14), свою позитивну характеристику (а.с. 15), довідку про сплату аліментів (а.с. 16), довідку про місце проживання (а.с. 20), правила внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Юнігран» (а.с. 22-23) та докази звернення в поліцію з заявами про те, що йому чиняться перешкоди у спілкуванні з сином (а.с. 39-47), однак позивач не надав доказів, які б свідчили про необхідність визначити йому інші способи участі у спілкуванні з дитиною. Орган опіки та піклування надав висновок в якому запропонував встановити такий порядок спілкування позивача з дитиною: у перші вихідні місяця, суботу або неділю кожного місяця з 10 до 18 години з попередженням матері дитини за 2 дні, та з обов`язковим врахуванням режиму дня (сон, обід), погодних умов, пори року та стану здоров`я дитини, в присутності матері та інших осіб (а.с. 56-57). Однак такий порядок звузить той порядок, що визначений рішенням суду, а тому суд його не застосовує. Відповідно до ст. 159 СК України, при вирішенні цього спору, суд також бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Для з`ясування особистої прихильності дитини до кожного з батьків суд, згідно з вимогами ст. 171 СК України, заслухав думку малолітнього [PERSON] [INFO] . Останній повідомив, що він взагалі не бажає спілкуватись з батьком і не хоче, щоб батько приходив до нього. За таких обставин, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що поки недоцільно змінювати порядок спілкування, який встановлений рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 18.11.2015 року. У зв`язку з цим відмовляє в задоволенні позову повністю за безпідставністю. Судові витрати позивачу суд не відшкодовує, оскільки йому відмовлено в задоволенні позову.

Outcome: dismissed