Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що він, [PERSON], та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них народився син, [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що він з відповідачкою спільно не проживає, дитина проживає разом із [PERSON], розпорядженням Яготинської РДА від 23 вересня 2014 року йому встановлено графік побачень з дитиною, однак відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, встановлений графік побачень не виконує, перешкоджає йому у спілкуванні та вихованні дитини, відмовляє в побаченнях з ним, просив усунути йому перешкоди у спілкуванні із сином, [PERSON], [INFO], та його вихованні, визначивши спосіб його участі у вихованні сина, згідно наступного графіка побачень із [PERSON], з врахуванням плаваючого графіку його, [PERSON], роботи: два рази на місяць протягом двох днів [PERSON] перебуває за його, [PERSON], місцем проживання (дні попередньо узгоджуються з матір'ю); він, [PERSON], вільно відвідує [PERSON] у дошкільному закладі; йому, [PERSON], необмежене спілкування з [PERSON] особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала частково, пояснивши, що вона не заперечує проти того, щоб [PERSON], попередньо узгодивши із нею, забирав дитину за місцем свого проживання, однак вона проти того, щоб [PERSON] відвідував сина у дошкільному закладі у присутності його, [PERSON], дружини, оскільки дружина [PERSON] є ніким для [PERSON] Також пояснила, що вона ознайомлена із графіком побачень [PERSON] з дитиною на перший квартал 2015 року, 03 січня 2015 року та 24 січня 2015 року вона не надала дитину батьку, через конфліктну ситуацію між нею та [PERSON] Представник органу опіки та піклування проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив при винесенні рішеня врахувати висновок про участь батька у вихованні дитини. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Установлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них народився син, [PERSON], [INFO]. Зараз [PERSON] і [PERSON] спільно не проживають, дитина проживає разом із [PERSON], відповідачка перешкоджає у спілкуванні та вихованні дитини, відмовляє в побаченнях з ним. Розпорядженням Яготинської районної державної адміністрації № 204 від 23 вересня 2014 року визначено участь батька у виховані дитини, встановлено порядок участі батька [PERSON] у вихованні сина, [PERSON], [INFO], зобов'язано [PERSON] надавати матері дитини [PERSON] та Службі у справах дітей та сім'ї до 25 числа останнього місяця кварталу графік побачень з сином на наступний квартал, зобов'язано [PERSON] не чинити перешкод батьку [PERSON] у спілкуванні з сином засобами телефонного, поштового, електронного зв'язку, зобов'язано батьків належним чином виконувати цей порядок, повідомляти одне одного про обставини, за яких сторони не можуть виконувати встановлений порядок. У грудні 2014 року [PERSON] подав до Служби у справах дітей графік побачень із сином (а.с. 8), відповідно до якого 03 січня 2015 року та 04 січня 2015 року [PERSON] забирав сина за місцем свого проживання, а 24 січня 2015 року та 25 січня 2015 року до бабусі. 03 січня 2015 року, знаючи про графік відвідувань дитини [PERSON] на перший квартал 2015 року, поданий [PERSON] до Служби у справах дітей, [PERSON] була відсутня за місцем свого проживання, дитину батьку не віддала, про що о/у КМСД Яготинського РВ складено рапорт. 24 січня 2015 року [PERSON] також не надала [PERSON] побачитись з дитиною, про що о/у КМСД Яготинського РВ складено рапорт. Зазначені обставини підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], який є цивільним чоловіком [PERSON], а також [PERSON] Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участь одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Ураховуючи те, що [PERSON] має право на особисте спілкування з дитиною, [PERSON] не виконує рішення органу опіки та піклування щодо участі батька у спілкуванні з дитиною та її вихованні, чинить [PERSON] перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зважаючи на розпорядження Яготинської районної державної адміністрації № 204 від 23 вересня 2014 року, яким визначені способи участі позивача у вихованні сина, а також на часткове визнання позову самою відповідачкою, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Суд не приймає до уваги доводів [PERSON] про те, що [PERSON] не повинен відвідувати сина у дошкільному закладі у присутності його, [PERSON], дружини, оскільки дружина [PERSON] є ніким для [PERSON], з огляду на те, що доказів того, що відвідування [PERSON] дитини разом із його, [PERSON], дружиною [PERSON], а також [PERSON] разом із його, [PERSON], донькою від попереднього шлюбу та дітьми [PERSON] від попередніх шлюбів перешкоджатиме нормальному вихованню [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтвердила допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], яка є вихователем у дошкільному закладі, який відвідує [PERSON] Свідок [PERSON] також показала, що на свята у дошкільний навчальний заклад до [PERSON] приходять як мама з татом, так і дружина [PERSON] та цивільний чоловік [PERSON] [PERSON], дитина дуже любить всіх цих осіб. Показання свідка [PERSON] про те, що дитина після повернення з м. Києва може поводитися агресивно, суд оцінює критично, з огляду на те, що конкретних прикладів, які б свідчили про агресивну поведінку дитини свідком не наведено. Показання свідка [PERSON] про те, що у неї з чоловіком хоча і немає спільних дітей, однак вони мають двох дітей від попередніх стосунків [PERSON], а також двох дітей від її, [PERSON], стосунків, на двох у них четверо дітей, яких вони намагаються збирати разом і виховувати як рідних, суд приймає до уваги, оскільки такі показання свідчать про бажання [PERSON] приймати участь у вихованні дитини та позитивно характеризують [PERSON]

Outcome: approved