Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

06 липня 2018 року позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до Садівничого товариства "Локомотивець" про визнання рішення правління недійсним (а.с.1-4), в якому посилаючись на викладені обставини та обґрунтування позову, просить суд визнати недійсним рішення правління с/т «Локомотивець» у формі протоколу №2 від 11.02.2018 року в частині відключення ділянки [ADDRESS] від мережі постачання електроенергії та рішення правління викладене у формі протоколу №3 від 11.03.2018 року в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 10 000,00 грн. до [PERSON] ; вирішити питання щодо судових витрат. Ухвалою суду від 09 липня 2018 року позов прийнято та відкрито провадження у справі (а.с.26). Учасники справи про день. час та місце судового розгляду повідомлялись відповідно до вимог ст.ст.128-129 ЦПК України. В судовому засіданні позивач в особі свого представника адвоката Вагабова В.В. вимоги позову підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач в особі свого представника голови правління [PERSON] , адвоката Григор`єва О.І., в судовому засіданні проти вимог позову заперечували та просили відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. У наданому відзиві на позов, відповідач просить відмовити у задоволенні вимог посилаючись на викладені обставини (а.с.50-51). Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні. Повний текст судового рішення складено 29.07.2019 року. У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що Садівниче товариство «Локомотивець» ( ЄДРПОУ 21945360 ), який є правонаступником майнових та немайнових прав і обов`язків обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Локомотивець»), являється юридичною особою, створене шляхом об`єднання фізичних осіб для ведення членами товариства спільної господарської діяльності на підставі згоди громадян про об`єднання їх інтересів по використанню земельної ділянки. Товариство є неприбутковим, його фонди формуються за рахунок членських внесків. Членами товариства є громадяни України, які внесли вступний внесок, дотримуються положень статуту та виконують рішення загальних зборів членів товариства (а.с.112-113). Відповідно до Закону України «Про кооперацію» обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. [PERSON] є членом садівничого товариства «Локомотивець», починаючи з березня 2005 року, на території якого має земельну ділянку [ADDRESS] , площею 1200,0 кв.м. (а.с.13). 24 березня 2009 року між ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» та ОК «Локомотивець» (правонаступником якого є Садівниче товариство «Локомотивець») укладено договір про постачання електричної енергії № 10209/7-56 (далі - Договір), відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу (СТ «Локомотивець») для задоволення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 160 кВт, …, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно умов цього договору (а.с.67-71,73,74). У відповідності до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 8.1. Розділу 8 Договору, регулюються стосунки із субспоживачами (для споживачів, які мають приєднаних до їхніх мереж субспоживачів), де зазначено, що якщо до електромереж споживача приєднані в установленому порядку електроустановки субспоживачів, відносини між ними регулюються Договором про спільне використання технологічних мереж основного споживача або Договром про технічне забезпечення електропостачання споживача. Споживач передає електричну енергію субспоживачам у межах договірної величини потужності та в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, з урахуванням умов розділу 6 цього Договору за переліком визначеним у Додатку «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачам». Споживач передає постачальнику дані про обсяги споживання електричної енергії субспоживачами у порядку, визначеному відповідно до розділу 5, а також акт про використану субспоживачами електроенергію. Встановлено, що окремих договорів на постачання електроенергії між постачальником та споживачами, тобто, членами СТ «Локомотивець» не укладалось. Оплата послуг з енергопостачання здійснювалась товариством із врахуванням показників лічильників кожного споживача, вираховуючи загальну кількість спожитої електроенергії кожним. 21 лютого 2018 року складено акт №2 за результатами обстеження на предмет користування електричною енергією на ділянці [ADDRESS], що належить [PERSON] , відповідно до якого комісією рекомендовано до [PERSON] (діл. [ADDRESS]) застосувати штрафні санкції за користування «лівою» (необлікованою) розеткою із забором електричної енергії поза лічильником протягом кількох місяців. Встановити електронний лічильник та винести на фасад будинку. До виконання вказаних рекомендації ділянку [ADDRESS] відключити від користування електроенергією (а.с.17-18). 11 березня 2018 року на засіданні правління СТ «Локомотивець» прийнято рішення, в якому вирішено, що за порушення користування електричною енергією на ділянці [ADDRESS] , що належить [PERSON] , встановити штраф 10 000,00 грн.. Підключення до електропостачання здійснити після виконання всіх вимог, викладених в акті № 2 від 21.02.2018 року (а.с.19-20). В договорі про постачання електричної енергії № 10209/7-56 від 24.03.2009 року визначено, що споживач сплачує постачальнику вартість недорахованої електроенергії. Розраховану відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 04.05.2006 року №562 у разі, зокрема, споживання електроенергії поза засобами обліку (п.п.4.2.3. п.4.2.). Згідно п.п.4.2.4. п.4.2. Договору споживач несе відповідальність за технічний стан розрахункових засобів обліку та пломб на них, які знаходяться на його території, забезпечує їх охорону та збереження. Із матеріалів справи вбачається, що ділянку [ADDRESS] відключено від електропостачання, у зв`язку із тим, що нею здійснювалось використання електроенергії поза приладами обліку. 12 березня 2017 року проведено загальні збори учасників садівничого товариства «Локомотивець», про що свідчить протокол №1 від 12.03.2017 року, за результатами якого прийнято рішення про відключення від електропостачання без попередження в разі: виявлення самовільного підключення; зриву або пошкодження пломб; самовільного підключення до джерела живлення поза облікових засобів обліку (а.с.75-79,80-81). Пунктом 8.2. Статуту СТ «Локомотивець» визначено, що основними обов`язками членів товариства є, зокрема, виконання рішень органів управління товариства. Розділом 14 Статуту визначено, що вищім органом управління товариства є загальні збори членів товариства. П.п.14.1.2. п.14.1. Статуту визначено, що саме відносить до компетенції загальних зборів членів товариства. Крім того, в п.7.6. Статуту зазначено, що цивільно-правові суперечки між товариством та його членами, суперечки між спадкоємцями про захист порушеного або оспорюваного переважного права володіння земельною ділянкою, суперечки розведеного подружжя та суперечки майнового характеру вирішуються у судовому засіданні. Отже, зважаючи на викладене, суд приходить висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими доказами того, що вона є споживачем послуг електропостачання на ділянці [ADDRESS], у відповідності до положень ЗУ «Про захист прав споживачів» та Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року (які були чинні на момент виникнення спірних правовідносин). Крім того, позивачем не доведено жодними доказами свого права власності на земельну ділянку виділену їй у СТ «Локомотивець», факту того, що на цій ділянці розташовано домоволодіння, будинок чи то інша споруда (споруди), які є об`єктом побутового споживача як то зазначено в Правилах користування електричною енергією для населення, а саме: житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування (п.2 Правил). У відповідності до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року (які були чинні на момент виникнення спірних правовідносин), споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В свою чергу відсутність укладеного договору про надання послуг з енергопостачання позивачу між сторонами та постачальником послуг, не дає жодних правових підстав для проведення відключення чи то відновлення енергопостачання, так як ці відносини не врегульовані як того вимагає законодавство. Крім того, суд зауважує, що зважаючи на вищевикладене, рішення прийняті зборами членів правління товариства, які просить визнати недійсними позивач, не створюють жодних правових наслідків для позивача. У відповідності до ст. 3 ЦПК України, статті 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Визнання права власності є виключним способом захисту. Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно ст. 141 ЦПК України, сплачені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed