Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, у якому зазначає, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2009 року на її користь з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн. щомісячно. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та коштів на її розвиток, оскільки збільшились вікові потреби дитини. Також вказала, що її матеріальне становище погіршилося, не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої дочки, а також одягом, продуктами харчування, засобами гігієни. Крім того, на її утриманні перебуває ще одна дитина - син [PERSON] , [INFO] на якого отримує допомогу в розмірі 860 грн. Інших доходів не має. У зв`язку з цим позивачка просить суд змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням суду від 07.12.2009, з 50 грн. до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, подав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив слухати дану справу у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що сторони з 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у 2009 році, що підтверджується свідоцтвами про шлюб Серія [NUMBER] від 06.11.2005, та про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 24.12.2009. Від даного шлюбу вони мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 10.11.2006 року Теліжинецькою сільською радою. Згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 грн. щомісячно, починаючи з 13 липня 2009 року і до повноліття дитини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу виданого 20.09.2016 року Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище по чоловікові на « [PERSON] ».Від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 27.12.2016 року Ізяславським районним відділом ДРАЦС. З довідок Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 08.05.2019 року № № 245, 246, вбачається, що неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум з 1 липня 2019 року у розмірі 2118 грн. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто з 01 липня 2019 року - не менше, ніж 1059 грн. (2118:2=1059). За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 23 цієї Постанови та відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, системний аналіз норм сімейного законодавства дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Суд вважає, що матеріалами справи підтверджено наявність передбачених ст. 192 СК України підстав для збільшення розміру аліментів. Також суд враховує доводи позивача, що в зв`язку із скрутним матеріальними становищем, а саме те, що позивач на даний час ніде не працює, а також із збільшенням вікових потреб дитини, витрати, які несе мати на її утримання, значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв`язку з чим її матеріальне становище також погіршується. Крім того, суд зауважує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII внесено зміни до ст. 182 СК України та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи наявні у справі докази, враховуючи зміну життєвих стандартів, приймаючи до уваги гарантований та встановлений державою мінімальний розмір аліментів, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , підлягає збільшенню до 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що головне їхньої дитини. Подальше ж стягнення аліментів у встановленому попереднім рішенням суду розмірі, який є значно меншим від передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України гарантованого мінімального розміру аліментів, суперечитиме праву неповнолітньої [PERSON] на забезпечення фінансових можливостей умов життя, необхідних для її розвитку, передбаченого ст. 27 Конвенції ООН про права дитини. За таких обставин, та приймаючи до уваги, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Також на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави 768 грн. 40 коп. судового збору. На підставі ст.ст.182, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved