Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

08.04.2016 до суду звернувся Київський міський центр зайнятості із позовною заявою до [PERSON], третя особа на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Раритет», в якій просив стягнути з відповідачки на користь позивача 28562 грн 67 коп та судовий збір в розмірі 1378 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що [PERSON] зареєструвалась 02.08.2013 в Соломянському районному центрі зайнятості Київського міського центру зайнятості як така, що шукає роботу, 02.08.2013 написала заяву з проханням надати їй статус безробітного та призначити виплату допомоги по безробіттю, в якій вказала, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів. Наказом Соломянського РЦЗ № НТ 130808 від 08.08.2013 їй був наданий статус безробітного та наказом № НТ 130809 від 09.08.2013 призначена допомога по безробіттю з 09.08.2013. [PERSON] 20.09.2013 подала заяву про виплату допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності одноразово. Наказом Соломянського районного центру зайнятості № 113 від 24.09.2013 прийнято рішення здійснити виплату допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності [PERSON] В процесі звірки отриманих даних з файлу (в електронному вигляді) Державної податкової інспекції з інформацією щодо розслідування страхових випадків за 3 квартал 2013 року виявлено, що під час перебування на обліку в Соломянському районному центрі зайнятості [PERSON] виконувала роботи за договором доручення в ПрАТ «Страхова компанія «Раритет». З метою підтвердження інформації Печерським районним центром зайнятості було здійснено перевірку в ПрАТ «Страхова компанія «Раритет», та виявлено, що [PERSON] виконувала роботи в ПрАТ «Страхова компанія «Раритет» відповідно до договору доручення від 30.12.2011 № 15-2011/41-АЗ. Строк дії договору з 30.12.2011 по 31.12.2012, але щорічно відбувалася автоматична пролонгація. Тобто, [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ПрАТ «Страхова компанія «Раритет» з 30.12.2011 до 08.01.2014 та отримувала дохід від такої діяльності. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на те, що будь-якого умислу щодо надання неправдивих відомостей у відповідачки не було, жодного зловживання з її сторони немає, у позивача відсутні докази протиправної поведінки, а є наявна вина третьої особи. На підставі зазначеного просив відмовити у задоволені позову. Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що це їхня помилка, зокрема помилка бухгалтерії, підтвердивши свої доводи письмовими запереченнями. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.08.2013 року [PERSON] звернулась до Соломянського центру зайнятості та подала заяву про надання їй статусу безробітної та призначення їй допомоги по безробіттю (а.с.11). Наказом №113 від 24.09.2013 вирішено здійснити виплату допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності безробітній [PERSON] (а.с.14-16). В процесі звірки отриманих даних з файлу (в електронному вигляді) Державної податкової інспекції з інформацією щодо розслідування страхових випадків за 3 квартал 2013 року виявлено, що під час перебування на обліку в Соломянському районному центрі зайнятості [PERSON] виконувала роботи за договором доручення в ПрАТ «Страхова компанія «Раритет» (ЄДРПОУ 30407332). З метою підтвердження інформації Печерським районним центром зайнятості було здійснено перевірку в ПрАТ «Страхова компанія «Раритет» (ЄДРПОУ 30407332), про що свідчить Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» № 206 від 17.02.2014. Під час перевірки виявлено, що [PERSON] виконувала роботи в ПрАТ «Страхова компанія «Раритет» (ЄДРПОУ 30407332) відповідно до договору доручення від 30.12.2011 № 15-2011/41-АЗ (а.с.17, 18-19, 20-21). Згідно п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» безробітні зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону (зокрема, зайнятості особи). Відповідно до ч. 3 ст. 44 закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Водночас, відповідно до п.31 п.п.2 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року, міський центр зайнятості як орган державної влади має право на звернення до суду з позовом про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю з метою реалізації наданих йому частиною третьою статті 36\~Закону України від 2 березня 2000 року № 1533-III"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" повноважень, якою передбачено, що сума виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Як доказ в обґрунтування заявлених вимог щодо факту подання неправдивих відомостей, зокрема неповідомлення про виконання роботи за договором, відповідачки, позивачем надані персональна картка [PERSON] (а.с.9-10) та лист №290 від 21.01.2014 щодо розслідування страхового випадку, Акт №206 від 17.02.2014 розслідування страхового випадку, відповідно до яких [PERSON] у 3 кварталі 2013 року отримувала заробітну плату. Наведене, на думку позивача, є умисним наданням неправдивих даних при зверненні за призначенням допомоги, що призвело до безпідставного нарахування та отримання на її користь такої допомоги. Суд не погоджується з таким твердженням позивача з огляду на наступне. Так, згідно з ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, із змісту наведеної норми права випливає, що для застосування вимог цієї статті до спірних правовідносин суд повинен встановити наявність певних обставин, які свідчать про те, що сторона, звертаючись за призначенням допомоги, завідомо діяла з прямим умислом, спрямованим приховання або подання недостовірних даних про її доходи та майновий стан. Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed