Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

26 червня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, в якому просить суд врахунок погашення заборгованості [PERSON] у розмірі 232027 грн. 56 коп. перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» за Кредитним договором № R52150470208В від 10 жовтня 2013 року звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки - Нуndai, модель - Еlantra, тип - легковий седан, 2013 року випуску, колір - чорний, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , що належить [PERSON] , шляхом надання дозволу ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на укладення договору купівлі-продажу Предмету застави з вчиненням подальших дій, пов`язаних з переоформленням даного транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві, наділивши ТОВ «ФК «Прайм Альянс» правом зняття з обліку та постановленням на облік транспортного засобу, правом отримувати дублікати правовстановлюючих документів, зокрема Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; зобов`язати [PERSON] передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» предмет застави: марки - Нуndai, модель - Еlantra, тип - легковий седан, 2013 року випуску, колір - чорний, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , що належить відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Центр ДАІ 1403 08 жовтня 2013 року, з комплектами ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; та стягнути з [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 3480 грн. 41 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 10 жовтня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № R52150470208В, у відповідності до якого відповідач отримала кредит в сумі 148740 грн. зі строком повернення кредитних коштів до 10 жовтня 2020 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 15,49% річних. Надання кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером № 6550 від 10 жовтня 2013 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів відповідачем, було укладено договір застави № R52150470208В-Z1 від 10 жовтня 2013 року, згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки - Нуndai, модель - Еlantra, тип - легковий седан, 2013 року випуску, колір - чорний, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , що належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Центр ДАІ 1403 08 жовтня 2013 року. Відповідно до п.5.3. Договору застави, Заставодержатель може зареєструвати обтяження Предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, на підставі чого до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено реєстраційний запис про обтяження автомобіля марки - Нуndai, модель - Еlantra, тип - легковий седан, 2013 року випуску, колір - чорний, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , за яким Публічне акціонернетовариство «ВТБ Банк» виступало обтяжувачем, а відповідач - боржником.Згідно п.5.2.4. Кредитного договору, у випадку порушення Позичальником своїх зобов`язань за цимДоговором Банк має право без отримання додаткової письмової згоди Позичальника за власнимвиборомздійснити будь-які дії, направлені на виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором, у тому числі звернути стягнення на заставне майно за Договорами забезпечення у будь-який спосіб та/або одержати відшкодування з майна Позичальника, та/або звернутися до поручителів/майнових поручителів/гарантів та/або звернутися до колекторського агентства, відповідно до вимог чинного законодавства України та умов Договорів забезпечення. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зн, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги до відповідача за Договором застави № R52150470208В-Z1 від 10 жовтня 2013 року на предмет застави. На підставі вищезазначених договорів, до реєстраційного запису Державного реєстру рухомого майна було внесено зміни, згідно яких вилучено обтяжувача Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» і додано обтяжувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-1, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором № R52150470208В від 10 жовтня 2013 року. 14 березня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами застави до Договору факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, за яким ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло права вимоги до відповідача за договором застави № R52150470208В-Z1 від 10 жовтня 2013 року на предмет застави, а саме: автомобіль марки - Нуndai, модель - Еlantra, тип - легковий седан, 2013 року випуску, колір - чорний, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] . Таким чином, на даний час усі права кредитора за Кредитним договором № R52150470208В від 10 жовтня 2013 року та Договором застави № R52150470208В-Z1 від 10 жовтня 2013 року належать ТОВ «ФК «Прайм Альянс». 20 березня 2019 року до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна №17232742 було внесено зміни, згідно яких вилучено обтяжувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» і додано обтяжувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс».У зв`язку із невиконанням [PERSON] умов Кредитного договору утворилась заборгованість у розмірі 159690 грн. 47 коп., яку було відступлено ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Крім того, у відповідності до ст.625 ЦК України, відповідач зобов`язана сплатити суму боргу із урахуванням 3 % річних. Отже заборгованість за Кредитним договором становить 232027грн. 56 коп., яка складається з загальної заборгованості за кредитом - 159690 грн. 47 коп., індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст.625 ЦК України, що станом на 10травня 2019 року становлять 72337грн. 09 коп. Представник позивача - Крисевич В . П. в судове засідання не з`явилася, проте від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила. Письмовий відзив на позов відповідачем не було подано. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», та розпорядження ВССУ від 02 вересня 2014 року № 27/0/38-14 «Про визначення підсудності справ» визначено, що Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області підсудні справи, які були підсудні Калінінському районному суду м. Донецька. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до змісту ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № R52150470208В (арк.с.5-9), у відповідності до якого остання отримала кредит в сумі 148740 грн. зі строком повернення кредитних коштів до 10 жовтня 2020 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 15,49 % річних. Кредитні кошти у сумі 148740 грн. були видані [PERSON] , що підтверджується копією меморіального ордеру № 6550 від 10 жовтня 2013 року (арк.с.11). Згідно ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Крім того, 10 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Договір застави R52150470208В-Z1 (арк.12,13), згідно умов якого заставодавець з метою забезпечення виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором у повному обсязі, зокрема щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, неустойки, будь-яких інших платежів та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються Кредитним договором, передає заставодержателю в заставу рухоме майно - транспортний засіб, а саме автомобіль марки - Нуndai, модель - Еlantra, тип - легковий седан, 2013 року випуску, колір - чорний, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , який належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Центр ДАІ 1403 08 жовтня 2013 року. Відповідно до п.1.3 Договору застави сторони, укладаючи цей Договір, досягли згоди, що за рахунок Предмета застави заставодержатель має право задовольнити свої вимоги та відшкодувати витрати в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення вимоги заставодержателя, що передбачені умовами Кредитного договору та/або цього Договору та становлять максимальний розмір вимоги заставодержателя, у тому числі: - вимоги за основним зобов`язанням, включаючи сплату процентів, комісійних винагород, штрафів, пені, інших платежів, а також будь-якого збільшення суми основного зобов`язання, передбаченого умовами Кредитного договору. При цьому сторони домовились, що застава розповсюджується на будь-яке збільшення основного зобов`язання, в тому числі у випадку збільшення процентів за кредитом, зміни графіку повернення суми основного зобов`язання, зміни строків сплати процентів та інших платежів; - вимоги щодо відшкодування збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов цього Договору; - витрати, пов`язанні з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням, зверненням стягнення на Предмет застави та його реалізацією, включаючи судові витрати, витрати на оплату винагороди залученим експертам (оцінювачам, юристам), інші документально підтверджені витрати заставодержателя, якщо вони будуть мати місце. Відповідно до п.5.7 Договору застави, звернення стягнення на Предмет застави (у т.ч. вилучити Предмет застави) у разі настання будь-якого з наступних випадків: - порушення Позичальником будь-якого зобов`язання за Кредитним договором, в тому числі при повному або частковому неповерненні кредитних коштів (чергового платежу кредитних коштів) та/або при несплаті або часткові несплаті процентів та/або частковій несплаті комісій, та будь-яких інших платежів у строки, встановлені Кредитним договором; - порушення заставодавцем будь-якого зобов`язання за цим Договором; - вчинення заставодавцем дій, спрямованих на виникнення інших обтяжень Предмету застави на користь третіх осіб в будь-який спосіб; - вчинення заставодавцем дій, спрямованих на зменшення вартості Предмету застави або його припинення; - у випадку смерті та/або визнання безвісно відсутнім заставодавця в порядку, встановленому чинним законодавством України; - якщо інша, ніж заставодержатель, особа набула право на Предмет застави. Відповідно до п.5.8 Договору застави - заставодержатель має право здійснити реалізацію Предмета застави або набути право власності на Предмет застави у разі невиконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором та/або порушення справи про банкрутство застоводавця. Згідно п.5.9 Договору застави - право на звернення стягнення на Предмет застави заставодержатель набуває також, якщо заставодержатель відповідно до умов Кредитного договору заявить Позичальнику вимогу повернути кредит та сплатити проценти до настання строків, зазначених в Кредитному договорі, а Позичальник не виконує зазначене зобов`язання. Пунктом 5.11 Договору застави визначено, що звернення стягнення на реалізацію Предмету застави відбувається у порядку, визначеному заставодержателем, в т.ч., але не виключно на підставі виконавчого напису нотаріуса, рішення суду або в позасудовому порядку згідно чинного законодавства України Відповідно до п.6.1 Договору застави - заставодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет застави у випадках, обумовлених Кредитним договором, цим Договором та нормами чинного законодавства України. Пунктом 6.2 Договору застави визначено, що звернення стягнення на Предмет застави здійснюється в порядку та на умовах, встановлених чинним законодавством України та може бути здійснено на підставі рішення суду або в позасудовому порядку. При цьому використання позасудових способів не позбавляє заставодержателя права звернутися до суду. 22 червня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв (арк.с.15-17), відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги за Кредитним договором № R52150470208В від 10 жовтня 2013 року (арк.с.18), укладеного між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] . Окрім того, 22 червня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зн (арк.с.20,21), за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги до [PERSON] за Договором застави R52150470208В-Z1 від 10 жовтня 2013 року на предмет застави (арк.с.22). На підставі Договору відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зн від 22 червня 2015 року, до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено зміни, та змінено обтяжувача, а саме вилучено обтяжувача Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» і додано обтяжувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» (арк.с.23). 29 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-1 (арк.с.24-26), відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» набуло право вимоги за Кредитним договором № R52150470208В від 10 жовтня 2013 року (арк.с.27,28), укладеного між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] . Також, 29 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено Договір відступлення прав вимоги за договорами застави транспортних засобів до Договору факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року (арк.с.29), за яким Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» набуло право вимоги до [PERSON] за Договором застави R52150470208В-Z1 від 10 жовтня 2013 року на предмет застави (арк.с.30), а саме автомобіль марки - Нуndai, модель - Еlantra, тип - легковий седан, 2013 року випуску, колір - чорний, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , який належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Центр ДАІ 1403 08 жовтня 2013 року. На підставі Договору відступлення прав вимоги за договорами застави транспортних засобів до Договору факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено зміни, та змінено обтяжувача, а саме вилучено обтяжувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» і додано обтяжувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (арк.с.32). Так, у відповідності ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.2 ст.625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до ст.629 ЦК України. Однак відповідач порушила взяті на себе зобов`язання та перестала належним чином сплачувати кредит, у результаті чого виник борг у сумі 232027 грн. 56 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (арк.с.34). Статтею 19 ЗУ «Про заставу» визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно ч.1, ч.6, ч.7 ст.20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п`ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Згідно ч.1, ч.2 ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 591 ЦК України визначено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Якщо публічні торги оголошено такими, що не відбулися, предмет застави може бути за згодою заставодержателя та заставодавця переданий у власність заставодержателя за початковою ціною, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.21 ЗУ «Про заставу», реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів). Якщо перший аукціон (публічні торги) оголошено таким, що не відбувся, проводиться наступний аукціон. Початковою ціною другого і наступних аукціонів вважається ціна, зменшена на 30 відсотків по відношенню до початкової ціни попереднього аукціону. Якщо другий і наступні аукціони (публічні торги) оголошені такими, що не відбулися, заставодержатель має право залишити заставлене майно за собою за початковою ціною, яка була запропонована на останньому аукціоні (публічних торгах). У разі якщо заставодержатель відмовився залишити заставлене майно за собою, це майно реалізується у встановленому порядку, якщо інше не передбачено договором. Отже відповідно до вищезазначеного суд робить висновок, що позивачем вибрано неналежний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки звернення стягнення на предмет застави шляхом надання дозволу позивачу на продаж предмета застави без проведення публічних торгів протирічить вимогам статей 590, 591 ЦК України, статті 21 Закону України «Про заставу», та Закону України «Про виконавче провадження», де процедура реалізації майна, на яке звернено стягнення, чітко визначена, а саме реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу через аукціони (публічні торги). Відповідно до ст.26 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем відноситься до позасудових способів звернення стягнення на предмет застави, які обтяжувач обирає на власний розсуд. Натомість рішення суду має обов`язково містити початкову ціну предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Надання позивачу дозволу на продаж предмета застави будь-якій особі, без проведення публічних торгів та визначення початкової ціни предмета застави, може призвести до продажу предмета застави за заниженою ціною. Окрім цього в Договорі застави транспортного засобу R52150470208В-Z1 від 10 жовтня 2013 року не зазначений порядок реалізації рухомого майна при зверненні заставодержателем стягнення на предмет застави, що не визначає окремий порядок звернення стягнення на предмет застави та порядок його реалізації. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed