Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення. Свої вимоги мотивувала тим, що вона має право на заняття жилого приміщення, розташованого за адресою: : [ADDRESS] , в якому зареєстрований відповідач по справі. Відповідач не проживає, не бере участі у витратах, пов`язаних з утриманням квартири та з оплатою комунальних послуг. В спірній квартирі відсутнє майно, що належить відповідачу. У зв`язку з наведеним позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Позивач має право на заняття жилого приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4), в якому зареєстрований відповідач по справі (а.с. 13). Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Між сторонами виник житловий спір, предметом доказування якого є відсутність членів сім`ї без поважних причин понад шість місяців за місцем реєстрації місця проживання. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на не проживання відповідача за місцем реєстрації без поважних причин понад шість місяців. На підтвердження позовних вимог позивач надала акт Житлової ремонтно-експлуатаційної організації № 417 від 22 серпиня 2008 року (а.с. 5), акт Житлово-експлуатаційної дільниці № 408 від 20 жовтня 2018 року (а.с. 6), інформаційну довідку Відділу з питань реєстрації проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 27 серпня 2018 року, відповідно до якої за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано три особи (а.с. 7). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень щодо заявлених позивачем вимог, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Стаття 71 Житлового кодексу України встановила загальні норми щодо збереження права на жиле приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлених строків провадиться згідно ст. 72 ЖК в судовому порядку. Відповідно п.10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлених строків. В разу їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірності поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що позивач має право на заняття жилого приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстрований відповідач по справі. Однак позивачем не надано належних та допустимих доказів відсутності відповідача за місцем реєстрації без поважних причин понад шість місяців, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, за встановлених обставин суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення повністю.

Outcome: dismissed