Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказав, що 28.04.2016 року він придбав автомобіль Volksvagen Golf, реєстраційний номер [NUMBER] у [PERSON] За придбаний автомобіль він заплатив відповідачу гроші в сумі 1600 доларів США, що станом на 10.08.2016 року становить 40199,22грн. Даний автомобіль зареєстрований на особу [PERSON], в якого після купівлі автомобіля 28.07.2016 року позивач отримав довіреність на право вчиняти правочини, в тому числі і знімати та ставити вказаний автомобіль на облік у відповідних органах ДАІ. Під час купівлі-продажу автомобіля [PERSON] написав позивачу розписку про факт отримання коштів. Придбаний автомобіль потребував ремонту, тому позивач на протязі травня-липня 2016 року провів його ремонт, на що витратив 10313грн., оскільки мав намір перереєструвати автомобіль на своє прізвище. На початку серпня 2016 року, після отримання нотаріально посвідченої довіреності, на отримання якої позивач затратив 200грн., він звернувся до Хмельницького відділення Київського НДІ судових експертиз про проведення трасологічного дослідження. Згідно висновку експертного дослідження від 03.08.2016 року № 4032/4033/16-26 ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] наданого на дослідження транспортного засобу Volksvagen Golf д.н.з.[NUMBER] переварено разом з частиною деталі кузова розміром 230х80мм, на якій нанесено VIN номер. Первинний ідентифікаційний номер кузова наданого на дослідження транспортного засобу був WVWZZZ19ZGW235983. При зверненні за консультацією до органів ДАІ позивачу пояснили, що при виявленні транспортного засобу із змінами ідентифікаційних номерів такі транспортні засоби на облік не ставляться і експлуатація їх заборонена. Тобто, придбавши даний транспортний засіб у [PERSON] позивач фактично був позбавлений права його експлуатувати, використовувати його за призначенням. Позивач вважає, що має право на розірвання договору, відмову від товару та повернення його вартості, відшкодування шкоди, в тому числі і моральної, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». Тому просив суд розірвати договір купівлі-продажу автомобіля [NUMBER] від 28.04.2016 року, укладений між ним та [PERSON], а також стягнути з відповідача в користь позивача: сплачені за товар кошти в сумі 50512,22грн. та 20000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 70512,22грн., витрати на оформлення нотаріально посвідченої довіреності в сумі 200грн., витрати на правову допомогу в сумі 500грн. а також судовий збір. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з мотивів, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, посилаючись на письмове заперечення (а.с.101-103), вказав, що він не продавав позивачу автомобіль на підставі договору купівлі-продажу автомобіля, так я він не є його власником. Як зазначено у розписці, [PERSON] мав надати допомогу позивачу у переписі автомобіля. Такий перепис здійснено, оскільки сторони погодили оформлення нотаріальної довіреності на право керування автомобілем та передано автомобіль позивачу, що і було зроблено. Позивач не хотів здійснювати зняття з реєстрації автомобіля в органах МВС та забажав отримати у власника автомобіля довіреність на право керування, яку він і отримав у власника автомобіля - [PERSON] Оскільки жодного договору між ним та позивачем не існує, тому немає чого розривати та повертати грошові кошти. Щодо повернення позивачу коштів в сумі 10313грн. оплачених на ремонт автомобіля, зазначає що вкладення таких коштів не передбачалось сторонами, не було обумовлено будь-яким договором, а здійснені позивачем з власної ініціативи, він не вимагав від позивача вчинення таких дій. Щодо витрат, які позивач витратив на послуги нотаріуса в сумі 200грн., то зазначає, що між сторонами також не обумовлювалось про те, що дані кошти він повинен повернути позивачу. І як наслідок заявлена позивачем необґрунтована та нічим не підтверджена моральна шкода. У звязку з цим просив в задоволенні позову відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ІВС №205973, виданого 15.02.2003 року Івано-Франківським МРЕВ [PERSON] України вбачається, що власником автомобіля Volksvagen Golf реєстраційний номер 76826ІВ є [PERSON] (а.с.11). Відповідно до копії розписки від 27.04.2016 року, [PERSON] взяв кошти у [PERSON] в сумі 490грн. (а.с.7), а згідно копії розписки від 28.04.2016 року [PERSON] взяв кошти в сумі 1600 доларів США (завдаток за автомобіль) у [PERSON] та зобовязується надати допомогу при переписі автомобіля (а.с.8). Також, згідно копії довіреності від 27.07.2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером № 1213, [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] укладати правочини щодо розпорядження та користування (продажу, міни, позички, оренди) належним йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ІВС № 205973, транспортним засобом Volksvagen модель Golf 2 1.6, випуску 1992 року, шасі (кузов, рама) № WVWZZZ16ZNP011121, тип ТЗ легк. Комбі-В, реєстраційний номер 76826ІВ. Строк довіреності один місяць до 27.08.2016 року (а.с.12). Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1\~ст. 207 ЦК України\~передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти:1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Згідно ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Якщо договір розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору (ст. 653 ЦК України). Відповідно до ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Позивач зазначає, що в серпні 2016 року він звернувся до Хмельницького відділення Київського НДІ судових експертиз про проведення трасологічного дослідження. Як вбачається з висновку експертного дослідження за результатами трасологічного дослідження та ТЕД від 03.08.2016 року № 4032/4033/16-26 ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] наданого на дослідження транспортного засобу Volksvagen Golf 2 д.н.з.[NUMBER] переварено разом з частиною деталі кузова розміром 230х80мм, на якій нанесено VIN номер. Первинний ідентифікаційний номер кузова наданого на дослідження транспортного засобу був WVWZZZ19ZGW235983. Номер двигуна (GX107470) досліджуємого т/з змінам не піддавався і імовірно належав транспортному засобу з ідентифікаційним номером кузова (WVWZZZ19ZGW235983) (а.с.17-21,22-29). В той же час позивачем не подано, а судом не здобуто належних та допустимих доказів того, що саме відповідач [PERSON] відчужив 28.04.2016 року [PERSON] транспортний засіб Volksvagen Golf реєстраційний номер 76826ІВ. Документи, що підтверджують право власності [PERSON] на транспортний засіб Volksvagen Golf реєстраційний номер 76826ІВ, у матеріалах справи відсутні, як і відсутній сам договір купівлі-продажу автомобіля. З наданих копій розписок вбачається тільки про те, що [PERSON] взяв кошти в сумі 1600 доларів США (завдаток за автомобіль) у [PERSON] та зобовязується надати допомогу при переписі автомобіля, проте якого саме автомобіля у даних розписках не вказано. Отже суд приходить до висновку, що в установленому порядку договір купівлі-продажу спірного транспортного засобу між сторонами не укладався, так як сторонами не було дотримано його форми, процедури посвідчення та істотних умов укладання договору. Згідно ч.1\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особо, яка її завдала, за наявності її вини. В той же час вимоги позивача про стягнення моральної шкоди суд вважає такими, що задоволенню не підлягають. При цьому суд враховує, що п. 5 ч. 1ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Уст. 1 Закону України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції"поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Відповідно до ст. 711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень гл. 82 цього Кодексу. Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені § 3 гл. 82ЦК. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди тільки у випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з підстав його необгрунтованості. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України,

Outcome: dismissed