Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Нива-2010» про розірвання договору оренди землі. Позовні вимоги обґрунтував тим, що йому належить дві земельні ділянки, які розташовані на території Бережинської сільської ради, Кіровоградського району Кіровоградської області. 15 та 17 червня 2010 року між ним та відповідачем укладені договори оренди землі, згідно яких він передав належні йому земельні ділянки в платне користування строком на 15 років. Відповідно до умов зазначених договорів відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати йому орендну плату у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки кожної земельної ділянки не пізніше 31 грудня кожного року. Проте за користування земельними ділянками у 2017 та у 2018 році відповідачем не сплачено грошових коштів, послуг в рахунок орендної плати за вказаний період відповідачем також не надавалось. У зв`язку із порушенням відповідачем своїх зобов`язань щодо строку виплати орендної плати за укладеними договорами, позивач позбавлений можливості отримати матеріальні блага, на які розраховував, під час укладення договорів оренди землі з відповідачем. Порушення договорів відповідачем він вважає істотними, тому позивач просить їх розірвати. В судовому засіданні представник позивача адвокат Любченко В.М. позов підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, пояснив, що орендну плату за 2017 рік позивач протягом зазначеного періоду не отримував. Заперечував отримання орендної плати також і за 2018 рік, оскільки позивачу не повідомлялось про надходження грошових переказів поштовим оператором. Отже протягом двох років відповідач не вживав відповідних заходів для належного виконання обов`язку по сплаті оренди, що свідчить про систематичність невиконання умов договорів оренди землі, що є підставою для їх розірвання. В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Тупало М.П. позовні вимоги заперечив, пояснив, що орендну плату за 2017 рік по договорам оренди землі, укладеними між ТОВ «Нива-2010» та [PERSON] , орендарем сплачено наперед, а саме - впродовж 2016 року. Протягом 2018 року позивач ухилявся від отримання орендної плати. У зв`язку з тим, що в договорах не визначено місце виконання обов`язку по сплаті орендної плати, тому відповідач у 2018 році виконав свій обов`язок за місцем проживання орендодавця, шляхом направлення грошового переказу. Крім того, зазначив, що ТОВ «Нива-2010» протягом 2015-2016 років виплачувало орендну плату позивачу. Зазначив, що розмір орендної плати за договорами становить 3 відсотки від вартості земельної ділянки, а сукупна сума, перерахованих ТОВ "Нива-2010" у 2016 році позивачу коштів, значно перевищує розмір орендної плати по двом договорам за один рік, що свідчить про виконання відповідачем обов`язку по сплаті орендної плати за двома договорами в рахунок майбутніх платежів за 2017 рік. Заборгованості по сплаті оренди перед позивачем ТОВ «Нива-2010» не має, свої обов`язки по договорам виконує належним чином, просив відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши та проаналізувавши в сукупності докази, наявні в матеріалах справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії IV-КР № 002624 від 29.03.2002 року, виданого Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області [PERSON] у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передано земельну ділянку, площею 4,89 га, кадастровий номер 3522580900:02:000:0137, яка розташована на території Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.8). 05.01.2008\~року між [PERSON] та СВК «Нива» укладено договір оренди землі, за умовами якого [PERSON] земельну ділянку, належну йому на підставі державного акта серії IV-КР № 002624, передав в користування орендарю строком на 15 років. Вказаний договір зареєстрований у Кіровоградському районному відділі КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України» 15.06.2010 року, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис, реєстраційний номер 041037200158, після чого договір набрав чинності (а.с.6-7). Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії КР № 112346 від 21.11.2005 року, виданого Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області [PERSON] у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передано земельну ділянку, площею 9,78 га, кадастровий номер 3522580900:02:000:0135, яка розташована на території Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.11-12). 24.10.2009\~року між [PERSON] та СВК «Нива» укладено договір оренди землі, за умовами якого [PERSON] земельну ділянку, належну йому на підставі державного акта серії КР № 112346, передав в користування орендарю строком на 15 років. Вказаний договір зареєстрований у Кіровоградському районному відділі КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України» 17.06.2010 року, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис, реєстраційний номер 041037200120, після чого договір набрав чинності (а.с.9-10). З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, наданих Кіровоградським відділенням Кропивницької ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області, вбачається, що протягом 2016 року [PERSON] , якому присвоєно номер РНОКПП [NUMBER] , ТОВ «Нива-2010» нараховувався дохід, код ознаки доходу - 106, за надання майна в лізинг, а саме: у 2 кварталі у розмірі 21614,90 грн., у 3 кварталі у розмірі 16645,96 грн., у 4 кварталі у розмірі 6770,18 грн. (а.с.13). Згідно відомостей, з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 1292 від 02.2019 року, [PERSON] за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2018 року, а саме у 4 кварталі нараховано дохід від ТОВ «Нива-2010» за надання майна в лізинг у сумі 16470,00 грн., з якої ТОВ «Нива-2010» перераховано та сплачено відповідні податки (а.с.14). Згідно фіскального чека ПАТ «Укрпошта» 26 грудня 2018 року з відділення поштового зв`язку Бережинка надіслало поштовий переказ [PERSON] за адресою: [ADDRESS] с. Бережинка [ADDRESS] на суму 13364,42 грн. Відповідно до квитанцій ПАТ «Приватбанк» № 0.0.1219873188.1, № 0.0.1219852958.1 від 21.12.2018 року ТОВ «Нива-2010», як податковим агентом, сплачено податки з доходів платника РНОКПП [NUMBER] , в сумі 2964,60 грн., а також військовий збір з платника РНОКПП [NUMBER] за період січень-грудень 2018 року у розмірі 274,005 грн. (а.с.22). Відповідно до ч. 2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що оренда землі це засноване на договорі платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та іншої діяльності. Зобов`язання орендодавця і орендаря земельної ділянки виникають на підставі укладеного договору оренди землі. Умови договору є обов`язковими до виконання сторонами. Договір оренди землі може бути припинений у випадках передбачених законом або договором. Одностороння відмова від договору не допускається. Згідно ст. 24 Закону «Про оренду землі» орендодавець зобов`язаний\~не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Відповідно до приписів ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його прав на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. У ст.21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі.\~За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати (ст. 22 цього ж Закону). За положеннями ст.24 Закону України «Про оренду землі»\~\~орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. На вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (ч. 1 ст. 32 цього ж таки Закону). Водночас у п.(д) ч.1 ст.141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення законодавства, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. За приписами ст. ст. 610, 612, 614 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. У праві діє презумпція вини порушника зобов`язання, яка може бути ним спростована шляхом надання відповідних доказів. Пункти 4.2., 4.3., 4.5., 4.6. діючих між сторонами по справі договорів оренди землі від 05.01.2008 року та від 24.10.2009 року передбачають таке: розмір орендної плати за кожен рік використання земельної ділянки складає 3 відсотки визначеної відповідно до законодавства вартості орендованої земельної ділянки (паю); орендна плата може бути проведена с/г продукцією, в еквіваленті 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості орендованої земельної частки (паю); орендар проводить розрахунки на протязі терміну, зазначеного в договорі, але не пізніше 31 грудня кожного року; орендар за погодженням з орендодавцем може перенести строки сплати, але не більше ніж на місяць. Сторони визнають, що орендну плату в натуральній формі відповідач не сплачував. Між сторонами існує спір щодо виконання відповідачем своїх зобов`язань по виплаті орендної плати позивачу в грошовій формі за 2017, 2018 роки. Імперативними приписами ст.ст. 12, 13, 81, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання за грошовим зобов`язанням провадиться за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання. Позивач посилається на те, що орендна плата за 2017 рік відповідачем не сплачена. Відповідач цю обставину заперечував та доводив навпаки, що орендна плата ним сплачена в 2016 році наперед. На підтвердження несплати відповідачем орендної плати, позивач надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, згідно яких у 2017 року ТОВ «НИВА-2010» не здійснювало нарахування і сплату орендної плати позивачу. Твердження представника відповідача, що до суми перерахованого у 2016 році ТОВ «Нива-2010» доходу [PERSON] у розмірі 21614,90 грн., 16645,96 та 6770,18 грн. також входить оплата оренди в рахунок погашення орендної плати за 2017 рік судом не береться до уваги, оскільки згідно п.4.6 укладених між ними договорів орендар за погодженням з орендодавцем може перенести строки сплати, але не більше ніж на місяць, проте доказів щодо погодження між сторонами сплати орендної плати у інші строки, ніж передбачений п. 4.5 договорів, відповідачем не надано. У зв`язку з чим суд відхиляє твердження представника відповідача, що він належним чином виконав свої зобов`язання орендаря у 2017 році, оскільки таке твердження не ґрунтується на доказах. Отже, твердження позивача про порушення відповідачем умов договору у 2017 році відповідачем не спростовані. В частині виконання обов`язку сплати орендної плати за договорами оренди землі у 2018 році, суд зазначає, що відповідно квитанцій, наданий представником відповідача, адреса, за якою направлено відповідачем поштовий переказ позивачу, відповідає адресі місцю проживання позивача, вказаній в договорах оренди землі від 05.01.2008 року та від 24.10.2009 року, а також в паспорті громадянина України (а.с. 5), та в позовній заяві. Оскільки\~в договорі оренди землі сторони не визначили місце сплати орендної плати, а тому, згідно приписів п.4 ч.1 ст.532 ЦК України, виконання грошового зобов`язання має проводитися боржником за місцем проживання кредитора, тобто позивача, що й було здійснено відповідачем у 2018 році. Тобто, твердження позивача про порушення відповідачем умов договору у 2018 році відповідачем спростовані, оскільки орендна плата за 2018 рік сплачена відповідачем у грошовій формі та у строк, встановлений договором, що підтверджується наданими ним квитанціями. Відсутність у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків відомостей про виплату орендної плати позивачу не спростовує сам факт виконання відповідачем свого зобов`язання перед орендодавцем, який підтверджено належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом квитанціями про поштовий переказ, а також квитанціями про перерахування відповідних податків з доходу у виді орендної плати за 2018 рік, надісланої позивачу. Позивач не спростував наданих відповідачем доказів та не довів, що кошти ним не були отримані, а навіть якби він такі докази надав, то зобов`язаний був довести відсутність прострочення кредитора, тобто відсутність своєї вини в неотриманні орендної плати, яка йому надіслана поштовим переказом. Спір щодо розміру сплаченої орендної плати між сторонами відсутній оскільки жодна зі сторін заперечень з цього питання не висловлювала. За таких обставин суд вважає, що відповідач довів факт належного виконання ним зобов`язання перед позивачем, які виникли у 2018 році. Оскільки в суді факт порушення відповідачем своїх зобов`язань у 2018 році був спростований, що виключає системний характер порушень договірних зобов`язань з боку орендаря, то підстави для розірвання договору відсутні. Викладені висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 12.12.2012 року у справі № 6-146цс12, які згідно ч.4 ст.263 ЦПК України враховуються судом при вирішення даного спору. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст. 13, 15, 21, 22, 24, 27 Закону України «Про оренду землі», ст.141 Земельного кодексу України, ст.ст. 532, 651, 792 ЦК України.

Outcome: dismissed