Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивач 07.04.2017 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне сервісне управління «Примор`є», уточнивши позовні вимоги заявою від 10.12.2019 року просить стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 99\~180 грн. та моральну шкоду у розмірі 1 100\~000 грн.; стягнути з ТОВ «Житлове експлуатаційно-сервісне управління «Примор`є» на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 99\~180 грн. та моральну шкоду у розмірі 1\~100\~000 грн.; стягнути з відповідачів судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Над квартирою позивача знаходиться квартира [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . Протягом багатьох років під час дощів квартиру позивача заливає в тій частині, яка знаходиться під терасою квартири відповідача. Позивач вказує, що залиття його квартири стається, у зв`язку з тим, що [PERSON] своє майно не утримує, його ремонт не проводить. Розмір шкоди заподіяної позивачу оцінений експертом [PERSON] та становить 97\~640 грн. Також позивачу було завдано моральної шкоди, яка вбачається у порушенні нормального складу життя, постійних душевних хвилюваннях, знаходження у стані напруги та неможливості нормального проживання в квартирі через її незадовільний стан. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 50\~000 грн. Також вказує, що хворіє на рак та всі стреси через постійне залиття його квартири шкодять його здоров`ю. Справа надійшла до провадження судді Нікітіної С.Й. та ухвалою від 15.05.2017 року провадження у справі було відкрите. На підставі розпорядження №858/17 від 11.10.2017 року керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси по справі було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, в результаті якого справа була передана судді Тарасову А.В. та ухвалою якого від 12.10.2017 року була прийнята до провадження. 17.01.2018 року на підставі розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси №188/18 по справі було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, в результаті якого справа надійшла до провадження судді Бойчука А.Ю. Ухвалою судді Бойчука А.В. від 18.01.2018 року справа прийнята до розгляду судді та призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. До суду 06.09.2018 року надійшов відзив представника [PERSON] адвоката Семенової Н.С., згідно якого просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказано, що акти надані позивачем складені за відсутності [PERSON] та без її підпису, також огляд квартири позивача проводився без огляду тераси, тому інформація викладена у актах є надуманою. Висновок експерта від 15.03.2017 року містить припущення щодо причини залиття квартири, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Акт огляду тераси відповідача від 21.10.2016 року свідчить, що її вина у залитті квартири позивача відсутня. Підстав для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди немає, адже вина відповідачки у залитті квартири позивача не доведена. Ухвалою суду від 06.09.2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 15.11.2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. До суду 03.12.2018 року надійшла відповідь на відзив представника [PERSON] [PERSON] , згідно якої вказує, що Акти відповідають вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. У відзиві [PERSON] не довела відсутність її вини в завдані шкоди позивачу. До суду надійшла апеляційна скарга [PERSON] на ухвалу про відкриття провадження у справі. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.01.2019 року апеляційну скаргу було залишено без руху, а ухвалою від 16.03.2019 року повернуто апелянту. Справа повернулася до Приморського районного суду м. Одеси та на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу була передана судді Нікітіній С.Й. Ухвалою від 09.07.2019 року справа прийнята до провадження судді Нікітіної С.Й. та призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. На підставі розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси №1997/19 від 04.10.2019 року по справі проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, в результаті якого справа надійшла 15.10.2019 року до провадження судді Бондаря В.Я. Ухвалою суду від 15.10.2019 року справа прийнята до провадження судді та призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 19.11.2019 року. У підготовчому засіданні 19.11.2019 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про відкладення, розгляд справи відкладено на 10.12.2019 року. Ухвалою суду від 10.12.2019 року викликано свідків, залучено до участі у справі ТОВ «Житлове експлуатаційно-сервісне управління «Примор`є» в якості співвідповідача та закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті на 14.01.2020 року. У судовому засіданні 14.01.2020 року було задоволено клопотання про виклик свідків, розгляд справи відкладено на 11.02.2020 року. У судовому засіданні 11.02.2020 року було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду від 11.02.2020 року по справі призначено судову комплексу будівельно-технічну та матеріалознавчу експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 16.06.2020 року провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду у судовому засіданні 07.07.2020 року. У судовому засіданні 07.07.2020 року було задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 15.07.2020 року. У судовому засіданні 15.07.2020 року було задоволено клопотання представника позивача про оголошення перерви з метою подання заяви про поновлення процесуальних строків. Наступне судове засідання призначене на 22.07.2020 року. Ухвалою суду від 22.07.2020 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів, необхідних для проведення експертизи. Розгляд справи 20.08.2020 року було відкладено на 09.09.2020 року, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про витребування доказів. У зв`язку з неявкою позивача та його представника до судового засідання 09.09.2020 року розгляд справи було відкладено на 26.10.2020 року. У судовому засіданні 26.10.2020 року розгляд справи було відкладено на 10.11.2020 року, у зв`язку з неявкою учасників справи. У судовому засіданні 10.11.2020 року було задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, наступне засідання призначено на 09.12.2020 року. У судовому засідання 09.12.2020 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про долучення клопотання експерта та оголошення перерви, перерву оголошено до 22.01.2021 року. У судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] вказала, що ознайомлена з висновком експерта не в повній мірі, тому просила відкласти розгляд справи. Клопотання представника відповідача було задоволено, розгляд справи відкладено на 01.02.2021 року. У судовому засіданні 01.02.2021 року представник [PERSON] просила допитати експерта, клопотання було задоволено, розгляд справи відкладено до 03.03.2021 року. У зв`язку з неявкою судового експерта, з метою його повторного виклику, розгляд справи у судовому засіданні 03.03.2021 року було відкладено на 12.03.2021 року. У судовому засіданні 12.03.2021 року було заслухано пояснення експерта [PERSON] . Представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про право власності на квартиру від 12.10.2001 року №581/01 (т.1 а.с.10). [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , про що свідчить інформаційна довідка №71258252 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (т.1 а.с.11, т.2, а с.80). Комісія ТОВ «Житлове експлуатаційно-сервісне управління «Примор`я» проводила огляд квартири позивача 28.09.2016, 13.10.2016, 17.10.2016, 20.10.2016 та згідно складених актів причиною затікання води є: тривала експлуатація дому; природня просадка будинку, що призвело до утворення візуально невидних мікротріщин на відкритій терасі другого поверху; тривала експлуатація зливової, стічної системи. Огляд тераси квартири відповідача комісією не проводився, а акти складені у присутності лише [PERSON] (т.1 а.с.32-35). В свою чергу, згідно акту огляду комісії ТОВ «Житлове експлуатаційно-сервісне управління «Примор`я», проведеного 21.10.2016 квартири, що належить [PERSON] в її присутності, тераса відповідача слідів протікання не містить, мікротріщин не виявлено. Для встановлення причин протікання та потрапляння дощової води в квартиру [ADDRESS] , необхідно провести огляд зливової системи, фасаду будинку з залученням спеціалістів (т.1 а.с.141). Довідки міської клінічної лікарні №10 клініки урології та нефрології від 24.09.2014 року містить діагноз «рак передміхурної залози», проте дана довідка не містить дані особи, яка має вказану хворобу. Прізвище ім`я по батькові хворого не відзначені (т.1 а.с.36). В свою чергу, протоколи огляду та виписка-епікриз №1576 (т.1 а.с.37-39) проведених [PERSON] не містять діагнозу. Згідно інформації Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів Державної служби України з надзвичайних ситуацій у вересні 2016 року дощ спостерігався в наступних числах: 18, 19, 20 (злива та гроза), 26, 27 (т.2 а.с.186). Згідно інформації Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів Державної служби України з надзвичайних ситуацій погодні умови в м. Одесі були наступними: 26.09.2016 року хмарно, середньодобова температура повітря: 14,8 ?С, дощ: 20,25-22,55 год., кількість опадів: 0,0мм.; 27.09.2016 року хмарно, середньодобова температура повітря: 14,8 ?С, без опадів; 28.09.2016 року мінлива хмарність, середньодобова температура повітря: 13,7 ?С, без опадів; 11.10.2016 року хмарно, середньодобова температура повітря: 11,2 ?С, дощ: 15.40-15.50 год., кількість опадів: 0,0мм.; 12.10.2016 року хмарно, середньодобова температура повітря: 12,9 ?С, дощ, гроза, кількість опадів: 56,6мм., 13.10.2016 року хмарно, середньодобова температура повітря: 8,6 ?С, дощ, гроза, кількість опадів: 50,9мм.; 16.10.2016 року хмарно, середньодобова температура повітря: 7,3 ?С, дощ, кількість опадів: 2,9мм.; 17.10.2016 року мінлива хмарність, середньодобова температура повітря: 7,6 ?С, без опадів; 18.10.2016-20.10.2016 без опадів. 12-13 жовтня 2016 року у зв`язку з проходженням Дунайського циклону у м. Одесі спостерігалися складні погодні умови (т.2 а.с.154-156). Згідно висновку №ED-2514-1-677.17 за результатами проведеного будівельно-технічного експертного дослідження судового експерта Чорної Юлії Петрівни від 15.03.2017 року, експертом були виявлені сліди залиття в приміщеннях квартири [ADDRESS] , які сконцентровані під терасою на другому поверсі житлового будинку. Виконати обстеження тераси експерту не надалося можливим, відсутній доступ. Судовий експерт [PERSON] зробила наступний висновок: «можливо причиною залиття приміщень квартири [ADDRESS] є пошкодження конструкції тераси на другому поверсі, що приводить до протікання води та залиття приміщень квартири [ADDRESS] ». Розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття приміщень квартири [ADDRESS] складає 90\~640 грн. (т.1 а.с.12-22). Вартість проведення експертизи становить 7000 грн., про що свідчить квитанція №0.0.707489135.1 від 16.02.2017 року (т.1 а.с.31). Вищевказаний висновок було доповнено висновком судового експерта Чорної Юлії Петрівни № ЕС-2514-1-999.18 від 24.04.2018 року та вказано, що на момент огляду 23.02.2017 року була відсутня інша причина залиття квартири [ADDRESS] ніж протікання конструкції тераси другого поверху. Для визначення причини протікання тераси необхідно виконати обстеження тераси та зливової системи. Розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири визначений у сумі 92\~180 грн. (т.1 а.с.153-165). На замовлення адвоката Семенової Наталії Сергіївни (представник відповідача) було проведено дослідження та складено висновок судовим експертом [PERSON] 14.12.2018 року, відповідно до якого фактичний технічний стан тераси квартири [ADDRESS] не міг призвести до дефектів та ушкоджень нижче розташованої квартири [ADDRESS] , зазначених в актах огляду квартири складених у вересні-жовтні 2016 року. З жовтня 2016 року ремонтні роботи покриття підлоги тераси квартири [ADDRESS] не проводилися (т.2 а.с.58-73). Судовим експертом [PERSON] 30.12.2020 року складено висновок №03/2020 будівельно-технічної експертизи підготовленої на замовлення [PERSON] для подання до суду по справі №522/6745/17, відповідно до якого причиною залиття квартири [ADDRESS] , яке мало місце у вересні-жовтні 2016 року, з урахуванням того, що сліди залиття сконцентровані саме під терасою квартири [ADDRESS] у цьому будинку, а саме у житлових кімнатах «4,5,6,8» квартири [ADDRESS] та з урахуванням характеру розташування цих слідів це незадовільний технічний стан конструкції покриття (керамічна плитка, гідроізоляційний шар, примикання підлоги тераси до стіни парапету та стін приміщень кв. [ADDRESS] , а також примикання навколо з/б колони) тераси кв. [ADDRESS] в період з 28.09.2016р. по 21.10.2016р. Інші причини залиття житлових кімнат «4,5,6,8» квартири [ADDRESS] не встановлені (т.4 а.с.7-61). Згідно ч.5 ст.102 ЦПК України суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. Експерт [PERSON] у судовому засіданні 12.03.2021 року пояснив, що первинної документації покриття тераси не було, висновок про те, що покриття тераси було здійснено з керамічної плитки здійснено на підставі того, що гідроізоляційний матеріал покриття тераси - горючий і в такому вигляді будинок би не прийняли в експлуатацію. Саме плитка, тому що на сусідній терасі була покладена плитка. Експерт не зміг надати відповідь на запитання представника відповідача з приводу того, на підставі чого, у висновку вказано, що відбулася заміна (будівельні роботи) плитки на рулони гідроізоляційний матеріал після 21.10.2016 року. Пошкодження покриття тераси на момент залиття експерт не міг бачити. На запитання представника відповідача на підставі чого було здійснено висновок про незадовільний технічний стан покриття тераси, експерт сказав, що якби покриття було задовільним, то залиття не відбулося б. Пошкодження плитки, гідроізоляційного шару, примикання до колони не виявлені, адже руйнівний метод не застосовувався, лише візуальний. Інших причин для залиття не встановлено. На запитання які інші причини залиття досліджувалися, експерт не зміг надати відповідь на запитання. На фасаді слідів залиття немає, ремонт фасаду не проводився, лише в одному місці було вчинено поточний ремонт, через фасад таке залиття не могло статися. З проекту тераси вбачається залиття з боку тераси. Іншого можливого покриття, крім плитки і гідроізоляційного шару експерт не назвав. В актах про залиття зазначено, що покриття тераси плитка. При огляді тераси експерт плитку не бачив, бачив декоративний шар, а під ним гідроізоляційний шар. Згідно ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Експертний висновок [PERSON] не приймається судом до уваги, адже складений без дослідження тераси, що знаходиться над квартирою позивача. Суд критично відноситься до експертного висновку [PERSON] , оскільки висновок про здійснення ремонтних робіт на терасі після залиття ґрунтується на припущеннях, адже експерт вказав в судовому засіданні, що плитку на терасі відповідачки він не бачив, висновку про її заміну дійшов зважаючи на те, що в актах від 2016 року вказано, що покриття тераси плитка, а по його приходу був декоративний шар та гідроізоляційний шар. Як вірно відзначала представник відповідача плитка могла залишитися під гідроізоляційним шаром. Для достеменного знання необхідно було застосовувати руйнівний метод дослідження, в той час як експертом надано висновок на підставі візуального огляду. Також експерт вказував, що висновку про незадовільний стан покриття тераси дійшов, адже якби покриття тераси було в задовільному стані, то залиття не відбулося б. Надалі вказує, що інших причин для залиття квартири не встановлено, хоча які «інші» не пояснив. Тож, такі висновки про незадовільне покриття у зв`язку з наявністю протікання є нелогічними та знову ж таки ґрунтуються на припущеннях. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про відхилення висновку експерта Максюти В.В., як такий, що ґрунтується на припущеннях. З пояснень [PERSON] , який надав пояснення як свідок в судовому засіданні 11.02.2020 року встановлено, що з ТОВ «Примор`є» приходили чотири рази, кожного разу оглядали квартиру та складали акти. [PERSON] з квартири [ADDRESS] з приводу звернень щодо протікання води говорив, що все буде добре. Після заливу ремонт своєї квартири не проводили, був косметичний ремонт перед затопленням. І до вересня 2016 року ніяких затоплень не було. Після проведення ремонту на терасі відповідачки в 2017 році залиття припинилися. Позивач пояснив, що стіни з потіками, штукатурка, яка падає на робочий стіл, пошарпані шпалери псують настрій і всі вікові хвороби тільки посилюються і призводять до думки, що так жити не можна. З показань свідка [PERSON] , котра є дружиною позивача, встановлено, що вона особисто не знайома з відповідачкою, проживають вони в квартирі з 2000 року. З [PERSON] чоловіком [PERSON] у свідка прекрасні стосунки. Затоплення сталося у всіх чотирьох житлових кімнатах, які знаходяться під терасою [PERSON] . Комісія з ТОВ «Примор`є» приходили, оглядали квартиру та складали акти чотири рази, кожне затоплення. Комісія вказувала, що підійдуть на другий поверх до [PERSON] для огляду їх квартири, особисто свідок не ходила та присутня не була. [PERSON] зверталася до [PERSON] з приводу відшкодування шкоди і він говорив, що все зробить, але так нічого і не робив. Ремонт квартири після затоплення не проводився, адже чоловік дуже хворий, у нього онкологічне захворювання. Штукатурка падає в кабінеті позивача до сих пір, але вже менше. Після подачі позову [PERSON] сказала [PERSON] , що подала позов і [PERSON] та [PERSON] зробили ремонт тераси в 2017 році, було видно робочих на терасі, чутно перфоратор. Після проведеного ремонту затоплень більше не було. На терасі квартири [ADDRESS] свідок була дуже давно, ще років 12-15 назад. Свідок [PERSON] вказала, що вона дружить з дружиною позивача, відповідачку вона не знає. Свідок вказала, що вона часто буває в квартирі позивача, раз в тиждень десь. В жовтні 2016 року, коли свідок приїхала в гості до позивача ще текла вода по стінах, з лампочки капало. До заливу квартира знаходилася в гарному стані, з гарним ремонтом. Влітку, коли свідок приїжджала в гості до [PERSON] було чутно, що в квартирі зверху проводиться ремонт, а потім коли вони (свідок, [PERSON] та [PERSON] ) виходили, було видно людей на терасі, які стукали, свердлили. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що вона дружить з дружиною позивача, відповідачку вона не знає. В жовтні 2016 року, після сильних дощів, коли свідок прийшла в гості до позивача, в них в гостинній стояла миска, куди лилася вода, не можна було включити світло, бо іскрилася лампа, з неї капала вода. До затоплення квартира була акуратна, чиста, без видних пошкоджень. Влітку 2017 року свідок бачила на терасі двох чоловіків, в квартирі було чутно шум, вона подумала, що проводився ремонт. Також з пояснень свідка [PERSON] встановлено, що він чоловік [PERSON] та бачив сліди затоплення в жовтні 2016 року, також був присутній при здійснені ремонтних робіт на терасі влітку 2017 року. Суд критично відноситься до показань свідків щодо здійснення ремонтних робіт [PERSON] влітку 2017 року, адже ніхто зі свідків достеменно не знають та не зазначають про які ремонті роботи йдеться, які саме дії по ремонту вчинялися відповідачкою. Всі чули шум та бачили людей на терасі, висновок про те, що проводилися ремонті роботи є припущенням. Згідно ст.22 ЦПК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до положень ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам особи, а також шкода завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Позивачем не доказано, що винною особою у затопленні його квартири є [PERSON] , адже про протікання тераси відповідачки не свідчить жоден доказ. В акті огляду квартиру від 17.10.2016 року вказано, що на терасі ознак протікання, затікання візуально не виявлено. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 7 ст. 81 ЦПК України передбачає, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд приходить до висновку, що вина [PERSON] та ТОВ «ЖКСУ «Примор`є» у заподіянні шкоди, тобто залитті квартири [PERSON] не доказана. Щодо стягнення моральної шкоди, яку позивач оцінив у загальному розмірі 2\~200\~000 грн., суд відзначає наступне. На підставі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України). За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Завдання моральної шкоди позивач мотивує тим, що позивач має незадовільний стан здоров`я онкологічне захворювання, що підтверджується показаннями свідка [PERSON] ; квартира є єдиним житлом позивача та він немає змоги зробити ремонт. [PERSON] у судовому засіданні, надаючи пояснення як свідок, вказав, що його бентежить, те що на його робочий стіл падає штукатурка, а всі «вікові хвороби» погіршуються через постійні хвилювання. Втім, вину [PERSON] у залитті квартири позивача не доказано, про що вказано вище. Позивачем жодним чином не обґрунтовано розмір моральних страждань. Тож, позивачу спричиняє моральних страждань наслідки залиття квартири, вина відповідачів у залитті квартири не підтверджена, тому і відсутність підстави для стягнення моральної шкоди з відповідачів. Статтею 263 ЦПК України закріплено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. За таких підстав, суд дійшов переконливого висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, вимоги позивача про стягнення судових витрат з відповідачів також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed