Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення часток у нерухомому майні. Посилаючись на те, що вона та її чоловік [PERSON] 11.01.2006 року на підставі рішення 36 сесії ІV скликання Чернівецької міської ради від 29.09.2005 року №836 отримали у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0501 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] . [INFO] чоловік позивачки [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно в тому числі і на спірну земельну ділянку. Позивач зазначає, що вона як спадкодавець звернулась до приватного нотаріуса ЧМНО Блауш Н.З. із заявою про прийняття спадщини. Однак 12.04.2021 року нотаріусом надано довідку у які зазначено, що нотаріус не може оформити право на спадщину оскільки померлий чоловік за життя не виділив свою частку у спільній сумісній власності з іншими співвласниками. Таким чином позивачу необхідно в судовому порядку визначити частку померлого чоловіка оскільки за життя не була визначена його частка в даному нерухомому майні. Виходячи з того, що позивач не може прийняти спадщину після смерті свого чоловіка, не може оформити право на спадщину на земельну ділянку, та отримати свідоцтво про право на спадщину на дану земельну ділянку, оскільки частки співвласників земельної ділянки не виділенні, то просить суд припинити право спільно сумісної власності та визначити, що розмір частки [PERSON] , який помер [INFO] у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0501 га, що розташована по [ADDRESS] , становила Ѕ частини. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 24.05.2021 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 16.07.2021 року по вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи по суті позивач подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. До початку розгляду справи по суті відповідача подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку та Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку [PERSON] та померлому [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0501 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] у віці 56-ти років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 30.11.2020 року. Згідно довідки приватного нотаріуса ЧМНО Блауш Н.З. від 12.04.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки померлий [PERSON] за життя не виділив свою частку у спільній сумісній власності з іншими співвласниками. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Частиною 1 статті 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з іншим правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Як встановлено у судовому засіданні між позивачем та відповідачем відсутній спір про право. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Пленум Верховного Суду України в п. 12 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частка кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними ( частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Окрім цього слід зазначити, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, суд зазначає, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20). Отож враховуючи, що на момент ухвалення рішення [PERSON] помер, тому відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України його цивільна правоздатність припинилася, що свідчить про неможливість визначення права власності на 1/2 частку спірної земельної ділянки за померлою особою. Крім того, вказаний спосіб захисту не є ефективним у розумінні положень статті 16 ЦК України та не призведе до відновлення порушених прав позивача, за захистом якого вона звернулася до суду. У зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що відсутні законні підстави для визначення часток майна, що є у спільній сумісній власності. Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed