Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач 06 грудня 2013 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою до 13.09.2002 року. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2003 року, суд затвердив мирову угоду укладену між [PERSON] та [PERSON], з приводу врегулювання спору про встановлення місця проживання дітей. Так, згідно мирової угоди [PERSON] погодилася, щоб [PERSON] проживала разом з батьком. Таким чином, вже 10 років [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. На сьогодні [PERSON] досягла повноліття, але враховуюче, що являється студенткою Придніпровського професійного ліцею потребує матеріальної допомоги. За станом здоров`я донька не має можливості навіть періодично підробляти та вимагає додаткових витрат на лікування. Просив стягувати з неї аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі та заперечувала проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, її представника вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 травня 1990 року по 13 вересня 2002 року (а.с.3,48). Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5,49). В силу ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2003 року затверджена мирова угода, згідно якої [PERSON] на заперечує, щоб [PERSON] проживала разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] згоден, щоб [PERSON], проживала разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Встановлено, що [PERSON] навчається у Придніпровському професійному ліцеї (а.с.8). Встановлено, що [PERSON] є учнем гр. ТУ ШП-13, форма навчання безоплатна та отримує стипендію (а.с.53). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Законодавець зобов'язує батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як зазначив позивач в судовому засіданні, він працює та має дохід 5000 грн. на місяць, та вказав, що [PERSON] за станом здоров`я не має можливості навіть періодично підробляти та вимагає додаткових витрат на лікування, позивач повністю утримує доньку. Натомість, встановлено, що на утриманні відповідачки перебуває неповнолітня донька [PERSON], яка є учнем випускного класу комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 97 імені П.І. Шкідченка» Дніпропетровської міської ради та з якою 11 жовтня 2013 року укладено договір № 34 на підготовку слухача на підготовчих курсах ДВНЗ «Український державний хіміко-технологічний університет», загальна вартість освітньої послуги становить 1080 грн. (а.с.38-39). Разом з тим, в силу ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Так, безпосередньо позивачем в судовому засіданні надані пояснення, що повнолітня донька проживає сама в квартирі, а він проживає окремо, однак сам здійснює її утримання, що не заперечувалось відповідачкою. Той факт, що місце проживання позивача та його доньки зареєстровано за однаковою адресою, а саме, [ADDRESS], не може бути підставою вважати, що донька проживає разом з батьком. Також, як вбачається з довідки з місця навчання [PERSON] та з пояснень позивача, повнолітня дитина навчається безоплатно. А тому, при таких обставинах, враховуюче вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок усіх доказів у їх сукупності, з урахуванням зазначених норм права, суд приходить до висновку, що позивач не має право звертатись з даним позовом, оскільки повнолітня дитина, на утримання якої він просить стягнути аліменти з відповідачки, проживає окремо від батьків. При таких обставинах, повнолітня дитина сама має право звернутися до суду з позовом про стягнення на свою користь та на своє утримання аліментів з батьків, у в зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при подачі позову, вони компенсуються за рахунок держави, відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Outcome: dismissed