Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

В березні 2020 року позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] просили встановити строком на п`ять років сервітут щодо теплової камери та під`їзду будинку [ADDRESS] , в якому обладнується вузол комерційного обліку теплової енергії, для встановлення та обслуговування такого вузла обліку АТ «Криворізька теплоцентраль», зобов`язавши відповідачів усунути перешкоди у користуванні тепловою камерою та під`їздом будинку [ADDRESS] , шляхом надання доступу представникам позивача, для встановлення та обслуговування такого вузла. Стягнути з відповідачів сплачений судовий збір. Позивач посилається на те, що відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», прийнятого Верховною Радою України 22.06.2017 року, АТ «Криворізька теплоцентраль» виступає оператором зовнішніх інженерних мереж, основним обов`язком якого є оснащення вузлами комерційного обліку будівель, приєднаних до його зовнішніх інженерних мереж і не оснащених такими вузлами, або якщо такі вузли вийшли з ладу. Відповідно до п.3 ст.3 Закону оператор зовнішніх інженерних мереж не менш як за два місяці до встановлення вузлів комерційного обліку, повинен повідомити власників про намір встановити такий вузол, а власник (співвласники) будівлі протягом двох місяців мають право повідомити про згоду на встановлення вузла, про намір погодити з оператором відмінні від запропонованих умови встановлення вузла або намір самостійно обладнати будівлю. Повідомлення на офіційному сайті позивача в даному випадку було здійснено 27.11.2018 року та додатково 16.01.2019 року в друкованому виданні №3 «Домашня газета», однак протягом чотирьох місяців співвласники будинку [ADDRESS] про намір погодити з оператором відмінні від запропонованих умови встановлення вузла або намір самостійно обладнати будівлю не повідомили, що надало позивачу право здійснити оснащення будівлі вузлами комерційного обліку. Проте, 15.04.2019 року мешканцями будинку було не допущено у підвальне приміщення інженерів-інспекторів позивача та інженера ПП «НВФ» ЕРГОМЕРА, направлених для здійснення встановлення вузла комерційного обліку і до теперішнього часу вузол комерційного обліку на будинок [ADDRESS] встановлено не було. Виконати вимоги чинного законодавства іншим способом, аніж встановлення сервітуту щодо технічного підвального приміщення, позивач не має можливості, тому звертається до суду зі вказаним позовом. У зв`язку із чим змушені звернутися до суду, із вищевказаною позовною заявою. В справі 19 квітня 2021 року постановлено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року скасовано заочне рішення та справу призначено до розгляду. Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року справу прийнято в провадження судді Чайкіна І.Б. для подальшого розгляду. В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не визнала позовні вимоги, заперечувала щодо них з підстав викладених в її письмовій заяві. Інші відповідачі вважаються повідомленими належним чином про день, час та місце судового засідання, до суду не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, будь - яких клопотань на адресу суду від них не надходило. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання», від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста Кривого Рогу. Позивач виступає оператором зовнішніх інженерних мереж, основним обов`язком якого є оснащення вузлами комерційного обліку будівель, що на день набрання чинності цим Законом були приєднані до його зовнішніх інженерних мереж і не були оснащені такими вузлами обліку, або якщо такі вузли обліку на день набрання чинності цим Законом вийшли з ладу (пункт 2 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (Закон). Мешканцями (власниками) будинку за адресою: [ADDRESS] 15 квітня 2019 року було не допущено у підвальне приміщення будівлі інженерів інспекторів АТ «Криворізька теплоцентраль» [PERSON], [PERSON] , а також інженера ПП «НВФ» ЕРГОМЕРА [PERSON] , направлених для здійснення встановлення вузла комерційного обліку, про що складено відповідний акт (а.с.10). Твердження позивача, яке міститься в позові, про те, що пунктом 2.4 вказаного проекту встановлено, що вузол обліку теплової енергії повинен бути змонтований в технічному неопалювальному підвальному приміщенні будівлі, спростовується змістом проекту, в якому відсутні вказівки на те, що вузол обліку повинен бути встановлений в підвальному приміщенні, а тому це твердження суд вважає необґрунтованим та не бере його до уваги. До взаємин між сторонами належить застосувати норми ЦК України, Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг. У відповідності до абзацу 1 частини 3 ст. 3 Закону «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», оператор зовнішніх інженерних мереж не менш як за два місяці до встановлення вузлів комерційного обліку повідомляє власників (співвласників) будівлі про намір встановити такий вузол, вартість такого встановлення, розмір та порядок сплати передбаченого цим Законом внеску за встановлення вузла комерційного обліку. Пунктом 4 Порядку інформування оператором інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2018 № 444 (Порядок), встановлено: повідомлення доводиться до відома власників (співвласників) будівлі шляхом розміщення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування; у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у під`їздах будівлі. Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 3 Закону «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», власник (співвласники) будівлі протягом двох місяців має право повідомити оператору зовнішніх інженерних мереж (за своїм вибором) про згоду на встановлення вузла комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах; намір погодити з оператором зовнішніх інженерних мереж відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку; намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку. Абзацом 3 частини 3 ст. 3 Закону «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що у разі якщо протягом двох місяців з дня отримання повідомлення власник (співвласники) не повідомив оператора зовнішніх інженерних мереж про намір погодити з ним відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку або про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку, а також у разі якщо власник (співвласники) повідомив про намір погодити відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку або про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку, але не зробив цього протягом чотирьох місяців з дня повідомлення оператором про намір встановити вузли комерційного обліку, оснащення будівлі вузлами комерційного обліку здійснює оператор зовнішніх інженерних мереж. У відповідності до абзацу 4 ч. 3 ст. 3 Закону «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що у разі якщо власник (співвласники) будівлі не дає згоди або створює перешкоди встановленню вузла комерційного обліку в місцях вводу зовнішніх інженерних мереж у будівлю, оператор зовнішніх інженерних мереж, до яких приєднана (приєднується) будівля, може вимагати встановлення судом сервітуту щодо частини будівлі, в/на якій обладнується вузол комерційного обліку, для встановлення та обслуговування такого вузла обліку. У такому разі порядок відшкодування витрат на оснащення будівлі вузлами комерційного обліку, встановлений цією статтею, не змінюється. Частиною 1 ст. 401 ЦК України визначено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. За приписами ст. 402 ЦК України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном - сервітуту. Тому, правова природа сервітуту передбачає, що однією з умов його встановлення є неможливість власника майна задовольнити власні потреби без встановлення користування чужим майном. Судом встановлено, що позивач для оснащення будинку [ADDRESS] вузлом комерційного обліку, має змонтувати вузол обліку теплової енергії тепловій камері. Також встановлено, що мешканцями вищезазначеного будинку, 15 квітня 2019 року не було допущено у підвальне приміщення осіб, направлених для здійснення встановлення вузла комерційного обліку. У судовому засіданні не встановлено, що відповідачі не допускають позивача до теплової камери. Суд приходить до переконання, що у судовому засіданні не встановлено, що відповідачі, не допустивши у підвальне приміщення представників позивача, порушили права останнього, оскільки з досліджених судом доказів не вбачається, що вузол обліку має бути встановлений саме у підвальному приміщенні. За положеннями ч.1, ч.3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 129 Конституції України проголошує основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Таким чином, АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідачі у справі є власниками квартири за адресою: будинок [ADDRESS] . В наданому суду акті про недопущення до будівлі (приміщення) та відмова від встановлення вузла комерційного обліку теплової енергії від 15.04.2019, відсутні дані мешканців будинку, що не надали працівникам АТ «Криворізька теплоцентраль» встановити вузол комерційного обліку, жодного підпису мешканців будинку в акті відсутні, окрім того, відсутні й анкетні дані осіб, що нібито були присутні під час складання даного акту. Тому, судом не встановлено, що відповідачі не допустили у приміщення представників позивача, тим самим порушили права останнього. Не спростовано також твердження відповідача [PERSON] про відсутність теплової камери та підвалу у будинку, та зазначення конкретної частини приміщення у будинку на який слід встановити сервітут. Представник АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» скористався своїми процесуальними правами на власний розсуд, з іншими клопотаннями щодо встановлення власників майна не звертався Правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи в сукупності обставини справи в контексті законів, інших норм права, надані сторонами докази, виходячи з стандарту доказування "баланс вірогідностей" (BENDERSKIY v. Ukraine 15.11.2007 р., J.K. AND OTHERS v. SWEDEN 23.08.2016 р.) суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, судові витрати з відповідачів стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed