Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

АТ «Райффайзен Банк Аваль» в травні 2018 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] про захист порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позов мотивований тим, що відповідно до Кредитного договору № 014/035-43/50384 від 09.10.2007 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було надано [PERSON] кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 326000,00 гривень строком до 08.10.2017 року із сплатою 12,75 % річних, а позивальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні договором. Згідно п. 3.1 Кредитного договору Кредитор надає Позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п. 3.2. Кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок [PERSON] . Таким чином, Банк виконав взяті на себе договірні зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Відповідно до умов п. 5.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів за фактичне користування кредиту щомісячно, до 15 числа кожного місяця відповідно до Графіку погашення кредиту та відповідно до умов Кредитного договору. Відповідно до п. 5.7. Кредитного договору Позичальник зобов`язався в строки, передбачені договором, здійснювати повернення суми кредиту та сплати процентів - у валюті, що відповідає валюті кредиту. Позичальник зобов`язаний сплатити інші комісії, пені, штрафи в національній валюті України. За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню, в розмірі 0,5 % від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення ( п. 10.1 Кредитного договору). Відповідно до п. 9.1. Кредитного договору, Договір набуває чинності з моменту підписання сторонами та кріплення печаткою кредитора та діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафів, пені). З метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, було укладено Додаткову угоду № 1 від 15.06.2009 р. до кредитного договору № 014/035-43/50384, за якою сторони домовились, що на підставі Додаткової угоди з 15.06.2009 року фактична заборгованість за Кредитом збільшується на суму Заборгованості за процентами, у зв`язку з чим відбувається зміна строку погашення Заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Позичальнику. Також Сторони дійшли згоди тимчасово на період 15.06.2009 року до 15.05.2010 року зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми Кредиту, у зв`язку з чим, графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок вартості кредиту викладено у новій редакції в Додатку № 1,2 до Додаткової угоди. Однак, відповідачем не виконувалися вищезазначені умови, а саме не здійснювалася щомісячна сплата кредиту, в зв`язку з чим станом на 19.08.2014 року заборгованість по кредиту становить 226203,29 гривень, з яких прострочена сума боргу складає 47023,92 гривень, заборгованість по сплаті відсотків становить 34588,97 гривень. В забезпечення належного виконання умов Кредитного договору, між Кредитором та [PERSON] було укладено Договір іпотеки від 09.10.2007 року, згідно якого виконання зобов`язань за Кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: квартирою, № 13 (тринадцять), що знаходиться в [ADDRESS] , і належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] від 07.08.2000 року, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 27.07.2000 року, № 984, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 27.09.2007 року та записаного в реєстровій книзі № 51 за реєстровим № 1576. 27.10.2017 року Іпотекодержатель направив вимоги до Іпотекодавця із повідомленням про вручення та можливістю погашення боргу у встановлений термін, але звернення до Банку не було, борг за кредитним договором не погашено. Таким чином, з укладенням Кредитного договору та Договору іпотеки Кредитор отримав законне право у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, звернути стягнення на заставлене за Іпотечним договором майно, а також стягнути з Позичальника суму основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та пеню. Вищевикладене й стало підставою звернення позивача до суду із вимогою в рахунок погашення заборгованості у сумі 260792,26 гривень за Кредитним договором № 014/035-43/50384 від 09.10.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру № 13 (тринадцять) [ADDRESS] що знаходиться [ADDRESS] , і належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] від 07.08.2000 року, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 27.07.2000 року № 984, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 27.09.2007 року та записаного в реєстровій книзі № 51 за реєстровим № 1576. Відповідно до Довідки-характеристики № 13397, виданої КП «ВООБТІ» 28.09.2007 року, квартира складається з: коридору 13-1, кухні 13-2, 13-3, кімнат 13-4, 13-7, 13-8, житловою площею 50,4 кв.м., ванної 13-5, туалету 13-6, комори 13-9, частини підвалу під сарай, площею 2,1 кв.м., загальна площа квартири - 75,8 кв.м., - шляхом реалізації її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну продажу встановити за ціною, не нижчою 949439,00 гривень. Ухвалою суду від 18.05.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду. Відкрито провадження у справі за позовом. Ухвалою суду 18.06.2018 року закінчено підготовче провадження у справі, підготовче засідання закрито. Ухвалою суду від 26.09.2018 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] . Ухвалою суду від 10.01.2019 року залучено до участі в цивільній справі № 127/10983/18 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] про захист порушеного права, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, правонаступника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] , який помер [INFO] року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, надав суду відзив на позовну заяву. Відзив аргументований тим, що [INFO] [PERSON] помер і зобов`язання позичальника по кредитному договору, як однієї сторони, припинилися смертю позичальника і у зв`язку із відсутністю однієї сторони у двосторонньому договорі, кредитний договір припинив свою дію. Зобов`язання іпотекодавця в договорі іпотеки, у разі смерті позичальника, не передбачені. Таким чином, договір іпотеки припинив свою дію. Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду. Відповідно до Кредитного договору № 014/035-43/50384 від 09.10.2007 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було надано [PERSON] кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 326000,00 гривень строком до 08.10.2017 року із сплатою 12,75 % річних, а позивальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні договором. З метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, було укладено Додаткову угоду № 1 від 15.06.2009 р. до кредитного договору № 014/035-43/50384, за якою сторони домовились, що на підставі Додаткової угоди з 15.06.2009 року фактична заборгованість за Кредитом збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв`язку з чим відбувається зміна строку погашення Заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Позичальнику. Також Сторони дійшли згоди тимчасово на період 15.06.2009 року до 15.05.2010 року зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми Кредиту, у зв`язку з чим, графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок вартості кредиту викладено у новій редакції в Додатку № 1,2 до Додаткової угоди. Отже, з укладенням Кредитного договору та Додаткової угоди у Позичальника виник обов`язок повернути кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених новою редакцією Графіка погашення, у разі прострочення якого Кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, відсотками та пеню. Однак, відповідачем не виконувалися вищезазначені умови, а саме не здійснювалася щомісячна сплата кредиту, в зв`язку з чим станом на 19.08.2014 року заборгованість по кредиту становить 226203,29 гривень, з яких прострочена сума боргу складає 47023,92 грн, заборгованість по сплаті відсотків становить 34588,97 грн. В забезпечення належного виконання умов Кредитного договору 09.10.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, згідно якого виконання зобов`язань за Кредитним договором № 014/035-43/50384 від 09.10.2007 року забезпечено нерухомим майном, а саме: квартирою, № 13 (тринадцять), що знаходиться в [ADDRESS] , і належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] від 07.08.2000 року, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 27.07.2000 року, № 984, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 27.09.2007 року та записаного в реєстровій книзі № 51 за реєстровим № 1576. Згідно даних довідки характеристики квартира, що передається в іпотеку, розташована в житловому будинку, позначеному на плані літ. «А», цегляному, 1988-1990 року побудови, загальною площею - 6 425,8 кв.м., з яких житлова площа квартири - 3 648,5 кв.м. Відповідно до Довідки-характеристики № 13397, виданої КП «ВООБТІ» 28.09.2007 року, квартира складається з: коридору 13-1, кухні 13-2, кімнат 13-3, 13-4, 13-7, 13-8, житловою площею 50,4 кв.м., ванної 13-5, туалету 13-6, комори 13-9, частини підвалу під сарай, площею 2,1 кв.м., загальна площа квартири - 75,8 кв.м. На підставі п. 5.2. вищевказаного договору Позивач, як Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов`язання на момент звернення стягнення, у т.ч. суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання. Пунктом 5.1. зазначено, що у разі порушення основного зобов`язання, умов кредитного договору або умов цього Договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Зокрема, сторони домовились, що у разі порушення основного зобов`язання, умов кредитного договору або умов цього Договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпоткодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. (п. 5.1. Договору іпотеки). Згідно п. 5.4 даного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом продажу іпотеко держателем предмета іпотеки будь якій особі на підставі договору купівлі продажу у порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку»; згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 19.08.2014 року, актовий запис 2282. 27.10.2017 року позивач направив [PERSON] вимогу про усунення порушення основного зобов`язання, в іншому випадку банк буде змушений звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов договору іпотеки та чинного законодавства України. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 19.01.2015 року звертався до ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» із заявою про те, що [INFO] позичальник [PERSON] помер. Зазначив, що він як майновий поручитель по кредитному договору № 014/035-43/50384 від 09.10.2007 року не погоджується забезпечувати зобов`язання по вищевказаному кредитному договору будь-яким новим боржником (спадкоємцем). 04.02.2015 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було надано [PERSON] відповідь, що Законом України «Про іпотеку» та положеннями договору іпотеки не передбачено, що договір іпотеки може припинитись у зв`язку із смертю боржника за основним зобов`язанням і відмови майнового поручителя забезпечувати зобов`язання новим боржником. 27.08.2015 року [PERSON] було повідомлено банк про спадкоємців [PERSON] , а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні було оглянуто та досліджено копію спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] . За даними спадкової справи № 92/2015, відкритої щодо майна померлого [PERSON] , спадкоємцями останнього є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які подали відповідні заяви. Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~"Про\~іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із ч. 5 ст. 3 Закону іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або від закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ст. 546 ЦК України). Відповідно до\~Закону України\~«Про іпотеку» іпотека\~це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Підстави припинення іпотеки визначені в\~ст. 17 Закону України «Про іпотеку».\~Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору, реалізації предмета іпотеки відповідно до цього закону, набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, визнання іпотечного договору недійсним, знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельна ділянка не припиняється, з інших підстав, передбачених цим законом. Згідно із ч. 5 ст.\~3\~Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст.\~608\~ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За змістом статей 1218, 1219\~ЦК України зобов`язання боржника за кредитним договором не є таким, що нерозривно пов`язане з його особою. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (п. 5 ст.1219, ст. 1282 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~523\~ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником. Таким чином, у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13. Відповідно до п. 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення\~статті 1282 ЦК України\~спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Поручитель приймає на себе зобов`язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553-554 ЦК України), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки. Відповідно до\~статті 523 ЦК України\~порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником, а згідно зі\~статтею 607 ЦК України\~зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає. Таким чином на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов`язку щодо виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки. Враховуючи положення ст. 523 ЦК України, аналогічна позиція стосується і іпотекодавців. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Як встановлено померлий позичальник [PERSON] має спадкоємців, які прийняли спадщину. Відсутність відомостей про оформлення ними спадщини не свідчить про її неприйняття. Згідно з частиною третьою\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини. Строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282\~ЦК України.\~Тобто,\~стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 березня 2018 року у справі № 14-38цс18. За змістом договору іпотеки від 09.10.2007 року, право іпотеки, та відповідно і цей Договір, припиняє чинність у разі: припинення основного зобов`язання, забезпеченого цією іпотекою; знищення (втрати) предмета іпотеки, якщо іпотекодавець не замінив або не відновив предмет іпотеки; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотеко держателем на підставах, передбачених чинним законодавством України та цим договором, права власності на предмет іпотеки; розірвання цього договору за угодою сторін, яка посвідчується нотаріально; в інших випадках, передбачених чинним законодавством ( п.6.2. договору). Ця іпотека зберігає силу у випадку, коли у встановленому законом порядку відбувається переведення іпотекодавцем боргу за кредитним договором на іншу особу (п.8.6). Відповідно до частини 1\~статті 520 ЦК України\~боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Договір, яким передбачається заміна боржника у зобов`язанні, має назву «договір переведення боргу», і на його підставі попередній боржник передає свої обов`язки у зобов`язанні новому боржнику, який вступає у зобов`язання та має виконати ці обов`язки перед кредитором. Частиною 1\~статті 521 ЦК України\~визначено, що форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень\~статті 513 цього Кодексу, тобто за тими ж правилами, як щодо заміни кредитора, а саме: правочин щодо заміни боржника у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, борг за яким переводиться на іншого боржника. Як вбачається із матеріалів справи, переведення іпотекодавцем [PERSON] боргу за кредитним договором від 09.10.2007 року на іншу особу не було. Судом встановлено, що умови договору іпотеки від 09.10.2007 року не містять погодження іпотекодавця забезпечувати виконання зобов`язань новими боржниками. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що питання про заміну боржника у зобов`язанні у встановлений спосіб не вирішувалось, іпотекодавець [PERSON] згоди на забезпечення виконання зобов`язання новим боржником не надавав. Також умови договору не містять безумовного застереження, відповідно до якого іпотекодавець надає згоду відповідати за зобов`язаннями за кредитним договором у разі смерті боржника. Оскільки станом на день розгляду справи по суті достовірно не встановлено особу, яка внаслідок смерті боржника несе відповідальність в межах вартості майна, одержаного у спадщину, [PERSON] згоди на забезпечення виконання зобов`язання новим боржником не надавав, суд дійшов висновку, що достатніх підстав для задоволення позову і звернення стягнення на предмет іпотеки немає. Укладення між сторонами у справі іпотечного договору стало підставою для виникнення між ними прав та обов`язків з приводу виконання умов вказаного договору. Слід зазначити, що у разі існування між сторонами, які перебувають між собою в певних правовідношеннях, спору про припинення зобов`язань за договором, такий спір може бути переданий на вирішення суду, а вимога про визнання припиненими зобов`язань за договором по суті є вимогою про припинення цивільних правовідносин за цим договором, що відповідає передбаченим\~статтею 16 ЦК України\~способам захисту. Оскільки відповідач [PERSON] не пред`являв позовних вимог щодо припинення зобов`язань за договором іпотеки, суд не вирішує відповідний спір в межах даного провадження.

Outcome: dismissed