Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 04 травня 2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] .. 13 грудня 2011 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати разом з нею. Вона її повністю утримує. Батько не приймає участі у її вихованні, не цікавиться станом її здоров`я, не дбає про її утримання, не піклується про фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з дочкою, не проявляє будь-якої батьківської турботи, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки та не виявляє щодо неї батьківського піклування. У зв`язку з цим просила позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні до дочки [PERSON] , [INFO] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримила та просила їх задовольнити з підстав наведених у позові та не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник служби у справах дітей Кременецької міської ради Бесяда Н.Ф. позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування Кременецької РДА в судове засідання не з`явився, хоча про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, у відповідності до ст.281 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення по справі. Заслухавши вступне слово позивача, представника служби у справах дітей Кременецької міської ради Бесяди Н.Ф., свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши наявні у справі докази, суд встановив характер спірних правовідносин і такі фактичні обставини. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 грудня 2011 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . З рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2011 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] 13 грудня 2011 року розірвано. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07 червня 2012 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 07 червня 2012 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 65. З висновку виконавчого комітету Кременецької міської ради Тернопільської області від 28 грудня 2018 року № 1396 вбачається, що комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , жителя [ADDRESS] по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . З довідки директора Волинського ліцею імені Нестора Літописця [PERSON] від 17 жовтня 2018 року №140 вбачається, що [PERSON] , 2005 року народження, навчається у 8 - Б класі, проживає з матір"ю. Батько [PERSON] за час навчання дитини у школі вихованням та навчанням не цікавився. З письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 24 жовтня 2018 року вбачається, що [PERSON] участі у виховані дочки - [PERSON] , 2005 року народження не приймає. З розрахунку заборгованості по аліментах згідно з виконавчим листом Кременецького районного суду Тернопільської області №601/1448/17 від 27 листопада 2017 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] , вбачається що станом на 24 січня 2019 року заборгованість становить 1647 гривень. З рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради від 03 жовтня 2018 року № 1272 вбачається, що визначено місце проживання і реєстрації неповнолітньої [PERSON] , [INFO] - вул. [ADDRESS] . З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що після розірвання шлюбу між сторонами, дочка залишилась проживати разом з матір"ю, яка її повністю утримує. Батько дитини не приймає участі у її вихованні, не цікавиться станом її здоров`я, не спілкується з нею та не проявляє будь-якої батьківської турботи. Аналогічні пояснення в судовому засіданні дала свідок [PERSON] .. Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно п. п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінюючи докази у їх сукупності, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки, що проявляється у відсутності його піклування про її фізичний та духовний розвиток, навчання, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок на користь [PERSON] .. На підставі викладеного,

Outcome: approved