Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

02 червня 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду\~ м. Миколаєва із наданням в подальшому заяв про зміну предмета позову та збільшення позовних вимог, в якому\~ остаточно просив звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 20.10.2006 року, посвідченим\~ ПН [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 3161 домоволодіння за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Адмірала Макарова, будинок 22, яке складається з 5-ти житлових будинків: літ. А, загальною площею 241,9 кв.м., житловою площею 114,1 кв.м.; літ. Б, загальною площею 174,0 кв.м., житловою площею 114,8 кв.м.; літ. О-2, загальною площею 156,0 кв.м., житловою площею 100,7 кв.м.; літ. С-2, загальною площею 227,7 кв.м., житловою площею 119,9 кв.м.; літ. Ц-3, загальною площею 266,4 кв.м., житловою площею 193,5 кв.м. та споруд, яке належить [PERSON] та [PERSON] шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, за рахунок чого задовольнити вимоги ПАТ «[PERSON] Аваль» за кредитним договором №010/08-11/06-476 від 16.10.2006 р., у загальній сумі 369\~196,62 доларів США. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги первісного позову підтримав в повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні зустрічного позову. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення вимог заперечував за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог. По-перше, Банк звернувся до суду з позовом до спливу строку дії самого кредитного договору і взагалі не надав доказів надання позичальнику кредитних коштів. По-друге, Банком не надано доказів на наявність у них на час укладення кредитного договору ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями. По-третє, пеня нарахована Банком у доларах США, що суперечить діючому законодавству України, нарахована пеня за наростаючим підсумком, що фактично тягне за собою подвійне нарахування штрафних санкцій на одну і ту саму суму заборгованості, а отже унеможливлює правильне вирішення позовних вимог. Також звернув увагу суду на неправильне нарахування пені на суму прострочених відсотків, адже відповідно до п. 6.1 кредитного договору в редакції від 01.07.2011 року , проценти за користування кредитом позичальник сплачує щомісяця не пізніше останнього робочого дня кожного місяця. Однак в розрахунку пені за несвоєчасну сплату процентів, пеня розрахована також і за останній робочий день місяця, але цей день є останнім днем сплати та не може бути включений до періоду прострочення сплати процентів. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 16 жовтня 2006 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» ( правонаступником є ПАТ «[PERSON] Аваль» , далі-Банк) та позичальником ФОП [PERSON] був укладений кредитний договір №010/08-11/06-476 , за яким позичальнику надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії у сумі 429 700 доларів США строком до 16 жовтня 2013 року зі сплатою 14 % річних. Відповідно до п.2.1 кредитні кошти надані для будівництва житлового будинку за адресою м.Миколаїв, вул. Адмірала Макарова,22. 01.07.2011 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» (далі-Банк), первісним боржником ФОП [PERSON] та новим боржником ФОП [PERSON] був укладений Договір про переведення боргу №11/42-0-1/11-115 за кредитним договором №010/08-11/06-476 від 16 жовтня 2006 року. 01.07.2011 року між Банком та ФОП [PERSON] був укладений Додатковий договір №010/08-11/06-476/6 до кредитного договору №010/08-11/06-476 від 16.10.2006 року, відповідно до якого сторони внесли зміни в кредитний договір, в тому числі в преамбулі кредитного договору слова «ПП Коріновська [PERSON],м.Миколаїв» замінили словами «Фізична особа-підприємець [PERSON]». 01.07.2011 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» (далі-Банк) та ФОП [PERSON] був укладений Додатковий договір №010/08-11/06-476/5 до кредитного договору №010/08-11/06-476 від 16.10.2006 року, відповідно до якого сторони внесли зміни до умов погашення (реструктуризацію) кредиту. 23.08.2012 року між Банком та ФОП [PERSON] була укладена Додаткова угода №010/08-11/06-476/7 до кредитного договору №010/08-11/06-476 від 16.10.2006 року, відповідно до якого сторони внесли зміни до умов кредитного договору. 28.02.2013 року між Банком та ФОП [PERSON] була укладена Додаткова угода №010/08-11/06-476/8 до кредитного договору №010/08-11/06-476 від 16.10.2006 року, відповідно до якого сторони внесли зміни до умов кредитного договору. 20 жовтня 2006 року між Банком та [PERSON], [PERSON] був укладений Договір іпотеки, предметом якого є домоволодіння, що складається з житлового будинку камяного за літ.А загальною площею 241,9 кв.м., в тому числі житловою площею 114,1 кв.м., житлового будинку камяного за літ.Б. загальною площею 174,0 кв.м., в тому числі житловою площею 114,8 кв.м., житлового будинку камяного за літ.О-2 загальною площею 119,8 кв.м., в тому числі житловою площею 39,4 кв.м., житлового будинку камяного за літ.Ц-3 загальною площею 266,4 кв.м., в тому числі житловою площею 193,5 кв.м., сараю камяного за літ.Ч2, вбиральні цегляної за літ.М, сараю камяного за літ.З, огорожі 2, що знаходиться в м.Миколаєві, вул. Макарова Адмірала,22.Зазначене домоволодіння належить відповідачам на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом ММР 29.07.2003 року, згідно рішення від 25.07.2003 р. за №1044,зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.07.2003 р., зареєстрованого в ММБТІ 29.07.2003 р., реєстраційний №2048575, номер запису 16008 в книзі 22; на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом ММР 29.07.2003 р., згідно рішення від 25.07.2003 року за №1044, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.07.2003 р., зареєстрованого в ММБТІ 29.07.2003 р., реєстраційний номер 2048575, номер запису 16008 в книзі 90. Відповідно до п.1.3 Договору іпотеки,вартість предмета іпотеки є договірною і погоджується сторонами в розмірі 3\~342\~800,00 грн., що еквівалентно 661\~940,59 доларів США по курсу НБУ на 20.10.2006 р. 1 долар=5,05 грн. 01 липня 2011 року між сторонами був укладений Договір про внесення змін до Договору іпотеки, посвідченого ПН ММНО [PERSON] 20.10.2006 року та зареєстрованого в реєстрі за №3161, відповідно до якого сторони внесли зміни до зазначеного договору, в тому числі виклали п.1.3 Договору іпотеки в наступній редакції: «Заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами у сумі 4\~158\~100,00 коп.» та п.6.3 виклали в наступній редакції: «У випадку невиконання іпотекодавцем письмової згоди іпотекодержателя про усунення порушення зобовязання за цим або кредитним договором у встановлений іпотеко держателем строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки». Відповідно до Свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 29.07.2003 року, власниками домоволодіння №22 по вул. Макарова Адмірала є: [PERSON]-34/100 частки та [PERSON]-66/100 частки. При укладенні усіх вищевказаних Додаткових угод до кредитного договору [PERSON] надавав свою письмову згоду як майновий поручитель на збереження предмету іпотеки в рахунок змінених кредитних зобов'язань позичальника. 28.02.2013 року між Банком та ФОП [PERSON] був укладений акт звірення взаєморозрахунків за вищезазначеним кредитним договором, відповідно до якого остання засвідчила правильність нарахування заборгованості станом на 27.02.2013 року у загальному розмірі 348 416,46 доларів США . Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 20.08.2014 року, [PERSON] належить на праві власності двокімнатна квартира [ADDRESS]. Дотепер позичальник свої зобовязання за вищевказаним договором не виконав, загальна сума заборгованості становить 369\~196,62 доларів США, з якої: заборгованість по кредиту 324\~404,70 доларів США, заборгованість по відсоткам 9494,80 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату -35\~074,68 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату процентів 222,44 доларів США. При цьому суд погоджується з запереченнями представника відповідача щодо неправильності нарахування Банком пені за несвоєчасну сплату процентів за договором, реальний розмір якої складає в гривневому еквіваленті 1863,09 грн. ( за останній рік розрахунку заборгованості , виключаючи нарахування пені за останні дні місяця). Відповідно до висновку №125-004 судової оціночно-технічної експертизи Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області, загальна вартість обєкту оцінки-домоволодіння, що складається з 5-ти житлових будинків: літ. А, загальною площею 241,9 кв.м., житловою площею - 114,1 кв.м.; літ. Б, загальною площею -174,0 кв.м., житловою площею -114,8 кв.м.; літ. О-2, загальною площею -156,0 кв.м., житловою площею -100,7 кв.м.; літ. С-2, загальною площею -227,7 кв.м., житловою площею -119,9 кв.м.; літ. Ц-3, загальною площею -266,4 кв.м., житловою площею -193,5 кв.м., надвірних господарських будов і споруд за адресою:м.Миколаїв,вул.. Адм.Макарова,22, після виконання реконструкції і капітального ремонту, частково використовується як нежитлові обєкти нерухомості, а саме: приміщення бару ресторану, приватного готелю і житлові приміщення приватного сектора, на момент оцінки складає 21\~612\~550 грн. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено і підтверджується наявними у справі письмовими доказами, що ФОП [PERSON] має заборгованість по кредиту №010/08-11/06-476 від 16.10.2006 р. з подальшими додатковими договорами у сумі 324\~404,70 доларів США, заборгованість по відсоткам у сумі 9494,80 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату кредиту в гривневому еквіваленті 412\~201,14 грн. (адже протягом усього часу розгляду справи позивач не скористався своїм правом на збільшення розміру позовних вимог і враховуючи правову позицію, викладену у Постанові ВСУ у справі № 6-2479цс15 від 09.12.2015 року)) та пеня за несвоєчасну сплату процентів 1863,09 грн., а всього 333899,50 доларів США та пеня 414\~064 грн. 23 коп. Одним із видів застави нерухомого майна є іпотека. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1.ст. 33 Закону України від 05.06.2003, № 898-IV "Про іпотеку", положень Іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3.ст. 33 Закону України "Про іпотеку", положень Договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі на підставі рішення суду. Згідно із частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 09 грудня 2015 року (справа №6-2479цс15) і в силу ст.214, 360-7 ЦПК Україну він має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин. Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється з урахуванням положень\~статті 39 Закону України «Про іпотеку». Частиною третьою\~статті 39 цього Закону\~передбачено, що суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Отже, законодавством не передбачено такої підстави для відмови в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, як неспівмірність заборгованості за основним зобов'язанням з вартістю майна, переданого в іпотеку в рахунок забезпечення належного його виконання.\~\~Зазначене положення може враховуватися лише в разі, якщо порушенням основного зобов'язання іпотекодержателю не завдано збитків. Відповідно до\~статті 39 Закону України «Про іпотеку»\~в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно із частиною шостою\~статті 38 Закону України «Про іпотеку»\~ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між\~\~іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Враховуючи вищевикладене, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 572,589, 611, 612, 615, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідачі не виконали зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором за кредитним договором №010/08-11/06-476 від 16.10.2006 р., у сумі 333899,50 доларів США та пеня 414 064 грн. 23 коп., слід звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 20.10.2006 року, посвідченим ПН [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 3161 домоволодіння за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Адмірала Макарова, будинок 22, яке складається з 5-ти житлових будинків: літ. А, загальною площею 241,9 кв.м., житловою площею 114,1 кв.м.; літ. Б, загальною площею 174,0 кв.м., житловою площею 114,8 кв.м.; літ. О-2, загальною площею 156,0 кв.м., житловою площею 100,7 кв.м.; літ. С-2, загальною площею 227,7 кв.м., житловою площею 119,9 кв.м.; літ. Ц-3, загальною площею 266,4 кв.м., житловою площею 193,5 кв.м. та споруд, яке належить [PERSON] та [PERSON] шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні, визначеному відповідно до висновку №125-004 судової оціночно-технічної експертизи Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області і складає 21\~612\~550 грн. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654 грн. 00 коп.- в рівних частинах.

Outcome: partial