Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який був уточнений, відповідно до якого прохає: розірвати договір оренди землі від 01 жовтня 2006 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Запорізькі лани», зареєстрованого в Оріхівському районному відділі ЗРФ ДП «Центр ДЗК» 11.05.2010 року за № 041027500099, стягнути з ТОВ «Запорізькі лани» на її користь не сплачену орендну плату: - за 2012 рік у на туральному вигляді у розмірі 200,00 кг насіння соняшнику. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка, що розташована на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області площею 7, 61 га. Між [PERSON] та ТОВ «Запорізькі лани» в особі директора Новікової К.С. укладено договір оренди земельної ділянки від 01.10.2006 року, строком на 7 років, який був зареєстрований в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів 11.05.2010 року за №041027500099. Пунктом 9 Договору встановлено, що розмір орендної плати, який підлягає сплаті орендарем за 1 рік користування земельною ділянкою, становить 1200,00 грн. або 3 тонни зернових та 200,00 кг насіння соняшника. Згідно п.11 Договору, орендна плата вноситься орендодавцеві до 31 жовтня кожного року. Відповідач неодноразово порушував умови договору, щодо розміру та строків сплати орендної плати, а саме:за 2012 рік орендар розрахувався лише у 2013 році і заборгованість за 2012 рік у натуральному вигляді становить 200 кг соняшнику. У 2013 році остаточний розрахунок відбувся після 31 жовтня, що є порушенням умов договору та прав позивача. Позивач вважає, що перед нею ТОВ "Запорізькі лани" має заборгованість за 2012 рік у на туральному вигляді у розмірі 200,00 кг насіння соняшнику. У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовльнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, так як дійсно існувала перед позивачем заборгованість, яка була зумовлена форс мажорними обставинами. На даний час заборгованість вже погашена в повному обсязі, а тому підстав для розірвання договору оренди землі не має. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України). Оцінка доказів проводиться судом відповідно до вимог ст.212 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], являється власником земельної ділянки площею 7, 61 га, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю.(а.с.10). 01 жовтня 2006 року орендодавець, [PERSON], та орендар, Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізькі лани» в особі директора Новікової К.С., підписали договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано 11.05.2010 року в Оріхівської районному відділі земельних ресурсів, про що у Державному реєстрі земель зроблено запис за № 041027500099 (а. с. 4-6). Договір укладено строком на 7 років. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За правилами статті 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Статтею 22 вказаного Закону передбачено, що орендна плата може справлятись у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити у договорі поєднання різних форм орендної плати. Пунктом 9 договору оренди землі від 01.10.2006 року визначений розмір орендної плати, що становить 1200,00 грн. або 3 тони зернових та 200 кг соняшнику на рік, яка згідно пункту 11договору вноситься до 31 жовтня кожного року. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. За змістом частини 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу одніс сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умов договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. З письмових заперечень на позовну заяву та з відомостей на видачу орендної плати за 2013 рік (а.с. 68,69), вбачається, що [PERSON] отримала під власноручний підпис 02 серпня 2013 року - 500 кг зерна ячменю ярового; 04 листопада 2013 року 1000 кг кукурудзи (а.с.70);19 липня 2013 року - 2000 кг зерна пшениці озимої (а.с.71), з відомостей на видачу орендної плати за 2012 рік (а.с.70,72) позивач під власноручний підпис отримала: 28.12.2012 року - 200 кг насіння соняшника; 26.07.2012 року - 1000 кг суржика. Крім того, орендна плата за 2014 рік позивачу була перерахована електронними переказами 15.11.2014 року та 18.11.2014 р. на загальну суму 2440,00 грн. (а.с.61,62). Також з матеріалів справи вбачається, що невчасна виплата орендної плати в повному обсязі за 2012 рік пов'язана з несприятливими погодними умовами, які призвели до загибелі сільськогосподарських культур на площах Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізькі лани», що за висновком Торгово-промислової палати України визнано форс-мажорними обставинами (а.с. 34). Суд приходить до висновку, що на час розгляду справи в суді заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізькі лани» в особі директора Новікової К.С. перед [PERSON] погашена в повному обсязі, у зв'язку з чим судом не може бути застосована як підстава припинення права користування земельною ділянкою орендарем систематична несплата орендної плати, передбачена п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України, на яку посилається позивач. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати позивача не можуть бути стягнуті з відповідача на її користь, у зв'язку з відмовою в задоволенні позову.

Outcome: dismissed