Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

В травні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Управління державної міграційної служби України про визнання права користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2 лютого 1999 року [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. Минулий власник даного гуртожитку ВАТ «Завод Термінал» дозволяв мешканцям реєструватися лише біля гуртожитку, без зазначення кімнати. В 2007 році, перед передачею гуртожитку до комунальної власності міста, позивачу видали ордер №254 на кімнату [ADDRESS], а саме на кімнату, в яку вона вселилася та проживала з 1999 року. Однак через необізнаність [PERSON] не зареєструвала своє місце проживання в зазначеній кімнаті та не уклала договір найму. В грудні 2011 року вищезазначений гуртожиток було передано до комульної власності міста. В зв'язку з одруженням [PERSON] та народженням доньки, вона виявила бажання приватизувати займану нею кімнату, тому вона звернулась до Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області з проханям зареєструвати її у кімнаті. Однак позивачу було повідомлено, що ордер дійсний на протязі 30 днів та в зв'язку з пропуском нею вказаного терміну, їй було відмовлено. Згодом позивач звернулася до міської ради з проханням продовжити термін дії ордеру, однак згідно відповіді від 03.10.2013 року було повідомлено, що видати їй ордер повторно неможливо. В зв'язку з вищевикладеним, позивач звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею право користування кімнатою [ADDRESS] та зобов'язати Управління державної міграційної служби України провести реєстрацію її місця проживання. 26.06.2014 року позивачем до суду була подана заява про зменшення позовних вимог, в частині зобов'язання Управління державної міграційної служби України провести реєстрацію її місця проживання за адресою: [ADDRESS]. За клопотанням представника позивача було залучено до участі в справі Служби у справах дітей Вінницької міської ради. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог. Суду пояснила, що дійсну площу кім. [ADDRESS], яку займає позивач їй не відомо. Просила позов задовольнити. Представник відповідача Виконавчого комітету Вінницької міської ради - Журавський О.А. позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, в зв'язку з тим, що площа кімнати, в якій проживає позивач по документам, не співпадає з площею кімнати, яка зазначена в ордері, а також ні позивач, ні її представник не надали оригінал ордеру. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення сторін, спеціаліста та свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до відмітки, зробленої в паспорті позивача, суд вбачає, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно копії ордеру № 254, виданного на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ «Завод «Термінал» протоколом №18 від 18.12.2007 року, встановлено, що кімната [ADDRESS] була надана для проживання [PERSON], житловою площею 11 м.кв. (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 24.04.2012 року, судом встановлено, що 24.04.2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 460 Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 7). З свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 21.11.2013 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницької області, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до особового рахунку [NUMBER] на кімнату [ADDRESS], загальною площею 8,66 м.кв. та житловою площею 5.50 м. кв., її власником з 02.02.1999 року є [PERSON] (а.с. 10). Також, судом встановлено, що між ВАТ «Вінницяобленерго» та [PERSON] було укладено 12.10.2011 року договір о/р [NUMBER] про користування електричною енергією, яка проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). З довідки від 06.08.2013 року МКП «Житлово-експлуатаційна контора № 6», судом встановлено, що [PERSON] проживає по [ADDRESS], площа 8,66м2 (а.с.11). Також, згідно довідки № 2327 від 13.08.2013 року МКП «Житлово-експлуатаційна контора № 6», суд вбачає, що власником кімнати гуртожитку [ADDRESS], загальною площею 8,66, житловою площею - 5.50, є [PERSON] з 02.02.1999 року (а.с.12). З листа Департаменту житлового господарства від 03.10.2013 року № М-01-18289/01-20 судом встановлено, що позивачеві було відмовлено у видачі ордеру на кімнату [ADDRESS], оскільки ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення і може бути виданий лише на вільне жиле приміщення (а.с. 19). Згідно розрахункової книжки по оплаті за квартиру, комунальних та інших послуг на 1998 рік, суд вбачає, що квартиронаймачем по [ADDRESS] являється [PERSON] (а.с. 13). З акту від 13.08.2013 року, складеного сусідами позивача та засвідченого начальником ЖЕК-6, судом встановлено, що [PERSON] проживає в кімнаті [ADDRESS] з 02.02.1999 року по теперішній час (а.с.16). Згідно акту, складеного комісією в складі майстра МКП «ЖЕК №6» [PERSON], юриста МКП «ЖЕК №6» [PERSON], вбачається, що за адресою [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON] (а.с.44). Відповідно до довідки № 4880 від 02.05.2013 року, виданої КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», суд вбачає, що згідно облікових даних по м. Вінниці станом на 29.12.2012 року в реєстрі прав власності на об'єкти нерухомого майна за [PERSON] не зареєстровано (а.с.20). Даючи оцінку вищевказаним доказам, суд приходить до висновку, що кімната, в якій проживає позивач, згідно довідки МКП "ЖЕК №6", складається із житлової площі - 5.50 м.кв. та загальної площі 8,66 м.кв., однак встановлено, що ордер був виданий на 11 м.кв. житлової площі. Дана обставина свідчить про невідповідність житлової площі в спірній кімнаті. Доказів про дійсну площу кімнати позивачем та її представником суду не надано. Також, суд приходить до висновку, що позивач не є власницею вищезазначеної квартири, що підтверджується документами, наданими позивачем. Відповідно до ст.ст. 128, 129 Житлового кодексу УРСР, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Оригінал ордеру на спірну кімнату в гуртожитку, також позивачем та її представником не було надано суду. Відповідно до п. 69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984р. №470, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер (додаток N 7), який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів. Спеціаліст МКП ЖЕК-6 - [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що дійсний розмір кім. [ADDRESS] їй не відомий. Свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача по справі, зазначили, що після отримання ордеру, вони зареєструвалися в кімнаті, на які їм було видано ордер. Відповідно до п. 2 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків здійснюється згідно з свідоцтвом на право власності або договором найму (оренди). Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків передбачено, що наймач житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 61 Житлового Кодексу України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - ЖЕО (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Суд вбачає, що між наймодавцем та позивачем не було укладено договору найму житлового приміщення. Таким чином, згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивачем не надано суду доказів про те, в кімнаті якого розміру вона проживає. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON], оскільки вимоги її безпідставні і не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed