Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанс та Кредит» звернулось до суду з позовом, який згодом був уточнений до [PERSON], третя особа - ТОВ «БАЗІС АВТО» в якому просить суд звернути стягнення на нерухоме майно на користь АТ «Банк Фінанси та Кредит» на предмет іпотеки: земельну ділянку загальною площею 4,000 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] яка належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №849944 виданого Біляївським районним відділом земельних ресурсів 09.09.2005року, кадастровий номер земельної ділянки 5121084200:02:004:0205 шляхом визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в рахунок погашення кредитної заборгованості ТОВ «Базіс Авто» перед АТ «Банк «Фінанс та Кредит» в розмірі 8 959 131,63 грн. Стягнути з відповідача на користь банку суму штрафних санкцій згідно умов іпотечного договору що становить 25% від вартості предмету іпотеки та становить 2 004 300,00 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача суму судових витрат, понесених позивачем включно з витратами на судовий збір за подання позовної заяви за позовними вимогами майнового характеру в розмірі 3654,00 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01.04.2008року між ТОВ «БАЗІС АВТО» та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредити» правонаступником якого є АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір про відновлювальну кредитну лінію №18-01-08 з наступними змінами та доповненнями, відповідно до якого позичальнику було надано на умовах поворотності, строковості, платності кредитні кошти в межах відновлювальної кредитної лінії з встановленим лімітом заборгованості у розмірі 7480560,00 грн., з кінцевим строком повернення кредитних коштів до 27.09.2013р. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «БАЗІС АВТО» зобов'язався повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти відповідно графіку погашення кредитної лінії з кінцевим строком погашення до 27.09.2013р. Відповідно до п.3.1. Кредитного договору ТОВ «БАЗІС АВТО» оплачує банку проценти за користування кредитними коштами в валюті кредиту про процентній ставці: а) 20,5% річних за користування траншем до строку, вказаного в п.2.4. цього договору. б) у випадку порушення ТОВ «БАЗІС АВТО» строків погашення відповідно графіку (Додатку №1 цьому договору) - 25,63% річних від суми невипадкового своєчасно зобов'язання по кредиту відповідно вищезазначеного графіку за період часу з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї позичкової (основної) заборгованості, але не більше кінцевого строку погашення кредиту, встановленого в п.2.4. договору. в) 30,75 % річних за період з 28.09.2013р. до дня фактичного погашення позичкової заборгованості. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 10.04.2008р. між відповідачем - [PERSON] та позивачем було укладено договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №1952 та додаткові угоди до нього. Згідно з умовами іпотечного договору іпотекодавцем, було передано позивачу який є іпотекодержателем, в іпотеку наступне майно: земельну ділянку за площею 4,000 га, за знаходиться за адресою [ADDRESS], яка належить ітотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №849944 виданого Біляївським районним відділом земельних ресурсів 09.09.2005року, кадастровий номер земельної ділянки 5121084200:02:004:0205 Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту у позичальника - ТОВ «БАЗІС АВТО» утворилась заборгованість у розмірі 8 959131,63 грн., яка складається з: сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту - 0,00 грн.; сума простроченої заборгованість по основному боргу кредиту - 6830560,00 грн.; сума строкової заборгованості по відсоткам - 109335,74 грн.; сума простроченої заборгованості по відсоткам - 1515671,17 грн.; пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам - 503564,72 грн; В судове засідання представник позивача з'явився наполягав на задоволенні позову. В судове засідання з'явився представник відповідача позовні вимоги банку не визнав частково. Представник третьої особи в судове засідання з'явився та надав до суд заперечення, в судовому засіданні частково визнав позов. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов ПАТ " Банк Фінанси та Кредит " не підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 01.04.2008року між ТОВ «БАЗІС АВТО» та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредити» правонаступником якого є АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір про відновлювальну кредитну лінію №18-01-08 з наступними змінами та доповненнями, відповідно до якого позичальнику було надано на умовах поворотності, строковості, платності кредитні кошти в межах відновлювальної кредитної лінії з встановленим лімітом заборгованості у розмірі 7480560,00 грн., з кінцевим строком повернення кредитних коштів до 27.09.2013р. (9-18). Згідно з умовами іпотечного договору іпотекодавцем, було передано позивачу який є іпотеко держателем, в іпотеку наступне майно: земельну ділянку за площею 4,000 га, за знаходиться за адресою [ADDRESS], яка належить ітотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №849944 виданого Біляївським районним відділом земельних ресурсів 09.09.2005року, кадастровий номер земельної ділянки 5121084200:02:004:0205 (51-55). В судовому засіданні встановлено, що предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі - продажу (а.с.59-61), посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Зезик В.А. 15.07.2005р. за №713800, та зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №02.05.516.00010; кадастровий номер земельної ділянки 5121084200:02:004:0205. Відповідно о ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині. Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.36 ЗУ «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; В пункті 38 Постанови № 5 Пленуму ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначється, що «У випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Як вбачається з договору іпотеки, сторони при його укладенні домовились, у розділі 4 пункт 4.1. що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійсненний у позасудовому порядку шляхом: · Переходе до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в порядку, встановленому ст.. 37 ЗУ «Про іпотеку», цей договір є підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки; · Продажу предмета іпотеки будь який особі та будь яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі продажу…….» В судовому засіданні, представник позивача на питання головуючого, чи намагались вони реалізувати зазначені положення договору, відповів що ні, таких спроб не було.

Outcome: dismissed