Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Керченського міського суду із позовом до Керченської міської ради, треті особи, що на заявляють самостійних вимог на предмет спору між сторонами: Перша Керченська державна нотаріальна контора, Кримське Республіканське підприємство «Керченське міське бюро реєстрації та технічної інвентаризації» про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер її вітчим - [PERSON]. За життя він склав заповіт на ім'я [PERSON] , яким заповідав їй житловий будинок [ADDRESS]. У встановлений законом строк, вона звернулася до Першої Керченської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа, однак нотаріус в виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно. Втім, на думку позивача, враховуючи той факт, що житловий будинок [ADDRESS] було збудовано до 1992 року, нею були надані усі необхідні документи, яки підтверджують приналежність житлового будинку померлому, через що вона просила суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на спадщину за заповітом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, навівши обґрунтування, аналогічне, викладеному у ньому. Відповідач, будучі належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, свого представника для участі у справі не направив, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив розглянути справу за матеріалами справи. Треті особи, будучі належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи, своїх представників для участі у судовому засіданні не направили, надіслали на адресу суду заяви у яких просили розглянути справу за їх відсутності, заперечень на позов не наводили. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали, суд приходить до наступних висновків. Так, матеріалами справи підтверджено, що [INFO] помер [PERSON], про що було видане відповідне свідоцтво ( а.с. 14). За життя ним був складений заповіт на ім'я [PERSON], у якому він заповідав їй житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 13). Заявою від 06.01.2011 року [PERSON] повідомила Першу Керченську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті [PERSON] На підставі цієї заяви була відкрита спадкова справа № 6 за 2011 рік (а.с. 38-39). Постановою від 17.07.2013 року державний нотаріус Метельова Р.В. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом оскільки спадкоємцем не було надано правовстановлюючих документів на підтвердження належності спадкового майна спадкодавцеві (а.с. 17). Оцінюючи доводи позивача стосовно наявності в неї документів, що підтверджують право власності [PERSON] на спірне домоволодіння, суд не погоджується з ними та зазначає наступне. Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: - оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Позивачем суду були надані: рішення виконавчого комітету Керченської міської ради № 820 від 24.12.1953 року про відведення земельної ділянки під індивідуальне будівництво у місті Керчі громадянину [PERSON] (а.с. 06), договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку на прав приватної власності (а.с. 05), технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 08- 12), генеральний план земельної ділянки по [ADDRESS] (а.с. 31), проект одноквартирного трикімнатного житлового будинку (а.с. 33), копія паспорта з відміткою про реєстрацію позивача за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). За таких обставин та приймаючи до уваги положення ст.. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивачем не було надано належних доказів про прийняття до експлуатації житлового будинку [ADDRESS], через що суд приходить до висновку, що він є недобудованим. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе.

Outcome: dismissed