Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

06.06.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому просила суд визнати [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що їй відповідно до Свідоцтва про право власності від 21 червня 2006 року, виданого Виконавчим комітетом Миргородської міської ради, належить на праві власності будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. В зазначеному будинку значиться зареєстрованими [PERSON], [PERSON], які були членами сім'ї (донька та онук), але вони з грудня 2000 року без поважних причин не проживають в цьому будинку. Відомо, що відповідачі виїхали в Івано - Франківську область на заробітки, однак точної адреси не відомо. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позові. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлені за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 19,20,24,32,42). Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-284 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Статтею 391 ЦК України, встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності від 21 червня 2006 року, виданого Виконавчим комітетом Миргородської міської ради Полтавської області, будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] (а.с.8,9). В зазначеному будинку відповідно до довідок № 02-08/1593 та № 02-08/1594 виданих відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 12.06.2018 року крім позивача зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.19,20). Відповідачі в квартирі зареєстровані, але не проживають з 2000 року, що об'єктивно підтверджується довідкою, яка складена головою вуличного комітету та засвідчена організаційним відділом Миргородської міської ради про що не заперечувала в судовому засіданні позивач (а.с.10). Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено, що бувші члени сім'ї позивача, відповідачі [PERSON] та [PERSON], без поважних причин не проживають в квартирі [ADDRESS] більше одного року, з 2000 року, тому суд вважає, що вимога позивача про визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням відповідно до положень частини 2 статті 405 ЦК України, підлягає до задоволення, що є підставою для зняття її з реєстрації за вказаною адресою згідно ст.7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача [PERSON] на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved