Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати кредитний договір № NKUCGA0000000010 від 18.02.2008 року недійсним. 05 квітня 2017 року [PERSON] надав до суду заяву про зміну предмету позову та просить визнати незаконними дії ПАТ КБ ПриватБанк щодо підвищення процентної ставки за кредитним договором № NKUCGA0000000010 від 18.02.2008 року з 12% на 15,12% та зобов'язати здійснити перерахунок здійснених ним платежів, зарахувавши їх на погашення тіла кредиту. Також просить суд скасувати всі штрафні санкції нараховані за період користування кредитом, які виникли через неправомірні дії по підвищенню процентної ставки. Свої вимоги мотивує тим, що 18 лютого 2008 року між ним та ПАТ КБ ПриватБанк було укладено кредитний договір № NKUCGA0000000010, згідно якого він отримав кредит у сумі 25000,00 дол. США (що еквівалентно 126250,00 грн.) зі сплатою 12,00 % на рік на строк до 18.02.2018 року. 23.10.2008 року відповідачем в односторонньому порядку, без його повідомлення, було збільшено процентну ставку за кредитом з 12 % до 15,12 % річних. Однак, не знаючи про збільшення даної процентної ставки, він продовжував здійснювати погашення кредитної заборгованості згідно умов установлених на момент укладення кредитного договору. В зв'язку з чим, з вини відповідача, утворилась заборгованість, яку банк просить стягнути з нього у судовому порядку. Вважає дії відповідача щодо підвищення процентної ставки незаконними та просить задовольнити його змінені позовні вимоги. В судове засідання позивач не з'явився. Надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі. Змінені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився. Надіслав на адресу суду заперечення на заяву про зміну позовних вимог, в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Зазначив, що заява позивача про зміну позовних вимог не може бути прийнята судом, в зв'язку з тим, що вона не відповідає вимогам ч. 2 ст. 31 ЦПК України, оскільки позивачем змінено і предмет позову, і його підставу, окрім того зазначена заява повинна бути подана позивачем до початку розгляду справи по суті. Просив відмовити у прийнятті даної заяви до провадження. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18 лютого 2008 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №NKUCGA00000010 (а.с. 11). Відповідно до особливих умов даного договору банк зобовязався надати позивачу кредит на строк з 18.02.2008 року по 18.02.2018 року включно, у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 25 000,00 дол. США, а також 3040 дол. США на сплату страхових платежів у випадку та в порядку п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00 % від суми виданого кредиту; 0,48 % річних від суми зарезервованих ресурсів; винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 8.2. даного Договору (а.с. 62 64). У вказаному Договорі сторони узгодили всі його умови, а саме, банк зобов'язався надати кредит, а позичальник доручив банку провадити погашення заборгованості за даним кредитом в передбачені даним договором строки за рахунок коштів розміщених на рахунку позичальника, що відповідає платіжній картці емітованій ПриватБанком. Також зазначено, що кредит надається в обмін на зобов'язання позичальника по поверненю кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки. (Розділ 1Договору). Розділом 5 Договору передбачено відповідальність сторін де зазначено, які дії Банк здійснює у разі порушення Позичальником умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~\~ До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.\~\~ Згідно ордера-розпорядження № NKUCGA0000000010 від 18.02.2008 року грошові кошти у сумі 25000,00 дол. США (еквівалент 126250,00 грн) були зараховані на кредитний рахунок [PERSON] (а.с. 133). Тобто банком виконана його частина зобов'язань за кредитним договором. 01 жовтня 2014 року, між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № NKUCGA0000000010 від 18.02.2008 року, якою було зменшено суму заборгованості що виникла з дати надання [PERSON] кредиту на 1193,50 дол. США. Даною угодою було вирішено викласти п. 8.1 Договору в новій редакції, якою змінено відсотки за користування кредитом до 1,26 %. (а.с. 142). Зазначена угода, разом з додатком була підписана позивачем [PERSON] та отримана ним особисто (а.с. 142 145). Що свідчить про те, що позивач був не тільки повідомлений про збільшення відсоткової ставки, а, як вбачається з даної угоди, "Сторони дійшли згоди внести зміни в Кредитний договір № NKUCGA0000000010 від 18.02.2008 року". Таким чином, зазначене свідчить що посилання позивача на ряд нормативних актів, які нібито були порушені ПАТ КБ ПриватБанком під час підняття процентної ставки є безпідставними. Будь-яких доказів того, що відсоткова ставка за кредитним договором № NKUCGA0000000010 від 18.02.2008 року була збільшена 23.10.2008 року позивачем суду надано не було. Згідно із статтею 60 ЦПК України, обов'язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача. Відповідно до вимог статей\~58 - 59, ч.3 ст.\~61, 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. За встановлених під час розгляду справи обставин суд дійшов висновку, що позивачем, в порушення вимог ст. 10 ЦПК України,\~ не доведено тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ПАТ КБ ПриватБанк незаконно було підвищено процентну ставку за кредитним договором. Тому відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed