Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

До Рівненського міського суду Рівненської області звернувся представник [PERSON] [PERSON] з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» в особі Рівненської обласної дирекції НАСК «ОРАНТА» на користь позивача заборгованості по страховому відшкодуванню в розмірі 28847,39 грн., компенсації витрат на оцінку збитку 3000 грн., пені 11171,25 грн., 3% річних 989,06 грн., інфляційні 3109,77 грн., всього на суму 47117,47 грн. Також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 5704,80 грн. судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02.02.2017 року на вул.Набережна в с.Вири Сарненського району Рівненської області сталася ДТП. Оскільки [PERSON] постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 15.03.2017 року визнано винним в порушенні вимог п.10.01 ПДР, в останнього виникає цивільно-правова відповідальність, яка застрахована в ПАТ «НАСК ОРАНТА» на умовах поліса АЕ/6613642. Відповідно позивач зазначає, що має право на відшкодування шкоди, завданої майну в розмірі 28847,39 грн. компенсації витрат на оцінку збитку 3000 грн., пені 11171,25 грн., 3% річних 989,06 грн., інфляційні 3109,77 грн., всього на суму 47117,47 грн. Ухвалою суду від 26.11.2018 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду. Відповідно до письмового відзиву від 23.01.2019 року відповідач заперечує проти задоволення позову, оскільки вимоги є необґрунтованими та безпідставними з наступних підстав. Як зазначає представник відповідача, позивач звернувся 29.09.2017 року до ПАТ «НАСК ОРАНТА» про виплату страхового відшкодування, для розгляду звернення та вирішення питання про виплату страхового відшкодування надіслано позивачу відповідь про необхідність надання документів, оскільки, [PERSON] не є власником автомобіля «Audi A6» номерний знак ECZ 927, він не може отримати страхове відшкодування без належної довіреності на отримання такої виплати. Вимоги листа від 10.10.2017 року не виконані позивачем. Також представник спростовує вимоги позивача про нарахування пені, оскільки оспорює її розрахунок та зазначає, що позивач не має підстав для нарахування пені, оскільки не є власником транспортного засобу. Також у відзиві представник відповідача зазначає, що в даному спорі не можливо застосувати норми п.13 ПП ВССУ №4 від 01.03.2013 року, оскільки власник майна не був залучений до участі в справі, як третя особа, та відповідно виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому, інша особа має право на отримання страхового відшкодування в разі отримання довіреності від власника транспортного засобу на представлення інтересів у страховій компанії та отримання страхового відшкодування. В судовому\~засіданні представник\~позивача позовні\~вимоги підтримав\~повністю,\~просив позов\~задовольнити.\~Представник відповідача\~в судовому\~засіданні стверджував,\~що позивачу\~[PERSON]\~автомобіль «[PERSON]\~А6»\~н.з.\~ECZ927\~ належить\~на праві\~власності,\~оскільки від\~сплатив кошти\~за даний\~автомобіль [PERSON],\~що підтверджується\~розпискою від\~10.05.2016\~року.\~[PERSON]\~діяв згідно\~довіреності від\~28.04.2016\~року, виданої власником автомобіля громадянином [PERSON] [PERSON]. Крім того, позивач мав право керувати автомобілем «[PERSON] А6» н.з. ECZ927 згідно довіреності від 17.06.2016 року. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та підтримав заперечення викладені у письмовому відзиві. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 15.03.2017 року №572/357/17 водій автомобіля «Volkswagen LT 35» р.н.з. ВК 7693 ВВ [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.(а.с.9) Відповідно до частин 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно наданих суду документів, цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в страховій компанії ПАТ «НАСК» відповідно до умов страхового поліса АЕ/6613642. (а.с.6) Згідно звіту №353П від 09.06.2017 сума збитку становить 36688 грн. При цьому встановлено економічну недоцільність ремонту автомобіля.(а.с.10-14) Згідно звіту про оцінку збитку №354П вартість автомобіля «[PERSON] А6» н.з. ECZ927 після ДТП становить 7840,61 грн. (а.с.23-25) Згідно ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий або інша особа, яка має право на страхове відшкодування звертається до страховика із заявою. [PERSON] 29.09.2017 року звернувся із заявою до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про виплату страхового відшкодування, що підтверджується наявною в матеріалах справи заявою про страхове відшкодування. (а.с.8) Відповідно до відповіді ПАТ «НАСК «ОРАНТА» адресованої [PERSON] №09-03-09/6711-7 від 10.10.2017 року , заявнику необхідно було подати страховику необхідні документи.(а.с.38) Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] не є власником автомобіля «[PERSON] А6» н.з. ECZ927. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно положень ч. 3 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію Е 685500, власником транспортного засобу «[PERSON] А6» н.з. ECZ927 є [PERSON], користувачем транспортного засобу є [PERSON]. (а.с.43-45) Згідно довіреності\~від 28.04.2016\~року [PERSON] довіряє [PERSON], передає в користування та управління автомобіль «[PERSON] А6» н.з. ECZ927.(а.с.46-47) Згідно розписки від 10.05.2016 року [PERSON] продав автомобіль «[PERSON] А6» н.з. ECZ927 [PERSON].(а.с.48) Згідно довіреності\~на право\~користування транспортним\~засобом від\~28.04.2016\~року [PERSON] власник автомобіля «[PERSON] А6» н.з. ECZ927 уповноважує [PERSON] та [PERSON] на користування його автомобілем з правом виїзду за кордон.(а.с.с27) Суду не надано будь-яких належних та допустимих письмових доказів щодо права на отримання позивачем страхового відшкодування на підставі п.13. ППВССУ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання практики застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», а саме: Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також: мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Однак, відповідно до абзацу 3 п.13 цієї Постанови, а саме: «При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов'язки щодо однієї зі сторін». Не залучення власника транспортного засобу, що видав довіреність на право користування транспортним засобом «[PERSON] А6» н.з. ECZ927, буде порушенням його прав на отримання та розпорядження страхової виплати. Клопотань про залучення до участі у справі співвідповідача, до суду не надходило. Відповідно п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» «Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків». В такому випадку інша особа, яка має право на отримання страхового відшкодування повинна отримати довіреність від власника транспортного засобу на представлення його інтересів у страховій компанії та отримання страхового відшкодування за пошкодження автомобіля «[PERSON] А6» н.з. ECZ927. Враховуючи вищенаведене, оскільки позивач не довів суду своє право на отримання страхового відшкодування, суд вважає що у задоволені позову про стягнення страхового відшкодування слід відмовити. Відповідно до\~статті 141\~ЦПК України\~\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до пункту 2 частини 2\~статті141 ЦПК України\~інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Оскільки суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, то судові витрати понесені позивачем покладаються на нього та поверненню не підлягають.

Outcome: dismissed