Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

21.05.2015 року позивачка звернулася до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що згідно договору купівлі - продажу від 05.07.2001 року вона придбала земельну ділянку площею 0, 1470 га, по [ADDRESS] в м. Миколаївка Донецької області. На підставі рішення Миколаївської селищної ради № 11 ХХV - 23 від 01.08.2001 року позивачці 02.08.2001 року було видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Згідно виписки з державного земельного кадастру від 02.04.2015 року земельна ділянка зареєстрована за позивачкою та їй присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. Після звернення до реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області позивачка отримала відмову у державній реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0, 1470 га, по [ADDRESS] в м. Миколаївка Донецької області, оскільки в державному акті відсутня печатка органу, який видав цей документ, а також відсутній підпис посадової особи. Отримати інший державний акт позивачка не може так само як і виправити помилку у зв'язку з чим змушена була звернутися до суду з дійсним позовом, та просить суд визнати за нею право власності земельну ділянку площею 0, 1470 га, по [ADDRESS] в м. Миколаївка Донецької області за кадастровим номером [NUMBER]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, навела доводи аналогічні викладеним у позові. Відповідач, Миколаївська міська рада, до судового засідання не з'явилися, надавши до суду заяву з клопотанням слухати справу без участі їх представника. Вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, суд в межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України ) установив наступне. Відповідно до договору купівлі - продажу від 05.07.2001 року [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0, 1470 га, по [ADDRESS] в м. Миколаївка Донецької області. На підставі рішення Миколаївської селищної ради № 11 ХХV - 23 від 01.08.2001 року позивачці 02.08.2001 року було видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Згідно виписки з державного земельного кадастру від 02.04.2015 року земельна ділянка зареєстрована за позивачкою та їй присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. Після звернення до реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області позивачка отримала відмову у державній реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0, 1470 га, по [ADDRESS] в м. Миколаївка Донецької області, оскільки в державному акті відсутня печатка органу, який видав цей документ, а також відсутній підпис посадової особи. Відповідно до ст. 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядкованими організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Згідно ч.1 ст.126 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 25.10.2001 року) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] на підставі рішення Миколаївської селищної ради № 11 ХХV - 23 від 01.08.2001 року отримала 02.08.2001 року державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Вищезазначений державний акт був виданий відповідно до процедури видачі таких актів за погодженням та визначенням меж. Статтею 17 Земельного кодексу України 1990 року (чинного на час передачі земельної ділянки у власність [PERSON].) визначено, що передача у власність земельної ділянки, яка була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки. Згідно з пунктом 7 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки, одержані ними до 1 січня 2002 р. у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди в розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством. Тобто, майнові права на земельні ділянки, які видавались громадянам в період дії Земельного кодексу України в редакції 1990 року та Декрету за відсутності державних актів на право власності на землю можуть бути підтверджені рішенням органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки; даних земельно-кадастрових документів щодо місцезнаходження, площі земельної ділянки, її цільового призначення; а також документів, які вказують на встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі. Позивачка зазначає, що змушена звернутися до суду за захистом свого права власності на земельну ділянку, однак аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини та факти суд приходить до переконання, що право власності позивачки на земельну ділянку площею 0, 1470 га, по [ADDRESS] в м. Миколаївка Донецької області Миколаївською міської радою не оспорюється та не заперечується, її користування земельною ділянкою як власником - ніким не обмежується, крім того вона не позбавлена цього права та є повноправним власником спірної земельної ділянки, її майнові права на цю земельну ділянку підтверджується, як договором купівлі - продажу від 05.07.2001 року так і витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку так само як і рішенням Миколаївської селищної ради № 11 ХХV - 23 від 01.08.2001 року. Враховуючи вищевикладене та той факт, що належних доказів позивачкою щодо порушення її прав передбачених ст.. 41 Конституції України не надано, рішення виконкому щодо передачі їй земельної ділянки не скасовано, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є необгрунтованим і такими, що не містять підстав для задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed