Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Лікар-психіатр Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» Кічанов Михайло Юрійович звернувся до суду із заявою про госпіталізацію недієздатної особи [PERSON] [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. Заява мотивована тим, що 11 листопада 2021 року о 12:10 год. у приймальному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» лікарем-психіатром Шевченко Віктором Олександровичем був оглянутий громадянин [PERSON] . Зроблено висновок про необхідність його госпіталізації до психіатричного закладу, так як обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах у зв`язку з встановленням в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих; неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку громадянина [PERSON] , які надійшли від брата (опікуна) - [PERSON] . Згода громадянина [PERSON] на госпіталізацію не отримана у зв`язку з неможливістю її отримання, оскільки особа є недієздатною. Комісія лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» у складі: медичного директора Маслянко О.В., завідувача відділенням № 11 Кічанова М.Ю., завідувача відділенням № 1 Маломуж А.О. прийняла рішення про доцільність госпіталізації громадянина [PERSON] до психіатричного закладу, так як її обстеження або лікування можливе лише в умовах стаціонару (а.с. 2-3). Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 листопада 2021 року прийнята заява до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого позовного провадження, призначено судове засідання на 19 листопада 2021 року, яке відкладено протокольною ухвалою до 22 листопада 2021 року для повторного виклику заінтересованої особи (а.с.16, 23-24). Заявник в судовому засіданні заяву про необхідність примусової госпіталізації підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на обставини щодо необхідності оформлення документів для влаштування особи, щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, [PERSON] , до інтернату. Заінтересована особа, опікун, [PERSON] в судовому засіданні заяву про необхідність примусової госпіталізації [PERSON] підтримав та просив задовольнити. [PERSON] , в судовому засіданні заперечував щодо продовження лікування. Прокурор просила відмовити у задоволенні заяви про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку, оскільки сам заявник в у судовому засідання зазначив, що наразі медичні показники для госпіталізації недієздатного відсутні. Заслухавши пояснення лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради», опікуна, особи, щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Відповідно до частини першої статті 339 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до частин першої, другої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка досягла 14 років, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги добровільно - на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги на прохання або за письмовою згодою її батьків чи іншого законного представника. У разі незгоди одного з батьків або за відсутності батьків госпіталізація особи віком до 14 років (малолітньої особи) до закладу з надання психіатричної допомоги проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення іншого законного представника зазначеної особи до цього органу і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги добровільно - на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою. Законний представник особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, сповіщає орган опіки та піклування за місцем проживання підопічного про згоду його підопічного на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги не пізніше дня, наступного за днем надання такої згоди. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, яка за станом свого здоров`я не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення до цього органу законного представника зазначеної особи і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду. Згода на госпіталізацію фіксується в медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. В пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року роз`яснено, що у необхідних випадках суд зазначає про урахування: рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення Конституції та законів України, які підлягають застосуванню в даній справі та при вирішенні питання про відповідність Основному Закону України нормативно-правових актів, перелічених у пункті 1 частини першої статті 150 Конституції України, якими сторони доводять свої вимоги чи заперечення; постанов Пленуму Верховного Суду України, прийнятих відповідно до статті 125 Конституції України і статті 55 Закону України від 7 лютого 2002 року № 3018-III «Про судоустрій України», з питання застосування норм процесуального та матеріального права, які підлягають застосуванню в даній справі. Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 квітня 2016 року визнано [PERSON] [INFO] , недієздатним, встановлено опіку над [PERSON] та призначено його опікуном [PERSON] , [INFO] (а.с.10-12). Опікун, [PERSON] , звернувся до виконуючого обов`язки генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» Присяжного О.В. з заявою про госпіталізацію його підопічного, [PERSON] , у зв`язку з погіршенням його психічного стану, а саме: не спить на протязі тижня, проявляє агресію, не слухається, йде з дому в невідомому напрямку (а.с. 5). Відповідно до вимог частини першої статті 340 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У відповідності до частини другої зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 11 листопада 2021 року у складі: медичного директора Маслянко О.В., завідувача відділенням № 1, Кічанова М.Ю. , завідувача відділенням № 1 Маломуж А.О., [PERSON] встановлено діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, виражений емоційно-вольовий дефект F-20.00. Підставою для госпіталізації в примусовому порядку [PERSON] є те, що він вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність,. Тому, комісія вважає доцільним госпіталізувати недієздатного хворого [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» в примусовому порядку (а.с. 4). Водночас, в судовому засіданні лікарь-психіатр Кічанов Михайло Юрійович вказав на відсутність медичних показників для примусової госпіталізації свого пацієнта, при цьому вказував на неналежне виконання обов`язків опікуном. Проаналізувавши висновок лікарів-психіатрів від 11 листопада 2021 року, суд приходить до висновку, що заява про примусову госпіталізацію є безпідставною, необгрунтованою та такою, що подана всупереч Закону України «Про психіатричну допомогу», а також статті 340 Цивільного процесульаного кодексу України. Заявником не доведено, що обстеження або лікування [PERSON] можливі лише в стаціонарних умовах, і що на даний час він вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для ньог чи оточуючих. По справі «Акопян проти України (заява № 12317/06) рішення від 05 червня 2014 року, у пункті 73 Європейський суд з прав людини встановив, що згідно з практикою Суду особа не може бути примусово госпіталізована як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох нижче наведених мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Крім того, суд звертає увагу заявника, що підставою для госпіталізації недієздатної особи в примусовому порядку є лише медичні показники необхідності надання термінової медичної допомоги недієздатній особі, а не допомоги опікуну в оформленні документів для влаштування особи до соціально-медичної установи, призначеної для постійного проживання громадян з психоневрологічними захворюваннями, які потребують стороннього догляду, побутового і медичного обслуговування. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про відсутність доведених підстав для примусової госпіталізації [PERSON] [INFO] до психіатричного закладу, у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed