Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, вказавши, що [PERSON] слід визнати безвісно відсутнім. Його батько брат заявника [PERSON] та мати [PERSON] померли. [PERSON] зареєстрований у квартирі заявника за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Косіора, 91/79. [PERSON] останній час ніде не працював офіційно. Майна за ним не має. Одруженим не був. Дітей немає. Останні відомості були від [PERSON] 22.05.2014 року, коли він в телефонному режимі повідомив заявника проте, що поїхав до Криму в [PERSON]. Постанова Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.05.2014 року підтверджує, що [PERSON] не працював ніде, не навчався, та притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП. Факт зникнення [PERSON] можуть підтвердити свідки. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім заявникові необхідно для зняття його з реєстрації в квартирі , для зменшення комунальних нарахувань та для припинення візитів колекторів до заявника з приводу заборгованості [PERSON] по банківським кредитам. Тому заявник просить суд визнати безвісно відсутнім його племінника [PERSON], [INFO]. Заявник, представники заявника [PERSON] та [PERSON] , кожний окремо, в судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі покладаючись на обставини викладені у заяві, просили визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є племінником заявника, та вона є їх сусідкою, знає, що з травня 2014 року [PERSON] не проживає в квартирі за місцем реєстрації, зі слів чула, що він поїхав на заробітки близько двох років тому. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є племінником заявника, він не мешкає в квартирі по вул. Косіора, 91/79 в м. Кривому Розі з травня 2014 року. Заслухавши пояснення заявника, представників заявника, свідків та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява не обґрунтована та не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], з 08.08.2008 року (довідка № 230 від 18.02.2016 року ). [PERSON] не працював офіційно. Постанова Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.05.2014 року підтверджує, що [PERSON] не працював ніде, не навчався, та притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП. (а.с. 3 постанова). Заявник стверджує, що останні відомості були від [PERSON] 22.05.2014 року, коли він в телефонному режимі повідомив заявника проте, що поїхав до Криму в [PERSON], тобто заявнику відомо про місце перебування племінника. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюєтьсяЦивільним процесуальним кодексом України. Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. \~\~\~\~ Згідно із ч.1\~ст.247 ЦПК України\~- у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Згідно приписів ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З вище зазначеного слідує, що визнання судом особи безвісно відсутньою повинно захистити права та інтереси особи, яка звертається за захистом своїх прав та інтересів та при наявності мети для цього. Отже, у випадку відсутності таких обставин, суд позбавлений законних підстав для захисту прав та інтересів особи. Водночас, заявник вказує , що мета його звернення це зняття з реєстрації племінника в квартирі, суд вважає можливим розяснити, що відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] про визнання [PERSON], 13 06 [INFO], безвісно відсутнім необхідно залишити без задоволення. Як свідчать матеріали справи, до звернення до суду з даною заявою, будь-яких заходів для встановлення місця знаходження чи перебування [PERSON] заявником не вжито , до органів внутрішніх справ з приводу його розшуку не звертався, доказів про неможливість встановлення місця його знаходження, а також доказів наявності обставин, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи , акту про не проживання не надано. До пояснень свідків про не проживання [PERSON] за місцем реєстрації суд відноситься критично, оскільки вони не можуть знати подробиці особистого життя як заявника так і його племінника і чи підтримують вони на даний час зв"язок. Оскільки сам факт не проживання за місцем реєстрації не підтверджує його безвісну відсутність . Враховуючи вищевикладене , суд прийшов до висновку про відсутність передбачених діючим законодавством підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім.\~\~

Outcome: dismissed