Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

06.07.2018 року до Приморського районного суду м. Одеси із заявою звернулась [PERSON], згідно якої просила встановити факт належності [PERSON], правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1994 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, яким посвідчується що квартира, яка занходиться за адресою [ADDRESS] знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] При цьому посилаючись на те, що маються розбіжності імені заявника в правовстановлюючих документах, а саме імя на українській мові було вказано, як [PERSON], відповідно до правопису на українській мові воно повинно значитись [PERSON], що спричинить мені в майбутньому неможливість розпорядитись на свій розсуд своєю часткою у квартирі [ADDRESS], що належить на праві спільної сумісної власності , виникла необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу на квартиру. Заявник у судове засідання не зявився, надала суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Заінтересована особи в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином. Згідно з ч.3\~ст.211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1\~ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним в свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 29 грудня1994 року на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, яким посвідчується що квартира, яка заходиться за адресою [ADDRESS] знаходиться у спільній сумісній власності. Під час видачі свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1994 року, була допущена описка в імені власника [PERSON] зазначено як «Наталь1», замість правильного «Наталя». У свідоцтві про народження серії V-ЖД №354380 виданого 08.04.1992 року, на імя [PERSON], в графі громадянин України вказано російською мовою «Водянская Наталья Андреевна». Згідно паспорту громадянина України серії КМ №545192 від 17.06.2008 року, прізвище, імя та по батькові заявника вказано українською мовою як «Водянська Наталя Андріїівна». Процесуальні питання розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення регламентуються главою\~6розділу\~IV ЦПК України. Відповідно до ч.1\~ст.293 ЦПК, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно\~ст. 319 ЦПК України\~у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення фактів не пов'язані з вирішенням спору про право, при цьому наявний спір про факт, який має безспірний характер і необхідний заявникові для того, щоб вона мала можливість підтвердити факт свого етнічного походження як полячка. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293\~та п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України\~та роз'яснень, викладених у п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6\~ст.256 ЦПК\~(у новій редакції\~ЦПК України\~відповідно норма міститься у ст.315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності документів. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що свідоцтво про право власності на житло від 29.12.1994 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, яким посвідчується що квартира, яка заходиться за адресою [ADDRESS] знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, який через розбіжності в написанні його імені в правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності на житло, не може в повному обсязі реалізувати свої права. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Outcome: approved