Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

15 липня 2021 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон посилаючись на те, що сторони не проживають у шлюбі, з моменту розлучення і по сьогоднішній день, відповідач вихованням та здоров`ям дитини не цікавиться, участі не приймає, батьківські обов`язки не здійснює. Дитина [PERSON] являється дитиною інвалідом дитинства у зв`язку із вродженим хронічним захворюванням, що підтверджується медичними висновками ЛКК Хмельницької міської дитячої лікарні № 34 від 16 квітня 2010 року, № 304 від 09 грудня 2016 року, № 15 від 22.01.2021, посвідченням № [NUMBER] , виданим Управлінням праці та соціальнозахисту населення Хмельницької міської ради 12 лютого 2020 року. Діагноз G-80.2, правобічний геміпарез із значним ураженням головного мозку та частковим паралічем м`язів правої половини тіла потребує систематичнолікування та реабілітації [PERSON] . Позивач зауважує, що таке захворювання в Україні не є виліковним. Тому позивач змушена періодично виїздити до Грузії м. Батумі. Методи лікування, які застосовуються в медичних та реабілітаційних закладах Грузії кліматичні умови, можливість прийняття морських, сонячних та повітряних ванн на морському узбережжі позитивно та ефективно впливають на стан здоров`я [PERSON] . Після першого курсу лікування та відновної терапії, в тому числі метод лікування такої хвороби як дельфінотерапія, які дитина отримала та в подальшому отримує в Грузії, спостерігався позитивний вплив на стан її здоров'я. Зазначене підтверджується, зокрема, медичною документацією № IV-101 від 27.08.2020 року, довідкою про стан здоров`я № 1398 від 21 /XII-18, виданої медичними закладами Грузії, м. Батумі. Раніше та в теперішній час тимчасові виїзди до Грузії дитини здійснюються на підставі письмової згоди батька [PERSON] на тимчасовий виїзд доньки за кордон за межі України до Грузії та інших країн в період з 01 грудня 2016 року по 01 грудня 2021 року, яка засвідчена нотаріально. Позивач має намір забезпечувати в подальшому вчасне систематичне оздоровлення та відновну терапію доньці в Грузії задля покращення стану її здоров`я, що є забезпеченням інтересів дитини. З цією метою позивач звернулась до батька дитини із проханням надати дозвіл на поїздки за кордон за межі України до Грузії в період з 01 грудня 2021 року по [INFO] року (досягнення дитиною 16-річного віку). Відповідач в усному порядку відмовився у наданні такої згоди. Виходячи з викладеного, позивач просить суд надати [PERSON] дозвіл на тимчасовий виїзд доньки [PERSON] , [INFO] , за кордон без дозволу (згоди) батька дитини [PERSON] за межі України до Грузії на період з 01 грудня 2021 року по [INFO] року (досягнення дитиною 16- річного віку). Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2021 року було відкрито провадження у даній справі та призначено у справі підготовче судове засідання на 14 вересня 2021 року. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2021 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 28 жовтня 2021 року. В судове засідання представник позивача з`явилася, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання з`явилася, заперечила проти позовних вимог посилаючись на те, що на час звернення з позовом до суду так і під час розгляду право позивача та дитини не порушено, що вбачається зі згоди батька на виїзд дитини за кордон до 01.12.2021 року. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради в судове засідання з`явилася, підтримала позов в частині надання дозволу на один рік. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що 02 березня 2002 року по 16 травня 2014 року [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем. [INFO] в шлюбі народилася донька [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом РАЦС по м. Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції. 16 травня 2014 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області . Після розірвання шлюбу, сторони проживають окремо. Донька проживає разом із позивачем.Відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницькоїобласті від 25 грудня 2013 року з відповідача на користь Позивача стягуютьсяаліменти на утримання доньки [PERSON] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2018 року за позовом батька зменшено розмір та змінено спосіб стягнення аліментів. Батько дитини [PERSON] надав дозвіл на тимчасовий виїзд доньки за кордон за межі України до Грузії та інших країн в період з 01 грудня 2016 року по 01 грудня 2021 року, яка нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Кот М.О. За змістом статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами). Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише передбачено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Як зазначено у ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини, Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Таким чином, незалежно від того проживають батьки дітей разом чи окремо вони зобов`язані піклуватись про них та забезпечувати всі необхідні умови для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Позивачка зверталась до відповідача з приводу надання ним згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон, однак така згода надана, що підтверджується матеріалами справи. Звернувшись до суду з вказаним позовом, позивач по суті не зазначила, чому вона не може виїхати разом з дитиною до Грузії так, як в матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена згода батька на виїзд. За таких обставин, зважаючи на позицію відповідача (іншого з батьків дитини, який разом з нею не проживає), який не заперечував проти виїзду дочки за кордон, а також ту обставину, щодо наявності нотаріально посвідченої згоди останнього на такий виїзд, суд вважає що поданий позов є не обґрунтований та не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 136, 141 ЦПК України та ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи матеріальне становище позивача та перебування на її утриманні дитини-інваліда, судовий збір не підлягає стягненню з позивача, а так як в позові відмовлено, також не підлягає до стягнення з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed