Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Городоцького району Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання за спадкоємцем права на завершення приватизації земельної ділянки, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.01.2017 року померла його мати [PERSON] Мілентина Андріївна, після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,9400 га, яка розташована за межами населених пунктів Іванковецької сільської ради Городоцького району, якій присвоєно кадастровий номер 6821282500:03:035:0085. В силу вимог ст.1261 ЦК України, позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, оскільки його батько [PERSON], який також є спадкоємцем першої черги за законом, відмовився від спадщини, залишеної мамою, в порядку, передбаченому ч.2 ст.1274 ЦК України, на його користь. Про викладені обставини стверджують матеріали спадкової справи. Позивач вчасно, відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину, оскільки на момент її відкриття постійно спільно проживав із спадкодавцем у одному житловому будинку, окрім того, у визначений чинним законодавством термін подав заяву про її прийняття. З метою оформлення згадуваного вище спадкового майна, позивач звернувся до приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу [PERSON] Як йому було повідомлено нотаріусом, незважаючи на вчасне та належне прийняття спадщини у передбаченому законом нотаріальному порядку, оформити її за собою у такому ж порядку неможливо. Перешкодою у нотаріальному оформленні спадкових прав є відсутність правовстановлюючого документа (спадкодавець не встигла за життя зареєструвати за собою на праві власності зазначену земельну ділянку), про що і зазначено у постанові нотаріуса від 21.09.2017 р. Оскільки, дійсно, за наявності описаних обставин, у позасудовому, тобто, нотаріальному порядку, оформлення спадщини неможливе, позивач звернувся до суду та просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] селищна рада Городоцького району визнала вимоги позивача. Відповідач [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не визнало вимоги позивача, оскільки своїми діями не порушувало його прав. Те, що спадкодавець не зареєструвала за собою право власності на зазначену земельну ділянку, не залежало від їх дій. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні даного позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 25.01.2017 року померла мати позивача [PERSON] Мілентина Андріївна, яка за життя почала оформляти за собою право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,9400 га, яка розташована за межами населених пунктів Іванковецької сільської ради Городоцького району, якій присвоєно кадастровий номер 6821282500:03:035:0085. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-281/14-14-СГ від 30.04.2014 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр.[PERSON] Мілентині Андріївні, яка розташована за межами населених пунктів Іванковецької сільської ради Городоцького району. Надано у власність гр.[PERSON] Мілентині Андріївні земельну ділянку загальною площею 0,9400 га (кадастровий номер 6821282500:03:035:0085) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Іванковецької сільської ради Городоцького району. Крім того у наказі зазначено, що [PERSON] Мілентина Андріївна може приступити до використання земельної ділянки після встановлення її меж в натурі (на місцевості) та здійснення державної реєстрації права приватної власності у Державному реєстрі речових прав. В силу вимог ст.1261 ЦК України, позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, оскільки його батько [PERSON], який також є спадкоємцем першої черги за законом, відмовився від спадщини, залишеної мамою, в порядку, передбаченому ч.2 ст.1274 ЦК України, на його користь. Про викладені обставини стверджують матеріали спадкової справи. Позивач вчасно, відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину, оскільки на момент її відкриття постійно спільно проживав із спадкодавцем у одному житловому будинку, окрім того, у визначений чинним законодавством термін подав заяву про її прийняття. З метою оформлення згадуваного вище спадкового майна позивач звернувся до приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу [PERSON] Як йому було повідомлено нотаріусом, незважаючи на вчасне та належне прийняття спадщини у передбаченому законом нотаріальному порядку, оформити її за собою у такому ж порядку неможливо. Перешкодою у нотаріальному оформленні спадкових прав є відсутність правовстановлюючого документа (спадкодавець не встигла за життя зареєструвати за собою на праві власності зазначену земельну ділянку), про що і зазначено у постанові нотаріуса від 21.09.2017 р. Відповідно до\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до\~ст.125 ЗК\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: - цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; - свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2\~ст. 126 ЗК). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до\~ст. 1216 ЦК\~не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1\~розділу X "Перехідні положення" ЗК. Між тим Законом України «Про Державний земельний кадастр» від 7 липня 2011 р. №3613-VI ЗК України доповнено ст.79-1, яка визначає правила формування земельної ділянки як обєкта цивільних прав, а по суті чітко фіксує критерії її оборотоздатності. І хоча ст.79-1 ЗК знаходиться у гл.14 про право власності на землю, законодавець при внесенні змін надав їй такого звучання, що визначені нею критерії є обовязковими не тільки для визнання земельної ділянки обєктом права власності, але й інших прав, у тому числі й спадкових. За правилами ч.9 ст.79-1 земельна ділянка може бути обєктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок), що повязано із присвоєнням їй кадастрового номера та державної реєстрації права власності на неї. Без дотримання цих умов земельна ділянка не є сформованою і не може бути обєктом цивільних прав, а отже, не може переходити у спадщину. За змістом ст.79-1 ЗК обєктом цивільних прав є не сама земельна ділянка, а зареєстроване право власності на неї. З цього випливає, що земельна ділянка, на яку відсутнє зареєстроване право власності, взагалі не може бути обєктом цивільних прав.

Outcome: dismissed