Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року підсудність цивільної справи за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до [PERSON]. про стягнення заборгованості за кредитним договором визначено Подільському районному суду м. Києва. Позивач звернувся з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 16.09.2010 р. у розмірі 113 334,54 грн., яка виникла станом на 01.11.2016 р., мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору від 16.09.2010 р. між позивачем та відповідачем, було укладено кредитний договір № 2639-001/10Р, якому надано грошові кошти у розмірі 81 600,0 строком до 16.09.2017 р. у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 21,0 % річних. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16 вересня 2010 р. між ПАТ «Правекс-Банк», було укладено кредитний договір № 2639-001/10Р з [PERSON], якому надано грошові кошти у розмірі 81 600,0 строком до 16.09.2017 р. у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 21,0 % річних. Відповідно до п. 1.1, п. 1.2 даного договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 81 600,0 грн. зі сплатою 21,0 процентів річних, а відповідач зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, визначених Кредитним договором. Відповідно до п.6.1.2, 6.1.7 Кредитного договору Позичальник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями, визначеного в п. 1.1, 1.2 цього Договору. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів за основним договором є 16 вересня 2017 року. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачці кредитні ресурси в повному обсязі, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, остання, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконала. У зв'язку з чим, станом на 01.11.2016 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 113 334,54 грн., з них: заборгованість за кредитом - 53 776,17 грн.; заборгованість за відсотками - 29 567,01 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 15 863,05 грн.; пеня за несвоєчасне повернення коштів - 14 128,31 грн. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає закону та умовам договору. Згідно ст. 257 ЦП України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.267 ч.3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судові засідання не з'явився, заяву про застосування строку позовної давності, в т.ч. поштою та через канцелярію суду, не подав. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ КБ "Правекс-Банк" витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 700,02 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved