Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

У листопаді 2018 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. Позов вмотивований тим, що 22.07.2015 року в м. Києві на перехресті вул. В.Васильківська - Любченка, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Нісан», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Нісан» було завдано механічні ушкодження, власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. 25.11.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/6838120. 01.10.2018 року між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] . було укладено договір про відступлення прав вимоги. А тому позивач просить стягнути з відповідача збитки в порядку регресу у розмірі 8 629 гривень 56 копійок та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 23 листопада 2018 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою суду від 08.02.2019 року було закрито підготовче судове засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився. Від його представника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомляв. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши представника позивача суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.11.2014 року між [PERSON] та ПрАТ «УПСК» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно якого [PERSON] застрахував транспортний засіб «Hyundai Tucson» д.н.з. [NUMBER] (а.с.9). Згідно копії довідки №70610047 про дорожньо-транспортну пригоду№33/5506 від 03.10.2015 вбачається, що дійсно 22.07.2015 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Hyundai Tucson та Nissan Tiida (а.с.10). З вищевказаної довідки вбачається, що за кермом транспортного засобу Hyundai Tucson була [PERSON] . З довідки про пошкодження транспортних засобів виданою управлінням патрульної служби МВС України в м. Києві вбачається, що внаслідок ДТП Nissan Tiida д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження у вигляді подряпин і вм`ятин на правому крилі, деформація і подряпини на правих дверях (а.с.11). Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.11.2015 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП та закрито провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення передбаченого ст. 38 КУпАП (а.с.12). З листа-вимоги №РУ/3/0033/16/2 від 21.09.2016 року вбачається, що [PERSON] не повідомила свою страхову компанію про настання дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» пропонувала у досудовому порядку відшкодувати суму заподіяного збитку та протягом 30 днів перерахувати кошти на розрахункові рахунки останньої (а.с.17). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст.1188 ЦК України у шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п. «ґ» 38.1.1 статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умови визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Із страхового акту № ОЦ/005/007/16/0033 вбачається, що [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 8 629,56 гривень (а.с.16). Факт виплати підтверджується копією платіжного доручення №978 від 29.01.2016 року згідно якого [PERSON] були перераховані кошти у розмірі 8 629,56 гривень. У призначенні платежу вказано страхове відшкодування за полісом АІ/6838120 д/н АО4512ВВ (а.с.16). Відповідно до договору про відступлення прав вимоги №01/10/2018 від 01.10.2018 року укладеного між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ФОП [PERSON] первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування (а.с.5). Відповідно до п.3.1.3 вищевказаного договору право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту перерахування коштів. З копії квитанції №0.0:1148185237.1 вбачається, що [PERSON] перерахував АТ Українська пожежно-страхова компанія акціонерному товариству грошові кошти у розмірі 72381,26 гривень. У призначенні платежу вказана оплата згідно договору 01/10/2018 про відступлення права вимоги від 01.10.2018 року (а.с.48). Таким чином, оцінивши докази наявні в матеріалах справи та у відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи ту обставину, що пред`явлений позов задоволено в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved