Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

30.10.2018 АТ КБ «ПРИВАТБАНК", (надалі - Банк), звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. 13.04.2012 між Банком та [PERSON] укладено договір №б/н (надалі - Договір), за яким він отримала кредит у розмірі 5400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобов'язання Банк виконав повністю. Відповідач же, порушив умови Договору і, станом на 31.08.2018, має перед Банком заборгованість яку у розмірі 116087,51 гривень, і просять стягнути на їх користь із відповідача разом із понесеними судовими витратами - 1762,00 грн. В порядку ч.5 ст. 279 ЦПК України, з ініціативи суду, сторони про дату, час та місце судового засідання повідомлялися своєчасно судовими повістками про виклик. Позивач надав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує(а.с.41). На підставі письмової заяви позивача про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с.42) ухвала суду про відкриття провадження та судова повістка про виклик до суду були йому направлені у такому вигляді та отримані 13.11. 2018 та 14.11. 2018, тобто своєчасно(а.с.53,54). Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] проти задоволення позову заперечували, посилаючись на відсутність у позивача жодних доказів на підтвердження позовних вимог. [PERSON] зокрема пояснив, що кредит у АТ КБ «ПРИВАТБАНК" він не отримував і взагалі у жодних правовідносинах із банком не був. З цього приводу банк до нього раніше не звертався, боржником себе не вважає. Частиною 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, вислухавши пояснення відповідача та його представника, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, з'ясувавши обставини справи, приходить до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що Банк є акціонерним товариством, юридичною особою та має банківську ліцензію на надання банківських послуг (а.с.35-39). [PERSON] є громадянином України, що підтверджено його паспортом, копія в матеріалах справи. Оригінал вивчений у судовому засіданні. (а.с.33). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обов'язків. Як передбачено ч.1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. За ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 цього Кодексу договір є обов'язковим до виконання сторонами. Банк зазначає, що в порушення умов Договору, відповідач, станом на 31.08. 2018 має вище вказану заборгованість перед Банком яку вони і просять стягнути. Розмір заборгованості підтверджують наданим розрахунком (а.с.5,6). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). На підтвердження укладення зазначеного правочину та підставність своїх вимог Банк посилається на Заяву відповідача, подану до банку про отримання кредиту, «Умови та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною картою» та «Тарифи банку» (а.с.7-32). При вивченні цих письмових доказів встановлено наступне. Так до позовної заяви дійсно долучена Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку» (а.с.7). Проте із змісту заяви вбачається, що вона укладена не від імені відповідача, а від імені іншої особи - [PERSON], [INFO]. Вказано номер її паспорта, індивідуальний податковий номер тощо які різняться з аналогічною інформацією щодо [PERSON] Отже цей документ не може свідчити про те, що відповідача по справі [PERSON] звертався до Банку із заявою про отримання кредиту. «Умови та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною картою» та «Тарифи банку», на які також посилається Банк як на підтвердження укладення договору, не містять підпису будь-яких позичальників(а.с.32). Отже ці Умови.. Тарифи…, та Правила …не доводять укладення між сторонами спірного договору. Позивачем до позовної заяви долучено фотокопію сторінок паспорту [PERSON] У судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він надавав паспорт до відділення «ПриватБанку» приблизно вісім років назад, коли мав намір оформити отримання пенсії через цю банківську установу. Суд вважає що сама по собі наявність у позивача фотокопій сторінок паспорта відповідача, за відсутності інших підстав, також не може бути достатнім доказом для задоволення позовних вимог. Так, за правилом, викладеним в ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов'язком позивача є подання доказів до суду разом із поданням позовної заяви, що передбачено ч.2 ст. 83 ЦПК України. Такі докази ним надані та судом оцінені. Відповідно до ч.1 ст. 756 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрутовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, що передбачено ч.1 ст. 95 ЦПК України. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування(ч.1). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення(ч.2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень(ч.3). Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування(ч.4). Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування(ч.1). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання(ч.2). Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що гуртується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження укладення між ним та відповідачем 13.04.2012 договору про який йдеться в позовній заяві, а відтак і його вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за цим договором є безпідставними, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити повністю. При поданні позову судовий збір позивачем сплачений повністю. Як передбачено ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову позивачу відмовляється повністю, його вимога про стягнення із відповідача судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 грн. задоволенню не підлягає. На підставі ст.ст. 207, 626, 629, 1055 ЦК України, ст.ст. 4,5,10,12,13,19,23,34,8,71-83, 89, 141,175,176,211,229,235, ч.2 ст. 247, ст. ст. 258, 259, 265, 268, 280-282, 354,355 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed