Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про зміну умов найму жилого приміщення квартири № 69 в будинку №117 по р.. Перемоги у місті Маріуполі та визначення порядку користування даною квартирою. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що загальна жила площа квартири складає 29,5 кв.м, на якій зареєстровані дві особи: він та відповідачка. Він, [PERSON], займає кімнату площею 16,8 кв.м., а відповідачка займає кімнату площею 12,7 кв.м. Такий порядок користування квартирою між ними фактично був встановлений протягом тривалого часу. Враховуючи, що шлюб між ними було розірвано 03.04.2014 року, шлюбні відносини припинені, тобто відповідачка перестала бути членом сімї наймача, просив змінити договір найму жилого приміщення, виділивши йому в користування кімнату площею 16,8 кв.м., а відповідачці [PERSON] кімнату площею 12,7 кв.м., а також зобовязати ПП «Ваш двір» укласти з ними окремі договори найму відповідно до визначеного порядку користування квартирою. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу без його участі. У судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не зявилась, в письмовій заяві підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідачка у судове засідання не зявилася за невідомих суду причин повторно, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи ПП «ВАШ двір» до судового засідання не зявився, просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Дійсно, відповідно до ст. 104 ЖК України член сімї наймача вправі вимагати за згодою інших членів сімї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 ЖК України (є ізольованим і за розміром не менше встановленого для надання одній особі). У разі відмови членів сімї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. За положеннями п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України" № 2 від 12 квітня 1985 р. (з подальшими змінами) в силу ст. 104 ЖК України суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак, поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов і викличе необхідність постановки на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Як встановлено матеріалами справи спірна квартира [ADDRESS] загальною жилою площею 29,5 кв.м складаються з двох ізольованих кімнат жилою площею 12,7 кв.м. та 16,8 кв.м., кухнею площею 7,6 кв.м., туалету, ванної кімнати та коридору, що підтверджується копією технічного паспорту. Дана квартира була надана [PERSON], що підтверджується ордером № 3231 від 29 березня 1983 року. На час розгляду справи в суді у спірній квартирі прописані та проживають сторони по справі, а саме: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією особового рахунку № 5409, виданого ПП Ваш Двір 18 січня 2014 року. Таким чином, виходячи з вимог закону на кожного проживаючого в спірній квартирі приходиться по 14,75 кв.м (29,5 кв.м : 2 осіб). Позивач просить закріпити за ним жилу кімнату площею 16,8 кв.м., а відповідачці виділити в користування кімнату розміром 12, 7 кв.м., що є значно меншим за жилу площу, що припадає на неї. В той час, як розмір жилої кімнати яку просить виділити позивач йому, є значно більшим за жилу площу яка припадає на нього. Виходячи з певних обставин справи, а саме розміру жилих приміщень, суд вважає, що визначення порядку користування спірною квартирою за таким порядком, про який просить позивач, призведе до порушення прав та інтересів відповідачки. Відмовляючи в задоволенні позову, суд також виходить з того, що позивачем під час судового розгляду не надано жодного доказу на підтвердження існування між сторонами саме такого порядку користування спірною квартирою про який він просить. Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких підстав, позов про зміну умов найму жилого приміщення квартири [ADDRESS] та визначення порядку користування даною квартирою, задоволенню не підлягає. На підставі ст. ст. 63, 103, 104 Житлового кодексу України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України від 12 квітня 1985 року за № 2,

Outcome: dismissed