Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач - [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Винту Ю.М., звернувся до суду з позовом до Відповідача - [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказавши в ньому, що [INFO] в місті Чернівці під час знаходження на лікуванні помер брат позивача - [PERSON] , [INFO] , який на час смерті був зареєстрований в [ADDRESS] , після смерті якого залишилось спадкове майно, що належало останньому за життя. Позивач вказує, що він постійно здійснював догляд за братом - [PERSON] , так сам доглядав останнього під час його знаходження на лікуванні в м. Чернівці, аж до дня його смерті [INFO] та провів його поховання. В свою чергу зазначає, що Відповідач - [PERSON] не надавав жодної допомоги брату [PERSON] та ніколи його не відвідував. Посилається на те, що після смерті [PERSON] за заявою Відповідача, як спадкоємця другої черги, нотаріусом було відкрито спадкову справу. Позивач вказує, що він, в передбачений законом строк, до нотаріальної конториіз заявою про прийняття спадщини не звертався, посилаючись на те, що між ним та відповідачем існувала усна домовленість про те, що вони не будуть звертатися до нотаріуса, а залишать все як є, оскільки існуючі спадкоємці не визначались хто саме буде приймати спадщину. В поданій позовній заяві позивач вказує, що відповідач порушив існуючу між ними домовленість, тим саме обманув позивача, а саме 02 жовтня 2017 року звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та фактично прийняв спадщину. На підставі викладеного просить надати позивачу - [PERSON] додатковий строк два місяці для подання до приватного нотаріуса Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області Унгуряну В.А. заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в місті Чернівці Чернівецької області. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача заперечував щодо задоволення вимог позову, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивачем не наведено жодних поважних причин пропуску передбаченого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, а посилання на обставини, якими обґрунтовуються вимоги позову вважає надуманими та такими що не відповідають дійсності. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , які є донькою та дружиною позивача відповідно, в судовому засіданні вказали, що їм невідомі жодні поважні причини пропуску позивачем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини по смерті [PERSON] та вказали, що дійсно з слів відповідача останній не бажав звертатися до нотаріуса з питанням прийняття спадщини. Заслухавши пояснення сторін та покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги позову є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 39) Судом також встановлено, що на момент смерті [PERSON] проживав в господарстві за адресою [ADDRESS] один, що підтверджується довідкою Мамалигівської сільської ради № 1717 від 20.09.2017 року (а.с. 38) Таким чином після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все майно, що належало йому на момент смерті,спадкоємцями другої черги за законом є сторони по справі. Також судом встановлено, що позивач пропустив шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, з якої вбачається що позивач у визначений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст.1222, ч. 1 ст.1220, ч. 1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК України). У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3ст. 1272 ЦК Україниза позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 6 п. 24 постанови № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК Українине застосовуються. За наведених обставин, враховуючи, що позивачу було відомо про факт смерті спадкодавця, який на момент смерті проживав один, враховуючи що позивачем та його представником не надано жодних належних та допустимих доказів щодо підтвердження наявності поважних причинз яких позивачем було пропущено визначений законом строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що в судовому засіданні не заперечував сам позивач та підтвердили допитані за його клопотанням свідки, суд вважає, що позовні вимоги про визнання додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Аналогічного правова позиція висвітлена в постанові Судової палати у цивільних справах ВСУ № 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року та постанові Судової палати у цивільних справах ВСУ № 6-1486цс15 від 04 листопада 2015 року. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 1220, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed