Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору на загальну суму 1485,52 (одна тисяча чотириста вісімдесят п'ять гривень 52 копійки) та судові витрати в розмірі 229,40 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.11.2007 р. між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 002-09192-191107. Відповідно до п.1.2 вказаного Договору позивач відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає відповідачу платіжну картку, ПІН-код до картки. Відповідно до п.1.3 Договору банк відкриває кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 500,00 грн. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 31.10.2013 р. становить 1485,52 грн., з яких заборгованість за кредитом - 346,76 грн.,заборгованість за відсотками - 432,96 грн., заборгованість за комісіями - 705,80 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без участі їх представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві відповідачка [PERSON] знята з реєстрації в [ADDRESS]. Ухвалою суду від 07 лютого 2014 року явка представника позивача була визнана обов'язковою, зобов'язано надати оригінал довіреності на ведення справи, оригінали документів, копії яких долучені до позовної заяви, а також відповідно до вимог ч.3 ст.122 ЦПК України представнику позивача було надіслано оголошення про судовий виклик відповідача до суду через оголошення в пресі. Однак дане оголошення не було опубліковане в засобах масової інформації. Відповідно до ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 64 цього Кодексу, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позивачем належними доказами не доведено факту надання відповідачу кредиту шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, для розрахунків за товари чи послуги, зняття готівки та вчинення інших операцій, надання відповідачу платіжної картки та ПІН-коду до картки. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги не доведені належними доказами. Неявку представника позивача, суд розцінює як ухилення від виконання свого обов'язку довести свої позовні вимоги у відповідності з вимогами Цивільного процесуального кодексу України. З огляду на наявні у справі докази та процесуальну позицію сторін, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі кредитного договору від № 002-09192-191107 від 19.11.2007 року, ст.ст.526,527,530,1054 ЦК України, ст.ст. 10,60,122,212, 213,214 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed