Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

У лютому 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. В обґрунтування позову посилаючись на те, що [INFO] о 17 годині 15 хвилин водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «OPEL KADETT», реєстраційний номер [NUMBER] , при цьому будучи особою, яка на законних підставах керувала автомобілем, з боку с. Долинське у напрямку м. Вільногірськ, де на відстані приблизно 6-ти км від с. Долинського, на території П`ятиханського району Дніпропетровської області, на лівосторонньому заокругленні дороги, виявивши зустрічний невстановлений легковий автомобіль під керуванням невстановленого водія, який змінив напрямок свого руху ліворуч із виїздом на смугу зустрічного руху, тобто на смугу руху автомобіля «OPEL KADETT», з метою уникнення зіткнення із зазначеним зустрічним автомобілем, застосував екстрене гальмування, внаслідок чого автомобіль «OPEL KADETT» продовжив свій рух прямо та виїхавши за межі проїзної частини дороги праворуч здійснив наїзд на перешкоду у вигляді дерева, в результаті чого пасажир автомобіля «OPEL KADETT» [PERSON] помер на місці пригоди. За фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження за №12017040000000849 від 26.06.2017 та розпочате досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Постановою про закриття кримінального провадження від 30.11.2017 старшого слідчого у особливо важких справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління НП у Дніпропетровській області Соломка Д.М. кримінальне провадження №12017040000000849 було закрите у зв`язку з відсутністю у діянні водія [PERSON] складу кримінального правопорушення. В результаті ДТП та її наслідків, було завдано шкоди близьким родичам загиблого, зокрема: [PERSON] , яка являється матір`ю загиблого, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [PERSON] , яка є цивільною дружиною загиблого та матір`ю їх спільної дитини, [PERSON] З моменту загибелі [PERSON] , без відповідного утримання, з боку загиблого, залишилась малолітня дочка [PERSON] . Крім того, позивачами було здійснено витрати на поховання загиблого та на спорудження надгробного пам`ятника. Тому, внаслідок ДТП, позивачам було завдано шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача. Цивільно-правова відповідальність автомобіля «OPEL KADETT» застрахована страховою компанією у ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4414200. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 11.05.2018 позивачі звернулися до Страховика і повідомили про страховий випадок. Всі документи відповідачем отримано 21.05.2018. 20.09.2018 Відповідачем прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. В основу обґрунтування відмови у виплаті страхового відшкодування, Страховик вказав на те, що згідно постанови про закриття кримінального провадження в діях водія [PERSON] відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а також слідством встановлено, що причиною ДТП є винні дії водія невстановленого транспортного засобу, а тому у Страховика відсутні підстави для виплати страхового відшкодування. Проте, позивачі не згодні з відмовою відповідача, а тому просили суд стягнути з відповідача ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС» на користь [PERSON] 19200 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок смерті сина, 27000 грн. в рахунок відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника загиблому сину; стягнути з ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС» на користь [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] , 268800,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди завданої втратою годувальника за період з 26.06.2017 до досягнення [PERSON] 18-ти років, 19 200 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок смерті батька; стягнути з ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС» на користь [PERSON] 1 634 грн. в рахунок відшкодування витрат на поховання загиблого [PERSON] ; стягнути з ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС» на користь позивачів 12000 грн. судових витрати, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги (а.с.1-6). Ухвалою суду від 11 лютого 2019 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.52). Ухвалою суду від 04 квітня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті на 14 травня 2019 року (а.с.93). 14 травня 2019 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. В судове засідання позивачі, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце судового розгляду, не з`явилися. Представником позивачів адвокатом Мелех Д.О. надано клопотання щодо розгляду за відсутності позивачів та їх представника, позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити (а.с.8). Крім того, стороною позивачів надано відповідь на відзив, в якій вважали, що відзив на позов є необґрунтованим, а тому просили суд задовольнити позов в повному обсязі (а.с.88-90) Відповідачем ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС» до суду надано відзив на позов, в якому представник відповідача зазначив, що з позовом вони не згодні, оскільки відповідно до п.п. «б» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому середовищу. У зв`язку з тим, що кримінальне провадження закрито, винна особа не встановлена, то у страховика ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС» відсутній обов`язок відповідно до чинного законодавства на відшкодування шкоди. Крім того, у відзиві зазначено, що якби у ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС» і був обов`язок відшкодувати позивачам шкоду, останні невірно розрахували таке відшкодування (а.с.58-64). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши позовну заяву, письмовий відзив на позов, відповідь на відзив, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Судом встановлено, що [INFO] о 17 годині 15 хвилин водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «OPEL KADETT», реєстраційний номер [NUMBER] , при цьому будучи особою, яка на законних підставах керувала автомобілем, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить [PERSON] , здійснював рух на автодорозі Т-0415 «Долинське - Верхньодніпровськ», з боку с. Долинське у напрямку м. Вільногірськ, де на відстані приблизно 6-ти км від с. Долинського, на території П`ятиханського району Дніпропетровської області, на лівосторонньому заокругленні дороги, виявивши зустрічний невстановлений легковий автомобіль під керуванням невстановленого водія, який змінив напрямок свого руху ліворуч із виїздом на смугу зустрічного руху, тобто на смугу руху автомобіля «OPEL KADETT», з метою уникнення зіткнення із зазначеним зустрічним автомобілем, застосував екстрене гальмування, внаслідок чого автомобіль «OPEL KADETT» продовжив свій рух прямо та виїхавши за межі проїзної частини дороги праворуч здійснив наїзд на перешкоду у вигляді дерева, в результаті чого пасажир автомобіля «OPEL KADETT» [PERSON] помер на місці пригоди. Постановою про закриття кримінального провадження від 30.11.2017 старшого слідчого у особливо важких справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління НП у Дніпропетровській області Соломка Д.М. кримінальне провадження №12017040000000849 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю у діянні водія [PERSON] складу кримінального правопорушення (а.с.9-15). В результаті даної ДТП [PERSON] загинув (а.с.16). Цивільно-правова відповідальність автомобіля «OPEL KADETT» застрахована страховою компанією ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4414200 (а.с.31). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1. статті 2 Закону визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно із пунктом 22.1. статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 23.1. статті 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Статтею 27 Закону визначено порядок здійснення та розміри страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого. Пунктом 27.1. статті 27 цього Закону передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 27.2. статті 27 Закону визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до п.п «б» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу. Судом також встановлено, що ДТП, яка мала місце 26 червня 2017 року, сталася у зв`язку із порушенням ПДР України невстановленим водієм невстановленого автомобіля. За таких обставин, з огляду на приписи Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд приходить до висновку, що оскільки вина у ДТП водія застрахованого автомобіля не встановлена, а шкоду заподіяно невстановленим автомобілем, то саме на МТСБУ покладено обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду, спричинену позивачам ДПТ від 26 червня 2017 року. Крім того, ч.ч.1,2,5 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володільця небезпечного об`єкта буде зобов`язано відшкодувати шкоду незалежно від вини цієї особи. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Водночас, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. Межа відповідальності визначає сферу дії обставин, які виключають відповідальність. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. Непереборною силою в такому випадку слід визнавати фактори об`єктивного характеру, причино не пов`язані з джерелом підвищеної небезпеки. Шкідливі властивості самого джерела підвищеної небезпеки непереборною силою не є. Дія непереборної сили може бути спрямована як на об`єкт, діяльність з яким становить джерело підвищеної небезпеки, так і на осіб, які обслуговують цей об`єкт. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди. Щодо юридичного значення грубої необережності потерпілого, то вона є підставою тільки для зменшення розміру відшкодування за рахунок володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки закон не передбачає грубу необережність як обставину, що звільняє володільця від відповідальності. В судовому засіданні під час розгляду справи не встановлено непереборної сили, що стала причиною дорожньо-транспортної пригоди 26.06.2017. Крім того, відсутність у діях відповідача складу адміністративного правопорушення також не свідчить про відсутність підстав для цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. Крім того, як роз`яснив у п.п.4,25 своєї постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюються в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК та розділом III Закону № 1961-IV. Частиною першою, другою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним, не закриваючи провадження у справі. Згідно з пунктами 3, 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Проте, оскільки позивачі скористалися своїм правом на розгляд справи у їх відсутності, отримавши відзив на позов, клопотань щодо заміни відповідача по справ або залучення до участі у справі інших осіб, не заявляли, суд був позбавлений можливості роз`яснити стороні позивачів право на заміну сторони відповідача. За таких обставин, враховуючи зміст наведених норм ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, що є підставою для відмови у задоволенні позову. При цьому, позивачі не позбавлені права звернутися до суду з даним позовом до належного відповідача та/або відповідачів. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з урахуванням результату розгляду справи, суд вважає судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу віднести на рахунок позивачів, а судовий збір - на рахунок держави.

Outcome: dismissed