Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

10.08.2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди, у якому просить суд стягнути з відповідача на його користь спричинені збитки у розмірі 141500,00 грн. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 21 березня 2016 року Департаментом ДАБІ у м. Києві зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт №КВ083160811580 щодо об`єкта «Будівництво зблокованого житлового 3-х квартирного будинку, господарських будівель та споруд». Замовником будівництва об`єкта «Будівництво зблокованого житлового 3-х квартирного будинку, господарських будівель та споруд; [ADDRESS] » є позивач згідно повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих/будівельних робіт КВ №102200301096. Право на забудову даної земельної ділянки із кадастровим номером 8000000000:79:211:0007 позивач має згідно укладеного договору про право забудови земельної ділянки (договору суперфіцію) реєстровий номер 2957 від 11.09.2019 року посвідченого ПН КМНО Мелещенко О.М. строком дії до 15.09.2021 року. Договір укладено із власниками земельної ділянки, право, що виникло на підставі договору, зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №33181554 від 11.09.2019 року. Відповідно до положень статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції станом на 21 березня 2016 року (момент реєстрації декларації про початок будівельних робіт), замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт. Пунктом 4 частини l статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що замовником є фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву. Пунктом 2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 17.01.2017 року передбачено, що зареєстровані до набрання чинності цим Законом декларації про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт є чинними до завершення будівництва об`єктів, крім випадків їх скасування відповідно до пункту 3 цього розділу. Таким чином, позивачем як замовником виконані всі передумови для здійснення законного будівництва на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Однак в період з 07:00 години 03 серпня 2020 року по день подання позову виконання будівельних робіт є неможливим через блокування легковими автомобілями марки «Джилі» сірого кольору державний номер [NUMBER] , «Рено» цегляного кольору державний номер [NUMBER] , «Форд» державний номер [NUMBER] проїзду до території будівельного майданчику, що підтверджується актом, складеним 08.08.2020 року представником позивача - комерційним директором Климовець Є.М. та водієм вантажівки, що приїхала за матеріалами з будівельного майданчика [PERSON] . У той же день, 08.08.2020 року, представниками позивача було викликано поліцію за фактом перешкоджання законній господарській діяльності. На виклик близько 19:00-19:30 прибули патрульні - старший лейтенант Шило Ю.М. та капрал поліції Мельник Д.С . Із відкритих відомостей щодо власників транспортних засобів позивачу стало, що авто марки Рено Трафік держаний номер [NUMBER] , він-код [NUMBER] зареєстровано у ТСЦ 8046 за [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За час блокування доступу до будівельного майданчика відповідачем та іншими особами спільно із ним, позивачу було завдано значних збитків. Станом на момент пред`явлення даного позову за шість робочих днів, протягом яких відповідач не допускає позивача до будівельного майданчика, позивачу спричинено наступні збитки: оплата послуг башеного крану КБ LIВHERR на суму 27450,00 гривень (вартість однієї машино/години 457,50 гривень х 60 машино/годин); оплата оренди опалубки на суму 37500,00 гривень (150000 гривень вартість 24 робочих днів, вартість одного робочого дня 6250 х 6 робочих днів не доступу); оплата охорони будівельного майданчика: 5600,00 гривень (28000,00 гривень за 30 днів, вартість одного дня 933,33 х 6 робочих днів не доступу); вартість простою 70500 гривень. На час подачі позову орієнтовний розмір вже спричинених збитків становить 141050,00 гривень. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на положення ст.ст. 22, 1166, 1192 ЦК України, ст. 224 ГК України, ст. 206 КК України. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.08.2020 року позовну заяву передано на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.08.2020 року заяву позивача про забезпечення позову передано на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.11.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.11.2020 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами 12.11.2020 року, однак у встановлений судом строк своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не викладав жодних заперечень проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач на підтвердження наявності у нього права на забудову земельної ділянки по [ADDRESS] додав до своєї позовної заяви викопіювання з Інтернет-сайту Державної архітектурно будівельної інспекції України та Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 4-9). Згідно наявної в матеріалах справи копії Акту перешкоди здійснення господарської діяльності від 08.08.2020 року, який підписаний представником позивача Климовець Є.М. та водієм вантажівки [PERSON] , в період з 07:00 03.08.2020 року по 14:00 08.08.2020 року включно призупинено виконання будівельних робіт та об`єкті будівництва: «Будівництво зблокованого житлового 3-х квартирного будинку, господарських будівель і споруд», будівельний майданчик розташований за адресою: [ADDRESS] . Виконання будівельних робіт є неможливим внаслідок блокування проїзду будівельних автотранспортних засобів і механізмів, що здійснюють доставку будівельних матеріалів, обладнання, бетону до пункту пропуску на будівельний майданчик. Блокування проїзду до місця пропуску на будівельний майданчик здійснюється легковими автомобілями: легковий автомобіль сірого кольору марки «Джилі», д.н.з. [NUMBER] ; легковий автомобіль цегляного кольору марки «Рено», д.н.з. [NUMBER] ; легковий автомобіль білого кольору марки «Форд», д.н.з. [NUMBER] та ще декількома автомобілями по черзі. Встановити власників автомобілів є неможливим, тому що автомобілі стоять порожні, власники не з`явились весь період блокування пункту пропуску будівельного майданчика (а.с. 10). Згідно наявної в матеріалах справи копії Акту перешкоди здійснення господарської діяльності від 13.08.2020 року, який підписаний представником позивача Климовець Є.М. та водієм вантажівки [PERSON] , в період з 07:00 03.08.2020 року по теперішній час 13.08.2020 року включно призупинено виконання будівельних робіт та об`єкті будівництва: «Будівництво зблокованого житлового 3-х квартирного будинку, господарських будівель і споруд», будівельний майданчик розташований за адресою: [ADDRESS] . Виконання будівельних робіт є неможливим внаслідок блокування проїзду будівельних автотранспортних засобів і механізмів, що здійснюють доставку будівельних матеріалів, обладнання, бетону до пункту пропуску на будівельний майданчик. Блокування проїзду до місця пропуску на будівельний майданчик здійснюється легковими автомобілями: легковий автомобіль сірого кольору марки «Черрі», д.н.з. [NUMBER] ; легковий автомобіль цегляного кольору марки «Рено», д.н.з. [NUMBER] ; легковий автомобіль білого кольору марки «Форд», д.н.з. [NUMBER] ; легковий автомобіль білого кольору марки «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] ; легковий автомобіль червоного кольору марки «Мітсубіші», д.н.з. [NUMBER] ; легковий автомобіль сріблястого кольору марки «Субару», д.н.з. [NUMBER] та ще декількома автомобілями по черзі. Встановити власників автомобілів є неможливим, тому що автомобілі стоять порожні, власники не з`явились весь період блокування пункту пропуску будівельного майданчика (а.с. 27). Також до позовної заяви додано копії трьох фотокарток, на одній з яких видно автомобіль з державним номерним знаком [NUMBER] , який стоїть на узбіччі (а.с. 11-12). Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 10.08.2020 року: Дата останньої реєстрації ТЗ - 07.09.2016; Місце проведення останньої реєстрації (ТСЦ) - ТСЦ 8046; Номерний знак - [NUMBER] ; Марка - RENAULT; Тип ТЗ - загальний легковий пасажирський -В; Рік випуску - 2016; Об`єм (потужність) двигуна - 1598; Колір - коричневий; Тип пального - дизельне паливо; Марка - TRAFIC; Кількість сидячих місць з місцем водія - 9; Маса без навантаження - 1755; Повна маса - 2700. Витяг носить інформаційний характер і не є офіційним документом (а.с. 13-14). Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 10.08.2020 року: Прізвище [PERSON] ; Ім`я - [PERSON] ; По батькові - [PERSON] ; Дана народження - [INFO]; Один з зареєстрованих на вказану особу автомобілів значиться: Марка - RENAULT; Модель - TRAFIC; Рік випуску - 2016; Дата державної реєстрації за особою - 07.09.2016; Об`єм двигуна - 1598; Потужність двигуна - 85. Витяг носить інформаційний характер і не є офіційним документом (а.с. 15-16). Відповідно до положень ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ЦПК України). Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. На переконання суду позов ТОВ «ЮКРЕЙН КОНСТРАКШИН ДЕВЕЛОПМЕНТ» про відшкодування шкоди не підлягає до задоволення, з огляду на наступне. У першу чергу слід відмітити, що надані позивачем докази не підтверджують належним чином належності відповідачу транспортного засобу з державним номерним знаком [NUMBER] , фото якого міститься в матеріалах справи. Із двох наданих стороною позивача Витягів з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 10.08.2020 року можна дійти обґрунтованого висновку, що за відповідачем 07.09.2016 року був зареєстрований автомобіль RENAULT TRAFIC; 2016 року випуску, з об`ємом двигуна 1598. Однак відсутні достатні та належні докази, що цей автомобіль має державний реєстраційний номер [NUMBER] . Порівнявши обидва надані стороною позивача витяги не можна виключати, що в один і той самий день 07.09.2016 року було зареєстровано два різні автомобілі RENAULT TRAFIC, 2016 року випуску, з об`ємом двигуна 1598, натомість відповідно до вище зазначених вимог цивільного процесуального закону доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За таких обставин суд дійшов висновку, що належність автомобіля RENAULT TRAFIC з державним реєстраційним номером [NUMBER] відповідачу, стороною позивача не доведено. Чи здійснювалось автомобілем RENAULT TRAFIC з державним реєстраційним номером [NUMBER] блокування в`їзду до будівельного майданчику за адресою [ADDRESS] суд також дійшов висновку про недоведеність такої обставини. За змістом актів від 08.08.2020 року та 13.08.2020 року автомобілем Рено, д.н.з. [NUMBER] здійснювалось блокування пропуску до будівельного майданчику. Однак суд враховує, що такі акти були складені за участі представника самого позивача, тобто особи зацікавленої, а не незалежними особами, представниками правоохоронних органів, органів державної влади чи місцевого самоврядування. При цьому, із наданих фотокарток не вбачається за якою саме адресою стоїть автомобіль Рено, д.н.з. [NUMBER] , а ракурс здійсненої фотографії вказує на те, що саме автомобіль Рено, д.н.з. [NUMBER] , припаркований не навпроти в`їзду, тож неможливість будівельної техніки потрапити до будівельного майданчика у зв`язку із блокуванням в`їзду автомобілем Рено, д.н.з. [NUMBER] , не підтверджено. Крім того, жодними доказами не підтверджено і заявленої позивачем до стягнення суми в розмірі 141500,00 грн. в якості понесених збитків. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність відмови у позові за його недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed