Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

23.08.2016 року ФГ «Сатурн» звернулося до суду із позовом до [PERSON] та ПСП «Полтавка», треті особи: Управління Держгеокадастру в Первомайському районі та Первомайська районна державна адміністрація Миколаївської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 01 квітня 2005 року між [PERSON], батьком відповідача, як орендодавцем, та ФГ «Сатурн», як орендарем, було укладено договір оренди належної [PERSON], земельної ділянки площею 5.72 га. Договір зареєстровано у Книзі № 4 записів державної реєстрації договорів оренди землі по Полтавській сільській раді 01.09.2006 року за № 04060220008. Термін дії договору складає 10 (десять) років. [PERSON], був власником земельної ділянки розміром 5.72 га., якій присвоєно кадастровий номер 4825485500:04:000:0004, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Миколаївська область Первомайський район Полтавська сільська рада, право власності посвідчувалось державним актом Р2 № 568530, виданим 22.03.2002 року. Представник позивача вважає, що даний договір діє з моменту проведення державної реєстрації у відповідності до п.8.3.7 договору тобто з 01.09.2006 року до 01.09.2016 року. Згодом у 2006 році [PERSON] помер. 22.06.2012 року державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану вище ділянку, відповідачу по справі [PERSON]. 26.09.2013 року між [PERSON], та співвідповідачем ПСП «Полтавка» було укладено договір оренди даної земельної ділянки строком на 49 (сорок девять) років. 21.08.2015 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області договір оренди землі укладений між [PERSON] та ПСП «Полтавка» від 26.09.2013 року визнано недійсним. Вказане рішення суду набрало законної сили 01.09.2015 року. У березні 2015 року позивач скориставшись переважним правом на поновлення договірних відносин, письмово звернувся до відповідача [PERSON], з пропозицією переукладення договору оренди вказаної земельної ділянки та 04.09.2015 року позивач отримав письмову відповідь, якою відповідач погодив письмову пропозицію переукласти договір оренди вказаної земельної ділянки. Згодом звернувшись до державного реєстратора щодо проведення державної реєстрації підписаного договору позивачу стало відомо що відповідач [PERSON], незважаючи на письмову пропозицію переукласти договір з ФГ «Сатурн», натомість уклав 15.12.2015 року договір оренди землі з співвідповідачем ПСП «Полтавка», терміном на 49 років. Позивач вважає, що договір оренди земельної ділянки, укладений 15.12.2015 року між [PERSON] та ПСП «Полтавка» є недійсним з моменту його укладення, оскільки він був укладений під час дії іншого договору оренди, укладеного між позивачем та батьком відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України « Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачене договором оренди землі. Умовами договору оренди землі, який укладений між [PERSON] та ФГ «Сатурн» 01.04.2005 року, не передбачено припинення дії договору в разі зміни власника переданої в оренду земельної ділянки. Відповідач [PERSON], у встановленому порядку отримав спадщину у вигляді даної земельної ділянки, відповідно, отримав всі права та обовязки спадкодавця, і тому договір оренди землі від 01.04.2005 року на переконання позивача є чинним до 01.09.2016 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] та ПСП «Полтавка» в судовому засіданні позов не визнав, так як вважає, що договір оренди землі від 01 квітня 2005 року укладений між [PERSON] та ФГ «Сатурн» є припиненим, так як строк його дії сплив ще 01 квітня 2015 року. Крім того, зазначив, що [PERSON] письмову пропозицію переукласти договір оренди земельної ділянки з ФГ «Сатурн» не підписував та згоди на те не давав. Представники третіх осіб Управління Держгеокадастру в Первомайському районі та Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області в судове засідання не зявились, надали заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що дійсно 01 квітня 2005 року між [PERSON] та ФГ «Сатурн» було укладено договір оренди належної [PERSON], земельної ділянки площею 5.72 га., розташованої в межах Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області строком на 10 років. Державну реєстрацію договору оренди землі було здійснено 01.09.2006 року. Договір оренди землі від 01 квітня 2005 року є припиненим з 01 квітня 2015 року виходячи з положень ст.ст. 627, 638 ЦК України, ст.ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» та правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду України № 6-162цс13 від 19 лютого 2014 року, які визначають, що строк дії договорів оренди слід обчислювати з моменту їх укладення, а не державної реєстрації. Дані обставини встановлені та підтвердженні рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.08.2015 року № 2/484/719/15 р. та рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 19.08.2015 року № 22-ц784/1964/15. Таким чином, відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 27 жовтня 2006 року [PERSON] помер. 22 червня 2012 року син [PERSON] [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку. 12 листопада 2012 року [PERSON], на підставі розпорядження Первомайської районної адміністрації від 14 вересня 2012 року за № 431-р отримав державний акт на право власності на цю ділянку серії ЯК № 979128, ділянка площею 5,7229 га, кадастровий номер 4825485500:04:000:0004. 15.12.2015 року [PERSON] уклав договір оренди вказаної земельної ділянки з Приватним сільськогосподарським підприємством «Полтавка» строком на 49 років. Цей договір був зареєстрований Реєстраційною службою Первомайського МРУЮ Миколаївської області 12.11.3013 року. Обов'язок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно зі статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Посилання позивача на переважне право на поновлення договірних відносин є безпідставним з наступних причин. Пунктом 4.2 договору передбачено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. В цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання пролонгації договору на новий строк не пізніше, ніж за два місяці до закінчення строку договору. Таке положення договору узгоджується зі ст.33 Закону України "Про оренду землі", за якою по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше, ніж з місяць до спливу строку договору оренди землі. Як вказано вище, договір оренди землі від 01 квітня 2005 року припинений ще 01 квітня 2015 року, а ФГ «Сатурн» не використовує спірну земельну ділянку з 2015 року, що також встановлено рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 19.08.2015 року № 22-ц784/1964/15. Отже зазначені у договорі оренди вимоги щодо процедури реалізації переважного права поновлення договору оренди на новий строк фактично порушені позивачем, а тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та ПСП «Полтавка» від 15.12.2015 року, щодо земельної ділянки площею 5,72 га потрібно відмовити. Так як суд відмовляє у задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України покладаються на позивача і відповідачем не відшкодовуються.

Outcome: dismissed