Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області, державного реєстратора виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області Горіленко Наталії Анатоліївни, [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Позов мотивований тим, що позивач є власником частини житлового будинку (33/100) з відповідною часткою господарських будівель, а також земельної ділянки площею 0,0138 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , на якій вони розташовані. Власником іншої частини вказаного житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель (67/100) є [PERSON] (далі - відповідач 3), яка здійснила прибудову торгівельного закладу до належної їй частини нерухомого майна. Позивач зазначає, що в січні 2020 він звернувся до приватного нотаріуса Милещенко О.Л. для оформлення договору купівлі-продажу належної йому 33/100 частини житлового будинку, однак оформити договір купівлі-продажу не представилося можливим, оскільки 14.06.2019 державним реєстратором виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області Горіленко Наталією Анатоліївною (далі - відповідач 2) зареєстровано право власності відповідача 3 на 489/500 частини житлового будинку з прибудовою торгівельного закладу, що складає 97,8% від цілого будинку. Позивач зазначає, що такі дії відповідача 2 порушують його майнові права, оскільки зменшують його частку у спільній частковій власності та обмежують право на відчуження вказаної частки. За таких обставин позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області Горіленко Наталії Анатоліївни від 21.06.2019 року індексний номер 47455572 про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, зокрема, про реєстрацію за [PERSON] права спільної часткової власності на 489/500 частини житлового будинку з прибудовою торгівельного закладу, що знаходиться в [ADDRESS] ; скасувати державну реєстрацію права приватної власності (номер запису про право власності 32094751) [PERSON] на 489/500 частини житлового будинку з прибудовою торгівельного закладу, що знаходиться в [ADDRESS] , яка була здійснена на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області Горіленко Наталії Анатоліївни від 21.06.2019 року індексний номер 47455572 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 06.03.2020 у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. 17.03.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідачів 1 та 2 просить відмовити в задоволенні позову, оскільки рішення державного реєстратора про реєстрацію за відповідачем 3 прав та їх обтяжень, яким внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідає законодавству та прийняте на підставі документів, необхідних для реєстрації права власності. 21.04.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач 3 просить відмовити в задоволенні позову, оскільки рішенням суду їй було виділено належну їй частину житлового будинку. В подальшому на власній земельній ділянці, відповідач 3 здійснила реконструкцію з добудовою, після чого оформила вказану власність на своє ім`я. При здійсненні цієї реконструкції та добудови площа та частка в житловому будинку позивача не змінилася, а тому його право на володіння, користування та розпорядження, не порушено. Також відповідач 3 та її представник звертають увагу на те, що позивачем не надано суду доказів того, що нотаріус відмовила позивачу в оформленні договору купівлі-продажу. Відсутні докази звернення позивача до БТІ та отримання відмови у визначенні чи реєстрації його частки. Ухвалою суду від 27.04.2020 задоволено клопотання позивача та його представника, викликано в судове засідання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також витребувано у відповідача 2 належним чином завірену копію реєстраційної справи щодо реєстрації 14.06.2019 року за [PERSON] права власності на 489/500 частини житлового будинку з прибудовою торгівельного закладу, що знаходиться в [ADDRESS] . Ухвалою суду від 22.05.2020 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті, викликано в судове засідання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також визначено відповідачу 2 додатковий строк для виконання вимог ухвали суду від 27.04.2020 та подання належним чином завірених копій реєстраційної справи щодо реєстрації 14.06.2019 року за [PERSON] права власності на 489/500 частини житлового будинку з прибудовою торгівельного закладу, що знаходиться в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засідання підтримали позов, з підстав наведених у позовній заяві та просили задовольнити позов. Представники відповідачів 1 та 2 в судове засідання не з`явилися, надійшли заяви про проведення розгляду справи за їх відсутності. Відповідач 3 - [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Суд, допитавши свідків, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.11.2003 набув право власності на 33/100 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, а 07.11.2005, відповідно до державного акта серії ЯА № 922139 від 07.11.2005, набув право власності на земельну ділянку площею 0,0138 га, для обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-15, 99-100). Відповідач 3 - [PERSON] , відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 18.01.2000 набула у власність 67/100 частин житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а з 24.02.2012 набула у приватну власність земельну ділянку площею 0,0550 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-14, 85, 86, 88, 99-100). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21.05.2010 справа № 2-478/2010, яке набуло законної сили 31.05.2010, [PERSON] виділено зі спільної часткової власності, а також визнано за нею право власності на частину житлового будинку, а саме: 1-1 коридор площею 7 кв.м., кімнату 1-2 площею 11,7 кв.м., кухню 1-3 площею10,7 кв.м., кімнату 1-4 площею 8,9 кв.м. та господарські будівлі і споруди: г - ганок, В - хлів, П/В - льох, №1 - огорожу, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] виділено зі спільної часткової власності, а також визнано за ним право власності на частину житлового будинку, а саме: кімнату 2-1 площею 9 кв.м., кімнату 2-2 площею 15,1 кв.м. та господарські будівлі: Б - хлів, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 87, 210). [PERSON] із оформленням дозвільних документів проведено реконструкцію з добудовою належної їй частини вищевказаного нерухомого майна з добудовою торгівельного закладу. Відповідно до інформаційної довідки ТОВ "Приват БТІ плюс" (копія на а.с. 95) частка відповідача 3 [PERSON] складає 489/500 частин житлового будинку з прибудовою торгівельного закладу, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 89-96, 195-209). 21.06.2019 державним реєстратором виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області Горіленко Н.А. прийнято рішення та проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 47455572 від 21.06.2019 про реєстрацію за [PERSON] права власності на 489/500 частин житлового будинку з прибудовою торгівельного закладу, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7, 127-132, 156-170). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.03.2020 [PERSON] належить 309/500 частин на вказаний будинок (копія на а.с. 97). Відповідно до заяви від 13.04.2020 позивач [PERSON] та [PERSON] зверталися до приватного нотаріуса Милещенко О.Л. із заявою про оформлення договору купівлі-продажу належної позивачу частки житлового будинку та присадибної ділянки (а.с. 108). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, відповідно до яких вона є приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області та до неї звертався [PERSON] та один із співвласників нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] для надання усної консультації з приводу можливості укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна. Повного пакету документів для оформлення вказаного договору у них не було, а тому нотаріус повідомила, що для вчинення відповідного договору їм необхідно визначити частки у майні. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав показання, відповідно до яких він та позивач неодноразово зверталися до приватного нотаріуса для надання консультацій з приводу оформлення договору купівлі-продажу належної позивачу частки нерухомого майна, однак у зв`язку із неточностями в правовстановлюючих документах їм було рекомендовано впорядкувати частки в майні. В ході вивчення документів було встановлено, що внаслідок проведеної прибудови відповідачем 3, частка [PERSON] була зменшена. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, відповідно до яких [PERSON] мав намір придбати належну її чоловіку [PERSON] частку нерухомого майна, однак у зв`язку із неточностями у правовстановлюючих документах оформити договір купівлі-продажу даного нерухомого майна не представилося можливим. Вирішуючи даний спір суд керується наступними нормами. Відповідно до частини першої статті316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами третьою, четвертою статті 357 ЦК України передбачено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Згідно із частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з частиною третьою статті 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21.05.2010 справа № 2-478/2010, яке набуло законної сили 31.05.2010, [PERSON] виділено зі спільної часткової власності, а також визнано за нею право власності на частину житлового будинку, а саме: 1-1 коридор площею 7 кв.м., кімнату 1-2 площею 11,7 кв.м., кухню 1-3 площею10,7 кв.м., кімнату 1-4 площею 8,9 кв.м. та господарські будівлі і споруди: г - ганок, В - хлів, П/В - льох, №1 - огорожу, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] виділено зі спільної часткової власності, а також визнано за ним право власності на частину житлового будинку, а саме: кімнату 2-1 площею 9 кв.м., кімнату 2-2 площею 15,1 кв.м. та господарські будівлі: Б - хлів, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 87, 210). За змістом ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON] та відповідач 3 [PERSON] скористалися своїм правом на виділ частки із майна у спільній частковій власності в будинку [ADDRESS] , внаслідок чого право спільної часткової власності на дане нерухоме майно у них припинилося та виникло право власності на виділені їм рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 21.05.2010 частини вказаного житлового будинку. За таких обставин реконструкція з добудовою частини житлового будинку, що була розпочата відповідачем 3 01.07.2014 та закінчена 30.12.2017 року, здійснена на належній відповідачеві 3 земельній ділянці, з відповідним цільовим призначенням, є її особистою власністю, не змінює розміру частки позивача у праві власності на належну йому частину житлового будинку. За таких підстав прийняте відповідачем 2 оскаржуване рішення та проведена державна реєстрація права власності відповідача 3 на належне їй майно не порушує прав позивача на володіння, користування та розпорядження його частини житлового бидинку [ADDRESS] , яка розташована на належній йому земельній ділянці, а тому позов задоволеню не підлягає. При цьому суд приймає до уваги рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України», відповідно до якого суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, проте обсяг мотивування може бути різним залежно від характеру рішення, та Висновок Консультаційної ради європейських судів № 11 (2008), відповідно до якої виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення. Відповідно до пункту 41 зазначеного Висновку обов`язок судів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент сторін на підтримку кожної підстави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем залишити за позивачем. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представником відповідача 3 зроблено заяву про подання доказів понесених відповідачем 3 витрат впродовж п`яти днів з дня ухвалення рішення суду, а тому питання щодо стягнення судових витрат понесених відповідачем 3 не вирішувалося. На підставі ст.ст. 316, 317, 356-358, 364 ЦК України,

Outcome: dismissed