Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є власником 1/4 квартири [ADDRESS] і є відповідальним квартиронаймачем, в якій і по сьогоднішній день проживає та продовжує бути зареєстрованим. Вже з 2013 року відповідачі [PERSON] , 1983 р.н. і [PERSON] , 1988 р.н. знаходяться за межами України та не збираються повертатись в Україну щоб жити однією сім`єю, тому що поміняли громадянство на російське. Проживають позивачі у своєї матері за адресою [ADDRESS] . По телефону та за допомогою інтернету вони не спілкуються, листи один одному не пишуть. Відповідачі не цікавляться долею квартири та її утриманням. Комунальні служби, що надають йому послуги по утриманню квартири [ADDRESS] в своїх розрахунках вказують кількість мешканців - 3 особи та нараховують по своїх тарифах відповідні розміри грошових коштів, які він має сплатити таким службам за надані йому послуги.Позивач зазначає, що не в змозі оплачувати комунальні платежі за відповідачів, оскільки вони не проживають в квартирі, а проживають в країні агресора, в нього скрутне матеріальне становище, він є пенсіонером, у 2016 році переніс інсульт і хворіє на діабет 2ї степені, а отже більшість коштів витрачає на ліки, а наявність реєстрації відповідачів в даній квартирі змушують його сплачувати за них в той час, коли вони вони не користуються та не проживають в квартирі вже більше 5-ти років. Просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] і зняти їх з реєстрації (виписати) з даної квартири. Позивач в судове засідання не з`явився, однак був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі згідно з вимогами ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомила,заяву про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позовну заяву не подали. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до довідки Форми № 2, виданої ЛКП «Навколо базару» № 2869 від 10 вересня 2018 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності від 10.11.1994 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та членам його сім`ї - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до повідомлення Франківського ВП №8294/41/03/09/18 від 23.07.2018 року з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] проживають на території Російської Федерації, підтримувати зв`язок відмовляються, на територію України повертатись наміру не мають. Згідно з актом від 16.08.2018 року, затвердженого директором ЛКП "Навколо базару" продено обстеження квартири за адресою: [ADDRESS] та зі слів свідків встановлено, що у даній квартирі зареєстровано троє осіб, але з них не проживають [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, відповідно до відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМСУ у Львівській області від 09.10.2018 року, [PERSON] за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМСУ у Львівській області зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться. Статтею 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном згідно ст. 391 ЦК України. Відповідачі є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 10.11.1994, виданим Львівською дистанцією цивільних споруд Львівської залізниці. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задоволенню не підлягають, оскільки обидва відповідачі є співвласниками вищезазначеної квартири, а отже мають право володіти, користуватися та розпоряджатися майном, та не можуть бути позбавлені права користування своїм майном. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed