Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

01 жовтня 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] , та визнання її спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позивачка свій позов обґрунтовує тим, що вона проживала разом з померлою [PERSON] протягом останніх п`яти років, оскільки та потребувала постійного догляду після смерті чоловіка в 2012 році, дітей у неї не було. За її кошти придбавалися ліки, продукти харчування, оплачувалися комунальні послуги, наймалася доглядальниця, було замінено вхідні двері. На підтвердження позивачка вказаного додає квитанції, товарні чеки тощо. Після смерті [PERSON] [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Білоусової В.О. із заявою про прийняття спадщини, згодом до нотаріальної контори звернулася племінниця померлої - [PERSON] . Постановою від 30.08.2010 за №122/02-31 позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Тож, враховуючи вищенаведене, а також те, що вона проживала з померлою не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, просить суд встановити факт її постійного проживання з померлою [PERSON] з 2012 року по день смерті [PERSON] - [INFO]. В свою чергу, відповідачкою [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якій вказано, що за померлою [PERSON] в період з 2012 року до травня 2017 року включно доглядала - [PERSON] , після смерті останньої догляд за [PERSON] здійснювала догляд [PERSON] . Жодна стороння особа за померлою не доглядала. (а.с.158-160). Враховуючи вищезазначене відповідачка просить відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні позивачка та представник позивачки позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідачки щодо задоволення позову заперечив. Третя особа - нотаріус Білоусова Вікторія Олегівна в судове засідання не з`явилася. Суд, з`ясувавши позиції учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, приходить до наступного висновку. З копії свідоцтва про смерть [PERSON] від 18.09.2012 вбачається, що що [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №489. (а.с. 3) З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №50500971 від 10.01.2018 зареєстровано спадкову справу №61837656 за спадкодавцем [PERSON] (а.с. 14) Згідно з технічного паспорту власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 21) З копії свідоцтва про смерть [PERSON] від 09.01.2018 вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №245. (а.с. 4) З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.08.2018 №122/02-31, виданої приватним нотаріусом Бєлоусової В.О. вбачається, що 10.01.2018 до нотаріуса звернулася [PERSON] з проханням видати свідоцтво про право на спадщину як спадкоємиці четвертої черги спадкування за законом на майно та грошові кошти померлої [PERSON] . При цьому [PERSON] не було надано рішення суду для підтвердження факту її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. (а.с. 25) Разом з цим, у вказаній постанові нотаріуса зазначено, що 31.01.2018 зареєстровано заяву [PERSON] про прийняття спадщини, що засвідчено приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П., згідно з якої вказано, що така є племінницею померлої [PERSON] та відповідно спадкоємцем п`ятої черги спадкування. (а.с. 25) Згідно з частинами 1 та 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вимогами статей 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Стаття 1258 ЦК України визначає черговість спадкування за законом, коли спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом, згідно з вимогами статті 1264 ЦК України, мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.21 Постанови від 30 травня 2008 року №7 Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про спадкування ", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка ( чоловік ), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 2012 року проживала разом та здійснювала догляд за [PERSON] , яка померла [INFO] , як самостійно, так і наймаючи доглядальницю, аж до смерті [PERSON] - [INFO]. На підтвердження факту проживання позивачки однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] , протягом останніх п`яти років до дня відкриття спадщини, позивачка надає квитанції про оплату комунальних послуг (а.с. 8-13,48-57), квитанції про оплату лікарських засобів (а.с.15-17, 59-64), квитанції про оплату продуктів харчування (а.с. 18-20, 65-68). Однак суд критично відноситься до вказаних доказів, оскільки з поданих позивачкою квитанцій неможливо встановити, що оплата комунальних послуг, зокрема за водопостачання та водовідведення, за утримання будинку та прибудинкової території, опалення, здійснювалася за кошти саме позивачки, чи те, що оплату робила саме вона, більш того в зазначених квитанціях платником вказана [PERSON] , яка померла [INFO] . (а.с. 9-13, 48-57) Також відсутні докази того, що продукти харчування та медичні препарати, придбавалися позивачкою саме для задоволення потреб померлої. Згідно з виписки з епікризу Запоріжської міської багатопрофільої лікарні №9 щодо [PERSON] призначено лікувальні рекомендації (а.с. 84), які не узгоджуються з медичними препаратами, зазначеними в квитанціях, що подала до суду позивачка. (а.с. 15, 16, 17, 59, 62, 63). Також, суд критично відноситься до рецептів та доданих до них чеків, що надані позивачкою (а.с. 163-166), оскільки з них не вбачається можливим встановити, чи дійсно такі ліки призначалися лікарем, і чи такі призначалися для лікування [PERSON] , яка померла [INFO] . Разом з тим, позивачем надано квитанції про оплату комунальних послуг станом на 2009 рік, квитанцій по оплаті медичних препаратів за 2011 рік, що не підтверджує факту постійного проживання позивача з померлою в період з 2012 року по [INFO] . Також позивачем подано квитанції, які датуються 31,22,20,16 січнем 2018 року (а.с. 66, 63,68), на придбання продуктів харчування та медикаментів, оплата яких здійснена після смерті [PERSON] Тобто досліджені квитанції ніяким чином не доводять, що позивачка та [PERSON] , яка померла [INFO] , мали спільний бюджет. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачка [PERSON] доглядала за померлою з кінця 2012 року, а з весни 2016 року - проживала з померлою, при цьому інших осіб, зокрема відповідачки [PERSON] , свідок не бачила. Разом з тим, вказані свідчення спростовуються показами допитаної в судовому засіданні як свідка відповідача [PERSON] , а також показами допитаних в судовому засіданнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які вказали, що сторонніх осіб в квартирі померлої [PERSON] протягом 2012-2018 років вони не бачили, не бачили того, що разом із [PERSON] проживає інша особа, не бачили особисто [PERSON] Їх свідчення приймаються судом, як правдиві. Для підтвердження спільного проживання із [PERSON] , яка померла [INFO] , позивачка додає акт від 05.12.2017, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] спільно проживали в період з 20 вересня 2012 року по дату складання акту. Акт підписаний комісією в складі [PERSON], [PERSON] , [PERSON] (а.с.108) Суд не приймає вказаний акт від 05.12.2017 до уваги, оскільки такий складений за життя [PERSON] , проте її підпис на підтвердження факту спільного проживання з [PERSON] відсутній. Особи, що підписали акт в судове засідання для підтвердження вказаного не з`явилися, пояснення не дали. Зміст акту не узгоджується з показами свідків, заслуханими судом в судовому засіданні. На думку суду, досліджені в судовому засіданні докази та пояснення допитаного у судовому засіданні свідка [PERSON] не можуть бути достатнім доказом того, що позивач [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , проживали однією сім`єю в розумінні ст. 3 СК України. Під час судового розгляду, судом не встановлено факту проживання позивачки [PERSON] разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю, оскільки позивачкою належним чином не доведено, що вона та [PERSON] , яка померла [INFO] , спільно проживали, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, що є характерними ознаками сім`ї, а тому позов задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати необхідно залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed