Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, який в подальшому був уточнений. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 29 квітня 2011 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу в них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Сторони мешкають окремо один від одного. Позивачка наразі самостійно утримує дитину, коштів їй не вистачає, оскільки дитині потрібно купувати одяг, їжу, а також ліки, коли вона хворіє. Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча може надавати таку матеріальну допомогу, оскільки останній фізично здорова, працездатна людина, не є інвалідом. Крім того, відповідач не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.2 с. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 29 квітня 2011 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.04.2011 року, актовий запис № 152 (а.с. 5). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 серпня 2011 року, актовий запис № 692 (а.с. 6). Сторони проживають окремо один від одного. Неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради № 4882 від 13.06.2018 року. Кошти, які отримує позивачка, не вистачає на утримання неповнолітньої дитини сторін. Викладені вище фактичні обставини справи підтверджуються матеріалами справи. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Вказані обставини справи встановлені у судовому засіданні в беззаперечному порядку дослідженими документами: свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини, довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради. Відповідно до ст. 180 СК України обоє батьків в рівній мірі несуть обов'язки з утримання дитини. Згідно норм СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовились про інше. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 17). Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. При визначенні розміру аліментів враховуються обставини, передбачені ст.182 СК України - про матеріальне становище відповідача, який не працює, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, позовні вимоги щодо розміру аліментів у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню відповідно до ст. ст. 180, 181, 184 СК України. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved