overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

У листопаді 2014 р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк Перший" (далі - відповідач) про стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між [PERSON] та відповідачем було укладено договір банківського рахунку, на якому було розміщено кошти в сумі 36766,52 грн. 28.08.2014 р. [PERSON] уклав з позивачем договір про відступлення права вимоги за договором банківського рахунку. На вимогу позивача про виплату коштів наявних на рахунку, відповідач свої зобов'язання не виконав та кошти не повернув. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь кошти в сумі 36766,52 грн. У судове засідання позивач не з'явився, до суду надіслав телеграму у якій просив суд розглядати справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що між [PERSON] та відповідачем було укладено договір банківського рахунку [NUMBER], на якому було розміщено кошти в сумі 36766,52 грн. (далі - договір), що підтверджується копією платіжного доручення (а.с.5,6). Як вбачається з листа відповідача від 13.06.2014 р., на вимогу [PERSON] про повернення коштів за договором, відповідач повідомив, що у зв'язку із погіршенням фінансового стану, він зможе виконати свої зобов'язання після стабілізації роботи та покращення ліквідності банку (а.с.8). 28.08.2014 р. між [PERSON] та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги за договором банківського рахунку, про що було повідомлено відповідача (а.с.9,10). 15.09.2014 р. позивач направив на адресу відповідача претензію про виплату коштів в сумі 36766,52 грн. з рахунку [NUMBER]. Судом встановлено, що, станом на день подачі позовної заяви і по теперішній час, відповідач кошти позивачу не повернув. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене та те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач кошти належні позивачу не виплатив, а тому позовні вимоги підлягають задоленню в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 367,67 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

У листопаді 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь з 27 листопада 2014 р. на утримання неповнолітньої доньки 2001 р. народження аліменти в розмірі 25 відсотків (?) частини всіх доходів відповідача до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив звільнити його від сплит судового збору, оскільки є інвалідом ІІ групи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 1999 року, мають доньку [PERSON], 2001 року народження (а.с. 4,6). Дитина є інвалідом, проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обов'язку визначається батьками самостійно - за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за можливе присудити позивачці аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки щомісячного заробітку (доходу) батька, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно ч. 1 ст. 182 СК України. На підставі ст. 82 ЦПК України, статті 5 Закону України "Про судовий збір", відповідача слід звільнити від сплати судового збору

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

У листопаді 2014 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла вищевказана позовна заява. Вимоги позову мотивовані тим, що відповідач, уклавши 29.08.2007 р. з позивачем кредитний договір № 757/6-389 та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості на суму 23192 грн. 22 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, при подачі позовної заяви просив розглядати справу у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав. Відповідач через канцелярію суду надав заяву в якій висловив прохання розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, враховуючи норму ст. 158 ЦПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу (ЦК) України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049 та 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві (банку) надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд приходить до висновку, що стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним між сторонами у даній справі за умови визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідач є батьком [PERSON], яка вже є повнолітньою та продовжує навчання. На даний час [PERSON] та [PERSON] мешкають окремо, оскільки шлюб між ними розірвано. [PERSON], [INFO], продовжує навчання в Комунальному закладі «Харківська гуманітарно - педагогічна академія» Харківської обласної ради, строк навчання з 20.08.2014 року по 07.06.2018 року, навчається на 1 курсі денного відділення, що підтверджується доданою до заяви довідкою з місця навчання, і у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. На сьогоднішній час усі витрати, пов'язані з утриманням, несе [PERSON] сама. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачі просять стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.11.2014 року до виповнення [PERSON] 23 років, тобто до [INFO]. Позивачі в судове засідання не з"явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON]., [INFO]. (а.с.3). Відповідач проживає окремо від сім'ї. [PERSON] повнолітня та є студенткою Комунальномого закладу «Харківська гуманітарно - педагогічна академія» Харківської обласної ради, строк навчання до 07.06.2018 року, що підтверджується довідкою, (а.с.9) і потребує додаткових коштів. У відповідності ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Брестівської сільської ради Мукачівського району про визнання права власності на самочинно збудований садовий будинок, площею 68,1 кв.м. та навіс, площею 19,3 кв.м. по [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири, що знаходиться на земельній ділянці по [ADDRESS] Вказує на те, що на зазначеній земельній ділянці ним завершено будівництво садового будинку, площею 68,1 кв.м. та навісу, площею 19,3 кв.м. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засіданння не з»явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Представник Брестівської сільської ради Мукачівського району в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог [PERSON] і необхідності їх задоволення, виходячи із слідуючого. Судом встановлено, що земельна ділянка та квартира [ADDRESS] «а» в с. Брестів Мукачівського району належить на праві приватної власності [PERSON], що також підтверджується договором оренди землі, державними актами серії ЗК №016300 та №016301 від 30 травня 2007 року та свідоцтвом про право власності від 23 лютого 2010 року. Довідкою №477 виданою Брестівською сільською радою від 18.09.2014 року стверджується, що [PERSON] є забудовником садового будинку на орендованій земельній діляні по [ADDRESS] від 22 жовтня 2014 року, що також підтверджується технічним паспортом. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 376 ч.5 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. [PERSON] належить на праві приватної власності квартира разом з самочинно збудованим садовим будинком, позначеним в технічному паспорті під літ. "А" та навісом під літ. «Б», що розташовані по [ADDRESS], а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності його дідові [PERSON], який помер [INFO], Державного акта на право власності серії ХМ № 020656, виданого 01 червня 2003 року на земельну ділянку площею 2,06 га, розташовану на території Бронівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області. Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначив, що у вказаному документі прізвище його діда невірно зазначено як "Жураківський", внаслідок чого на даний час він не може оформити спадщину. Заявник в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявні вимоги підтримує в повному обсязі. Заінтересовані особи: Бронівська сільська рада та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, вимоги заяви визнають. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Той факт, що вищевказаний документ належить [PERSON], який помер [INFO], підтверджується свідоцтвом про смерть 09.05.2003 року, свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON], державним актом на право власності серії ХМ № 020656, виданого 01 червня 2003 року на земельну ділянку, довідкою Бронівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області від 13.11.2014 року № 113, матеріалами спадкової справи № 160/2013, заведеної після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] В обгрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] року померла його баба [PERSON], спадщину після смерті якої прийняла його матір [PERSON], яка не оформивши своїх спадкових прав, померла [INFO] року. Після смерті матері, він як спадкоємець по закону, не може оформити спадщину, оскільки актовий запис цивільного стану про народження його матері не зберігся. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити заяву. Залучена до участі у справ в якості заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що після смерті [PERSON] вона в шестимісячний строк подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, спору між нею та заявником [PERSON] не має, проти заяви не заперечує. Представник заінтересованої особи - Бокиївської сільської ради в судове засідання не з'явився. Від Бокиївської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності її представника, вимоги заяви визнає. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] об'єктивно підтверджується: свідоцтвами про смерть [PERSON] [INFO] року та [PERSON] [INFO] року; актовим записом про одруження [PERSON] з [PERSON] від 20.07.1958 року, згідно якого після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище "[PERSON]"; довідками виконавчого комітету Бокиївської сільської ради від 14.10.2014 року та від 10.11.2014 року про те, що на день смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в склад її сім'ї входила дочка [PERSON], на день смерть [PERSON], яка померла [INFO] року разом з нею проживала дочка [PERSON]; випискою з погосподарської книги с. Медведівка Бокиївської сільської ради за 1996-2000 роки про те, що у господарстві [NUMBER] проживали: голова двору [PERSON], 1912 року народження, разом з дочкою [PERSON], 1938 року народження; довідкою головного управління юстиції у Хмельницькій області від 14.11.2014 року про відсутність актового запису цивільного стану про народження [PERSON], 1938 року народження, у зв'язку з тим, що книги державної реєстрації актів про народження за 1935-1941 роки по с. Медведівка Волочиського району не збереглися і до Державного архіву Хмельницької області не передавалися; відмовою приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на майно, яке остання прийняла, але не оформила після смерті [PERSON]; матеріалами спадкової справи № 95/2014, заведеної після смерті [PERSON]; показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що [PERSON] є матір'ю [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 05 березня 2014 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28 листопада 2014 року сторонам надавався строк для примирення. У судове засідання позивач після строку на примирення не з"явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву, в якій позов визнала та просила розглядати справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 05 березня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 05 березня 2014 року актовий запис № 126 (а.с. 4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Встановивши, що позивач після терміну на примирення наполягає на розірванні шлюбу, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя неможливе, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 14 серпня 1999 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають двоє дітей - [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 2008 року народження. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з"явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву, в якій позов визнала та просила розглядати справу у її відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 14 серпня 1999 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 14 серпня 1999 року актовий запис № 137 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 4-5). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання [PERSON] та [PERSON] відсутній. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя неможливе, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до Кошелівської сільської ради, мотивуючи його тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS]. Коли він звернувся до Червоноармійської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, йому в цьому було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на вказаний будинок. Являючись єдиним спадкоємцем за заповітом, він має право на спадкове майно покійної матері [PERSON], тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час його проведення належним чином повідомлений, сільський голова надіслав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника Кошелівської сільської ради, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноармійського РУЮ у Житомирській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 16. Відповідно до довідок Кошелівської сільської ради Червоноармійського району № 406, 407 від 24.09.2014 року та 455 від 03.11.2014 року, житловий будинок по [ADDRESS] належав померлій [PERSON], де на день смерті вона проживала та була зареєстрована одна. Як вбачається з довідки товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Лекс +" № 185 від 23.10.2014 року, право власності на житловий будинок по [ADDRESS] за померлою [PERSON] не зареєстровано. Листом державного нотаріуса Червоноармійської державної нотаріальної контори № 504/01-16 від 05.10.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері - [PERSON], оскільки правовстановлюючі документи на нерухоме майно (житловий будинок) відсутні. Відповідно до заповіту від 19.11.2003 року, складеного покійною [PERSON], остання заповіла все своє майно сину - [PERSON] Згідно повідомлення державного нотаріуса Червоноармійської державної нотаріальної контори від 18 листопада 2014 року № 451/021-31 після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відкрито спадкову справу № 194/2013. Спадкоємець по заповіту є [PERSON] Враховуючи, що нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, а він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері, тому в силу ст. 1216 ЦК України набуває право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування.

Outcome: approved