Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Представник ТОВ «Менеджмент-Консалтинг-Київ» звернувся до суду із позовом у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за Договором №52 від 01.05.2015 року про надання послуг у розмірі 13 574,39 грн. та витрати по сплаті судового збору. Мотивуючи вимоги тим, що 01.05.2015 року між ТОВ «Менеджмент-Консалтинг-Київ» та [PERSON], що проживає в гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS], було укладено договір №52 про надання послуг із забезпечення обслуговування водонагрівальних котлів та спеціального обладнання, організації та здійснення поточних ремонтів встановленого водонагрівального обладнання, проведення метрологічного контролю за встановленим водонагрівальним обладнанням, розташованим у житловій будівлі - гуртожитку, за адресою: [ADDRESS]. Згідно із пунктом 3 договору, відповідач взяла на себе зобов'язання щомісячно, не пізніше, 15-го числа поточного місяця вносити плату позивачу у фіксованому розмірі, що становить 1700,00 грн. на місяць. У зв'язку із частковою оплатою боржником плати за договором, на даний час виникла заборгованість, яка складає 13 574,39 грн. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись із означеним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.04.2017 року залучено до розгляду справу в якості третьої особи Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». У судовому засіданні представник позивача Цуркан М.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили в повному обсязі. Відповідач пояснила, що договір підписала під примусом, проте жодних послуг від позивача не отримувала, коштів не сплачувала. Рахунки на оплату вартості послуг за договором № 52 від 01.05.2015 року не отримувала. Представник відповідача додатково зазначила, що інженерне обладнання, на обслуговування якого укладено договір є комунальною власністю територіальної громади м. Києва та знаходиться в господарському віданні КП «Керуюча компанії з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». Представником позивача не надано доказів того, на якій підставі та чи дійсно позивач здійснює обслуговування комунального майна, яким чином таке обслуговування здійснюється. Комунальні послугу у гуртожитку надає балансоутримувач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». Вважала, що ТОВ «Менеджмент-Консалтинг-Київ» є неналежним позивачем у справі. Представник третьої особи Мацієвська О.П. у судовому засіданні заперечувала проти позову та просила відмовити у його задоволенні. Мотивуючи тим, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» надає послуги по утриманню гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту приймання-передачі від 12.11.2015 року на баланс підприємства перейшов будинок, але без водонагрівального обладнання. Рахунки по сплаті послуг по утриманню будинку [ADDRESS] мешканцям на даний час не надаються у зв'язку із відсутністю затверджених тарифів. Проте, після їх затвердження мешканцям гуртожитку будуть виставлені рахунки по сплаті комунальних послуг. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.05.2015 року між ТОВ «Менеджмент-Консалтинг-Київ» та [PERSON] було укладено Договір №52 про надання послуг, відповідно до умов якого позивач бере на себе зобов'язання по наданню послуг відповідачу по забезпеченню обслуговування водонагрівальних котлів та спеціального обладнання, організації та здійснення поточних ремонтів встановленого водонагрівального обладнання, проведення метрологічного контролю за встановленим водонагрівальним обладнанням, розташованим у житловій будівлі - гуртожитку, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3-6.). Відповідач, згідно із пунктом 3 Договору, взяла на себе зобов'язання щомісячно, не пізніше, 15-го числа поточного місяця вносити плату позивачу у фіксованому розмірі, що становить 1700,00 грн. на місяць. Відповідно до актів звірки розрахунків по бухгалтерському рахунку №3772 між ТОВ «Менеджмент-Консалтинг-Київ» та [PERSON] за період з 31.10.2015 року по 24.10.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем за обслуговування водонагрівальних котлів та спеціального обладнання становить 11 900,39 грн. та за період з 01.05.2015 року по 24.10.2015 року заборгованість - 1674,00 грн. (а.с. 7-8). [PERSON] 02 серпня 2016 року сплатила на рахунок ТОВ «Менеджмент-Консалтинг-Київ» 1200,00 грн. за додаткові послуги за жовтень місяць 2015 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером №341 та 1958,98 грн. в якості квартплати, які були вирахувані із заробітної плати відповідача нарахованої за липень місяць (а.с. 9, 62-63). Згідно розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації № 544 від 10.04.2006 року між адміністрацією та ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» укладено договір оренди на будівлю гуртожитку комунальної власності за адресою [ADDRESS], терміном на 10 років під гуртожиток для співробітників товариства. (а.с. 39). Розпорядженням Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації № 762 від 24.12.2013 року будівлю гуртожитку закріплено на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва». Цим розпорядженням зобов'язано КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» та ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» створити комісію з питань приймання передачі з балансу на баланс вказаної будівлі (а.с. 43). 17.04.2015 року між ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» та КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва було підписано акт приймання передачі (повернення) об'єкта нерухомості, будівлі гуртожитку за договором оренди від 10.04.2006 року № 1 між ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» та Дніпровською районною у місті Києві державною адміністрацією. У відповідності до цього акту ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» передала, а КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» отримала будівлю гуртожитку з інженерними мережами (а.с. 44). Як убачається з Акту приймання-передачі у тимчасове користування технічних приладів та інженерного обладнання, що знаходиться у підвалі гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS] КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» отримала на баланс обладнання, в тому числі апарати водогрійні електричні опалювальні серії «Піонер», 2011 року випуску в кількості 2 штук (а.с. 65). Згідно із розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 03.06.2015 року № 250 «Про закріплення будівлі - гуртожитку на [ADDRESS], переданої до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації» цей гуртожиток закріплено на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». (а.с. 45). Відповідно до акту прийняття-передачі основних засобів гуртожиток по [ADDRESS], передано на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» у листопаді 2015 року (а.с.46). Разом з тим, представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» повідомила, що технічних приладів та інженерного обладнання на баланс підприємства не передавалось. Таким чином, балансоутримувачем будівлі гуртожитку, в якому проживала відповідачка у період з 2006 року по 17.04.2015 було ТОВ «Дніпровська плодоовочева база», з 17.04.2015 року КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», а з 12.11.2015 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». Позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за обслуговування технічних приладів та інженерного обладнання, що знаходиться у підвальному приміщенні гуртожитку по [ADDRESS] за період з 01.05.2015 року по 24.10.2016 року. Згідно із ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Отже, слід зазначити, що балансоутримувач житлової будівлі має законне право на звернення до суду в разі несплати особами, що проживають в даній будівлі, кошів за споживання ними житлово-комунальних послуг. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України, визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Оскільки ТОВ «Менеджмент-Консалтинг-Київ» не являлось балансоутримувачем гуртожитку у спірний період, не укладало договорів із балансоутримувачем на надання послуг по обслуговуванню технічних приладів та інженерного обладнання у гуртожитку по [ADDRESS], то суд приходить до висновку, що ТОВ «Менеджмент-Консалтинг-Київ» є неналежним позивачем у даній цивільній справі. Більше того, відповідно до Примірного положення про гуртожиток (№ 208 від 03.06.1986) громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду. Згідно із ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджуй уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Договір про участь в утриманні будинку та прибудинкової території між сторонами не укладався, а також, у встановленому законом порядку, не погоджувались тарифи за надані послуги. Статтею 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено мінімальні норми житлово-комунальних послуг, тобто тих послуг, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних вимог проживання людей та їх перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку (споруди), підтримання несучої спроможності конструкцій та експлуатаційних характеристик внутрішньобудинкових мереж і систем. Мінімальні норми житлово-комунальних послуг, які визначають мінімальний перелік, мінімальні вимоги до кількості та якості житлово-комунальних послуг, затверджуються Кабінетом Міністрів України. До переліку мінімально необхідних житлово-комунальних послуг не можуть включатися послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» встановлено державні соціальні стандарти у сфері житлово-комунального обслуговування з метою забезпечення державних соціальних гарантій у сфері житлово-комунального обслуговування на наступні послуги: централізоване та індивідуальне опалення (теплопостачання), користування житлом/утримання житла, централізоване постачання холодної та гарячої води, газопостачання, електропостачання, вивезення твердих побутових відходів. Пунктами 25 та 27 Постанови КМУ від 01.06.2011 № 869 визначено перелік додаткових послуг з утримання щодо яких можуть укладатися окремі договори, однак в даному випадку визначені договором та розрахунком послуги не входять до цього переліку, а є основними послугами, що надаються згідно договору з балансоутримувачем будинків та прибудинкових територій. Крім того, позивачем не надано доказів того, що розрахунки формувалися та затверджувалися органами, які мають відповідні повноваження. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі мають право одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розподіл житлово-комунальних послуг залежно від функції їх призначення поділяють на: 1) комунальні послуги (це централізоване постачання холодної води, водовідведення та електропостачання, централізованого опалення та вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій (поточний ремонт, прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкових територій, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішніх мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою, або групою споруд (балансоутримування, укладання договорів на виконання послуг та виконання умов договору, тощо); 4) послуги з ремонту будинків, споруд, приміщень (зміна та ремонт елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг визначений ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Вартість всіх складових послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, визначається з розрахунку 1 кв. метр загальної площі квартири множиться на встановлений тариф, а тарифи розраховуються за кожним будинком окремо, залежно від кількості показників фактичного надання послуг. На кожний будинок встановлено тариф на оплату послуг до 20 і після 20 числа кожного місяця. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до послуг утримання будинків і споруд та прибудинкових територій віднесено: прибирання прибудинкової території, прибирання сходових клітин, прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівлі, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, зливової каналізації, теплопостачання, технічне обслуговування ліфтів, технічне обслуговування та поточний ремонт систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем у разі їх наявності, поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем та гарячого і холодного водопостачання, теплопостачання та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені та закріплені в установленому порядку на прибудинковій території ( в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиках), поливання дворів, клумб і газонів, прибирання та вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами, освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води, енергопостачання ліфтів. Державний комітет України житлово-комунального господарства 17.05.2005 видав Наказ № 76, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за № 927/11207 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», який є чинним на даний час, затверджені правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій і ці правила обов'язкові для кожного комунального підприємства і для всіх балансоутримувачів будинків. Відповідно до Постанови КМУ від 01.06.2011 № 86, затверджено зокрема Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - вартість надання таких послуг, розрахована на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість. Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. З власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням, органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід'ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном. Під час установлення тарифу на послуги необхідно забезпечувати прозорість значення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири, житлового приміщення у гуртожитку та нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку). Тариф на послуги для гуртожитків, що призначаються для проживання одиноких громадян (житловими приміщеннями спільно користуються кілька осіб, які не перебувають у сімейних стосунках), розраховується згідно з цим Порядком. Вартість послуг з розрахунку на ліжко-місце визначається як добуток тарифу на норму житлової площі для однієї особи в гуртожитку. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Наказу № 76 порядок формування цін/тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг першої і другої груп встановлює Кабінет Міністрів України. Виконавці /виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування. Формування та зміна тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, повинно відбуватися згідно «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», який поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, що надають послуги, зокрема: виконавець послуг доводить розрахунок тарифів до відома споживачів послуг шляхом проведення щодо кожного будинку громадських слухань; за результатом громадських слухань перелік послуг, що надаються, може бути зменшеним (зміненим) порівняно з типовим за певних умов, а саме: споживачі послуг у 30 денний строк з дати проведення громадських слухань можуть подати письмове рішення про зменшення обсягу послуг; у разі, коли перелік послуг зменшується, виконавець перераховує тарифи і подає новий розрахунок тарифів відповідному органу місцевого самоврядування, що приймає рішення про його затвердження (погодження); з власниками (наймачами) квартир має укладатися Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що передбачає надання послуг, перелік яких визначений за результатами громадських слухань. Послуги надаються відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід'ємною частиною договору про надання послуг. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що водонагрівальне обладнання, обслуговування якого повинен забезпечити за договором позивач, знаходиться в гуртожитку по [ADDRESS], оскільки, як було встановлено судом, балансоутримувачем житлового будинку є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», яка не приймала на баланс водонагрівальне обладнання. Також позивачем не доведено належними і допустимими доказами, у розумінні ст. 57-59 ЦПК України, факт надання ним послуг відповідачу із забезпечення обслуговування водонагрівальних котлів та спеціального обладнання, організації та здійснення поточних ремонтів встановленого водонагрівального обладнання, проведення метрологічного контролю за встановленим водонагрівальним обладнанням, розташованим у житловій будівлі - гуртожитку, за адресою: [ADDRESS] передбачених умовами Договору №52 від 01.05.2015 року. Підсумовуючи наведене вище, суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем, не відшкодовується. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed