Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом, вимоги якого уточнили під час розгляду справи та остаточно просили: визнати за [PERSON], його дружиною\~- [PERSON], та донькою\~- [PERSON] право користування квартирою №111 на проспекті [PERSON], будинок №72А у м.Львові та вселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] в зазначену квартиру №111 на проспекті [PERSON], 72А у м.Львові; зобовязати [PERSON] районну адміністрацію [PERSON] міської ради та [PERSON] компанію «Рідний дім» укласти договір житлового найму із [PERSON] на склад сімї три особи: він, дружина\~- [PERSON], та донька\~- [PERSON] щодо квартири №111 на проспекті [PERSON], 72А у м.Львові. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що відповідно до наказу прокурора Львівської області №1996к від 25.11.2013, однокімнатну квартиру [ADDRESS] було надано прокурору Шевченківського району м.Львова Ніколайчуку\~Г.А. Зазначену квартиру було закріплено за [PERSON] на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету прокуратури Львівської області від 24.12.2013р. На спільному засіданні адміністрації та профспілкового комітету прокуратури Львівської області від 13.06.2014 було вирішено, що, закріплення квартири за [PERSON] попереднє, згідно рішення №24 спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету прокуратури області від 24.12.2013. Наказом прокурора Львівської області від 13.06.2014, погодженим головою профспілкового комітету працівників органів прокуратури Львівської області, вказану квартиру було надано [PERSON] на склад сімї 3 особи. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 12.11.2015р. у справі №464/8455/15, котре залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28.01.2016р. та набрало законної сили, було зобовязано Департамент житлового господарства та інфраструктури [PERSON] міської ради видати спеціальний ордер на вселення в однокімнатну квартиру №111 у будинку №72А на пр.Червоної Калини у м.Львові [PERSON] На підставі наказу директора департаменту житлового господарства та інфраструктури міської ради 01.12.2016 було видано ордер на службове житлове приміщення за №0000646 [PERSON] з сімєю з однієї особи. Зазначене позбавляє права вселення у вказане приміщення та права на житло його дружини - [PERSON] та доньки - [PERSON] Районною адміністрацією міської ради не укладено договір житлового найму із [PERSON] на склад сімї три особи: він, дружина та донька. Окрім того, 29.08.2016 виконавчим комітетом міської ради було прийнято рішення №770 «Про реєстрацію права комунальної власності на квартири у житлових будинках №58, №58-а та №72-а на просп. Червоної Калини», в тому числі й на квартиру [ADDRESS], не зважаючи на її приналежність до відомчого житлового фонду, переданого прокуратурі області, та видану 12.07.2016 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області постанову про арешт зазначеної квартири. Зазначене зумовлює порушення субєктивних цивільних прав позивачів, зокрема, права на користування житловою квартирою №111 в будинку №72А по пр. Червоної Калини у м.Львові, та створює невпевненість у їхньому правовому статусі як носіїв субєктивних прав. Відтак, з огляду на наведене, просять задоволити предявлені позовні вимоги у повному обсязі. У судове засідання від позивачів надійшла заява (клопотання) про розгляд справи за їх відсутності. Згідно поданої заяви, такі уточненні позовні вимоги підтримують та просять задоволити позов повністю. Представник відповідача [PERSON] районної адміністрації [PERSON] міської ради проти заявлених позовних вимог заперечила, позов не визнала, просила у задоволенні такого відмовити за необґрунтованістю й безпідставністю позовних вимог. Від відповідача [PERSON] компанії «Рідний дім» надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, у вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Представник відповідачів [PERSON] міської ради та Виконавчого комітету [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, тому, згідно ст.\~169 ЦПК\~України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи прокуратури Львівської області в судовому засіданні позов підтримав та просить такий задоволити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково із наступних підстав. Відповідно до п.\~1.1 ухвали [PERSON] міської ради від 16.03.2006р. за №3486 «Про погодження управлінню капітального будівництва [PERSON] міської ради місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельних ділянок на розі вул.\~Енергетичної\~- вул.\~[PERSON] у Львові», погоджено управлінню капітального будівництва [PERSON] міської ради місце розташування земельної ділянки та надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки на розі вул.\~Енергетичної\~- вул.\~П.Мирного площею 0,3686\~га в оренду терміном на 10 років для будівництва та обслуговування житлових будинків для працівників прокуратури. Згідно з рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 23.03.2006\~року за №512 «Про надання управлінню капітального будівництва функцій замовника на проектування, будівництво житлових будинків на території громадського центру житлового масиву "Сихів" на розі вул.\~Енергетичної\~- вул.\~[PERSON] для працівників прокуратури», надано управлінню капітального будівництва функції замовника на проектування, будівництво житлових будинків території громадського центру житлового масиву «Сихів» на розі вул.Енергетичної\~- вул.[PERSON] для працівників прокуратури. На виконання рішення громадської комісії з житлових питань при виконкомі [PERSON] міської ради від 10.12.2013 за №17, в.о.\~директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури [PERSON] міської ради затверджено акт №9 від 16.12.2013, яким управлінням житлового господарства [PERSON] міської ради передано, а прокуратурою Львівської області прийнято квартиру [ADDRESS], загальною площею 52,5\~кв.м. та житловою площею 22,4\~кв.м. Згідно з рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 20.12.2013 за №985 «Про надання квартирам №№321, 324, 361, 386, 390, 406, 410 на просп.\~Червоної Калини, 58 та квартирам №№1, 2, 3, 7, 37, 39, 41, 42, 48, 55, 60, 61, 64, 76, 81, 84, 107, 111, 112, 115, 116 на просп.\~Червоної Калини, 72-а статусу службових прокуратури Львівської області», надано квартирам №№321, 324, 361, 386, 390, 406, 410 на просп.\~Червоної Калини, 58 та квартирам №№1, 2, 3, 7, 37, 39, 41, 42, 48, 55, 60, 61, 64, 76, 81, 84, 107, 111, 112, 115, 116 на просп.\~Червоної Калини, 72-а статусу службових прокуратури Львівської області (п.\~1); прокуратурі Львівської області провести закріплення вказаних квартир згідно з вимогами законодавства України. Відповідно до наказу департаменту житлового господарства та інфраструктури [PERSON] міської ради від 29.04.2013 за №178 «Про затвердження спільних рішень адміністрації і профспілкового комітету прокуратури Львівської області про зарахування на квартирний облік та включення у список для позачергового надання житла», затверджено спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету прокуратури Львівської області про зарахування їх працівників на квартирний облік та включення у список для позачергового надання житла за місцем праці, в тому числі протокол №20 від 16.10.2012\~р. щодо [PERSON] (зарахований із 06.11.2012\~р.). Згідно наказу прокурора Львівської області за №1996к від 25.11.2013 «Про надання службового житлового приміщення прокурору Шевченківського району м.\~Львова [PERSON]А.», надано однокімнатну квартиру №111 в будинку №72А, розташованому по пр.\~Червоної Калини у м.\~Львові прокурору Шевченківського району м.\~Львова Ніколайчуку [PERSON]. При цьому, вказана квартира виділялася адміністрацією прокуратури Львівської області як службова. Рішенням №24 спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету прокуратури області від 24.12.2013 про закріплення житла за працівниками прокуратури області, які перебувають на квартирному обліку, закріплено квартиру №111 на просп.\~Червоної Калини, 72-а за [PERSON]. Згідно із протоколом №10 спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету прокуратури Львівської області від 13.06.2014\~року, закріплення квартири за [PERSON] попереднє, згідно рішення №24 спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету прокуратури області від 24.12.2013 про закріплення житла за працівниками прокуратури області, які перебувають на квартирному обліку. Відповідно до наказу прокурора Львівської області за №807к від 13.06.2014 «Про надання службового житлового приміщення працівникам органів прокуратури Львівської області», погодженого головою профспілкового комітету працівників органів прокуратури Львівської області, надано однокімнатну квартиру №111 будинку №72А, розташованому на пр.\~Червоної Калини у м.\~Львові прокурору Шевченківського району м.\~Львова Ніколайчуку [PERSON] на склад сім'ї 3 особи. При цьому, вказана квартира виділялася адміністрацією прокуратури Львівської області як службова. 21.09.2014 року у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], про що 25.09.2014\~року складено відповідний актовий запис №3909, та що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ №431004, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції. [PERSON] працював у Шевченківській прокуратурі м.Львова. Із 08.08.2014\~обіймав посаду начальника управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області. У звязку із реорганізацією у штатному розписі та проведеною ліквідацією вказаного управління, із 11.08.2015 року перебуває на посаді заступника начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області. Разом із дружиною та донькою зареєстровані в гуртожитку за адресою: м.Львів, вул.Під Голоском, 25. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 12.11.2015р. у справі №464/8455/15, котре залишене без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області від 28\~січня 2016\~року (провадження №22-ц/783/721/16) та набрало законної сили, задоволено позов [PERSON] до Департаменту житлового господарства та інфраструктури [PERSON] міської ради, з участю третьої особи\~ прокуратури Львівської області, про зобовязання видати спеціальний ордер на вселення. Зобовязано Департамент житлового господарства та інфраструктури [PERSON] міської ради видати спеціальний ордер на вселення в однокімнатну квартиру №111 у будинку №72А на пр.\~Червоної Калини у м.\~Львові [PERSON] У такому зокрема зазначено, що на підставі наказу директора департаменту ЖГ та І №806 від 01.12.2016 [PERSON] з сімєю з однієї особи видано ордер на службове житлове приміщення №0000646 від 1\~грудня 2016\~р. Відповідно до ст.118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті [PERSON] народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Згідно зі ст.121 ЖК України, порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації. Відповідно до ст.122 ЖК України, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті [PERSON] народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення. Форма ордера встановлюється [PERSON] Міністрів Української РСР. [PERSON] Міністрів УРСР від 04.02.1988 №37 «Про службові жилі приміщення» (із змінами і доповненнями) затверджено «Перелік категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення» та «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР», що належать до джерел регулювання зазначених правовідносин. Згідно із п.\~40 зазначеного Переліку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.03.1999 №380 «Про доповнення до Переліку категорії працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення»), до категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення, віднесено працівників прокуратури за переліком, визначеним Генеральним прокурором України. Відповідно до наказу Генерального прокурора України від 16.04.2004 №48/13-ок «Про затвердження переліку категорій працівників органів прокуратури, яким може бути надано службове житло, та про затвердження Положення про облік та розподіл службової житлової площі Генеральної прокуратури України», службове жиле приміщення може бути надано у прокуратурах Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, військових прокурорів регіонів: -\~начальникам управлінь і відділів; -\~старшим помічникам та помічникам прокурорів; -\~заступникам начальників управлінь та відділів; -\~старшим прокурорам управлінь і відділів; -\~прокурорам управлінь і відділів; - прокурорам-криміналістам; - старшим слідчим з особливо важливих справ; - слідчим з особливо важливих справ; - старшим слідчим; - державним службовцям; - службовцям; - працівникам наскрізних професій. Згідно п.16 «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР», службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації, у віданні якої ці приміщення знаходяться, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті [PERSON] народних депутатів, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація. П.\~21 цього Положення визначено, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті [PERSON] народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер (додаток №2), який є єдиною підставою для вселення в надане службове жиле приміщення. Статтею\~5 ЖК України (ЖК Української РСР) встановлено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих [PERSON] народних депутатів (житловий фонд місцевих [PERSON]) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Статтею\~51 ЖК України встановлено порядок надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевих [PERSON] народних депутатів. Статтею\~52 ЖК України встановлено порядок надання жилих приміщень у будинках відомчого житлового фонду. З огляду на передачу [PERSON] міською радою Прокуратурі Львівської області квартир у будинку по пр.\~Червоної Калини, 72А у м.\~Львові згідно акту, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради, до спірних правовідносин підлягає до застосування ст.\~52 ЖК України. Згідно норм ст.52 ЖК України, жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської [PERSON] народних депутатів, а у випадках, передбачених [PERSON] Міністрів СРСР,\~- за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної [PERSON] народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення. За змістом вказаної статті, відомчий житловий фонд призначений для задоволення потреби в житлі працівників, що перебувають у трудових відносинах з підприємством, установою, організацією, а також громадян, що залишили роботу на підприємстві, в установі, організації в звязку з відходом на пенсію, родин померлих працівників і деяких інших осіб у випадках, спеціально передбачених законодавством. Цільове призначення зазначеного фонду визначає особливий порядок надання житлових приміщень, що оформлюється спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації. Відповідно до ч.\~2 п.\~58 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених [PERSON] Міністрів УРСР від 11.12.1984 №470, якщо жила площа збудована підприємствами, обєднаннями і організаціями, за рахунок коштів, які згідно з законодавством можуть спрямовуватися на цілі житлового будівництва, жилі приміщення надаються за спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому органу відповідної ради про надання жилих приміщень для заселення. У цьому випадку не потрібно затвердження органом місцевого самоврядування спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету про надання громадянину житлового приміщення. Зміст прийнятого рішення повідомляється такому органу. У «Правових позиціях щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)» Верховного Суду України від 26.05.2001 розяснено, що у випадках, коли згідно із законодавством жиле приміщення надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та профкому або за спільним рішенням громадської організації та її профспілкового органу з наступним повідомленням виконкому місцевої ради або місцевої державної адміністрації (статті 52, 53 ЖК), право на жиле приміщення виникає з часу його надання, тому в разі відмови у видачі ордера може бути заявлено позов про його видачу (п.\~11). Із наведеного вбачається, що надання жилого приміщення, з часу якого виникає право на це приміщення, законодавцем повязується саме зі спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації. Відповідно до п.14 «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР», службове жиле приміщення надається працівникові на всіх членів сімї, які проживають разом з ним (а також на дружину (чоловіка) і неповнолітніх дітей, які проживають окремо від заявника в даному або в іншому населеному пункті), вказаних у пункті 9 цього Положення. Проте, всупереч зазначеному та наказу прокурора Львівської області №807к від 13.06.2014, позивачу видано ордер на право зайняття вказаного житлового приміщення з сімєю з однієї особи, себто, лише ним. Із представленої позивачем суду «Інформаційної довідка до проекту ухвали [PERSON] міської ради «Про скасування рішень виконавчого комітету та наказів департаменту житлового господарства та інфраструктури», складеної начальником юридичного управління [PERSON] міської ради, слідує наступне: «Протягом 2012-2013 років виконавчим комітетом [PERSON] міської ради приймались рішення про надання статусу службових квартирам на просп.\~Червоної Калини, 58, просп.\~Червоної Калини, 58, просп.\~Червоної Калини, 72-а, на вул.\~Бучми, 22, вул.\~Мучній, 23, вул.\~Вернадського, 42, просп.\~Чорновола, 67-6, вул.\~Конотопській, 25, а також рішення - про оформлення ордерів черговикам прокуратури Львівської області. В подальшому, за вказаними адресами також приймались накази департаменту житлового господарства та інфраструктури про закріплення службових квартир у вказаних будинках. Вказані рішення комітету є незаконними та такими, що прийняті з перевищенням повноважень: виконавчий комітет [PERSON] міської ради не мав права, без згоди [PERSON] міської ради розпоряджатися вказаними вище квартирами шляхом надання їм статусу службових. Отже, власником квартир, якими розпорядився виконавчий комітет, є [PERSON] міська рада і лише їй надано законом право розпоряджатися ними». Однак, зазначений проект ухвали на засіданні сесії міської ради не набрав необхідної кількості голосів. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №79341719, сформованої 01.02.2017, вбачається що 08.07.2016 [PERSON] ВДВС у м.\~Львові та 12.07.2016 Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області виносились постанови про арешт щодо квартири за адресою: [ADDRESS]. Відтак, на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30386170 від 08.07.2016 (дата державної реєстрації: 08.07.2016, номер запису про обтяження: 15318179 /спеціальний розділ/), та індексний номер: 32308692 від 10.11.2016 (дата державної реєстрації: 10.11.2016, номер запису про обтяження: 17374450 /спеціальний розділ/),\~- були зареєстровані обтяження речових прав на зазначений обєкт нерухомого майна із внесенням відповідних записів до державного реєстру. Не зважаючи на зазначене та належність спірної квартири, переданої міською радою прокуратурі області, до відомчого житлового фонду, 29.08.2016 виконавчим комітетом [PERSON] міської ради прийнято рішення №770 «Про реєстрацію права комунальної власності на квартири у житлових будинках №58, №58-а та №72-а на просп.\~Червоної Калини», котрим вирішено: 1.\~Зареєструвати територіальній громаді м. Львова в особі [PERSON] міської ради право комунальної власності на: 1.3.21.\~Квартиру №111 загальною площею 52,5\~кв.\~м\~- технічна характеристика квартири відображена у технічному паспорті, складеному обласним комунальним підприємством [PERSON] обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 25.12.2013. 2.\~Департаменту житлового господарства та інфраструктури вжити заходів для реєстрації у встановленому порядку права комунальної власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 3.\~Здійснювати приватизацію квартир, вказаних у пункті 1 цього рішення, згідно з окремою ухвалою міської ради. Згідно ст.\~47 Конституції України кожен має право на житло. Статтею\~9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання охоронюваних законом її прав, свобод чи інтересів. Конституційним Судом України у Рішенні від 1\~грудня 2004\~року №18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що судовий захист є одним із засобів правової охорони, та надано тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Згідно ст.\~15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В силу ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ч.2 зазначеної статті, до них, зокрема, належить визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Як про те зазначено в інформаційному узагальненні «[PERSON] ВСУ практики застосування судами ст.\~16 Цивільного кодексу України», здійсненому Верховним Судом України, невизнання цивільного права полягає в пасивному запереченні наявності у особи субєктивного цивільного права, зокрема, на майно, на право користування майном, на спадкування, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду субєктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія субєктивного права. Водночас тут відсутнє звернення інших осіб до юрисдикційних органів про відсутність у особи цивільного права. Оспорювання субєктивного цивільного права відображає такий стан правовідносин, коли субєктивне цивільне право заперечується в юрисдикційному органі. Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують належність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах субєктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання діям з боку третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про порушення/оспорювання субєктивних цивільних прав позивачів, зокрема, права на користування житловою квартирою №111 в будинку №72А по пр. Червоної Калини у м. Львові, та створює невпевненість у їхньому правовому статусі як носіїв субєктивних прав. Відтак, на переконання суду, у вказаній частині про визнання за [PERSON], його дружиною\~- [PERSON], та донькою\~- [PERSON] право користування квартирою №111 на проспекті [PERSON], будинок №72А у м.\~Львові та вселення [PERSON], [PERSON] в зазначену квартиру, позов підставний та підлягає до задоволення з метою усунення невизначеності у взаємовідносинах позивачів та відповідачів, захисту порушених житлових прав позивачів шляхом створення необхідних умов для реалізації зазначених прав та запобігання діям з боку відповідачів, які перешкоджають їх здійсненню. Надання житла в користування за договором найму є способом реалізації права на житло. Відповідно до ч.1 ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Відповідно до ч.1 ст.63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Ст.\~65 ЖК України встановлено, що наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням. Згідно ст.64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами, що випливають з договору найму жилого приміщення. Наймодавцями жилих приміщень у будинках державного та громадського житлових фондів є орган місцевого самоврядування, який делегує зазначене повноваження житлово-експлуатаційним організаціям, а в разі їх відсутності\~ відповідним підприємствам, установам, організаціям. Водночас, позовні вимоги щодо зобовязання [PERSON] районної адміністрації [PERSON] міської ради та [PERSON] компанії «Рідний дім» укласти договір житлового найму із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стосовно кв.\~№111 на просп.\~Червоної Калини, 72А у м.\~Львові,\~- на переконання суду, видаються передчасними, оскільки позивачі не позбавлені права на підставі даного судового рішення й виданого ордеру звернутися до зазначених субєктів, котрі,

Outcome: dismissed