Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

07 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 04 лютого 2010 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Однак, на теперішній час з відповідачем проживають окремо, дитина знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні, коштів не вистачає на те, щоб у повній мірі забезпечити дитину всіма необхідними речами. Крім того, має на утриманні неповнолітню дитину від попереднього шлюбу. Відповідач працює, є фізичним особою - підприємцем, має постійний дохід. Просила ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача. Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на позовних вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просив розгляд справи провести за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 лютого 2010 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, що підтверджується копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. (а.с. 7) Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 05 жовтня 2010 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківській області. (а.с. 6) Згідно даних довідки № 49 від 31.05.2016 року, [PERSON] працює у Комсомольському ліцеї № 1 на посаді секретаря - друкарки з 09.03.2016 року. (а.с. 8) З довідки № 25 від 01.06.2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно є вихованкою Комсомольського ДНЗ № 7. (а.с. 9) Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) утвердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] є фізично здоровою людиною, працює бухгалтером на ТК СКТ "Лідер - 2000", є фізичною особою - підприємцем, доказів щодо наявності будь-яких утриманців чи виконавчих проваджень по стягненню коштів, відповідачем не надано. Таким чином, суд визнає відповідача спроможним надавати матеріальну допомогу та щодо виконання обов'язку по утриманню дитини. Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, те, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати дитині сприятливі умови для проживання та розвитку, відповідач має постійне місце роботи та регулярний дохід, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved