Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

29 травня 2020 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла заява [PERSON] , в якій він просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] у період з 01 січня 1975 року до [INFO] . Обґрунтовуючи заяву зазначає, що встановлення цього факту необхідне йому для оформлення спадщини. Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник заінтересованої особи - П`ятигірської сільської ради Балаклійського району Харківської області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом П`ятигірської сільської ради Балаклійського району Харківської області 11.07.2019, [PERSON] померла [INFO] в с. П`ятигірське Балаклійського району Харківської області. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 19.11.1975 [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 15.08.2007. [PERSON] померла [INFO] в сел. П`ятигірське Балаклійського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 11.07.2019. Згідно з довідкою П`ятигірської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 04.09.2019 №758 [PERSON] з 1975 року по день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] разом із [PERSON] . Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю Серія Р2 №737006, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,0036 га на території П`ятигірської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до відповіді Балаклійського РВ ДРАЦС Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) від 10.06.2020 актового запису про реєстрацію шлюбу та розірвання шлюбу відносно [PERSON] не виявлено. Актового запису про смерть [PERSON] не виявлено. Згідно з копією актового запису про одруження №8 від 08.09.1964 [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] . Відповідно до відповіді Макарівського районного ВДРАЦС Центрального Міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Київ) від 16.06.2020 згідно з копією актового запису про одруження №2 від 23.07.1967 [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] . Із відповіді Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 05.06.2020 вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до Балаклійської державної нотаріальної контори не звертався. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.21 постанови від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вказаним вимогам заявником не надано належних та достатніх доказів на підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю, також останній не представив суду докази ведення спільного господарства з нею, наявності у них спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї, спільної кореспонденції тощо. Заява базується лише на довідці П`ятигірської сільської ради Балаклійського району Харківської області. Сам факт народження у них спільної дитини не свідчить про спільне проживання однією сім`єю з померлою [PERSON] протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених вимог [PERSON] в заявлених ним межах та про відсутність правових підстав для їх задоволення. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed