Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду і просить постановити рішення яким стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], який навчається, аліменти в розмірі 1500 грн. щомісяця, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до закінчення сином навчання, а саме по 30.06.2022. Посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем розірвано у 2010 році. Від даного шлюбу вона з відповідачем має сина, [PERSON] [INFO], який навчається у Інституті філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Термін закінчення навчання - 30 червня 2022 року. Ії матеріально важко самій утримувати сина-студента, оскільки необхідно сплачувати за житло, харчування, проїзд громадським транспортном та інше. 24 січня 2019 року було відкрито провадження по даній справі і призначено підготовче судове засідання на 09 год 00 хв 20 лютого 2019 року. 20 лютого 2019 року підготовче судове засідання було відкладено на 12 березня 2019 року в зв'язку з неявкою відповідача. 12 березня 2019 року справу призначено до судового розгляду на 17 квітня 2019 року на 09 год 00 хв. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки не повідомив. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на те що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глави 16 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п.п. 15, 20 Постанови ПВС України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Відповідно до ч.3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.11.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області між сторонами було розірвано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] (а.с.5). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.02.2001 (а.с.4). За рішенням Переяслав-Хмельницького місцевого районного суду від 05.03.2004 з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів (а.с.3). Відповідно до довідки №1 від 03.01.2019 відділу освіти Переяслав-Хмельницької РДА, [PERSON] працює на посаді комірника в Улянівському НВО "ЗОШ І-ІІІ ст.-ДНЗ" та її заробітна плата за період з липня 2018 року по грудень 2018 року становить 25416,54 грн. (а.с.10). Довідка Київського національного університету імені Тараса Шевченка № 2222 від 04.09.2018 свідчить про те, що [PERSON] навчається на І курсі, строк навчання по 30.06.2022 (а.с.6). В силу вимог ст. 198, ч.2 ст. 200 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з вимогами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ч.2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України викладеної у постанові №6-186ц14 від 24.12.2014, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199,200,201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження». Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Позивачка зазначає, що навчальний заклад не забезпечив сина проживанням у гуртожитку, тому вона змушена винаймати йому житло. Також, наявні витрати на харчування, проїзд та підручники. Однак, позивачем не надано суду жодного доказу по справі не підтвердження зазначених обставин в частині витрат. Отже, оцінивши всі докази в їх сукупності, з огляду на те, позивачкою не доведені обставини на які вона посилається у позові, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 182, 198, 199, 200 СК України,

Outcome: dismissed