Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «СК «ЗДОРОВО» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. Свої вимоги мотивував тим, що 22 березня 2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір, поліс №АВ/3716180 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого позивач взяв на себе зобовязання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу, автомобіля марки «Peugeot Partner», реєстраційний номер [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам, з лімітом відповідальності страховика 50\~000,00 грн. 10 жовтня 2013 року в м.Києві на Кудрявському узвозі, 26/41, з вини [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобіль «Renault Megane», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіль «Peugeot Partner», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Відповідно до відомостей ДАІ про дорожньо-транспортну пригоду та постанови суду вказана пригода сталася з вини водія транспортного засобу автомобіля «Peugeot Partner», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Renault Megane», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], було завдано матеріального збитку на суму 3\~328, 24 грн. Позивач звертався до [PERSON] із претензією з метою досудового врегулювання спору, проте відповідач залишив претензію поза увагою. Тому просив суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЗДОРОВО» страхове відшкодування за завдані збитки у розмірі 3\~328,24 грн, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При розгляді справи встановлено, що [PERSON] 10 жовтня 2013 року приблизно о 16 год 40 хв в м.Києві по вул. Кудрявський узвіз, 26/41, керуючи автомобілем марки «Пежо», д.н.з. [NUMBER], під час руху. При виникненні небезпеки для руху. Негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля марки «Рено», д.н.з. [NUMBER], та здійснив з ним зіткнення. Що призвело до пошкодження транспортних засобів та матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.п.12.3, 13.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 28 жовтня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 22 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЗДОРОВО» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АВ/3716180, згідно якого СК «ЗДОРОВО» взяла на себе зобовязання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу, автомобіля [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам Відповідно до умов даного полісу станом на 10 жовтня 2013 року поліс був діючим. Згідно умов полісу №АВ/3716180 страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 100\~000,00 грн, за шкоду заподіяну майну 50\~000 грн. 11 жовтня 2013 року до ПрАТ «СК «ЗДОРОВО» звернулася [PERSON] із заявою про настання страхового випадку (а.с.6). Відповідно звіту №290/13 про оцінку з визначення вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу, складеного 24 жовтня 2013 ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку автомобіля «Renault Megane» складає 3\~328,24 грн (а.с.13-69). 25 грудня 2013 року до ПАТ «СК «ЗДОРОВО» звернулася [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.7). Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 30 квітня 2014 року було складено Страховий акт №455/13, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склала 3\~328,24 грн (а.с.8). Згідно платіжних доручень №642 від 19 травня 2014 року та №665 від 21 травня 2014 року ПрАТ «СК «ЗДОРОВО» виплатило страхове відшкодування [PERSON] у розмірі 2\~300, 00 грн та 1\~028, 00 грн відповідно, що разом складає 3\~328,24 грн (а.с.10-11). Відповідно до вимог\~ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до вимог\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до вимог п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст.\~440,\~450 ЦК України\~шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до вимог п. 22.1.\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог\~ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди також додаються витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.п. 38.1.1 п.38.1\~ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо: він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння; не повідомив страховика про настання випадку у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п.33.1. Відповідно до ст.38 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: „Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, за умов, визначених у статті 33 Закону. Відповідно до\~ст.993 ЦК України\~та\~ст.27 Закону України "Про страхування"\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно\~статті 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до\~ст.1191 Цивільного кодексу України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог п. 8\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~оскільки в силу\~ст. 452 ЦК України\~особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону пред'явлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути пред'явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Оскільки в судовому порядку було встановлено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортних засобів та будинку, а також чинним законодавством України передбачене право страховика звернутися до винної особи про стягнення шкоди в порядку регресу, суд дійшов висновку, що вимога позивача ПАТ «СК «ЗДОРОВО» до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжний документ за №731 від 15 червня 2015 року. Тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача судового збору у розмірі 243,60 грн підлягають задоволенню.

Outcome: approved