Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

02 червня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач посилався на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі на земельні ділянки площею 2.1050 га, кадастровий номер 1223255600:02:023:0406, та площею 4.2300 га, кадастровий номер 1223255600:02:023:0405, належні їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. За життя, [PERSON] склала заповіт, за яким належні їй земельні ділянки, вона заповіла - [PERSON] . З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , він звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лили І. А., однак йому було відмовлено у прийнятті заяви з причин пропуску ним строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання. Зазначив, що вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений ним з поважних причин, а саме у зв`язку з хворобою. За таких обставин, він вимушений був звернутись до суду та просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою судді від 05 червня 2020 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 10-11). 22 жовтня 2020 року позивач усунув недоліки позовної заяви, звернувшись на адресу суду з її уточненням (а.с. 13-20). Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання (а.с. 21-22). Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року було закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті (а.с. 52). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Губиниської селищної ради у судове засідання не з`явився, раніше ним було подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Третя особа - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лила І. А. у судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, у зв`язку з її зайнятістю на роботі. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що 28 квітня 2014 року Виконавчим комітетом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 36, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28 січня 2020 року, виданого повторно Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 15). Згідно з довідкою № 405 від 20 травня 2020 року, виданою виконкомом Губиниської селищної ради, та наданої суду у засвідченій заявником копії, [PERSON] , [INFO] , до дня своєї смерті ( [INFO] ) проживала за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті проживала та вела господарство одна (а.с. 58). За життя, 30 грудня 2009 року [PERSON] , на випадок своєї смерті, зробила заповітне розпорядження, за яким належні їй земельні ділянки, які знаходяться на території Губиниської селищної ради: у розмірі 2,105 га, що належить їй згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку ДП № 070092 від 20 квітня 2004 року та у розмірі 4,230 га, що належить їй згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку ДП № 070091 від 20 квітня 2004 року, які були видані Новомосковською райдержадміністрацією, заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Василівської сільської ради Ялозою Тетяною Миколаївною та зареєстрований у реєстрі за № 104 (а.с. 16). Установлено, що 29 травня 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лили І. А. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та яка проживала за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Євецько-Миколаївка, але листом приватного нотаріуса від 29 травня 2020 року за вих. № 106/01-16, йому було відмовлено у відкритті спадкової справи та у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із пропуском ним строку для звернення із заявою про прийняття спадщини (а.с. 17). Згідно з наданою на запит суду Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63879915 від 11 березня 2021 року спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заводилась (а.с. 47). Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступних норм чинного законодавства. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. Статтею 1223 ЦК України установлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Доказів спільного проживання позивача із спадкодавцем станом на час відкриття спадщини матеріали справи не містять. Отже, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Матеріали справи підтверджують поважність причин пропуску позивачем шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач [PERSON] у зазначений період перебував на лікуванні в кардіологічному відділенні з діагнозом - ішемічна хвороба серця, коронакардіосклероз, порушення серцевого ритму, брадикардія, що підтверджується висновком консультанта [PERSON] . Комунального закладу "Дніпропетровський обласний клінічний діагностичний центр" від 15 листопада 2014 року, наданого до суду в засвідченій позивачем копії (а.с. 18). Зазначені обставини, на думку суду, перешкоджали позивачеві звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , припадають на шестимісячний строк від дня відкриття спадщини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Ураховуючи той факт, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , бажає оформити своє право власності на спадкове майно, від спадкування не усувався, не порушує інтереси інших осіб, зважаючи на наявність заповіту як фундаментального волевиявлення спадкодавця, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved