Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Чернівецька міська ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та припинення нецільового використання земельної ділянки Свій позов позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачкою є сусідами. Належна її на праві власності земельна ділянка, а також орендована нею земля знаходяться за адресою [ADDRESS] . Орендована відповідачкою земельна ділянка межує з її і знаходиться за адресою [ADDRESS] . Вказує на те, що до недавнього часу на земельній ділянці відповідачки знаходилося кафе та зелені насадження. Зазначає, що з метою благоустрою власником землі Чернівецькою міською радою були висаджені зелені насадження і, наскільки її відомо, відповідачка користувалася сусіднім земельним наділом для обслуговування кафе. Вказує на те, що її земельна ділянка призначена для обслуговування її житлового будинку і саме з боку вищезазначеного кафе був влаштований заїзд до приміщення гаражу. Зазначає, що поруч із написом « [INFO] » при в`їзді до міста, під високовольтною лінією електропередачи, розпочалося капітальне будівництво. Приміщення кафе зараз не використовується за призначенням, а на місці зелених насаджень та її заїзду відповідачка встановила забетоновані в землю величезні рекламні щити. Праворуч від цього місця зараз будується СТО із глибокими ямами для огляду машин. Після встановлення цієї споруди вона не має заїзду до свого гаражу. Окрім цього, щити затемнюють її город і зеленим насадженням не вистачає сонця. За цією ж адресою, по всьому периметру межі з городом вже вирито фундамент та ведуться будівельні роботи: будується приміщення СТО, туалету та душових кабінок. Таким чином, в результаті буде забудований весь периметр ділянки до межі, а також не буде доступу та заїзду на ділянку та гараж. Виїздом на місце представниками Чернівецької міської ради виявлено факт встановлення виставкового стенду за адресою [ADDRESS] , що належить відповідачці, без дозвільної документації. Просить зобов`язати відповідачку [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] шляхом: - знесення незаконно встановлених рекламних щитів, які перешкоджають заїзду на земельну ділянку позивачки [PERSON] , - припинення незаконного капітального будівництва приміщення СТО, туалету та душових кабінок на межі з земельною ділянкою позивачки [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просив відмовити у позовних вимогах, надав письмові пояснення у яких зазначає, що позивач вказує, що з боку кафе [PERSON] до її гаражу був влаштований заїзд, однак до матеріалів справи позивачем додано схематичний план земельної ділянки індивідуального житлового будинку [ADDRESS] . З даного плану вбачається перелік господарських будівель та споруд, що на ній перебувають, а саме житловий будинок літ.А., літня кухня - Г.Е., вбиральня - Д, сарай - Ж, колодязь -І та огорожа - 1,2. Однак гаражу, до якого [PERSON] ніби перекрила заїзд встановленням споруд на території позивачки немає. Також згідно листа Департамента містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівеьцкої міської ради вбачається, що позивачка має доступ до свого сараю з двох вулиць, а саме з [ADDRESS] та [ADDRESS] . В судове засідання представник третьої особи - Чернівецької міської ради не з`явився, подав письмові пояснення, у яких просить розглядати справу за їх відсутності, рішення просять прийняти у відповідності до чинного законодавства. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ N9365486 від 20.10.2009 року [PERSON] є власником земельної ділянки 0,0471 га, що розташована за адресою [ADDRESS] , цільове призначення, 1.8- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Судом встановлено, що згідно договору оренди землі № 10970 від 12.12.2018 року на підставі рішення Чернівецької міської ради VII скликання від 29.10.2018 року № 1480 Чернівецька міська рада надає [PERSON] в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування існуючого житлового будинку, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . В оренду передається земельна ділянка загальною площею ,01500 га. Кадастровий номер земельної ділянки 7310136900:68:002:0115. Судом встановлено, що згідно акту прийому-передачі земельної ділянки в оренду для обслуговування існуючого житлового будинку від 12.12.2018 року Чернівецька міська рада на підставі рішення від 29.10.2018 року № 1480 передає [PERSON] в оренду земельну ділянку за адресою [ADDRESS] . площею ,01500 га. Судом встановлено, що згідно листа Департамента містобудівного комплексу та земельний відносин від 07.05.2019 року встановлено, що на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] , проведення будь-яких будівельних робіт з нового будівництва під повітряною лінією електропередач не виявлено. Зі слів представника орендаря земельної ділянки було здійснено демонтаж господарської будівлі (вбиральня). Відповідно до договору купівлі-продажу від 28.12.2017 року нерухоме майно за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] Земельна ділянка, площею 0,0400 га знаходиться у користуванні громадянки [PERSON] згідно договору оренди від 29.03.2018 року. На земельній ділянці за адресою [ADDRESS] виявлено виставковий стенд будівельних матеріалів, документи дозвільного характеру на його встановлення у гр. [PERSON] відсутні. За адресою [ADDRESS] [PERSON] має у приватній власності земельну ділянку площею 0,0483 га в орендованому користуванні дві земельні ділянки розміром 0,0483 га, 0,1500 га до яких є доступ з [ADDRESS] та [ADDRESS] . Земельна ділянка площею 0,0483 га межує з орендованою гр. [PERSON] земельною ділянкою площею 0,0400 га. Відповідно до пункту 7.4.11 договору оренди землі гр. [PERSON] може передавати земельну ділянку в користування (суборенду) юридичним та/або фізичним особам без письмової згоди Орендодавця. Судом встановлено, що згідно договору оренди землі № 10748 від 29.03.2018 року на підставі рішення Чернівецької міської ради VII скликання від 24.02.2018 року № 1156 Чернівецька міська рада надає [PERSON] в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування будівлі кафе, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0400 га. Кадастровий номер земельної ділянки 7310136900:73:001:0006. Судом встановлено, що згідно акту прийому-передачі земельної ділянки в оренду для обслуговування будівлі кафе від 29.03.2018 року Чернівецька міська рада на підставі рішення від 24.02.2018 року № 1156 передає [PERSON] в оренду земельну ділянку за адресою [ADDRESS] . площею ,00400 га. Судом встановлено, що згідно листа Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин від 10.09.2019 року встановлено, що на [ADDRESS] біля в`їзного знаку «Чернівці» побудований магазин з виступом на 3 метра в межах існуючої вулиці, чим перекрито та зруйновано тротуар. Вулиця [ADDRESS] має статус магістральної вулиці загальноміського значення, по ній здійснюється дуже активний рух транспорту, і тротуару на сьогодні там не має, що створює небезпеку мешканців данного мікрорайону. Крім того дана територія знаходиться в занедбаному стані, хаотично закидана сміттям та побутовими відходами. Судом встановлено, що згідно листа Управління контролю за благоустроєм міста Чернівецькою міською радою від 23.09.2019 року в ході перевірки на ПП «Евромодул» був складений адміністративний протокол так як дане підприємство не пред`явило дозвільних документів на розміщення рекламного стенду за адресою [ADDRESS] . Судом встановлено, що не оспорюється відповідачкою, що 7 років назад останньою без будь-яких дозвільних документів збільшено розмір існуючого кафе, згідно листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради від 21.02.2020 року в ході проведення позапланової перевірки встановлено, що [PERSON] виконанні роботи з реконструкції нежитлової будівлі кафе літ.А. із збільшенням геометричних розмірів в плані, та будівництва гаража на [ADDRESS] без набуття права виконання будівельних робіт. При цьому роз`яснено позивачці її право звернутися до суду у разі порушення її прав зазначеним незаконним самовільним будівництвом. Судом встановлено, що згідно листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради від 18.08.2020 року [PERSON] 20.02.2020 року за результатами проведеної позапланової перевірки на об`єкті «Реконструкція будівлі кафе та будівництво амбару (СТО) на [ADDRESS] » посадовими особами інспекції був виданий припис про усунення норм, стандартів і правил на вищевказаному об`єкті з вимогою провести об`єкт будівництва на [ADDRESS] до вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності до 21.04.2020 року. Перевірка виконання вимог вищевказаного припису посадовими особами інспекції станом на цей час не проведена у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України № 219 від 13.03.2020 «Про оптимізацію органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду» пунктом 3 якої зупинено дію Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553. Посадовими особами інспекції здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю в порядку проведення позапланової перевірки щодо виконання вимог припису за адресою [ADDRESS] є неможливим. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Частиною четвертою статті 13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Відповідно до статті 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Основний Закон України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону (стаття 41). Згідно зі статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування, розпорядження своїм майном. Частинами першою, другою статті 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до частин другої, п`ятої статті 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Відповідно до частини третьої статті 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша статті 155 ЗК України) Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову у їх задоволенні. Таким чином, підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту є порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦК). Відповідно до пункту 33 постанови "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 7 лютого 2014 року № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ встановлено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Як вбачається з правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 18 травня 2016 року (справа № 6-658 цс 15), яка враховується судом, відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, відповідно до частини другої статті 152 ЗК України 2001 року, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою, другою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається Позивачка, як на підставу для звернення до суду з даним позовом, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах по справі, які доводять наявність існування порушень чи реальної небезпеки порушень з боку Відповідачки права власності чи законного володіння Позивачки, створюють для Позивача перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном та підлягають відновленню в порядку встановленому законом, а тому в задоволенні позову належить відмовити в повному обсязі. При цьому, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає необхідним, звернути увагу Чернівецької міської ради на численні порушення прав ЧМР, як власника земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . А саме: виявлено виставковий стенд будівельних матеріалів, документи дозвільного характеру на його встановлення відсутні; встановлено, що на [ADDRESS] біля в`їзного знаку «Чернівці» побудований магазин (кафе) з виступом на 3 метра в межах існуючої вулиці, чим перекрито та зруйновано тротуар. Вулиця [ADDRESS] має статус магістральної вулиці загальноміського значення, по ній здійснюється дуже активний рух транспорту, і тротуару на сьогодні там не має, що створює небезпеку мешканців данного мікрорайону. Дана територія знаходиться в занедбаному стані, хаотично закидана сміттям та побутовими відходами. Крім цього встановлено, що, в порушення інтересів всіх мешканців міста Чернівці, зазначена земельна ділянка, яка належить ЧМР і передана в оренду, значно звужує проїзжу частину дороги [ADDRESS] (дві проїзжі частини дороги в одному напряму звужуються в цій ділянці в одну), що суттєво ускладнює рух в даній частині дороги, створює аварійні ситуації, що в свою чергу потребує термінового втручання міської влади.

Outcome: dismissed