Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

[PERSON] 25.10.2019 року звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на її користь 5611 грн. відшкодування матеріальних збитків, 2000 грн. відшкодування моральної шкоди, 2700 грн. відшкодування за проведення експертизи та 1768,40 грн. відшкодування за судовий збір та надання правничої допомоги. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є наймачем квартири [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають у тому ж будинку поверхом вище у квартирах [ADDRESS] жовтні [ADDRESS] р. її квартиру було затоплено, а саме стелю ванної кімнати, над якою знаходяться квартири в яких проживають відповідачі. 10.10.2018 р. ЛКП «Нове» склало акт про залиття квартири [PERSON] ЇЇ квартиру відповідачі заливали неодноразово, про що вона має відповідні акти від 10.10.2018 р., 03.01.2019 р., 01.04.2019 р. та 11.06.2019 р. Згідно акта комісії ЛКП «Нове» від 11.06.2019 р. причиною затоплення могли стати негерметичні щілини між стіною та душовою кабіною у квартирах відповідачів. Згідно висновку експерта вартість відновного ремонту становить 5611 грн., а вартість самої експертизи становить 2700 грн., які вона просить стягнути з відповідачів. Також пояснює, що крім матеріальних збитків, їй завдано моральної шкоди, яка полягає у завданні їй негативних наслідків в результаті затоплення квартири, перебування у нервовому стресі. Також позивач багато часу затратила для походів у ЛКП «Нове» та до експерта, що має свої негативні як фінансові, так і психологічні наслідки. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~03.02.2020 р. відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що даного залиття, про яке йде мова в позовній заяві не було. Акти, що видані ЛКП «Нове» свідчать про наявність старих слідів, а причин залиття, слідів витоків і несправностей сантехнічного обладнання і комунікацій у її санвузлі не встановлено. Також зазначає, що позивачка із питанням пошкодження її майна, чи квартири до відповідачки не зверталась. Просить в задоволенні позову відмовити. \~ \~ \~ \~07.02.2020 р. відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що в матеріалах справи відсутні докази факту залиття і пошкодження майна [PERSON] , також відсутні докази про причини такого залиття і винуватців. Надані позивачем акти ЛКП «Нове» лише доказують невинуватість [PERSON] , як відповідача по справі. Також зазначає, що позивачка із питанням пошкодження її майна, чи квартири до неї не зверталась. Просить в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник позивача дала пояснення аналогічно наведеним в позовній заяві, просить позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник дали пояснення аналогічні наведеним у відзиві на позовну заяву, просять в позові відмовити. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні відповідач [PERSON] дала пояснення аналогічні наведеним у відзиві на позовну заяву, просить в позові відмовити. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник третьої особи ЛКП «Сигнівка» не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~ Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем вкартири [ADDRESS] , що підтверджується розпорядженнями Залізничної районної адміністрації ЛМР від 17.07.2009 р. №576 та 21.01.2010 р. №37 /а.с. 17-18/. \~ \~ \~ \~Згідно акту ЛКП «Нове» від 10.10.2018 р., що складений в складі головного інженера ЛКП «Нове» [PERSON] , майстрів [PERSON] та [PERSON] встановлено, що комісією була обстежена ванна кімната у квартирі [ADDRESS] на предмет залиття (стеля ванної кімнати) квартирою [ADDRESS] розташованою вище поверхом. [ADDRESS] (ванної кімнати) сантехнічні прилади знаходились у задовільному стані та витоків не виявлено /а.с. 19/. Згідно акту ЛКП «Нове» від 03.01.2019 р., що складений в складі головного інженера ЛКП «Нове» [PERSON] , майстрів [PERSON] та [PERSON] встановлено, що 27.12.2018 р. було поведене повторне обстеження кв. [ADDRESS] , де проживає [PERSON] на предмет залиття ванної кімнати даної квартири. При обстеженні виявлено старі сліди затікання. Також було проведено обстеження квартир, які знаходяться над кв. [ADDRESS] , де проживає [PERSON] та кв. [ADDRESS] , де проживає [PERSON] із сім`єю. На момент обстеження даних квартир всі сантехнчні прилади та мережі знаходилися в задовільному технічному стані та ніяких витоків не було виявлено /а.с. 20/. Згідно акту ЛКП «Нове» від 01.04.2019 р., що складений в складі майстрів [PERSON] та [PERSON] , сантехніка [PERSON] було проведено обстеження кв. [ADDRESS] на предмет залиття ванної кімнати. Також було проведено обстеження санвузлів квартир, які знаходяться вище поверхом над кв. [ADDRESS] , де проживає [PERSON] та кв. [ADDRESS] , де проживає [PERSON] із сім`єю. На момент обстеження у санвузлі, який належить кв. [ADDRESS] б виявлено, що була проведена заміна вхідних приладів водопостачання. На момент обстеження витоків не виявлено /а.с. 21/. Згідно акту ЛКП «Нове» від 11.06.2019 р., що складений в складі головного інженера ЛКП «Нове» [PERSON] , майстрів [PERSON] та [PERSON] встановлено, що було обстежено санвузол розташований на другому поверсі та обслуговується квартирою [ADDRESS] , де проживає [PERSON] . Під час бстеження санвузла витоків води, які б могли спричинити замокання стелі та стіни в квартирі нижче поверхом [ADDRESS] [NUMBER] не виявлено, проте в душовій кабіні виявлено незначні негерметичні щілини між стінкою та душовою кабіною. В квартирі [ADDRESS] , де проживає [PERSON] недоліків в роботі санвузла не виявлено /а.с. 22/. Згідно висновку експерта №1231/19 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження по заяві від [PERSON] від 15.04.2019 р. вартість відновлювальних робіт (ремонтно-будівельних робіт), проведення яких необхідне для приведення квартири за адресою: [ADDRESS] в попередній стан, до залиття, на дату проведення експертного дослідження становить 5611 грн. /а.с. 8-13/. Відповідно до ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує. Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до ч ч. 1, 2ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками визнаються: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Сулу України № 6 від 27.03.1992 року з наступними змінами та доповненнями "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, за загальними правилами цивільна відповідальність за завдану майнову і моральну шкоду настає за наявності чотирьох складових: - неправомірних дій, заподіювача шкоди, негативного наслідку таких дій (шкоди, причинного зв`язку між діями заподіювача шкоди та завданою шкодою), а також вини особи, яка завдала шкоду. При цьому обов`язок щодо доказування факту заподіяння шкоди відповідачем та її розмір покладається саме на позивача, про що зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 03.12.2014 року по справі №6-183цс14. Позивач стверджує, що залиття її квартири сталося з вини відповідачів, однак належних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано. Натомість в матеріалах справи містяться акти ЛКП «Нове» у яких зазначено, що у квартирі позивачки наявні старі сліди замокання, а під час обстеження квартир відповідачів жодних витоків, які б могли спричинити затоплення квартири позивачки, виявлено не було. Крім цього, в наданому позивачкою висновку не встановлено причину залиття квартири [ADDRESS] , так як на вирішення експертного дослідження було поставлено лише питання: яка вартість відновлювальних робіт (ремонтно-будівельних робіт) по усуненню наслідків залиття квартири, розтошованої за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивачем не доведено належними доказами, що саме відповідачами їй спричинено шкоду внаслідок пошкодження належного їй майна, не доведено, що дії відповідачів були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та є вина відповідачів. Що стосується стягнення моральної шкоди на користь позивача, то відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» із змінами і доповненнями та ст. 1167 ЦК України, позивачем не надано доказів на підтвердження наявності вини відповідачів у її завданні. Згідно ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання та ст.81 цього Кодексу встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вважає, що у встановленому законом порядку не було доведено факту спричинення відповідачами позивачу шкоди, в зв`язку із залиттям її квартири. Отже, підстави для стягнення матеріальної та моральної шкоди з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] відсутні, тому у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed