Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, між ними виникають непорозуміння та сварки, вони втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного та практично припинили шлюбні стосунки, тому вважає, що подальше збереження сімї неможливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві і просить суд позов задовольнити та розірвати шлюб, врахувавши, що він не є батьком дитини [PERSON], що народилася 17.08.2016року, проте у свідоцтві про народження записаний як батько. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні відносно задоволення позовних вимог не заперечила. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 07.03.1996року, про що свідчить свідоцтво про одруження І-ИД №001996, видане відділом РАГСу виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів, актовий запис № 194. Від даного шлюбу у сторін є двоє дітей: син [PERSON], 24.02.2005р.н. та син [PERSON], 17.08.2016р.н., що стверджується свідоцтвами про народження Серія І-ИД №000908 та Серія І-ИД №246192. Згідно ч.2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Згідно ч.4 ст.110 СК України чоловік, дружина мають право предявити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З роз'яснень, даних у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року, вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, брати до уваги інші обставини життя подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони не змогли створити міцної сімї, вони люди різних поглядів на життя, між ними виникають непорозуміння та сварки, однак на утриманні та вихованні у них перебуває двоє малолітніх дітей, крім того молодшому сину [PERSON] ще не виповнилося один рік, батьком дитини у свідоцтві про народження записаний позивач, батьківство щодо даної дитини іншою особою не визнане, рішення суду про виключення із актового запису про народження дитини відомостей про чоловіка як батька дитини також не має, тому твердження позивача, що він не є батьком дитини [PERSON], що народився 17.08.2016року, суд до уваги не приймає та вважає, що не збереження сімї суперечитиме інтересам сторін спору, а тому позов до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed