Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та її утримання жінки, з якою не перебуває у шлюбі, до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини доходу відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог, [PERSON] зазначила, що вони з відповідачем до 29.12.2018 року, проживали однією сім`єю як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народився [INFO] року [PERSON] .. Відповідач, не надає матеріальної допомоги на утримання їхнього малолітнього сина [PERSON] та на її утримання, хоча є його обов`язком. Вказані обставини і слугували підставою звернення позивача до суду. В подальшому, позивач подала заяву про уточнення позовних вимог в частині народження відповідача по справі, а тому просила суд вважати вірним дату народження останнього 20.06.1985 року. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України спори про стягнення аліментів розглядаються в порядку спрощеного провадження, а тому вказана справа підлягає розгляду саме в такому провадженні та згідно до положень ч. 13 ст. 7, ч.ч. 3, 5 ст. 279 ЦПК України вона була розглянута без повідомлення сторін в порядку письмового провадження без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. З наявної у матеріалах справи поштової розписки про отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з доданими до неї копіями документів вбачається, що відповідач зазначені документи отримав заздалегідь, однак у визначений йому строк, відзиву на позов або інших клопотань суду не подав. Розглянувши матеріали справи в порядку письмового провадження, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з належно завіреної копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , баками якого зазначені сторони по справі. Позивач самостійно утримує їхнього спільного з відповідачем малолітнього сина [PERSON] . В той же час, відповідач добровільно, жодної матеріальної допомоги на утримання такого не надає, хоча це є його обов`язком, окрім того, він є працездатним, як за віком та стоном здоров`я, на утриманні непрацездатних осіб не має, інші зобов`язання по виконавчим листам відсутні. Відповідно до ст. ст.180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи викладене, а також той факт, що позивач маючи фінансові можливості, добровільно не виконує покладеного на нього обов`язку утримувати неповнолітнього сина [PERSON] , хоча зобов`язаний утримувати останнього до його повноліття, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і щомісячного стягнення аліментів на користь позивача на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час, позивач по справі на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а тому самостійного заробітку не має та потребує матеріальної допомоги, яку повинен надавати батько дитини. Судом встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі між собою не перебували. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч. 2 - 4 ст. 84 та ст. 68 і 88 цього Кодексу. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка немає змоги працювати і утримувати себе. В добровільному порядку питання щодо утримання позивача сторони не вирішили. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав. Ч.4 ст. 84 СК України, передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача, суд бере до уваги той факт, що відповідач є працездатною особою, на теперішній час з нього також вказаним рішенням підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вище викладене, беручи до уваги той факт, що відповідач повинен також сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина сторін [PERSON] , є працездатним, має можливість утримувати позивача, як жінку з якою проживає дитина до трьох років, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з нього аліментів на утримання позивача [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, в іншій частині позовних вимог відмовити. Оскільки при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed