overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

05.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.09.1992 року в Палаці одруження "Центральний" м. Харкова, актовий запис №2040. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з 26.09.1992 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого часто виникають сварки, які негативно впливають на малолітню дитину. Шлюбні відносини між ними припинені, примирення не можливе. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Солодовник О.Д. подав заяву про розгляд справи за відсутності позивачки, позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу, просив залишити прізвище позивачки "Ченцова" . Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про укладення шлюбу та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.09.1992 року, від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 3, 5). Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Спору про розділ майна та місце проживання малолітнього сина між сторонами немає. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що представник позивачки Солодовник О.Д. у заяві наполягав на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивачки судові витрати: 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

05 березня 2014 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду із позовом до відповідача про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення ПКЕЕн в сумі 412 грн. 74 коп. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON], яка проживає за адресою:[ADDRESS], є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївоблтеплоенерго». За вказаною адресою оформлено особовий рахунок (укладено договір) № [NUMBER]. Відповідно до умов Договору, ПАТ "Миколаївобленерго" зобов'язується належним чином виконувати постачання електроенергії, а споживач зобов'язується належним чином користуватися поставленою енергією, проводити оплату отриманих послуг по електролічильнику та утримувати електроустановку 20 листопада 2013 року представниками ПАТ «Миколаївобленерго» при здійсненні технічної перевірки дотримання вимог діючих ПКЕЕн було встановлено порушення відповідачем п. 42 Правил користування електроенергією для населення, а саме: «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника відкритою електропроводкою через прилад обліку без порушення схеми обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку. Відсутність пломб з відбитками тавр електропередавальної організації». За вказаним порушенням було складено Акт № D-2881, який підписаний контролерами та споживачем. 16 грудня 2013 року комісією, яка була проведена без присутності споживача, прийнято рішення, що в результаті порушення відповідачем ПКЕЕн було нанесено збитків в розмірі 412 грн. 74 коп. Таким чином, загальна сума боргу становить 412 грн. 74 коп. Проте, на теперішній час сума заборгованості відповідачем не сплачена. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 526,1166, 1193 ЦК України, «Правил споживання електроенергії для населення», суд дійшов висновку, що предявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

05 березня 2015 року [PERSON](далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідачка) про розірвання шлюбу, де зазначив, що 23 лютого 2013 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області , про що зроблено актовий запис за № 28 від 23.02.2013 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначив, що одруження з відповідачкою виявилось невдалим через відсутність спільних інтересів, довіри та взаєморозуміння між ними, шлюбні відносини між ними припинені з 30 грудня 2014 року. Так як дружина зраджувала йому , вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачкою неможливе. Просить дитину [PERSON],[INFO] після розірвання шлюбу залишити проживати з відповідачкою. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив шлюб розірвати, дочку - [PERSON] залишити проживати з матір»ю. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, погодилась з тим, що шлюб має бути розірваний , та згодна з тим, щоб дочка залишилась проживати з нею. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, сторони фактично сімейних стосунків не підтримують, спору про розділ майна немає, і це дає суду підстави для висновку про те, що сім'я повністю розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Між сторонами досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу і така згода відповідає вимогам ст.160 СК України. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішенні суду зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Встановлено, що під час реєстрації шлюбу 23 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області прізвище змінила відповідачка (дошлюбне прізвище "[PERSON]" ). Відповідачка підтвердила у судовому засіданні про те, що бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~05 березня 2020 року РСТМ «Шахтар» звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по членським внескам. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] з 1988 року є членом РСТТМ «Шахтар» і користується земельною ділянкою № [NUMBER] , площею 600 кв.м. Умовами Статуту РСТМ «Шахтар» передбачено, що члени товариства зобов`язані в строк до 30 червня щорічно сплачувати членські та інші внески в сумі, визначеній загальними зборами товариства. Рішенням загальних зборів РСТМ «Шахтар» встановлені членські внески в наступних розмірах: у 2017 році 250 грн., у 2018 році 300 грн., у 2019 році 300 грн. Вказує, що з 2017 року відповідач не сплачує членських внесків за користування земельною ділянкою і його заборгованість станом на кінець 2019 року склала 850 грн. Стверджує, що надіслані вимоги відповідачу були ним проігноровані, а тому просить стягнути з [PERSON] в користь РСТТМ «Шахтар» 850 грн. заборгованості по членським внескам в сумі 850 грн. за період з 2017 року по 2019 рік включно, а також судові витрати у справі. У підготовче засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові, просив їх задовольнити (а.с.47). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, позов визнав повністю, не заперечив щодо його задоволення (а.с.48). \~ \~ \~ \~Статтею 12\~Закону України\~«Про кооперацію» передбачено, що одним з обов`язків члена кооперативу (товариства) є сплата визначених статутом кооперативу внесків. \~ \~ \~ \~Підпунктами "а" та "и" пункту 4.3 Статуту Ради садівничих товариств масиву «Шахтар» (а.с.4-13) встановлено обов`язок члена садівничого товариства дотримуватися вимог законодавства України про землю, про колективне садівництво, Статуту кооперативу, рішення загальних зборів, здійснювати оплату річних членських внесків до 30 червня поточного року. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач взяв на себе зобов`язання сплачувати членські внески у розмірі та в строки установлені зборами членів товариства, а тому враховуючи визнання\~позову відповідачем,\~що визнання\~позову відповідачем\~не суперечить\~закону і\~не порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,суд задоволює позов та стягує з відповідача в користь РСТМ «Шахтар» заборгованість всього в сумі 850,00 грн. з розрахунку 250 грн. (за 2017 рік) + 300 грн. (за 2018 рік) +300 грн. ( за 2019 рік). \~ \~ \~ \~Також, відповідно до ст.141, ст.142 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача РСТТМ «Шахтар» 1051 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.3), а решту 1051 грн. суд повертає позивачу з Державного бюджету України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

05 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 липня 1998 року виконавчим комітетом Юнокомунарівської міської ради м. Єнакієвого Донецької області, актовий запис № 54. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені в зв'язку з тим, що у подружжя різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння один одного, спільне господарство не ведеться з 2000 року. Питання про поділ майна не ставиться. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на примирення не згодний. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову, просила після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Сторони мають дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З пояснення позивача та з матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили у 2000 році. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин. Вислухавши пояснення позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, мотивуючи це тим, що примирення сторін уже неможливе, доказів того, що примирення сторін ще можливе суду не представлено, суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

05 грудня 2014 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 09.10.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн. зі сплатою за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 35 146,98 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача Кашаєва О.Г. не з'явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляд справи, про що в матеріалах справи мається розписка про вручення судової повістки (а.с.52), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. За таких обставин суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.10.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 19.11.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 35 146,98 грн., яка складається з: - 24 190,43 грн. - заборгованість за кредитом; - 8 156,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 650,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; - 500 грн. - штрафу (фіксована частина); - 1 649,86 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 351 грн. 47 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

05 грудня 2014 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 09.10.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн. зі сплатою за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 35 146,98 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Кашаєва О.Г. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував. Суд, заслухавши думку представника позивача Кашаєвої О.Г., відповідача [PERSON], дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.10.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 19.11.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 35 146,98 грн., яка складається з: - 24 190,43 грн. - заборгованість за кредитом; - 8 156,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 650,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; - 500 грн. - штрафу (фіксована частина); - 1 649,86 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати, понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 351 грн. 47 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

05 грудня 2014 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 27.12.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 6 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 12 936,91 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала. За таких обставин суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.12.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 6 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 30.09.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 12 936,91 грн., яка складається з: - 5 728,45 грн. - заборгованість за кредитом; - 4 766,23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 350,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; - 5 000 грн. - штрафу (фіксована частина); - 592,23 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved