Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

У поданій в січні 2015 року заяві позивачі [PERSON] та [PERSON] просять стягнути з відповідача [PERSON] по 200 грн. в рахунок відшкодування завданої їм матеріальної шкоди та моральну шкоду в розмірі 20000 грн. та 18000 грн. відповідно, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог покликаються на те, що 27 квітня 2014 року позивачі та [PERSON] прогулювалися по центру с.Здовбиця Здолбунівського району Рівненської області поблизу магазину «Діана», де замітили автомобіль «Рено Майстер», у якому знаходився [PERSON] На привітання [PERSON] гаслом «Слава Україні» [PERSON] відреагував неадекватно та агресивно, вийшов з автомобіля та намагався вдарити, вдаривши рукою йому в обличчя та в руку, а третій удар прийшовся у повітря, що вивело останнього з рівноваги і він впав. Зрозумівши, що [PERSON] перебуває у стані алкогольного сп'яніння, він порадив йому заспокоїтись і йти додому, інакше пригрозив викликати ДАІ. У цю мить до нього підійшов брат [PERSON] і вони пішли по вулиці Шкільній у напрямку річки, а [PERSON] сів за кермо автомобіля і почав наздоганяти їх, спрямовуючи автомобіль прямо на них. Однак вони відстрибнули, а [PERSON] у кінці вулиці розвернувся і знову почав рух на них. Він вирішив зупинити небезпечного водія, обабіч підняв камінь, який продемонстрував [PERSON] та правою рукою намагався зупинити, однак останній тільки додав швидкості. Коли автомобіль був приблизно на відстані 3-5метри, він підкинув камінь вгору і автомобіль налетів на камінь та зупинився. У цей час підійшов [PERSON], під'їхали працівники міліції. У той час як [PERSON] оглядав колесо автомобіля, до нього підійшов [PERSON] та наніс йому удар рукою по голові. По даному факту було відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст.125 КК України, яке закрито у зв'язку з відмовою від обвинувачення. Внаслідок неправомірних дій [PERSON] позивачам заподіяно матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на придбання лікувальних засобів, а також моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вони зазнали у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача. У поданій в лютому 2015 року зустрічній позовній заяві відповідач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] 1000 грн. в рахунок відшкодування завданої йому матеріальної шкоди та 20000 грн. моральної шкоди, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх зустрічних вимог [PERSON] покликається на те, що 27 квітня 2014 року близько 19 години 30 хвилин поблизу магазину «Діана» по вул.Шосова у с.Здовбиця Здолбунівського району Рівненської області [PERSON] наніс йому два удари кулаком рук в обличчя та два удари ногами по тулубу, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження. По даному факту було відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст.125 КК України, яке закрито у зв'язку з відмовою від обвинувачення. Внаслідок неправомірних дій [PERSON] йому завдано матеріальну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у звязку з ушкодженням здоров'я, а також у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача. Ухвалою суду від 02 квітня 2015 року провадження у справі було зупинено до припинення перебування [PERSON] у складі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан та відновлено провадження ухвалою суду від 16 травня 2017 року. Відзиви на позов відповідачами по справі не подавалися. У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали повністю з наведених у позові підстав, у задоволенні зустрічного позову просять відмовити. Відповідач та його представник позовні вимоги за первісним позовом не визнав, пояснюючи тим, що [PERSON] та [PERSON] він не бив, просить у задоволені їх позову відмовити та повністю підтримав свою зустрічну позовну заяву з наведених у ній підстав. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, з'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставі своїх вимог або заперечень. З оглянутих судом матеріалів кримінальної справи №562/1522/14-к вбачається, що [PERSON]С та [PERSON] обвинувачували [PERSON] у тому, що останній 27 квітня 2014 року близько 20.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння по вул.Шкільна у с.Здовбиця Здолбунівського району Рівненської області, під час суперечки з ними умисно наніс [PERSON] один удар кулаком в область лівої частини нижньої щелепи, а [PERSON] два удари кулаком правої руки в ту же область, чим завдав останнім тілесні ушкодження у вигляді припухлості м'яких тканин в нижній щелепі зліва, які згідно висновків судово-медичної експертизи №145 та №146 від 28 квітня 2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 вересня 2014 року, що набрала законної сили, вказане кримінальне провадження №12014180130000323 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, було закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв'язку із відмовою потерпілих [PERSON]С та [PERSON] від обвинувачення. [PERSON] щодо закриття кримінального провадження з указаних нереабілітуючих підстав не заперечував, не наполягав на розгляді справи по суті та виправдання його через недоведеність вчинення ним цього кримінального правопорушення. А відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено рішення лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивачі за первісним позовом [PERSON]С та [PERSON], будучи допитаними в якості свідків у передбаченому ст.234 ЦПК України порядку, наведені вище обставини спричинення їм тілесних ушкоджень [PERSON] повністю підтвердили та їх показання узгоджуються з показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Також з оглянутих судом матеріалів кримінальної справи №562/1526/14-к вбачається, що [PERSON] обвинувачувався у тому, що 27 квітня 2014 року близько 19.30 годині, перебуваючи на дорозі біля магазину "Діана" по вул.Шосова в с.Здовбиця Здолбунівського району Рівненської області, під час суперечки із [PERSON] умисно наніс останньому два удари кулаками рук в обличчя та два удари ногами по тулубу, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді синців на верхній та нижній повіках лівого ока, на верхній повіці правого ока, забою м'яких тканин обличчя, забою грудної клітки справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи №148 від 30 квітня 2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 вересня 2014 року, що набрала законної сили, вказане кримінальне провадження №12014180130000320 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, було закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв'язку із відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення. [PERSON] щодо закриття кримінального провадження з указаних нереабілітуючих підстав не заперечував, не наполягав на розгляді справи по суті та виправдання його через недоведеність вчинення ним цього кримінального правопорушення. Досліджені судом докази в їх сукупності повністю підтверджують обставини події та заподіяння позивачам діями відповідачів легких тілесних ушкоджень. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаної норми зобов'язання з відшкодування шкоди це такі цивільно-правові зобов'язання, в яких потерпіла сторона має право вимагати від боржника (заподіювача шкоди) повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків. Будь-яких належних, допустимих та достовірних у розумінні ст.ст.76-79 ЦПК України доказів понесення позивачами як за первісним так і за зустрічним позовом витрат на придбання лікувальних засобів у зв'язку із лікуванням завданих їм тілесних ушкоджень суду не надано, а тому ці вимоги є недоведеними та задоволенню не підлягають. Частиною 1 ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім передбачених цією статтею випадків. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. З роз'яснень, що містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Вимоги позивачів про стягнення на їх користь моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вони зазнали у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також у душевних стражданнях, яких зазнали у зв'язку з протиправною поведінкою щодо них з огляду на їх характер та обсяг перенесених ними фізичних та душевних страждань, є обґрунтованими. Проте, визначена позивачами сума грошового відшкодування моральної шкоди з огляду на встановлені обставини справи значно перевищує місячний розмір заробітної плати на час виникнення спірних правовідносин, а тому підлягає стягненню у розмірі 1500 горн., який на думку суду буде відповідати вимогам розумності і справедливості. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним та за зустрічним позовом підлягають частковому задоволенню. Ураховуючи, що позивачі при подачі позову про стягнення завданої злочином шкоди звільнені від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до частин 1, 2, 6 ст.141 ЦПК України присуджує стягнення судового збору з відповідачів в прибуток держави у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст.ст.180, 181-184, 192 СК України та

Outcome: approved