Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, зазначивши на обгрунтування позовних вимог, що з 31 серпня 1991 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано 10 липня 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за №64. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час син навчається на денному відділенні Кіровоградського державного педагогічного університету ім.В.Винниченка, термін закінчення навчального закладу 30 червня 2017 року. Позивач також зазначив, що після розірвання шлюбу, він, відповідач та їх син продовжували проживати у двокімнатній квартирі [ADDRESS], при цьому він разом з відповідачем продовжували піклуватися про сина та надавати йому матеріальну допомогу, разом з тим, приблизно у перших числах вересня, 2014 року у зв'язку з погіршенням відносин з відповідачем, він (позивач) змушений був переїхати на найману квартиру за адресою [ADDRESS], а син залишився проживати у квартирі разом з матір'ю, при цьому він продовжував надавати сину матеріальну допомогу. В подальшому, а саме, приблизно 20-22 вересня 2014 року за відсутності взаємного порозуміння та періодичними конфліктами з матір'ю син забрав свої особисті речі і переїхав жити до нього на найману квартиру, у зв'язку з чим він несе самостійно всі витрати на утримання дитини (харчування, одяг, витрати на навчання, на лікування), в той час як відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працевлаштованою, працює викладачем в школі, має постійний дохід, середній розмір якого становить приблизно 3 200 грн. на місяць, додатково отримує пенсію по інвалідності приблизно в розмірі 1 300 грн. Позивач також зазначив, що він теж працює вчителем в школі, отримує заробітну плату в розмірі приблизно 2 100-2 300 грн. на місяць, син навчається на денному відділенні в університеті у зв'язку з чим не має можливості працевлаштуватися та отримувати заробітну плату, та є таким, що потребує матеріальної допомоги у зв'язку продовженням навчання. З огляду на зазначене вище та з посиланням на ст.ст.182, 199, 200 СК України позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі, що становить 1/4 частину з усіх видів її заробітку (доходу) до досягнення сином 23-ох років, тобто до [INFO] року. Ухвалою суду від 27 листопада 2014 року залучено до участі в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] Позивач [PERSON] та в його інтересах представник під час судового розгляду справи позові вимоги уточнили та з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання і у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги у розмірі, що становить 1/4 частку з усіх видів її заробітку (доходу) до досягнення сином 23-ох років, тобто до [INFO] року, посилаючись при цьому на обставини, викладені в позові. Крім того, в обгрунтування додаткових пояснень позивач зазначив, що з початку грудня, 2014 року він разом з сином повернувся проживати в спільну квартиру [ADDRESS], разом з тим, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в той час як дитина, навчаючись на денному відділенні Кіровоградського державного педагогічного університету ім.В.Винниченка, та, не маючи можливості у зв'язку з цим працевлаштуватися, потребує такої допомоги у зв'язку з продовженням навчання, так як дитині потрібно харчуватися, одягатися, нести витрати на навчання. Відповідач [PERSON] та в її інтересах представник позовні вимоги не визнали, вважаючи позов необгрунтованим та безпідставним, просили відмовити в його задоволенні. На обгрунтування заперечень зазначили, що позивачем не доведено потреби повнолітньої дитини у матеріальній допомозі саме у зв'язку з продовженням навчання. Крім того, відповідач зазначила, що вона надавала і по мірі необхідності надає матеріальну допомогу дитині, зокрема, забезпечила дитину необхідними методичними посібниками для навчання, канцелярськими приладдями, купила дитині взуття та одяг. Більш того, зазначила, що дитина навчається на денному відділенні на безоплатній формі навчання, отримує стипендію, дитина забезпечена безкоштовно підручниками, в університеті є бібліотека та створені всі умови для навчання, дитині є де проживати, на теперішній час дитина, позивач та вона проживають в [ADDRESS], спільно харчуються, як вона, так і позивач несуть витрати на придбання продуктів харчування. Окрім того, зазначила, що син проживає в квартирі в окремій кімнаті, у зв'язку з чим не має необхідності витрачати кошти на житло, йому створені всі умови для навчання. Також зазначила, що, у разі звернення до неї дитини з проханням надання йому матеріальної допомоги, вона завжди допоможе, однак дитина, прийнявши сторону батька, і підтримуючи його, з такими проханнями до неї не звертається. Крім того, зазначила, що лише вона несе витрати на утримання майна - квартири, в якій проживає також позивач, і який участі в утриманні майна, а саме: оплати комунальних послуг, - не приймає, більш того, позивач також працевлаштований, працює вчителем в навчальному закладі, крім основної роботи, має інші доходи, в свою чергу, вона є інвалідом ІІ-ої групи з дитинства, з 2006 року інвалідність встановлена безстроково, у зв'язку з чим потребує періодично лікування амбулаторно, а також санаторно-курортного лікування, окрім того, їй рекомендовано ендопротезування. Третя особа [PERSON] підтримав позов позивача [PERSON], в поясненнях з приводу поданого позову зазначив, що сторони є його батьками, він дійсно є студентом та на теперішній час навчається на ІІ-му курсі денної форми навчання Кіровоградського державного педагогічного університету ім.В.Винниченка, а так як він навчається, то не має можливості працевлаштуватися. Крім того, зазначив, що отримував стипендію в середньому 790 грн. 00 коп., за результатами складання іспитів на теперішній час стипендію не отримує. Не заперечував також тих обставин, які зазначені позивачем позові, що з вересня, 2014 року через конфлікт з матір'ю, він пішов з квартири та проживав на квартирі разом з батьком, яку останній знімав, на початку грудня, 2014 року повернувся разом з батьком проживати в квартиру, в якій, крім них, проживає і мати, у нього є окрема кімната, в якій він проживає, батьки проживають в іншій кімнаті. Окрім того, зазначив, що саме мати забезпечила його на І-му курсі підручниками, одягом та взуттям, на теперішній час батьки спільно витрачають кошти на придбання продуктів харчування, по черзі готують їжу. Також зазначив, що він не звертався з проханням про надання йому матеріальної допомоги до матері, стипендію, яку він отримував, витрачав на наступні цілі: близько 400 грн. він витрачав на дівчину, з якою зустрічається, близько 70 грн. витрачав на відвідування спортивних клубів. Заслухавши пояснення позивача в обгрунтування позовних вимог, заперечення проти позову відповідача, в їх інтересах представників, заслухавши пояснення третьої особи, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову позивачу слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що останні з 31 серпня 1991 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 10 липня 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за №64. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], в якому батьками зазначені «Батько» [PERSON] та «Мати» [PERSON].), який на теперішній час є повнолітнім. Судом також встановлено, що [PERSON] є студентом 21-ої групи ІІ-го курсу факультету історії та права Кіровоградського державного педагогічного університету ім.В.Винниченка, денної державної форми навчання, термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року (довідка Кіровоградського державного педагогічного університету ім.В. Винниченка №1364 від 17.09.2014 року). Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, до яких, зокрема, належать: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З наданих в судовому засіданні пояснень сторін та третьої особи, з досліджених письмових доказів, наданих сторонами, судом встановлено, що позивач та відповідач працевлаштовані, працюють вчителями в НВОСНЗ 1 ст. «Гармонія» - гімназії Т.Шевченка м.Кіровограда, отримують заробітну плату (довідки про доходи), крім того, відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ-ої групи з дитинства (виписка із акта огляду у МСЕК №101283 від 06.03.2006 року) та у зв'язку з наявним у неї діагнозом: двосторонній вроджений вивих обох стегон, неоартрози ІІІ-го ступеню кульшових суглобів з комбінованими контрактурами, виражене порушення функції суглобів та ходи, - потребує ЛФК, ендопротезування, стаціонарного лікування двічі на рік, санаторно-курортного лікування один раз в рік та заняття тренажерами, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1 339 грн. 96 коп. Третя особа [PERSON], навчаючись на 2-му курсі факультету історії та права Кіровоградського державного педагогічного університету ім.В.Винниченка, денної державної форми навчання, в період з липня по грудень, 2014 року отримував стипендію в розмірі 803 грн. 00 коп. щомісячно (довідка про доходи за період з 01.07.2014 року по 31.12.2014 року від 16 січня 2015 року), частину з якої, як пояснив в судовому засіданні третя особа [PERSON] (технічний запис судового засідання за 27.11.2014 року) він витрачає на дівчину, з якою зустрічається (близько 400 грн.), 70 грн. витрачає на відвідування спортивних клубів. Більш того, третя особа [PERSON] пояснив, і зазначені пояснення приймаються судом до уваги, що відповідач по справі [PERSON] забезпечила його одягом, взуттям, допомагала матеріально, отримує він допомогу і від батька. Витрати, пов'язані з навчанням третя особа пов'язує з придбанням канцелярських приладь, необхідністю користування послугами копіювальної техніки, бібліотеки, відвідування музеїв, інших культурно-освітніх заходів, дні народження одногрупників, придбання подарунків. З огляду на зазначене, третя особа [PERSON] вказав, що матеріальної допомоги саме на навчання та пов'язаний у зв'язку з цим навчальний процес йому не потрібно, разом з тим є необхідність в отриманні ним від батьків матеріальної допомоги на проживання, придбання одягу, яким він на теперішній час забезпечений, продуктів харчування, потребою харчуватися в їдальні учбового закладу. Крім того, судом встановлено, що до вересня, 2014 року третя особа [PERSON] разом з батьками проживав в [ADDRESS], через погіршення відносин між батьками, позивач [PERSON] залишив квартиру і почав проживати за адресою [ADDRESS], а третя особа [PERSON] залишився проживати разом з матір'ю, та після того, як у нього з відповідачем [PERSON] теж виник конфлікт, стосунки між ним та матір'ю загострилися, він пішов проживати до батька. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] зверталася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] у зв'язку з продовженням ним навчання, та рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 10.10.2014 року, яке набрало законної сили, в задоволенні позову їй було відмовлено з тих підстав, що дитина отримує стипендію та на час розгляду справи проживає з батьком [PERSON] В свою чергу, судом встановлено, і дані обставини підтверджені сторонами та третьою особою, що на час пред'явлення позивачем [PERSON] позову до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, останній проживав разом з батьком за адресою [ADDRESS], починаючи з 07 грудня 2014 року позивач [PERSON] разом з сином [PERSON] проживають в [ADDRESS]. В зазначеній квартирі проживає також відповідач [PERSON] Крім того, встановлено, що третя особа [PERSON] проживає в окремій від батьків кімнаті, і позивач, і відповідач несуть витрати на придбання продуктів харчування, якими забезпечують повнолітнього сина, витрати на утримання майна - квартири [ADDRESS] за грудень, 2014 року понесла відповідач [PERSON], що підтверджується відповідними квитанціями. Крім того, в судовому засіданні третя особа [PERSON] зазначив, і дані пояснення також приймаються судом до уваги, що він не звертався з проханням до матері про надання йому матеріальної допомоги, що підтвердила в судовому засіданні і відповідач, зазначивши при цьому, що у разі звернення до неї сина, матеріальну допомогу вона йому надасть. Частина 3 ст.199 СК України визначає суб'єктів, які мають право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. До них, зокрема, належать: той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Під час судового розгляду справи встановлено, і дана обставина не оспорювалася сторонами, що повнолітня дитина [PERSON] є студентом 2-го курсу факультету історії та права Кіровоградського державного педагогічного університету ім.В.Винниченка, денної державної форми навчання, на час судового розгляду справи зареєстрований та фактично проживає разом з батьками в квартирі, тим самим, судом відзначається, що позивач [PERSON] не належить до кола осіб, визначених ч.3 ст.199 СК України, яким належить право на звернення до суду з зазначеним позовом, при цьому під час судового розгляду справи судом не встановлено, та позивачем не доведено з наданням суду належних доказів, що повнолітній син [PERSON], продовжуючи навчання, потребує матеріальної допомоги саме у зв'язку з продовженням навчання, крім того, судом відзначається, що повнолітній син [PERSON] проживає разом з батьками в одній квартирі, йому створені умови для навчання, житлом, одягом та продуктами харчування забезпечений за рахунок батьків, у дитини не має необхідності у зв'язку з продовженням навчання нести витрати на проживання, так як навчальний заклад знаходиться у м.Кіровограді, не має необхідності витрачати кошти і на проїзд до місця навчання, оскільки навчальний заклад знаходиться поблизу місця його проживання, виходячи при цьому також із засад розумності та справедливості, приймаючи до уваги особисті конфліктні відносини, які склалися між сторонами по справі - батьками повнолітньої дитини, а також між дитиною та батьками, суд вважає, що підстави, з якими Закон, що регулює сімейні правовідносини, та пов'язує можливість стягнення тим з батьків, з ким проживає повнолітня дитина, аліментів на її утримання у зв'язку з продовженням дитиною навчання відсутні, у зв'язку з чим в задоволенні позову позивачу слід відмовити. Окремо відзначається, що у разі зміни зазначених вище обставин та за умови наявності сукупності юридичних фактів, за яких виникає обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, той з батьків, з ким буде проживати повнолітня дитина має право звернення до суду, таким правом і на теперішній час наділена повнолітня дитина [PERSON], який має повну цивільну дієздатність, та у разі порушення його прав може самостійно звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів, при цьому, батьки дитини не позбавлені права самостійно та з урахуванням своїх фінансових можливостей, матеріального стану та потреби дитини в матеріальній допомозі, пов'язаною з продовженням навчання, надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України судові витрати по справі віднести на рахунок держави. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.182, 199, 200 СК України,

Outcome: dismissed