Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.06.2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 500грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначає, що відповідач протягом дії кредитного договору систематично порушував його умови, в наслідок чого станом на 31.12.2018 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 19013грн. 04коп.: в тому числі: заборгованість за кредитом 469грн. 20коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 12875грн. 36коп., штраф - 893грн. 48коп. (процентна складова), 250грн. штраф (фіксована частина) та 4525грн. заборгованість за пенею та комісією. У зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, від неї до суду надійшла заява, про розгляд справи у її відсутності. Просить суд застосувати по даній справі позовну давність. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи вразі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.06.2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 500грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а саме до грудня 2011 року /а.с.7/. Як вбачається з розрахунку заборгованості в наслідок несвоєчасного виконання зобов`язання, утворилась заборгованість перед банком станом на 31.12.2018 року в сумі 19013грн. 04коп.: в тому числі: заборгованість за кредитом 469грн. 20коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 12875грн. 36коп., штраф - 893грн. 48коп. (процентна складова), 250грн. штраф (фіксована частина) та 4525грн. заборгованість за пенею та комісією /а.с.4-6/. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 та 3 ст.264 ЦК України, - перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З наявних матеріалів справи, зокрема із розрахунку ПАТ КБ "ПриватБанк", вбачається, що відповідачем останній платіж в рахунок погашення кредиту було сплачено після закінчення строку дії картки, а саме 29.08.2014 року, при цьому заборгованість повністю не була сплачена позичальником /а.с.5/. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановлених статтями 253 - 255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Як видно з матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідач останній платіж здійснив 29 серпня 2014 року, в подальшому відповідачем ніяких платежів по кредитному зобов`язанню не проводились /а.с.5/. Отже з серпня 2014 року (оскільки перебіг позовної давності перервався) позивачу було достовірно відомо про порушення його права і з цієї дати протягом трьох років, а саме по серпень 2017 року у позивача було право звернутися з відповідним позовом про стягнення заборгованості з відповідача. Однак, позивач цей строк звернення з позовом до суду пропустив, бо звернувся до суду лише після спливу більше ніж чотирьох років, а саме згідно матеріалів справи позов акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» було подано до суду в січні 2019 року, тобто після спливу встановленого строку позовної давності. За правилами, встановленими частиною 4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Суд дослідивши матеріали справив судовому засіданні, вважає, що в позовних вимогах слід відмовити, у зв`язку з спливом позовної давності. Враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, а тому підстав для стягнення судового збору немає. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed