Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що шлюб між сторонами був зареєстрований 20 серпня 2005 року. Від даного шлюбу [INFO] у сторін народився син - [PERSON]. 01 червня 2010 року шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний. З моменту розлучення та по цей час відповідач сина відвідував вкрай рідко, а коли хлопчик хворів, взагалі не цікавився його здоров'ям та не допомагав ні морально ні матеріально. На сьогоднішній день матеріальної допомоги на належне утримання, виховання та оздоровлення сина [PERSON], відповідач не надає, не піклується про фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Також позивачка вважає, що зазначене суттєво звужує її та дитини права на свободу пересування та належний соціальний розвиток. З огляду на наведене просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], 1980 року народження, відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка - [PERSON] позов, підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечувала. В судовому засіданні представник Виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради - орган опіки та піклування Суворовського району м. Херсона - Некряч О.М. заперечила проти задоволення вказаного позову. Прокурор - Денисенко В.С. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого, відповідно до свідоцтва про народження, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області від 15 липня 2007 року, актовий запис №814 - [PERSON] та [PERSON] є батьками - [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом РАЦС Суворовського районного управління юстиції від 01 червня 2010 року, шлюб між сторонами розірвано. З того часу вони проживають окремо. Малолітня дитина проживає за місцем проживання матері - [PERSON], а саме за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до висновку виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради - органу опіки та піклування Суворовського району у м. Херсоні про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO] орган опіки та піклування вважає позбавлення батьківських прав [PERSON], щодо сина [PERSON], [INFO] - недоцільним. Згідно ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. З огляду на наведене вбачається, що позивачка не надала суду доказів, та в судовому засіданні не встановлено фактів винної поведінки батька [PERSON] по відношенню до сина [PERSON], чи свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками. Також в судовому засіданні не встановлено, що [PERSON] є хронічним алкоголіком або наркоманом, свідомо ухилилася від своїх батьківських обов'язків, заборгованості по сплаті аліментів за рішенням суду на день розгляду вказаної цивільної справи не мав. Тому враховуючи ті фактори, які в сукупності призвели до такої події, наступну поведінку батька та відношення до ситуації, яка склалася, не можливості встановити факт не бажання спілкування з дитиною, не бажання виправити допущені помилки, оскільки відповідач не з'явився в судове засідання, суд вважає, що ці дії відповідача не є свідомим нехтуванням своїми обов`язками по вихованню дитини. Також суд вважає, що позбавлення батьківських прав відносно батька [PERSON] є крайньою мірою, яка в даному випадку не може застосовуватись, од же у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав позивачці слід - відмовити.

Outcome: dismissed