Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про поновлення порушеного право шляхом підключення до електроенергетичного забезпечення і пломбування приладу обліку та про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідач АК «Харківобленерго» в 2006 році звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення вартості не облікованої енергії, де посилався на те, що він не виконує вимоги чинного законодавства і тим самим стверджував, що він є не доброчесним громадянином, фактично скоїв крадіжку електричної енергії і тим самим назвав злодієм. Ці ствердження образливі для нього, не відповідають дійсності, принижує його людську гідність та ставлять його в один ряд з дійсно недобросовісними громадянами, принижує громадянську честь. До відомостей, що ганьблять особу, слід відносити і ті з них, які утискають честь, гідність і ділову репутацію громадянина в суспільній думці або в думці окремих громадян з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі. Вважає, що АК «Харківобленерго», звернувшись до суду з позовом, поширив про нього відомості, що не відповідають дійсності, які принижують його людську гідність і зачіпають його честь та ділову репутацію. Дані відомості були спочатку поширені працівниками АК «Харківобленерго», які в корисливих для АК «Харківобленерго» цілях склали Акт про порушення за № 02-07518 від 28.01.2006р., а потім ці відомості були підтримані АК «Харківобленерго», яка звернулася до суду у вигляді позовної заяви і тим самим, відповідача розповсюджував свої твердження в письмовому вигляді. Він був принижений і ображений діями відповідача, утратив здоровя, сон, апетит, став рассеянным та нервовим. Йому було потрібно докласти масу зусиль і витратити значний час на те, що б підтвердити своє чесне ім'я. Рішенням суду від 20.03.2008 року, в задоволенні позову АК «Харківобленерго» було відмовлено. Більше двох років він перебував в пригнобленому стані. Його права, як споживача, були порушені, так як працівниками АК «Харківобленерго» була знята пломба з приладу обліку електричної енергії та проведено відключення житла від електропостачання і на тепер квартира відключена від енергопостачання. На захист своїх прав він змушений був доклади додаткові зусилля, писати звернення в управління захисту прав споживачів, міськраду, антимонопольний комитет, отримувати відмови і тому його емоційний стан весь час погіршувався. Відповідач вивів його зі стану душевного і емоційного благополуччя, що в силу ст. 3 в ч. 2 ЗУ України «Основи законодавства України про охорону здоров'я», є шкодою заподіяною здоров'ю. При таких даних, він вважає, що неправомірними діями відповідача заподіяно колосальний моральний шкоди здоров'ю і лише сума в розмірі 150 000 гривень зможе частково компенсувати заподіяні страждання. В судовому засіданні представник позивача -[PERSON] позов підтримав у повному обсязі і дав пояснення про обставини викладені вище. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а також пояснив, що після того як було відключено енергопостачання до його квартири, в їх будинку була аварія і тому квартира була підключена до енергопостачання, а в 2012р. був зміненій лічильник. Представник відповідача АК «Харькообленерго» Парахіна В.В. позовні вимоги не визнала та пояснила, що між компанією та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією від 20.07.2003р. Правовідносини випливають з договірних відносин, а тому на них поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів» і питання відшкодування моральної шкоди слід вирішувати виходячи з положень ст. ст. 4, 22 вказаного Закону, де зазначено, що відшкодування моральної шкоди передбачено тільки у разі заподіяння її небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Позивачем не доведено відповідними доказами в чому саме полягає моральна шкода і якими доказами це підтверджується, а також не підтверджений факт посягання з боку АК «Харківобленерго» на честь і гідність позивача. Щодо позовних вимог позивача про поновлення порушенного права, а саме: підключення квартири до енергопостачання та пломбування приладу обліку за адресою: [ADDRESS], то в довідки абонента вже в березні 2006р. зазначені нарахування за споживання електроенергією та проведена оплата споживачєм, що свідчить про те, що вже відбувається споживання електричної енергії, що було би не можливе у разі відключення споживача від електромережі. Також, відповідно до акту про пломбування і передачу пломб на відповідне зберігання від 06.11.2012 р., прилад обліку, який знаходить в квартирі позивача: пломбований. Факт підключення до енергопостачання підтверджується і актом технічного огляду електроустановки від 12.04.06 р. 06.11.2012р. був замінений лічильник, який був опломбований та переданий на відповідальне зберігання і тому позивні вимоги в цій частині необґрунтовані і також не підлягають задоволенню. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 28.01.2006 року працівниками АК « Харківобленерго» за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] було складений Акт про порушення Правил користування електричної енергією для населення, до вказано, що було допущено порушення п. 48 ПКЕЕн і де є відмітка про припинення постачання електричної енергії споживача відповідно до ст. ст. 35,53 Правил користування електричною енергією для населення,затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року. - Відповідно до п. 35 вказаних Правил - енергопостачальник має право відключити споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії і тощо. Енергопостачання до кв.[ADDRESS] були підключено, як пояснив позивач, у зв'язку з аварією у будинку. Відповідно довідки абоненту на 15 березня 2006р. вже були нарахування та оплата за користування єлектроєнергією за вказаною адресою, що свідчило, що відбувається споживання електричної енергії. Факт підключення підтверджується актом технічного огляду електроустановки від 12.04.06 р.де зафіксовано, що облік електроенергії здійснює лічильник і схема підключення вірна. Акт-наряд № 840С від 06.11.2012 про заміну лічильника, який знаходится в кв. [ADDRESS], а також акт-наряд від 6.11.2012 про пломбування і передачу-прийом лічильника електроенергії та пломб на відповідальне зберігання [PERSON] також свідчать про підключення квартири позивача до енергопостачання, що не заперечувалося позивачем. У зв'язку з вказаними обставинами вимоги позивача про підключення його квартири до енергопостачання та пломбування лічильника не підлягають задоволенню, так як безпідставні та не обґрунтовані. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди В своєму позові позивач виходить з того, що відшкодування моральної шкоди підлягає відшкодуванню на підставі ст. 1167 ЦК України. Відповідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Між компанією та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією від 20.07.2003р. Правовідносини випливають з договірних відносин, а тому на них поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». Укладений між сторонами договір не передбачав відшкодування моральної шкоди у разі відключення споживача від мережі електропостачання. Не передбачають такої відповідальності й нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини: а саме: вказаний закон , Правила користування електричною енергією для населення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення». Пленум Верховного Суду Україні своєю постановою №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду №5 від 25.05.2001) вказує на те, що спори про відшкодування заподіяної моральної шкоди розглядаються при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» відшкодування моральної шкоди передбачено тільки у разі заподіяння її небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Враховуючи встановлені у справі обставини, немає підстав для застосування п. 5 ст. 4 Закону № 1023-ХІІ (в редакції, яка діяла до Закону № 3390-VI від 19 травня 2011 р.) . Суд не може також погодися з доводами позивача стосовно того, що звернення до суду в 2006 році АК «Харківобленерго» з позовом про стягнення вартості не облікованої енергії, згідно складеного її працівниками акта про порушення Правил користування електричної енергією для населення, є поширення про нього відомостей, які не відповідають дійсності і це принижує його людську гідність та громадянську честь. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст.40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Таким чином, звернення до правоохоронних чи державних органів, організацій, наділених відповідно до закону владними повноваженнями, із заявою про неправомірні дії іншої особи, якщо цей орган чи організація наділені владними повноваженнями щодо поновлення законності у відповідних відносинах чи застосування передбачених законом санкцій до правопорушника не можуть вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам особи. Відповідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Складений Акт про порушення Правил користування електричної енергією для населення був підставою для пред'явленого позову і доказом у справі і ця обставина не є поширенням недостовірної інформації, яка принижують людську гідність і зачіпають честь позивача. При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з'ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань. Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягає наявність такої шкоди. Підстав для стягнення моральної шкоди на підставі ст. 1167 ЦК України відсутня. З урахуванням викладеного, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed