Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

\~Представник позивача\~Акціонерного товариства\~комерційний банк\~"Приватбанк"-\~Ляр Дмитро\~Юрійович звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій\~позов обґрунтовує\~тим,\~що [PERSON] \~звернулась \~до АТ\~КБ «Приватбанк»\~з метою\~отримання банківських\~послуг,\~у зв`язку\~з чим\~підписала Заяву\~№б/н\~від 11\~листопада 2011\~року.\~Відповідач при\~підписанні анкети-заяви\~підтвердила свою\~згоду на\~те,\~що підписана\~заява разом\~з «Умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг» та\~«Тарифами Банку»,\~які викладені\~на банківському\~сайті www.privatbank.ua,\~складає між\~нею та\~банком договір\~про надання\~банківських послуг,\~що підтверджується\~підписом у\~заяві.\~При укладенні\~договору сторони\~керувались ч.\~1\~ст.\~634\~ЦК України,\~відповідно до\~якої договором\~приєднання є\~договір,\~умови якого\~встановлені однією\~із сторін\~у формулярах\~або інших\~стандартних формах,\~який може\~бути укладений\~лише шляхом\~приєднання другої\~сторони до\~запропонованого договору\~в цілому.\~Друга сторона\~не може\~запропонувати свої\~умови договору.\~«Умови та\~правила надання\~банківських послуг»\~є формуляром\~та стандартною\~формою в\~розумінні ч.\~1\~ст.\~634\~ЦК України.\~Дія договору,\~укладеного між\~АТ КБ\~«Приватбанк» та\~відповідачем підтверджується\~фактом користування\~ [PERSON] \~картковим рахунком\~та використанням\~кредитних коштів. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а Відповідачу надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 3700.00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позовної заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку. Таким, чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.\~ АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Оскільки відповідач не виконала умови договору належним чином, у неї станом на 16 вересня 2020 року виникла заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 10424,78 гривень, з яких: 6869,67 гривень тіло кредиту; 1477,26 гривень заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ; 2077,85 гривень нарахована пеня. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з [PERSON] в користь \~АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 10424,78 гривень за кредитним договором та судові витрати у розмірі 2102,00 гривень. Ухвалою судді від 06 листопада 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах позову міститься заява, в якій вона просить справу слухати за її відсутності. Просить позовні вимоги задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у\~судовому засіданні\~матеріали справи\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження та\~подані докази,\~з`ясувавши\~всі обставини\~справи в\~їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, 11 листопада 2011 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, в якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу позовних вимог, посилався на те, що в порушення умов договору від 11.11.2011 та положень ст.ст.\~509,\~526 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за Договором не виконує у повному обсязі та станом на 16 вересня 2020 року у відповідача перед банком утворилась заборгованість за договором в розмірі 10424,78 гривень, з яких: 6869,67 гривень тіло кредиту; 1477,26 гривень заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ; 2077,85 гривень нарахована пеня. При цьому, на підтвердження погодження умов договору, АТ КБ «ПриватБанк» надав до матеріалів позовної заяви копію анкети-заяви відповідача, Витяг з Тарифів банку з обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості та виписку з рахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт; підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Долучені до матеріалів справи Витяги з Умов та Правил надання батьківських послуг, а також Правил користування платіжною карткою не містять дати документу та підпису [PERSON] . Аналогічно, ні дати, ні посилання на номер розпорядчого акту, яким він був затверджений Правлінням банку, ні підпису відповідача не містить наявний у справі Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в АТ Приват Банк, долученим позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. Разом з тим, як вбачається з цього Витягу, обслуговування кредитних карт Універсальна передбачає чотири види кредитних карт такого типу:Універсальна, 30 днів пільгового періоду,Універсальна, 55 днів пільгового періоду,Універсальна КОНТРАКТ та Універсальна ГОЛД. Кожна з них передбачає різний пільговий період, розмір процентної ставки, обов`язковий щомісячний платіж, комісію за обслуговування кредиту, розміри пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів і штрафи за порушення строків платежів за будь-яким із зобов`язань. Судом встановлено, що в анкеті-заяві позичальника немає відмітки про вид платіжної картки, що передбачені у долученому позивачем Витягу з тарифів. Розмір бажаного кредитного ліміту не вказаний. За змістом ст. ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк», на даний момент АТ КБ «ПриватБанк»). Позивач,обґрунтовуючи право вимоги,в тому числі розмір тіла кредиту, порядок нарахування процентів,пені та штрафів,посилався на копію анкети-заяви відповідача, Витяг зУмов та Правил надання банківських послуг,Витяг зТарифів обслуговування кредитних карт«Універсальна»\~, розрахунок заборгованості та виписку з рахунку. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ця редакція договору, а не інша. Тому, з огляду на зміст ст. ст.\~633,\~634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~ст. 1056-1 ЦК України\~у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК\~Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Звертаючись до суду з позовом, банк вказав, що підписанням заяви відповідач приєднався до Договору. Проте, в анкеті-заяві від 11.11.2011 року відсутні умови про розмір процентної ставки, пені та штрафів (а.с. 11). В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин (11.11.2011 року ) до моменту звернення до суду з указаним позовом (19.10.2020 року ), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов і правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 11.11.2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. За таких обставин, враховуючи недоведеність належними та допустимими доказами обставин, на які АТ КБ «ПриватБанк» посилався як на підставу своїх вимог, на підставі статтей\~12,\~81,\~263 ЦПК України, за змістом яких рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях і має бути ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку, що надана копія анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «Приватбанку» від 11.11.2011 року не є належним доказом в розумінні ст.ст.\~77,\~78 ЦПК України\~укладення договору про надання банківських послуг використання кредитної картки та як у ній відсутні дані про істотні умови кредитного договору, передбачені\~ст. 1054 ЦК України,зокрема,щодо розміру кредиту,порядку нарахування та сплати відсотків за користування кредитом,порядку нарахування та сплати штрафу і пені за невиконання умов договору. Тобто, анкета-заява 11.11.2011 року не містить відомостей про оформлення відповідачем кредитного договору в розмірі та на умовах, зазначених у позовній заяві, а тому суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про стягнення нарахованої пені у розмірі 2077,85 гривень. Щодо позовної вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно\~ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне. Статтею 536 ЦК України\~встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором,\~законом\~або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Зі змісту позовної заяви та розрахунку позивача вбачається, що банком нараховано заборгованість по відсотках в розмірі 1477,26 грн. відповідно до\~ст. 625 ЦК України, однак з розрахунку заборгованості не вбачається і в позові позивачем не вказано, за який період відповідачу нараховано проценти на прострочений кредит, на яку суму прострочених платежів такі проценти нараховувались, а тому суд позбавлений можливості перевірити правильність таких нарахувань. Звертаючись до суд з даним позовом саме на позивачу лежить обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які він посилається, як на підставу своїх вимог. Кожна сторонам несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи вищевикладенесуд приходитьдо висновкупро відмову в задоволенні позову в частині вимог банку про стягнення з відповідача відсотків нарахованих на прострочений кредит згідно\~ст.625\~ЦК України. Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту, слід зазначити наступне. Відповідно до положень п.2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку» підписання договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно з п.1.1.7.3 «Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку», картрахунки відкриті на невизначений строк. Пунктом 1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку» передбачено, що договір діє на протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Згідно з п.2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку» клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунку клієнтів, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, яка підлягає сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами(договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. На боргові зобов`язання за кредитом та овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (п. п.2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку». Відповідно до п.2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку», клієнт зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використування, за перевитрати платіжного ліміту та оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку», при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на підставі кредитного договору від 11.11.2011 року, отримала картку № [NUMBER] . Судом встановлено, що банк, визначаючи кредитну заборгованість, до тіла кредиту зарахував не тільки кошти, які фактично були отримані боржником, але і списані з ініціативи банку за рахунок кредитних коштів проценти за користування кредитом, пеню, штрафи, унаслідок чого банк необґрунтовано збільшив заборгованість за тілом кредиту. Наведене підтверджується виписками по рахунку за період з 17.09.2013 року по 01.03.2020 року (а.с. 47-50). Належить відмітити, що автоматичне списання коштів на погашення процентів, пені, штрафів, у разі виникнення заборгованості, передбачене Умовами і Правилами надання банківських послуг, які відповідачем не підписані, тому не можуть застосовуватись. З виписок по рахунку за період з 17.09.2013 року по 01.03.2020 року судом встановлено, що відповідач користувалась платіжною картою, зокрема використала кредитних коштів на суму 3364,20 гривень та повернула 12859 грн. Отже, суд дійшов висновку про недоведеності вимог банку в частині стягнення тіла кредиту. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Також суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг у АТ КБ «Приват банк», оскільки на них відсутній підпис відповідача, в зв`язку з чим не можливо встановити факт обізнаності відповідача з умовами кредитування, а також факт укладення кредитного договору. Аналогічну правову позицію викладенено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. Окрім того, наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру заборгованості, оскільки банком не доведено укладання кредитного договору з дотриманням передбаченої законом форми. Тому позовні вимоги про стягнення грошових сум згідно з умовами такого договору не можуть бути задоволені. За таких обставин, суд, дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, у разі відмови - на позивача. Таким чином, судові витрати слід залишити за позивачем. \~

Outcome: dismissed