Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось з позовом до [PERSON] , в якому просили стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з вересня 2016 року по лютий 2020 року в сумі 3968,50 гривень та судові витрати. Ухвалою суду від 23.06.2020 року відкрите провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у наданий судом строк з урахуванням продовження процесуальних строків, передбачених ст. 178, 179, 275 ЦПК України у відповідності до п. 3 розділу ХІІ "Перехідні положення" ЦПК України на час дії карантину, у відповідності до редакції цієї норми, яка встановлена Законом України № 540 від 30.03.2020 року, та станом на 12.10.2020 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалась, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. Відповідно до відомостей Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 25.10.2001 року по теперішній час. З довідки та розрахунку заборгованості, наданих позивачем, вбачається, що КП «Водоканал» надавались послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Будь-яких інших доказів до позовної заяви долучено не було, відомостей про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] не надано. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Статтями 12, 81 ЦПК України обов`язок доведення обставин, які є підставою вимог або заперечень, покладений на сторону, яка на них посилається. Стаття 13 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач в обґрунтування заявлених до відповідачів вимог посилався на те, що [PERSON] є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, які надаються за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189 від 09.11.2017 року визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Однак, [PERSON] з 2001 року зареєстрований проживаючим за іншою адресою ніж та, за якою надавались послуги з водопостачання та водовідведення. Також позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач є власником чи користувачем квартири або користувачем послуг з централізованого опалення, що надаються за вказаною адресою. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг у розумінні чинного законодавства, тож підстав для задоволення позову суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed