Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Вугледарського міського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Водафон Україна» про порушення Закону України «Про захист прав споживачів». Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] користується послугами ПрАТ «Водафон Україна» та у період з 02.06.2009 року по 10.10.2017 року 23 години 34 хвилини обслуговувався за тарифним планом «Супер МСТС всі мережі», однак 01.08.2017 року на мобільний номер позивача «[NUMBER]» надійшло повідомлення про дострокове припинення надання послуги з 25.08.2017 року, яка була оплачена 01.08.2017 року по 31.10.2017 року, та щодо переведення позивача на інший тарифний план, для чого останній має внести додаткову плату з розрахунку 40 гривень на 4 тижні, що складає щонайменше 80 гривень. На мобільний телефон позивача 10.10.2017 року о 23 годині 34 хвилин від відповідача надійшло СМС-повідомлення, яке містило інформацію про відключення дії послуги «Супер», сплаченої позивачем, а для її відновлення позивачу необхідно поповнити рахунок мобільного телефону на суму від 40 гривень до 80 гривень. Позивачем 11.10.2017 року о 08 годині 03 хвилини отримано СМС-повідомлення про самовільне переведення відповідачем [PERSON] на неприйнятний для нього тарифний план, за яким надання послуги на 90 днів при поповненні рахунку на 80 гривень взагалі не передбачено. Позивач вважає, що зазначені дії відповідача є порушенням вимог ч. 2 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», у зв'язку з чим позивач звертався до відповідача з письмовим зверненням про необхідність роз'яснення, яким саме Законом України регламентовано право постачальника послуг нав'язувати споживачу незручні та неприйнятні для споживача послуги, а споживач зобов'язаний беззаперечно приймати умови постачальника послуги, включаючи повторну оплату вже сплаченої послуги. Однак відповіді на зазначене звернення позивач так і не отримав. Окрім того, [PERSON] вважає, що відповідачем порушено вимоги п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 5 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач зазначає, що у період з 06.06.2015 року по 12.06.2015 року відповідачем було припинено надання послуг мобільного зв'язку, а [PERSON] в свою чергу в зазначений проміжок часу здійснювались дзвінки на номер телефону відповідача «[NUMBER]», де позивачеві повідомляли про відновлення зв'язку в найкоротші строки та обіцяли здійснити компенсацію і відшкодування за весь період відсутності мобільного зв'язку. Однак, в подальшому від зазначеної обіцянки відповідач відмовився, мотивуючи тим, що о 02 годині 31 хвилину 11.06.2015 року на мобільний телефон позивача надійшло СМС-повідомлення з пропозицією вивчати англійську мову. У зв'язку з вищевикладеним [PERSON] письмово звернувся до відповідача з запитом про роз'яснення: згідно якого Закону України, який скасовує у відношенні МТС норми Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач має право стягувати грошові кошти за надання послуги, однак саму послугу може не надавати, а також навести переконливі причини, чому для операторів інших мобільних мереж - «Лайф» та «Київстар», в одному й тому ж регіоні, не було проблем для забезпечення абонентів послугами мобільного зв'язку, а існували вони виключно для МТС. Тому, позивач просить суд визнати дії ПрАТ «Водафон Україна», які полягали у самовільному, в порушенні вимог ч. 2 ст. 17 Закону України «про захист прав споживачів», встановлення для позивача невигідного, незручного для позивача тарифного плану мобільного зв'язку, ігноруючи звернення [PERSON] від 19.08.2017 року, зобов'язати ПрАТ «Водафон Україна» надати роз'яснення яким Законом України регламентується право постачальника послуг нав'язувати споживачу незручні та неприйнятні для споживача послуги, а споживач послуг зобов'язаний беззаперечно приймати вимоги постачальника послуги, включаючи повторну оплату вже сплаченої послуги. Окрім того, просить суд визнати незаконними дії ПрАТ «Водафон Україна», які полягають в ненаданні послуги мобільного зв'язку, в період з 12 години 00 хвилин 06.06.2015 року по 12 годину 00 хвилин 12.06.2015 року, ігноруючи звернення від 29.06.2015 року, про роз'яснення законності дій з ненадання послуг мобільного зв'язку, та зобов'язати ПрАТ «Водафон України» надати роз'яснення щодо: відповідно до якого Закону України, який скасовує у відношенні МТС норми Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач має право стягувати грошові кошти за надання послуги, однак саму послугу може не надавати, а також навести переконливі причини, чому для операторів інших мобільних мереж - «Лайф» та «Київстар», в одному й тому ж регіоні, не було проблем для забезпечення абонентів послугами мобільного зв'язку, а існували вони виключно для МТС. Позивач [PERSON] підтримав вимоги позову посилаючись на обставини, викладені в позові, та надав до суду письмові пояснення, просив суд задовольнити вимоги позову в повному обсязі. Зазначив, що дійсно ряд нормативно-правових актів містять положення щодо можливості постачальника послуг мобільного зв'язку встановлювати тарифи, однак не містять положень, що постачальник послуг наділений правом на власний розсуд, без врахування думки споживача змінювати споживачу послугу, якою останній користується, нав'язувати споживачу іншу послугу, а обов'язком споживача є беззаперечне прийняття умов, нав'язаних постачальником послуг. Зазначив, що доводи відповідача основані на договорі, який між сторонами укладений не був. Окрім того, зазначив, що відповідачем не надано жодного доказу, що його відповіді на звернення позивача були направлені на його адресу та отримані останнім. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на раніше наданий суду відзив на позов. Зазначив, що активація позивачем стартового пакету означає згоду останнього з Умовами користування та умовами обраного ним тарифного плану. Пояснив, що рішення відповідача про припинення тарифного плану Супер МТС - всі мережі» було прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства та Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, а позивача було інформовано про зазначені зміни шляхом розміщення відповідної інформації в меню голосового автоінформатору, на офіційному веб-сайті оператора, шляхом відправлення оператором позивачеві СМС-повідомлень та відображення тарифного плану при перевірці стану основного грошового рахунку. Тому, у зв'язку з відсутністю з боку позивача дій, спрямованих на самостійну зміну тарифного плану, до моменту запровадження оператором зазначених змін, номер позивача був автоматично переведений на новий тарифний план. Окрім того, зазначив, що на всі звернення позивача Департаментом абонентського обслуговування ПрАТ «Водафон Україна» була надана вичерпна відповідь з наданням всієї необхідної інформації. Заслухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, не оспорюється сторонами та у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню, що позивачем [PERSON] було активовано стартовий пакет та використовується номером «[NUMBER]», який є номером абонента «МТС передплата», що обслуговується у мережі ПрАТ «Водафон Україна» анонімно, без укладання письмового договору про надання послуг мобільного зв'язку, оскільки кожна зі сторін посилається на зазначені обставини як в досліджених письмових доказах, так і при наданні суду усних та письмових пояснень (а.с. 53-55). Більше того, при придбанні стартового пакета позивач одержав довідник з інструкцією щодо користування сервісами компанії. У розділі «Обов'язки та обмеження відповідальності» цього довідника описана необхідність ознайомлення користувача послуг мобільного зв'язку ПрАТ «МТС Україна» з Умовами користування. Відповідно до п. п. 2.5, 2.7. Умов користування мережами мобільного зв'язку ПрАТ «Водафон Україна» (далі - Умови користування) активація стартового пакету означає згоду абонента з Умовами користування та умовами обраного ним Тарифного плану. Договір з абонентами, укладений в усній формі, є публічним, і є чинним з моменту активації обраного абонентом Стартового пакету. Умови такого Договору викладені в цих Умовах користування, Тарифних планах вибраних стартових пакетів та супроводжувальною довідковою інформацією. Умови користування є публічною пропозицією укласти Договір (а.с. 39-42). Таким чином, позивач, активувавши стартовий пакет, погодив всі запропоновані умови оператора мобільного зв'язку. У випадку, якщо номер абонента обслуговується у мережі ПрАТ «Водафон Україна» анонімно, без укладання письмового договору, то такі відносини між ПрАТ «Водафон Україна» та абонентами регулюються Законом України «Про телекомунікації», Постановою КМУ №295 від 11.04.2012 року «Про затвердження правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», Тарифами оператора та Умовами користування мережами мобільного зв'язку МТС, які є невід'ємною частиною порядку надання та отримання послуг абонентом без укладення письмового договору. Позивач 19.08.2017 року звертався до ПрАТ «Водафон України» з письмовим зверненням на електрону поштову адресу відповідача, щодо самовільної зміни з 25.08.2017 року відповідачем та переведення на інший тарифний план, в якій [PERSON] зазначив, що будь-який інший тариф, ніж той який він використовує - «Супер МТС - Всі мережі», його не влаштовує, та зазначив про необхідність надання роз'яснень: яким Законом України регламентується право постачальника послуг нав'язувати споживачу незручні та неприйнятні для споживача послуги, а споживач послуг зобов'язаний беззаперечно приймати вимоги постачальника послуги, включаючи повторну оплату вже сплаченої послуги (а.с. 46, 47). На зазначене звернення позивача від 19.08.2017 року Департаментом абонентського обслуговування ПрАТ «Водафон Україна», на електрону адресу позивача, з якої було надіслано звернення [PERSON], 01.09.2017 року було надіслано відповідь, якою повідомлено останнього про порядок, підстави, умови, способи інформування абонентів про зміни тарифів надання послуг мобільного зв'язку операторами (а.с. 48). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про телекомунікації» оператори телекомунікацій мають право на установлення тарифів на телекомунікаційні послуги, що ними надаються, крім тих послуг, тарифи на які регулюються державою відповідно до цього Закону. Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про телекомунікації» тарифи на телекомунікаційні послуги встановлюються операторами, провайдерами телекомунікацій самостійно. Відповідно до п. 58 Постанови Кабінету Міністрів України №295 від 11 квітня 2012 року «Про затвердження Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» тарифи на послуги встановлюються операторами, провайдерами самостійно, крім тих, що згідно із Законом України "Про телекомунікації" підлягають державному регулюванню. Оператор, провайдер встановлює та пропонує на вибір споживача тарифи на окремі послуги та/або тарифні плани на визначений ним перелік (пакет) послуг, а також строк їх дії (граничний та/або мінімальний). Згідно п. п. 3.1.2, 3.1.3 Умов користування, абонент має право: замовляти та користуватися на свій вибір послугами, які пропонує Оператор, згідно зі встановленими Оператором тарифами, враховуючи при цьому технічні можливості кінцевого обладнання абонента; безоплатно обирати будь-який інший доступний для підключення тарифний план на мент запровадження оператором змін умов надання послуг, тарифів, тарифних планів на послуги (пакети послуг), що надаються абонентові. Відсутність з боку абонента дій, спрямованих на зміну тарифного плану, до моменту запровадження зазначених змін, свідчить про згоду абонента з такими змінами. Згідно п. п. 5.3, 5.4 Умов користування, оператор має право: визначати та змінювати тарифи на послуги, встановлювати та змінювати умови надання та перелік послуг, що надається в мережі оператора (а.с. 33-42). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, як оператор мобільного зв'язку, в межах своїх повноважень, мав право змінювати тарифи надання послуг мобільного зв'язку, та у відповідності до п. п. 6.1.4, 6.1.5 Умов користування, повідомив [PERSON] про зміни тарифних планів, зокрема, шляхом надіслання 18.08.2017 року СМС-повідомлення, що не оспорювалось сторонами в судовому засіданні та не підлягає доказуванню. При цьому, у відповідності до п. 3.1.3 Умов користування, за відсутності дій позивача, спрямованих на самостійну зміну тарифного плану до 25.08.2017 року, тобто до запровадження змін тарифних планів, ПрАТ «Водафон України» мав розцінювати таку бездіяльність [PERSON], як згоду з такими змінами, та мав всі підстави для переведення його на новий тарифний план. Тому, суд не вбачає правових підстав, для визнання дій відповідача, щодо зміни та встановлення позивачеві нового тарифного плану за користування послугами мобільного зв'язку, а тому вважає необхідним та доцільним в задоволенні зазначеної частини вимог позову відмовити. Більше того, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні вимог позову щодо визнання незаконними дій відповідача з ігнорування звернення [PERSON] від 19.08.2017 року, оскільки з наданих до суду доказів вбачається, що позивачеві 01.09.2017 року Департаментом абонентського обслуговування ПрАТ «Водафон Україна», на електрону адресу з якої було направлено зазначене звернення, було надіслано відповідну відповідь. Окрім того, позивач звертався до відповідача з письмовим зверненням від 29.06.2015 року, яким повідомив відповідача, що у період часу з 12 години 00 хвилин 06.06.2015 року до 12 години 00 хвилин 12.06.2015 року був відсутній мобільний зв'язок, на телефоні дзвінки позивача співробітники контакт центру МТС не надали переконливих роз'яснень, щодо неможливості МТС забезпечити позивачу зв'язок з контакт центром, а також, що після відновлення мобільного зв'язку дія послуги «Супер» буде позивачу та іншим абонентам, які звернуться, продовжена на час відсутності зв'язку. Однак після відновлення зв'язку, позивачеві було відмовлено в перерахунку послуги «Супер», мотивуючи це тим, що позивачем о 02 годині 31 хвилин 11.06.2015 року було отримано СМС-повідомлення з пропозицією вивчати англійську мову. Посилаючись на зазначене, позивач вимагав відповіді на такі питання: відповідно до якого Закону України, який скасовує у відношенні МТС норми Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач має право стягувати грошові кошти за надання послуги, однак саму послугу може не надавати, а також навести переконливі причини, чому для операторів інших мобільних мереж - «Лайф» та «Київстар», в одному й тому ж регіоні, не було проблем для забезпечення абонентів послугами мобільного зв'язку, а існували вони виключно для МТС (а.с. 5). Зазначений лист було отримано відповідачем 13.07.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення (а.с. 4). Як вбачається з наданого до суду листа ПрАТ «МТС Україна» №2745 14.07. від 14.07.2015 року, позивачеві було надано відповідь на його звернення від 29.06.2015 року, відповідно до якого роз'яснено про виникнення локальних ситуацій, які впливають на якість послуг зв'язку. Зазначено, що у зв'язку тим, що [PERSON] у зверненні не вказано номер його мобільного телефону, здійснення детальної перевірки обслуговування його номеру телефону є неможливим, а тому запропонували зазначити номер телефону в наступному письмовому зверненні. Окрім того, здійснено посилання на нормативно правові акти, якими визначається відповідальність оператора за ненадання або неналежне надання послуг (а.с. 49). Відповідно до п.п. 2 п. 41 Постанови Кабінету Міністрів України №295 від 11 квітня 2012 року «Про затвердження Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» оператор, провайдер не несе відповідальності перед споживачем за ненадання або неналежне надання послуг у разі: несанкціонованого втручання у роботу телекомунікаційних мереж, пошкодження абонентської проводки або лінії, викрадення телекомунікаційного обладнання чи пошкодження зловмисниками лінійних та станційних споруд. Відповідно до п. 6.1.9. Умов користування мережами мобільного зв'язку ПрАТ «Водафон Україна» оператор зобов'язаний розглядати письмові заяви абонента, пропозиції та скарги в термін, передбачений чинним законодавством України. Згідно ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Відповідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, всупереч вищевказаним нормам, позивачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу, на підтвердження того, що у період часу з 12 години 00 хвилин 06.06.2015 року до 12 години 00 хвилин 12.06.2015 року відповідачем не надавались послуги мобільного зв'язку, або надавались такі послуги неналежної якості, при цьому сам позивач зазначає, що у спірний період на номер його мобільного телефону «[NUMBER]» надходили СМС-повідомлення. Окрім того, матеріалами справи спростовується посилання [PERSON] щодо ігнорування його звернення до відповідача від 29.06.2015 року, оскільки листом ПрАТ «МТС України» №2745 14.07. від 14.07.2015 року, позивачеві, в межах строків встановлених Законом України «Про звернення громадян», було надано запитувані роз'яснення та відповіді з посиланням на нормативно-правові акти. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача щодо не надання послуг мобільного зв'язку та ігнорування звернення позивача від 29.06.2015 року неправомірними, а тому вважає необхідним в цій частині вимог позову відмовити. Щодо вимог позивача про зобов'язання ПрАТ «Водафон Україна» надати певні роз'яснення суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права, або може скористатися можливістю вибору між кількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і її основоположних свобод, визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не є ефективним способом захисту, якщо він не може сприяти відновленню порушеного права, у разі такого порушення. Невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Тому, враховуючи, що позивачем заявлено вимоги саме щодо зобов'язання ПрАТ «Водафон України» надати роз'яснення тих чи інших положень нормативно-правових актів, визначити підстави та причини певних дій/бездіяльності відповідача, приймаючи до уваги, що визначені позивачем способи захисту цивільного права не передбачені статтею 16 ЦК України, не встановлені законом або договором, а також не можуть сприяти відновленню прав та інтересів [PERSON], суд вважає, що у задоволенні цих вимог позову слід відмовити. Враховуючи вище викладене,

Outcome: dismissed