Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

02.11.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення боргу. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що згідно розпорядження Відділу соціального забезпечення Залізничної районної адміністрації м. Києва від лютого 1995 року виділено долю пенсії по втраті годувальника [PERSON] на сина [PERSON]. З 18.09.2006 року [PERSON] отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Стаж відповідача становить 13 років 10 місяців 13 днів. Станом на 01.08.2015 року розмір пенсії відповідача становить 1049,00 грн. За період з 01.09.2004 по 31.08.2008 року виникла переплата пенсії в сумі 5615,15 грн. з причини виділення долі (рахункової помилки). Відповідачу був надісланий лист від 14.10.2013 р. №405 із вимогою сплатити суму переплати пенсії у розмірі 5615,15 грн., однак надміру виплачені кошти відповідачем не повернуто, отже, борг не погашений. Посилаючись на положення Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою ПФУ від 25.11.2014 №25-3, ст.ст. 326, 1212, 1213, 1215 ЦК України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач зазначає, що сума надміру виплачених коштів у розмірі 5615,15 грн. за період з 01.09.2004 року по 31.08.2008 року, які є предметом позовної заяви, є виключно переплатою, а не пенсією, тож на думку позивача, на ці кошти не поширюється заборона статті 1215 ЦК України. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. За наведених обставин позивач просить стягнути з [PERSON] на користь управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва надміру виплачені кошти в розмірі 5615,15 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у змісті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, за даними Інтернет-ресурсу УДППЗ «Укрпошта», судова повістка вручена. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва. За змістом позовної заяви та доданих до неї документів, за період з 01.09.2004 року по 31.08.2008 року виникла переплата пенсії в сумі 5615,15 грн. у зв'язку з виділенням долі (рахунковою помилкою). Відповідно до положень ст.ст. 1212, 1213 ЦК України на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Частиною 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4 (зі змінами та доповненнями). Згідно п. 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". При цьому, органом пенсійного фонду не те щоб не доведено, а й взагалі не наведено зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, які слугували підставою для переплати призначеної пенсії. Таким чином, відсутні докази зловживань з боку відповідача, як пенсіонера, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», могли б бути визнані підставою для стягнення в судовому порядку надміру виплачених сум пенсії. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. При цьому дані виключення з'єднані сполучником «і», що вказує на те, що вони повинні аналізуватися виключно в єдиному контексті, оскільки в противному разі законодавець роз'єднав би їх сполучниками «або» чи «та». Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року (реєстраційний номер 36866538) та від 02.07.2014 року. В даному випадку недобросовісності з боку набувача немає, що не заперечується Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва і не встановлено судом, тож підстави для задоволення позову відсутні. При цьому, суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що надміру виплачені кошти є переплатою, а не пенсією, адже ці кошти виплачувались по статусу пенсіонера і були саме пенсією, яка виплачувалась в більшому розмірі ніж передбачено чинним законодавством України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed