Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до відповідачів з позовом, в якому на підставі ст.ст. 392, 1223, 1268-1270 ЦК України просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті померлого [INFO] [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 1,16 га для ведення особистого селянського господарства згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії РВ №046798, на земельну ділянку площею 1,10 га для ведення особистого селянського господарства згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії РВ №046799, на земельну ділянку площею 0,27 га для ведення особистого селянського господарства згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії РВ №046800. Позов обґрунтувала відмовою нотаріуса оформити за нею спадщину з огляду на наявність інших спадкоємців, які своєчасно не відмовились від спадкування своїх часток. Хоча діти після смерті [PERSON] були зареєстровані за місцем проживання батька, однак постійно там не проживали, не претендують на земельні ділянки, вважає відмову нотаріуса протиправною. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, поважності причин неявки не навела. Від відповідачів надійшли відзиви на позов з проханням слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнали. Суд на підставі ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивачки. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, визнання позову відповідачами не може бути прийняте судом, оскільки суперечить закону. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] ; з свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що позивачка була дружиною [PERSON] . Відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серія РВ №046798, серія РВ №046799, серія РВ №046800 від 8 листопада 2003 року [PERSON] належать земельні ділянки на території Сарненського району для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,16 га., 0,10 га., 0,27 га відповідно. Позивачка [PERSON] , яка відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України належить до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця на час відкриття спадщини постійно з ним проживала та була зареєстрована. Постановою державного нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори Соколовської М. В. від 8 лютого 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину\~на все спадкове майно з огляду на обставини прийняття спадщини після смерті [PERSON] іншими спадкоємцями в розмірі по 1/4 частині кожен. Як вбачається із змісту постанови нотаріуса довідкою Кам`яне-Случанської сільської ради №744 від 5 жовтня 2018 року стверджується, що на день смерті спадкодавця [PERSON] , який проживав в [ADDRESS] , разом із ним були зареєстровані та проживали жінка [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] . Згідно із ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1273 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суд України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. Доводи позивачки про постійне проживання відповідачів у іншому місці, визнання цих обставин відповідачами судом розцінюється як неприйнятне з мотивів їх недоведеності, крім цього суд зауважує, що жоден із відповідачів у встановлений строк не скористався правом подання заяви про відмову від належної йому частки та відсутність для цього будь-яких перешкод. Враховуючи те, що частки у спадщині спадкоємців за законом після смерті [PERSON] є рівними, спадкоємці прийняли спадщину та протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, заяв про відмову від спадщини не подали, правові підстави для спадкування позивачкою цілої частки спадкового майна після смерті чоловіка відсутні, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст. 1267, 1268, 1270, 1273 ЦК України,

Outcome: dismissed