Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивачка, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 березня 2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міського управління юстиції у Чернігівській області, від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивачка мотивує тим, що збереження сім`ї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з березня 2019 року. У судове засідання позивачка не з?явилася, проте надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути в її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує та просить стягнути з відповідача судовий збір. Відповідач у судове засідання не з`явився, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання. У зв`язку з цим, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 березня 2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міського управління юстиції у Чернігівській області відділом відповідно до свідоцтва про шлюб виданого того ж дня серії [NUMBER] та мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. У судовому засіданні було також встановлено, що сторони разом не проживають з березня 2019 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розлученні, тому суд прийшов до висновку про розірвання даного шлюбу. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн, то такий підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved