Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

У серпні 2020 року позивач ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в порядку суброгації. Посилаючись на те, що 16.01.2018 року між ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 47/18-Т/Дп/09, згідно якого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Деу Сенс» д/н [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 16.07.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Пежо 607»д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Деу Сенс» д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.08.2019 року водій [PERSON] був визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди в наслідок якої автомобіль «Деу Сенс» д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження. На підставі висновку експертного авто товарознавчого дослідження № ZU17071800 від 30.07.2018 року страховик поніс збитки, виплативши страхове відшкодування на користь страховика в сумі 40 080,00 гривень. За страховим випадком (ДТП) позивачем складено страховий акт по договору страхування № 47/18-Т/Дп/09 від 16.01.2018 року та було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 40 080,00 грн., виплата якої підтверджується платіжними дорученнями № 9728647 від 27.08.2018 року. У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована полісом ОСЦПВВНТЗ на момент ДТП, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», згідно з якими, до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки, до позивача перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до відповідача, як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 40 080,00 грн. Спроби врегулювати даний спір в досудовому порядку закінчилися безрезультатно. У зв`язку з чим ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» вимушена звертатися до суду з даним позовом. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.01.2021 року позовна заява була направлена за підсудністю до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області справа призначена до судового розгляду в спрощеному позовному проваджені. Представник позивача в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити (а.с. 67,71). Вдповідач [PERSON] в судове засідання з`явився, не заперечував той факт, що з його вини була скоєна дорожньо-транспортна подія та автомобіль зазнав механічні пошкодження. Не згоден з сумою матеріальної шкоди, згідно відзиву на позовну заяву (а.с. 78-79) вважає її необґрунтованою та завищеною. Будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень не надав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши відповідача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 16 серпня 2018 року між ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №47/18-Т/Дп/09, згідного якого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Деу Сенс» д/н [NUMBER] його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. Згідно постанови Заводького районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.08.2018 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначена постанова правопорушником [PERSON] не оскаржувалась та набрала чинності 13.08.2018 року. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України: обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до висновку № ZU17071800 експертного товарознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, складеного 30.07.2018 року експертом Музурек А.А., вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля «ZAZ Sens», д.н. [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, що сталась 16.07.2018 року, становить 43 366,62 грн. Поряд з цим, як вбачається з розрахунку страхового відшкодування, вартість відновлювального ремонту застрахованого об`єкту складає 40 080,00 гривень. Страховиком ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на підставі Страхового акту № 006.01022718 від 23.08.2018 року було здійснено виплату страхового відшкодування за збиток внаслідок ДТП у розмірі 40 080,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9728647 від 27.08.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України та ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. За змістом статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Також відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Тобто, згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора відповідно до приписів статті 512 Цивільного кодексу України: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. У п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112 цс 13. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 05.06.2018 у справі N 910/7449/17, в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору страхування, позивач в силу приписів статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з п. 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України N 142/5/2092 від 24.11.2003 року, відновлювальний ремонт - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів чи його складника (-ів) та відновлення їхніх ресурсів, а вартість відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу, відповідно до п. 2.3. Методики, це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу. Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Страховий акт № 006.01022718 від 23.08.2018 року, а також платіжне доручення № 9728647 від 27.08.2018 року є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Позивач ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі в сумі 40 080,00 грн. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача як до страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Тобто, відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. При цьому, у добровільному порядку відповідач не компенсував ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування. Враховуючи вищевикладене, оскільки матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати позивачу суми виплаченого страхового відшкодування в повному обсязі та на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості відповідач суду не представив, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку суброгації підлягає задоволенню у заявленому розмірі в сумі 40 080,00 грн. Крім того суд вважає, оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі з відповідача необхідно стягнути суму судового збору у розмірі 2 102,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved