Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

13 грудня 2018 року [PERSON] який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] в Горлівка Донецької області помер чоловік [PERSON] - [PERSON], [INFO]. На даний час органи ДРАЦС на території м. Горлівка Донецької області діють незаконно і всі документи видані ними є недійсними та не відповідають вимогам діючого в Україні законодавства. Надати лікарське свідоцтво про смерть чоловіка заявниці відповідного державного зразка вона не може, оскільки лікарських установ, підконтрольних уряду України в м. Горлівка Донецької області також немає. У зв'язку із наведеним, через відсутність можливості зареєструвати смерть [PERSON] у встановленому законом порядку та отримати свідоцтво про його смерть відповідного державного зразка іншим чином аніж як через звернення до суду, заявник діючий в інтересах [PERSON] вимушений був звернутися до суду із даною заявою, та просити суд ухвалити рішення яким встановити факт того, що [PERSON], [INFO], уродженець с. Булавінське Єнакіївського району Донецької області, громадянин України, помер [INFO] в м. Горлівка Донецької області. Заявник [PERSON]., будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності. Представник заінтересованої особи Словянського міського ВДРАЦС, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, рішення просив ухвалити згідно із вимогами діючого законодавства. Суд, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу, серія: [NUMBER], 07 вересня 1993 року [PERSON] вийшла заміж за [PERSON]., та здобула таким чином прізвище - [PERSON](а.с. 9). Згідно із копією лікарського свідоцтва про смерть № 302611, виданого медичним закладом в м. Горлівка Донецької області, [PERSON], [INFO], помер [INFO] в Воронежській області Богучарівському районі місті Богучар. Причина смерті - постінфарктний кардіосклероз (а.с. 9,9 з.б.). Згідно із свідоцтвом про смерть № 043329 виданим Горлівським міським відділом запису актів цивільного стану Донецької області 19 листопада 2016 року, [PERSON], [INFO], помер [INFO] в Воронежській області Богучарівському районі місті Богучар (а.с.10). Згідно із відмовою у проведенні державної реєстрації смерті Словянського міського ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 8591/15.22-25 від 11 грудня 2018 року, заявнику було відмовлено у проведенні реєстрації смерті [PERSON] у зв'язку із тим, що на підтвердження його смерті було пред'явлено документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 11). Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII від 15 квітня 2014 року, а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680- VII від 16 вересня 2014 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17 березня 2015 року. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. 5. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Згідно із Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 1. 2. Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України(далі Інструкції), затвердженої Наказом МЗС України N 32/5/101 від 23 травня 2001 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2001 року N 473/5664, консульська посадова особа (далі за текстом - консул) провадить реєстрацію, зокрема, смерті громадян України. Відповідно до п.1.9 Інструкції, реєстрація смерті, а також видача первинних свідоцтв про реєстрацію цих актів цивільного стану провадиться без стягнення консульського збору. Відповідно до п.3.1 Інструкції, реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання. У разі реєстрації смерті не в тому консульському окрузі, де проживав померлий, консул, який зареєстрував смерть, повідомляє про реєстрацію смерті дипломатичне представництво або консульську установу України, де померлий перебував на обліку, указавши при цьому його прізвище, ім'я, по батькові, а також номер та дату актового запису про смерть. Згідно із п. 3. 2 Інструкції, реєстрація смерті провадиться за письмовою заявою родичів померлого, компетентних органів країни перебування, адміністрації медичного закладу, у якому настала смерть, та інших осіб на підставі: - медичного документа про смерть, виданого медичним закладом, - довідки про смерть, виданої компетентними органами держави перебування. Ці документи додаються до актового запису про смерть. В п. 3. 3 Інструкції зазначається, що свідоцтво про смерть видається близьким родичам померлого, або надсилається разом з паспортним документом померлого до Міністерства закордонних справ України для передачі зазначеним вище особам. Згідно із п. 3. 4. Інструкції, якщо до консульської установи або дипломатичного представництва надійшла заява про смерть громадянина України, яка настала понад рік тому, то консул після перевірки, на підставі документів, передбачених п. 3. 2 цієї Інструкції, провадить реєстрацію смерті на загальних підставах як первинну, але на обох примірниках актових записів про смерть проставляє відмітку "Реєстрація з пропуском строку". Згідно із п. 3. 6. Інструкції, реєстрація смерті громадян України, які померли в дорозі на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або іншому транспортному засобі, провадиться у найближчому дипломатичному представництві або консульській установі України при пред'явленні заявником документів, передбачених пунктом 3.2 цього розділу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як видно із представленої суду копії лікарського свідоцтва про смерть № 302611, виданого медичним закладом в м. Горлівка Донецької області, [PERSON], [INFO], помер [INFO] в Воронежській області Богучарівському районі місті Богучар. Причина смерті - постінфарктний кардіосклероз. Отже в судовому засіданні достовірно встановлено, що смерть [PERSON] настала у Російській Федерації, після чого він був похований у м.Горлівці Донецької області. Аналіз норм чинного законодавства щодо встановлення факту смерті дозволяє дійти висновку про т, що встановлення факту смерті має місце тоді, коли смерть особи настала, однак відсутні медичні документи встановленого зразка, які б підтверджували ту обставину, що смерть особи настала у певному місці, певний час. Судом встановлено, що є наявні медичні документи, на підставі яких, відповідно до норм чинного законодавства, можлива реєстрація актового запису про смерть та отримання свідоцтва про смерть особи за умови звернення до відповідних компетентних органів. Порядок реєстрації смерті громадян України, які померли за кордоном передбачає звернення із вказаним питанням до Консульської установи, за місцем смерті громадянина. Як видно із представлених до суду документів, заявниця до таких органів не зверталася, а отримавши свідоцтво про смерть на непідконтрольній владі України території, звернулась для отримання свідоцтва про смерть до некомпетентних органів в неустановленому чинним законодавством порядку реєстрації смерті. За таких обставин, у задоволенні заяви про встановлення факту смерті слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed