Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та відповідача Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Приватний нотаріус Прожуган Марія Анатоліївна, про усунення від права спадкування за законом. У своєму позові посилався на те, що [INFO] помер [PERSON] , який ж двоюрідним братом чоловіка [PERSON] Вона є спадкоємицею [PERSON] за заповітом, тому після смерті подала приватному нотаріусу [PERSON] А. заяву про прийняття спадщини за заповітом. 01 вересня 2018 року [PERSON] повідомила, що вона є дружиною померлого та також має намір оформити спадщину. Померлий [PERSON] був особою похилого віку, часто хворів та не міг самостійно себе обслуговувати, про що було відомо [PERSON] Померлого доглядали [PERSON] та [PERSON] , які організовували та оплачували поховання, сплачували комунальні послуги.\~ Відповідач не надавала матеріальної допомоги померлому [PERSON] , в той час коли він перебував у тяжкому стані та потребував лікування як стаціонарного, так і амбулаторного, не надавала йому допомоги по догляду в період повної непрацездатності, не відвідувала та не цікавилась його здоров`ям. Тому, з урахуванням викладеного, просить суд усунути [PERSON] , [INFO] від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 2.\~ Заяви та клопотання учасників справи, пояснення учасників справ 22 лютого 2019 року відповідачем наданий суду відзив. 26 лютого 2019 року позивачем надана заява про виклик свідків. 13 березня 2019 року позивачем надана відповідь на відзив. 02 квітня 2019 року сторонами надані заяви про виклик свідків. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову, надали суду відзив на позов. У своїх запереченнях відповідач зазначила, що у 2003 року із [PERSON] був зареєстрований шлюб. З листопада 2005 року вона разом із чоловіком проживали у с.Миколаївка Петриківського району Дніпропетровської області у її матері. В жовтні 2012 року [PERSON] було засуджено та після звільнення у 2016 році чоловік приїхав до неї та просив пробачення за те, що він накоїв. В 2017 році [PERSON] повідомив, що поїде на заробітки та після чого вона продовжувала доглядати мати та про смерть чоловіка дізналась лише у 2018 році під час оформлення субсидію. Про те, що її чоловік потребував допомоги вона не знала, а також не мала можливості йому допомагати матеріально. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Приватний нотаріус Прожуган М.А. в судове засідання не з`явилась, надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутність. В якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він зі [PERSON] знайомий з грудня 2016 року, проживав один. Зазначив, що він встановлював у нього вдома опалення. Будь-якої жінки вдома у нього він не бачив. Також зазначив, що [PERSON] дуже погано пересувався, а з 2017 року поживав разом із позивачем та її\~ чоловіком в другій частині їх будинку. В якості свідка [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] його сусід, з яким\~ знайомий з дитинства, ходили разом до школи. [PERSON] десь у 2016 році отримав перелом ноги та доглядали його брат із дружиною. Через деякий час вони його забрали до себе. [PERSON] його брат із дружиною. Будь-якої жінки він з [PERSON] не бачив. В якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона знайома з [PERSON] більш тридцяти років. У 2003 році [PERSON] зареєстрували шлюб із [PERSON] Відповідач не мала можливості допомагати [PERSON] , тому як сама доглядала хвору мати. В якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він є сином відповідачу [PERSON] , а зі [PERSON] мати одружилась в 2003 році. У 2016 році\~ [PERSON] відбув покарання та приїхав до [PERSON] миритися, після чого сказав що їде на заробітки до іншої країни. По те, що [PERSON] помер, мати дізналась під час оформлення субсидії. В якості свідка [PERSON] суду пояснив, що мають дружні стосунки із позивачем [PERSON] Їй лише відмово, що [PERSON] є братом [PERSON] , який доглядав його довгий час. В якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він є чоловіком [PERSON] , а [PERSON] є його двоюрідним братом. Останній час він разом із позивачем утримувала [PERSON] , допомагали йому матеріально, а також здійснювали поховання за свої власні кошти. 3. Процесуальні дії суду 08 листопада 2018 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області суду відкрито провадження по справі. 21 січня 2019 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області\~ по справі за клопотання представника позивача витребувані докази по справі. 02 квітня 2019 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. 4. Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так, згідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У зв`язку з чим позивачем обраний спосіб захисту цивільних прав та інтересів як усунення від права на спадкування. Так, з матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу спадкового майна, який регулюється книгою шостою "Спадкове право" ЦК України. Судом встановлено, що чоловік позивача [PERSON] [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON] , 1956 року народження, що не заперечується відповідачем. Відповідно до свідоцтва про смерть, видане 17 квітня 2018 року Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 448, [PERSON] помер (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у зв`язку з чим позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Прожуган М.А. для отримання спадщини за заповітом (а.с.55).\~\~\~ Окрім позивача, з питання про оформлення спадщини до приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Прожуган М.А. також звернулась й відповідач [PERSON] , яка є дружиною померлого (а.с.84).\~\~\~ Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] 21 лютого 2003 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , що вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, свідоцтва про укладення шлюбу та не заперечується сторонами. З довідки № 700, яка видана 17 жовтня 2017 року Головою квартального комітету № 9 вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , без реєстрації (а.с.24). 10 вересня 2018 року Комунальним закладом «Кам`янська міська лікарня» швидкої медичної допомоги Дніпропетровської обласної ради» надана довідка про те, що [PERSON] з 09 квітня 2017 року по 30 травня 2017 року знаходився в І травматологічному відділенні з приводу з/осколковий черезвертельного зламу правого стегна зі зміщенням (а.с.26). 17 жовтня 2017 року Комунальним закладом охорони здоров`я Кам`янської\~ міської ради «Центром первинної медико-санітарної допомоги № 3» надана довідка ЛКК\~ про те, що [PERSON] , 1956 року народження, за станом здоров`я є немобільним, діагноз: ГХ ІІ ст.ст.3 ризик ІІІ наслідки закритого осколкового черезвертельного зламу правого стегна зі зміщенням (а.с.25).\~ Головою Квартального комітету № 10 Заводського району м. Кам`янське Дніпропетровської області [PERSON] 10 вересня 2018 року повідомлено, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , де з 2016 року по 2018 роки ніхто не проживав та будинком\~ не користувався (а.с.34). 5. Оцінка суду Суд, вислухавши сторони, представників сторін, свідків та вивчивши матеріали справи цивільної справи, вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такі, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] 21 лютого 2003 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу та не заперечується сторонами. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, на отримання якої сторони подали до нотаріальної контори заяви. Окрім цього, судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] , а тому також є спадкоємицею померлого. Так, як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] з 2017 року до часу його смерті проживала окремо від чоловіка [PERSON] , в с.Миколаївка, Петриківського району Дніпропетровської області, тому як здійснювала догляд своєї мами. Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що доходи відповідача [PERSON] за період з 2018 року по грудень 2018 рік склали 18 684,60 грн., тобто по 1 553,30 грн. щомісячно, що не заперечується позивачем.\~\~ Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Ст.1223 ЦК України, передбачає право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно до вимог ч.5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Тлумачення цієї норми права свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Таким чином, ухилення від надання допомоги спадкодавцеві характеризується умисною формою вини. У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц зроблений висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Згідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, в судовому засіданні позивачем не надано належних, допустимих та безспірних доказів, що є її процесуальним обов`язком згідно статтей 81 ЦПК України, щодо перебування [PERSON] у безпорадному стані через тяжку хворобу та потребу у сторонній допомозі, а відповідач [PERSON] свідомо ухилялася від надання такої допомоги та мала можливість надавати таку допомогу. У зв`язку з викладеним суд не знаходить підстав передбачених частиною п`ятою статті 1224 ЦК України підстав для усунення відповідача від права на спадкування. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.\~ Межі\~\~\~ цього\~\~\~ обов`язку\~\~\~ можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00,\~ § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 6. Судові витрати Враховуючи вимоги\~ ст.141 ЦПК України, а також те, що в задоволені позову було відмовлено, судові витрати не підлягають поверненню позивачу. З огляду на викладене й

Outcome: dismissed