Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Попільнянського УЕГГ ПАТ «Житмиргаз» з позовом, в якому зазначив, що він отримав лист-попередження від відповідача за № 0100472/10 від 12.02.2014 р., з якого вбачається, що за ним рахується заборгованість за спожитий газ в сумі 2130,28 коп.. Однак вказана сума не відповідає дійсності, оскільки по його розрахунках заборгованості за спожитий газ він не має. Позивач вважає, що виставивши йому рахунок на неіснуючий борг по оплаті за газ, відпо-відач умисно хоче заподіяти йому матеріальних збитків, і тому своїми неправомірними діями завдав йому моральної шкоди. З врахуванням викладеного, позивач просить визнати дії відповідача щодо виставлення йому рахунку за спожитий газ на суму 2130,28 грн. неправомірними та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 6000 грн.. Ухвалою суду від 29.04.2014 р. неналежного відповідача -Попільнянське УЕГГ ПАТ «Жи-томиргаз» було замінено на належного - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» (а.с.31). В суд позивач не з'явився, подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність. Представник позивача в суді позовні вимоги не підтримав, пояснивши, що позов заявлено до матері позивача - [PERSON], яка померла [INFO], а тому він не заперечує проти закриття провадження по справі, хоч відповідного клопотання про закриття провадження по справі не заявив. Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю, пояснивши, що на ПАТ«Жи-томиргаз» на даний час покладено обов'язки щодо надання для державної повірки засобів ви-мірювальної техніки, а саме: лічильників газу. Оскільки лічильник газу, встановлений у пози-вача, потребував такої повірки, то 26.05. 2013 року він був знятий у нього в домогосподарстві та направлений на повірку, по результатам якої він був визнаний непридатним для викорис-тання, оскільки недообліковував спожитий газ. Про вказане було повідомлено позивачу і за-пропоновано [PERSON] придбати новий лічильник газу. Оскільки підмінного фонду лічильників в ПАТ «Житомиргаз» недостатньо для встанов-лення всім споживачам, то позивачу було встановлено його попередній лічильник газу, як за-сіб для подачі газу, проте опломбування його не проводилось і нарахування за спожитий газ проводилось відповідно до вимог законодавства в літній період по кількості проживаючих, а в зимовий по опалювальній площі. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Договір про надання послуг з газопостачання до об'єкта надання послуг - житлового бу-динку, розташованого по [ADDRESS] було укладено Між [PERSON] та ПАТ «Житомиргаз» 18.03.2006 р. (а.с.58-61). На виконання вказаного договору ПАТ «Житомиргаз» надавало послуги з газопостачання до вищевказаного житлового будинку, в якому було встановлено лічильник газу «Октава» G6 № 174444, що не заперечується сторонами. Як вбачається з акту про зняття лічильника газу для держповірки, перевірки та ремонту від 27.05.2013 р. (а.с.62), 27.05.2013р. в домогосподарстві, в якому проживає позивач, було демон- товано лічильник газу «Октава» G6 № 174444. 13.06.2014 р. вказаний лічильник газу було встановлено позивачу без проведення його опломбування і про непридатність його до експлуатації та про необхідність придбання і вста-новлення іншого лічильника газу позивач був повідомлена працівниками ПАТ «Житомиргаз», що вбачається з акту на встановлення лічильника після державної повірки від 13.06.20143 ро-ку. Частиною 2 ст.2 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбаче-но, що цей Закон також поширюється на фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власників засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань якими викорис-товуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду. Статтею 19 вказаного Закону передбачено, що об'єктами державного метрологічного конт-ролю і нагляду є, зокрема, засоби вимірювальної техніки. Затверджені типи засобів вимірю-вальної техніки заносяться ЦОВМ до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки у по-рядку, встановленому нормативним документом з метрології цього органу( ст.26 Закону). Засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, випускаються з серійного виробництва, ремонту та у продаж, видаються напрокат, на які поширюється державний мет-рологічний нагляд, підлягають повірці, тобто встановленню їх придатності до застосування на підставі результатів контролю їх метрологічних характеристик. Переліки засобів вимірюваль-ної техніки, що перебувають в експлуатації та підлягають повірці, складаються їх користува-чами (за винятком фізичних осіб, що не є суб'єктами підприємницької діяльності) і подаються на погодження до відповідного територіального органу. Порядок складання цих переліків установлюється нормативно-правовим актом ЦОВМ (ст.28 Закону). Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 22.08.2005р. №218, який був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 7 ве-ресня 2005 р. за № 1009/11289 , затверджено Положення про Державний реєстр засобів вимі-рювальної техніки. Як вбачається з роз'яснень, викладених в листі Національної комісії регулювання елек-троенергетики України від 11.12.2002 № 05-39-11/3828 «Щодо повірки побутових лічильників природного газу", адресованому НАК "Нафтогаз України», згідно з роз'ясненнями, які надава-лися Держстандартом України листом від 08.12.2000 № 5073/5-3/9, споживачами лічильників газу є як їх власники-фізичні особи, так і газопостачальні організації, і НАК «Нафтогаз Укра-їни» і його організації згідно з Законом не мають права здійснювати розрахунки з населенням за надані послуги з газопостачання за показами не повірених лічильників газу. Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами надання насе-ленню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. № 2246(у редакції постанови KM України від 14.04.2004р. №476). Пунктом 16-1 вказаних Правил передбачено, що періодична повірка лічильників газу, їх технічне обслуговування та пов'язаний з такою повіркою ремонт (у тому числі демонтаж, тран-спортування та монтаж) здійснюються за рахунок газорозподільного підприємства. Підпунктом 7.3.7 п.7.3 вищевказаного Договору, укладеного між сторонами, передбачено, що споживач, тобто позивачка, зобов'язана забезпечити доступ представників виконавця, тоб-то відповідача, до внутрішньобудинкових систем газопостачання та дворових газопроводів для демонтажу або монтажу лічильників газу, пов'язаних з проведенням його періодичної та поза-чергової повірки (а.с.71). Підпунктами 6.2.14 -6.2.16 п.6.2 зазначеного Договору передбачено, що виконавець зобо-в'я-заний безоплатно протягом одного місяця з дати настання строку періодичної повірки лічи-льника газу проводити таку повірку(у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), а та-кож проводити протягом одного місяця з дня демонтажу лічильника газу його позачергову по-вірку(на вимогу як споживача та виконавця). Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які во-на посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обстави-ни, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте позивачем суду не надано доказів, які б підтверджували неправомірність дій від-повідача щодо «зняття» та направлення лічильника газу«Октава» G6 № 174444 на повірку в 2013р. , а також порушення цими діями прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Доказів того, що позивач, у випадку незгоди з результатами повірки лічильника газу, звер-тався до відповідача з письмовою заявою про проведення експертизи лічильника газу, як це передбачено п.3.2.1 «Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті», затвердженого наказом Мініс-терства палива та енергетики України 27.12.2005 № 619 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 січня 2006 р. за № 53/11927 , позивач суду також не надав. В той же час, з наданих відповідачем письмових доказів вбачається, що до обов'язку від-повідача, як газопостачальної організації, входить демонтаж лічильника газу та направлення його на державну повірку. Таким чином, суд не вбачає порушень діючого законодавства в тому, що відповідач вико-нав покладені на нього вищевказаними нормативними актами вимоги щодо проведення дер-жавної повірки лічильника газу, який використовувався позивачкою. З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовної вимоги щодо визнання неправомірними дій відповідача по «зняттю» у позивача лічильника газу для проведення його повірки слід відмовити за безпідставністю. Стосовно позовної вимоги щодо визнання неправомірної виставлення позивачці рахунку за спожитий газ на суму 2130,28 грн., судом встановлено наступне. Відносини з приводу постачання населенню природного газу регулюються ст.714 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 (зі змінами); Постановою Націона-льної комісії регулювання електроенергетики України «Про затвердження Роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення, Міжнародного дитячого центру «Артек» і Українського дитячого центру «Молода гвардія»; постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2006 року № 1697 «Про заходи щодо подальшого вдосконалення меха-нізму забезпечення природним газом вітчизняних споживачів», якою затверджений Тимча-совий порядок установлення роздрібних цін на природний газ для потреб населення. Пунктом 10 Постанови № 2246 передбачено, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється, починаючи з 1 січня 2007 року за роздрібними цінами, дифе-ренційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені Національною комісією регу-лювання електроенергетики України, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих за-лежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках спожи-вача) у попередньому році. Газопостачальні підприємства проводять станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу в попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Пунктом 16-1 Правил передбачено, що у разі коли лічильник газу, що перебуває у власно-сті споживача, визнано в установленому порядку непридатним до подальшої експлуатації та ремонту, розрахунки із споживачем здійснюються протягом двох місяців з дня письмового повідомлення газорозподільним підприємством споживачеві про визнання лічильника газу непридатним до експлуатації та ремонту відповідно до середньомісячного обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він ста--новить менш як шість місяців, а в подальшому - відповідно до встановлених норм споживання та вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Як зазначалось вище, судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає в житловому будинку по вул.Колгоспній, 11 в с.Ягнятин Ружинського району Житомирської області і є спо-живачем послуг з газопостачання, хоч не є власником вказаного будинку та з ник не укладався договір на газопостачання. Після виявлення в травні 2013року непридатності до експлуатації лічильника газу №174-444 і до встановлення нового лічильника газу нарахування оплати за спожитий газ [PERSON] проводилось відповідно до вищевказаного пункту Правил, що вбачається з пояснень представ-ника відповідача в суді та наданого ним розрахунку (а.с.41-43). Внаслідок вказаного відпові-дачем була встановлена наявність заборгованості [PERSON] за спожитий газ в сумі- 2130,28 грн. та їй надіслано претензію - попередження з вимогою сплатити борг з послуг газопостачан-ня (а.с.6). Із зазначених [PERSON] предмету та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність нарахування плати за використаний природний газ, оскільки позивачка вважає нарахування такої заборгованості неправомірною. Разом з тим, згідно ст.3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом мате-ріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Оскарження дій ПАТ «Житомиргаз» щодо нарахування плати за використаний природний газ та визнання неправомірним виставлення рахунку, а саме: попередження від 12.02.2014 р., який є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав. Усе, що зазначав [PERSON] в позовній заяві, а також пояснив його представник в судо-вому засіданні, може бути запереченням у разі пред'явлення відповідачем до неї позову про стягнення певної суми заборгованості по оплаті за спожитий газ, однак такі позовні вимоги у цьому провадженні не розглядаються. Вказане узгоджується з позицією, викладеною Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 04.07.2012р. по справі №6-1034 св/12. З вказаних підстав в задоволенні позовної вимоги про визнання неправомірними дій ПАТ «Житомиргаз» щодо виставлення [PERSON] рахунку на оплату за спожитий газ в сумі 2130,28 грн. необхідно відмовити. Оскільки позовна вимога щодо стягнення з відповідача моральної шкоди є похідною від вимог щодо визнання дій останнього неправомірними, в задоволені яких суд відмовляє, тому і підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди немає.

Outcome: dismissed