overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 21.12.2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Георгіївської селищної ради Лутугинського району Луганської області, актовий запис № 51. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, втрату почуття любові та поваги один до одного. З травня 2014 року вони з відповідачем не проживають разом та не ведуть спільне господарство. Оскільки збереження сім'ї неможливе, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання 11.05.2017, 06.07.2017, 14.07.2017 року не з'явився. Про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр", причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. 14.07.2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Георгіївської селищної ради Лутугинського району Луганської області, актовий запис № 51 (а.с.14). Сімейні відносини між сторонами припинені, з травня 2014 року вони проживають окремо один від одного та не погоджуються на збереження шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе та шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини видів його заробітку, щомісячно, на її користь, на повнолітнього сина на період його навчання, але не більше як до досягнення ним 20 років. Мотивуючи тим, що вона і відповідач перебували з 1995 року у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому в 2001 році був розірваний. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. На даний час син навчається на третьому курсі Бердичівського коледжу промисловості, економіки та права, на факультеті - технолог, на бюджетній основі. Відповідач на його утримання матеріальної допомоги не надає. Позивачка не в змозі самостійно утримувати сина, так як йому потрібні кошти на навчання, на проїзд до навчального закладу, проживання, одяг, харчування, підручники. А тому вона хоче стягувати з відповідача аліменти за рішенням суду. У відкритому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач у відкритому судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що на даний час не працює, шукає роботу, інших доходів не має, а тому не може сплачувати дані аліменти. У відкритому судовому засіданні третя особа - [PERSON], вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З»ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову від задовлення позовних вимог з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Так, з матеріалів справи, вбачається: - [PERSON] народився [INFO], і його батьками є: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с.6); - [PERSON] навчається на третьому курсі Бердичівського коледжу промисловості, економіки та права, денного відділення, спеціальність - " ливарне виробництво чорних і кольорових металів і сплавів", термін навчання - з 01.02.2011 року по 30.06.2015 року, що підтверджується довідкою від 31.03.2014 року(а.с.8); - [PERSON] на даний час не працює, що підтверджується копією трудової книжки, яка була оглянута в судовому засіданні. Інших доказів про те, що відповідач працює неофіційно, має інші доходи в судовому засідані не здобуто. А тому суд вважає, що хоча [PERSON] продовжує навчання, але позивачкою не надано жодного доказу, що у зв»язку з цим він потребує матеріальної допомоги, крім того відповідач не може надавати дану матеріальну допомогу, оскільки не працює, інших доходів не має, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про захист прав споживачів, а відповідач подав зустрічний позов до позивачки про зобов"язання укладання договору на житлово-комунальні послуги та стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Позивач у судовому засіданні просила задовольнити свої позовні вимоги, вимоги по зустрічному позову не визнала, просила відмовити у задоволенні зустрічного позову. Представник відповідача, не визнав позов, просив відмовити у задоволенні позову, зустрічний позов підтримав, просив задовольнти вимоги по зустрічному позову. Суд, вислухавши у судовому засідання пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, зустрічний позов ПП "Елітжилком не підлягає задоволенню . При цьому, враховуючи складність справи, те, що складання повного судового рішення потребує певного часу - суд вважає необхідним проголосити вступну та резолютивну частину судового рішення. Повний текст рішення буде складений впродовж 10 днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач Комунальне підприємство "Новояворівськжитло" звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини рішення і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення з 15 год 00 хв 30 грудня 2021 року. На\~ підставі\~ викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО "Дружківкатепломережа" звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надану теплову енергію станом на 01 листопада 2013 року в сумі 3570.42 грн. В позові вказав, що звертається з відповідним позовом відповідно до ст.118 ЦПК України, оскільки ухвалою Дружківського міського суду від 25 грудня 2013 року було відмовлено у видачі судового наказу. Відповідач згідно з Правилами надання населенню послуг по водо, теплопостачанню та водовідведенню, мешкаючи в квартирі [ADDRESS], зобов'язаний сплачувати послуги. Відповідач не сплачував за користування послугами по теплопостачанню і станом на 01 листопада 2013 року борг склав 3570.42 грн. Послуги теплопостачання надаються на підставі нормативних і установчих документів. Просить задовольнити позов, стягнувши з відповідача заборгованість в сумі 3570.42 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243.60 грн. В судовому засіданніі представник позивача позовні вимоги підтримала та просить стягнути борг з відповідача за надані послуги по теплопостачанню в сумі 3570.42 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243.60 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не визнав позовні вимоги, пояснивши, що він 03 жовтня 2012 року продав квартиру за адресою: [ADDRESS] [PERSON]. До цього часу він сплачував регулярно за надані послуги по теплопостачанню. З 17 липня 2013 року, він зареєстрований за адресою: [ADDRESS], тобто боргу у нього немає. Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Суд визнає доведеним, що відповідач, мешкаючи в квартирі [ADDRESS], згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року, зобов'язаний сплачувати за послуги. Судом встановлено, що відповідач 03 жовтня 2012 року продав квартиру за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, ВРХ/671993 від 03 жовтня 2012 року, № 1137 посвідченого приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу [PERSON] Судом встановлено, що на момент продажу квартири, він заборгованості за послуги з теплопостачання не мав, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО "Дружківкатепломережа" звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надану теплову енергію станом на 01 жовтня 2013 року в сумі 3845.69 грн. В позові вказав, що звертається з відповідним позовом відповідно до ст.118 ЦПК України, оскільки ухвалою Дружківського міського суду від 27 січня 2014 року було відмовлено у видачі судового наказу. Відповідачі згідно з Правилами надання населенню послуг по водо, теплопостачанню та водовідведенню, мешкаючи в квартирі [ADDRESS], зобов'язані сплачувати послуги. Відповідачі несвоєчасно сплачували за користування послугами по теплопостачанню і станом на 01 жовтня 2013 року борг склав 3845.69 грн. Послуги теплопостачання надаються на підставі нормативних і установчих документів. Просить задовольнити позов, стягнувши з відповідачів заборгованість в сумі 3845.69 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243.60 грн. В судовому засіданніі представник позивача позовні вимоги підтримала та пояснила, що квартира по [ADDRESS] належала відповідачам і вони повинні сплачувати за надані послуги. Просить стягнути борг в сумі 3845.69 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243.60 грн. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, вручити повістку про явку в суд їм неможиво у зв'язку з відсутністю за місцем реєстрації. Суд зі згоди позивача ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд визнає доведеним, що відповідачі, мешкаючи в квартирі [ADDRESS], згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року, зобов'язані сплачувати за послуги. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченому 18 липня 2011 року приватним нотаріусом Дружківського міського нотраіального округу вреєстрі за №4067, продали квартиру [ADDRESS] [PERSON] (а.с.8-9). Судом встановлено, що відповідно до наданого розрахунку заборгованості за послуги, після укладення договору купівлі-продажу відповідачами, з 22 липня 2011 року по даній квартирі періодично сплачується борг за послуги (а.с. 3-5). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі з 18 липня 2011 року не являються власниками квартири [ADDRESS], а позивач просить стягнути з них борг станом на 01 жовтня 2013 року, то позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчих листів за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.08.2012р. по справі № 2011/1035/12, посилаючись на поважність причин пропуску строків подання відповідних листів до органів державної виконавчої служби. В судове засідання представник заявника не з'явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином,надав до суду заяву про розгляд заяви за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та дату слухання справи була повідомлена належним чином,причини неявки суду не повідомила. Клопотання про слухання справи за її відсутністю до суду не надходило. Суд, розглянувши заяву ПАТ «ВіЕйБі Банк», вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що заява ПАТ «ВіЕйБі Банк» не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.08.2012 р. було задоволено позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 192/08 від 10.02.2008р. Згідно рушення суду з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» суму заборгованості у розмірі 633 859,17 копійок та судові витрати у сумі 1 820,00 грн. Ст. 371 ЦПК України визначено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Згідно п.2 ч.1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Як вбачається з матеріалів справи представник позивача отримав виконавчі листи вже після спливу строку пред'явлення виконавчих листів до виконання, раніше до суду з подібною вимогою не звертався. Однак, представник позивача знав, що про ухвалу Апеляційного суду Харківській області від 20.03.2013 року, оскільки представник позивача ПАТ «ВіЕйБі Банк» Кулешов М.В. був присутній на засіданні апеляційного суду Харківській області при розгляді апеляційної скарги [PERSON] Однак, представник позивача звернувся до цивільної канцелярії Дзержинського районного суду м.Харкова тільки 18.09.2014 року та отримав на руки виконавчі листи Підставою для поновлення такого строку, необхідно поважність причин пропуску такого строку. Однак, в своїй заяві про видачу виконавчих листів від 22.09.2014р. ПАТ «ВіЕйБі Банк» не наводить жодної з поважних причин, через що вони не змогли своєчасно звернутися до органу виконавчої служби з відповідними листами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Зважаючи на складність даної справи, суд вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частини рішення, а складення рішення в повному обсязі відкласти на п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивує свої вимоги тим, що 10 серпня 2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 003-1405-100807, згідно з яким відповідач отримала картковий рахунок в національній валюті України у вигляді відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та встановленим лімітом на день укладення договору 2 604.00 грн. на рахунку. Вказує, що відповідач порушила умови Договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 29.05.2014 року становить 4 561.62 грн. і складається з: 4 561.62 грн. - тіло кредиту. Просить стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 4 561.62 грн. та судові витрати понесені позивачем при зверненні з позовом до суду в сумі 243.60 грн.. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач просить розглянути справу без його участі. Вказує, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 3). Відповідач надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та відмовити у задоволенні позову. Згідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно до Договору від 10 серпня 2007 року № 003-14051-100807 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (а.с. 4), відповідач отримала у позивача кредит. Відповідач надала суду листа АТ "Дельта Банку" від 17.12.2014 року, в якому зазначено про припинення дії Договору № 003-14051-100807 від 10.08.2007 року з 24.11.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Аналізуючи зміст листа позивача від 17.12.2014 року суд вважає, що цим листом позивач підтвердив виконання відповідачкою всіх умов договору, в звязку з чим заявив про припинення дії договору. В судове засідання позивач не з'явився, ніяких пояснень з приводу листа від 17.12.2014 року не надав. Тому суд вважає, що відповідачка виконала належним чином зобов'язання перед позивачем. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За таких умов, на думку суду не має підстав для задоволення позову і в позовних вимогах слід відмовити. Керуючтсь ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позову зазначили, що 09 серпня 2011 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області по заяві ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 2809,52 грн. 20 вересня 2011 року була винесена ухвала про скасування вказаного судового наказу. Відповідач [PERSON], є споживачем електричної енергії у домоволодінні за адресою: [ADDRESS], особовий рахунок [NUMBER]. Станом на теперішній час у зв'язку з несплатою, виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 2326,96 грн., за період з січня 2005 року по травень 2009 року. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач не бажає добровільно сплачувати суму заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу та судові витрати, сплачені при поданні позову до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, просив застосувати строк позовної давності відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.26 Закону України "Про електроенергетику" п.п.20, 42 Правил користування електричною енергією для населення споживач зобов'язаний оплачувати за спожиту протягом розрахункового періоду електроенергію не пізніше 10 числа наступного місяця. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії у домоволодінні за адресою: [ADDRESS], особовий рахунок [NUMBER]. Відповідач, порушуючи чинне законодавство, ухиляється від добровільної сплати суми боргу та має заборгованість за спожиту електроенергію за період з січня 2005 року по травень 2009 року у розмірі 2326,96 грн. Відповідно до ст. 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Як було встановлено судом заборгованість за спожиту електроенергію виникла за період з січня 2005 року по травень 2009 року. Позивач звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права 10 січня 2014 року (а.с. 4-5). Таким чином, даний позов заявлений поза межами строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON] просив у своїй заяві застосувати строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. У зв'язку з цим суд вважає можливим застосувати цей строк.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-07 00:00:00

Позивач ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 469,53 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач [PERSON], є споживачем електричної енергії у домоволодінні за адресою: [ADDRESS], особовий рахунок [NUMBER]. Станом на теперішній час у зв'язку з несплатою, виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 469,53 грн. за період з 01 січня 2005 року по квітень 2009 року. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач не бажає добровільно сплачувати суму заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу та судові витрати, сплачені при поданні позову до суду. Представник позивача в судове засідання не з»явився надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав, вказав, що заборгованість утворилася за період з 01 січня 2005 року по квітень 2009 року, за межами трирічного строку позовної давності (а.с.12). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.26 Закону України "Про електроенергетику" п.п.20, 42 Правил користування електричною енергією для населення споживач зобов'язаний оплачувати за спожиту протягом розрахункового періоду електроенергію не пізніше 10 числа наступного місяця. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії у домоволодінні за адресою: [ADDRESS], особовий рахунок [NUMBER]. Відповідач, порушуючи чинне законодавство, ухиляється від добровільної сплати суми боргу та має заборгованість за спожиту електроенергію за період 01 січня 2005 року по квітень 2009 року у розмірі 469,53 грн. Відповідно до ст. 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Як було встановлено у судовому засіданні заборгованість за спожиту електроенергію виникла за період з 01 січня 2005 року по квітень 2009року. Позивач звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права 17 січня 2014 року (а.с. 3). Таким чином, даний позов заявлений поза межами строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання надав заяву, в якій просить застосувати строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. У зв'язку з цим суд вважає можливим застосувати цей строк. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed