Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно їх дочки, [PERSON], [INFO] Свої вимоги мотивує тим, що перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду у 2016 році. За час подружнього життя у них , [INFO] , народилась дочка [PERSON]. На даний час дитина проживає з нею. З часу розлучення, батько [PERSON] повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків : не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, не бере участі у її вихованні, не цікавиться здоров'ям, навчанням , не допомагає матеріально. Натомість останній, на протязі 2016 року неодноразово вчиняв сварки і скандали побутового характеру в присутності дитини , з приводу чого вона зверталась в правоохоронні органи та відповідача було притягнуто до адмінвідповідальності за дрібне хуліганство та насильство в сім'ї. Позивач стверджує, що внаслідок агресивної поведінки відповідача , у дочки виникли різного роду страхи та фобії щодо життя в сім'ї, зокрема щодо ролі у ньому батька. Викладені обставини , на думку позивача, в силу ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Провадження у справі відкрито 26.04.2018р. 29.11.2018р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він позов заперечив. Свою позицію мотивує тим, що графік побачень з дочкою [PERSON] встановлено розпорядженням Яворівської райдержадміністрації. Проте сама позивач створює перешкоди в його спілкуванні з дитиною, ініціює конфлікти з ним, які погіршують їх взаємовідносини. Натомість будь-яких випадків його протиправної поведінки відносно дочки не встановлено, як і будь-яких конкретних фактів, які б підтверджували ухилення його від виконання своїх батьківських обов'язків. Притягнення його до адмінвідповідальності є наслідком особистих неприязних відносин з колишньою дружиною та її батьками, і відтак, на його думку, не може слугувати підставою позбавлення його батьківських прав відносно дитини. В судовому засіданні [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позові, просили такий задовольнити. Крім того позивач зазначила, що у разі задоволення позову відповідач не буде мати права приходити до дитини, відтак у такий спосіб будуть припинені конфлікти, свідком яких є дитина та які негативно спливають на стан її здоров»я. Відповідач завжди приходив у дні, що не відповідали графіку побачень з дитиною,що був встановлений районною адміністрацією. Його дії були спрямовані не на спілкування з донькою, а на створення конфліктної ситуації з позивачем та її батьками. Вимоги про стягнення аліментів позивач не ставить, оскільки такі відповідачем вносяться у розмірі 1000 грн. з вересня 2018 року за рішенням суду. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила, зіславшись на обставини та факти, викладені у відзиві на позовну заяву. Просила у задоволенні позову відмовити. Також зазначила , що відповідач усіма способами намагається брати участь у вихованні своєї малолітньої дитини, однак позивач [PERSON] вчиняє активні дії, спрямовані на унеможливлення та утруднення такого спілкування. Від Яворівської районної державної адміністрації надійшов висновок про те, що позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки є недоцільним та передчасним. Розгляд справи просять проводити у відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідка , дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.09.2010р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб в Шевченківському відділі РАЦСу. За час подружнього життя у них народилась дочка: [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 03.09.2012р. Шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Яворівського районного суду Львівської області від 22.08.2016р. Тривалий час дитина проживає разом з матір'ю за адресою: с. Страдч, Яворівського району Львівської області. Графік побачень батька з дочкою встановлено Розпорядженням Яворівської райдержадміністрації від 22.08.16р. Цим же розпорядженням позивачку, як матір дитини зобов'язано не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Згідно ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Як на підставу своїх вимог про позбавлення батьківських прав, позивач посилається на те, що батько дитини повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, не бере участі у її вихованні, не цікавиться її здоров'ям, навчанням у садочку, не допомагає матеріально, а лише вчиняє сімейні сварки, скандали, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. На підтвердження викладеного, позивач надала відповідь на адвокатський запит Яворівського відділу поліції ГУНП у Львівській області від 22.02.17р., з якого вбачається, що відносно відповідача [PERSON] складались адмінпротоколи по факту вчинення насильства в сім'ї за ст.173-2 КУпАП за події, що мали місце 21.06.16р. та за ст. 173 КУпАП за фактом дрібного хуліганства 25.09.16р. Також із даного листа вбачається факт звернення позивача в правоохоронні органи у період часу з 10.04.16р. по 23.02.17р. з приводу неправомірних дій відповідача, в результаті чого були складені відповідні висновки. Так, відносно [PERSON] було відкрито кримінальне провадження по факту самоправства за ч.1 ст. 356 КК України, однак закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. У наданих позивачем документах відсутні будь-які докази того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. А згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дані про те, що відповідач притягався до відповідальності свідчать лише про особисті неприязні відносинами між колишнім подружжям. При цьому, будь-яких доказів протиправної поведінки [PERSON] відносно малолітньої дочки суду не надано. З показань допитаної в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], матері позивачки, також вбачається, що між колишнім подружжям та відповідачем і батьками позивачки існують вкрай ворожі стосунки. Як зазначалось вище, місцева адміністрація надала розпорядження про встановлення порядку побачень відповідача із своєю дочкою та зобов'язала позивачку не чинити йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини. Проте, як вбачається з листа служби у справах дітей від 17.11.16р. № 962, за зверненням відповідача, з [PERSON] проводилась профілактична бесіда щодо невиконання розпорядження райдержадміністрації про порядок побачень батька з дитиною та зобов'язання не чинити перешкод у цьому. Крім того, в процесі розгляду справи в розпорядження суду поступив висновок Яворівської районної державної адміністрації від 01.10.2018р. про те, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO] є недоцільним та передчасним. Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", рекомендовано судам зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю (батьком). Аналізуючи вимоги та положення вищезазначеного законодавства, слід наголосити, що при вирішенні питань, які стосуються дитини, в тому числі і щодо позбавлення батьківських прав її батьків, в першу чергу мають бути враховані інтереси дитини. Позивачем не надано доказів того, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо своєї малолітньої доньки, необхідне в як найкращих інтересах дитини. Відтак, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини є винятковим заходом впливу, який повинен застосовуватися лише у випадку, коли виправлення батька є неможливим та існує така необхідність з врахуванням інтересів дитини, враховуючи те, що батько дитини не ухиляється злісно від виконання своїх обов'язків, вважаю, що в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed