Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

07.12.2021 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення від нарахованої заборгованості по сплаті аліментів суд ухвалив рішення, яким у задоволені позову відмовив. Рішенням суду також стягнуто із [PERSON] судовий збір в розмірі 122,39 грн. на користь держави. Представнику відповідача [PERSON] - адвокату Потієнко Т.М. подати докази щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення. При розгляді справи судом не вирішувалось питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу. 13.12.2021 до Канівського міськрайонного суду Черкаської області звернулася адвокат відповідача Потієнко Т.М. із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката з позивача [PERSON] . У заяві адвокат відповідача [PERSON] - Потієнко Т.М. просить суд стягнути з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. В судове засідання адвокат Потієнко Т.М. не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати подану нею заяву про стягнення судових витрат у вказаній справі без її участі та участі відповідача [PERSON] . Відповідач заявлені вимоги не визнав, пояснив, що він через своє матеріальне становище не має змоги сплачувати такі кошти. Представник відповідача заявлені вимоги не визнала, пояснила, що до заяви не додано належних доказів щодо надання правової допомоги. Зокрема, не вказано джерела, практику суду, які вивчалися та застосовувалися адвокатом для надання правової допомоги, скільки часу було витрачено адвокатом. Також не вказано часу перебування у судових засіданнях, причини, з яких ці засідання відкладалися, у квитанціях до прибуткових касових ордерів відсутні печатки. Розглянувши заяву та дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши учасників процесу, судом встановлено наступне. Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ч.2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що відповідачем понесені судові витрати на правову допомогу. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвокатом надано Договір про надання правової (правничої) допомоги № 50-ц/21 від 09.09.2021, укладений між адвокатом Потієнко Т.М. та [PERSON] , Акти виконаних робіт до договору № 50-ц/21 від 09.09.2021, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 18 від 09.09.2021, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 24 від 08.12.2021, відповідно до яких розмір послуг адвоката склав 4500,00 грн. Відповідно до квитанції № 18 відповідачем 09.09.2021 сплачено адвокату Потієнко Т.М. 1000,00 грн. та відповідно до квитанції № 24 відповідачем 08.12.2021 сплачено адвокату Потієнко Т.М. 3500,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Згідно зі ст.ст. 133, 137 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Оформленими у встановленому законом порядку документами, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, є квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки. Згідно з п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ч.ч. 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналізуючи доводи представника позивача щодо неналежного оформлення документів що підтверджують витрати на правову допомогу суд зазначає наступне. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Такий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16. Аналізуючи ч. 2 ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність суд дійшов висновку, що адвоката, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, наділено правом, а не обов`язком мати печатку, а тому вимога щодо її обов`язкового використання в офіційних документах є незаконною. Законодавством не визначено конкретної форми та змісту документів, якими сторона підтверджує витрати на правову допомогу, в зв`язку з чим суд оцінює такі докази виходячи із їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Дослідженими у судовому засіданні доказами надання Потієнко Т.М. професійної правничої допомоги, у відповідності до вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України, розмір витрат, на думку суду, є доведеними, співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, в зв`язку з чим, заявлені вимоги підлягають задоволенню в цій частині вимог, а саме 4500,00 грн. У зв`язку з тим, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України, до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають витрати на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі. Беручи до уваги вищевказане,

Outcome: approved