Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд із позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог, [PERSON], про виселення. Представник позивача, ПАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, подав суду заяву із клопотанням про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Із змісту позовних вимог вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], 02.04.2008 р. уклали кредитний договір №IFWWGI0000006748. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 120000,00 грн., строком до 02.04.2013 р., [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON], 02.04.2008 р. уклали договір іпотеки № IFWWGI0000006748. Згідно з п. 1.1. договору іпотеки [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 23,50, житловою площею 16,70 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування. Свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 25 грудня 2009 року ухвалив рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 23,50, житловою площею 16,70 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570). Просив виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного житлового будинку і стягнути з відповідача судові витрати. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа, [PERSON], у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити із таких підстав. Суд встановив, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], 02.04.2008 р. уклали кредитний договір №IFWWGI0000006748. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 120000,00 грн., строком до 02.04.2013 р., [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.12-19). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON], 02.04.2008 р. уклали договір іпотеки № IFWWGI0000006748. Згідно з п. 1.1. договору іпотеки [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 23,50, житловою площею 16,70 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. (а.с.22-26). Згідно з рішенням Косівського районного суду від 25 грудня 2009 року позов ЗАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №IFWWGI0000006748 від 02.04.2008 року в сумі 113961,14 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,0800 га та площею 0,0960 га та будинковолодіння, загальною площею 23,5 кв.м., що розташовані в [ADDRESS], в цілому шляхом продажу ЗАТ КБ «ПриватБанком» вказаного предмету іпотеки з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням «ПриватБанку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; стягнути з [PERSON] судові витрати. В частині виселення [PERSON] із будинковолодіння, що розташоване в [ADDRESS] відмовлено (а.с.6-9). Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2015 року, рішення Косівського районного суду від 25 грудня 2009 року в частині звернення на предмет іпотеки та стягнення судових витрат скасовано та ухвалено нове рішення. В позові публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення судових витрат відмовлено. В решті рішення залишено без змін (а.с.197-199). Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Враховуючи наведене, у вимогах банку про виселення слід відмовити з тих підстав, що рішення Косівського районного суду про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано Апеляційним судом Івано-Франківської області. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог, [PERSON], про виселення, слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed