Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

03 січня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що їй відповідно до Договору дарування житлового будинку від 20.09.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Гриб Ю.М. на праві власності належить будинок [ADDRESS] . При оформленні даного договору їй стало відомо, що в належному їй будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , в той час як місцем його проживання є будинок [ADDRESS] . Відповідач не проживає в її будинку, його речей не має. В добровільному порядку вирішити спір відповідач не погоджується, тому вона змушена звернутися до суду про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням . Позивач [PERSON] не з`явилася. Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити (а.с. 43). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечував, позовні вимоги визнав (а.с. 42). Представник третьої особи Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи відсутність представника, при вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с. 44). В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до статті 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що на підставі Договору житлового будинку від 20.09.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Гриб Ю.М. житловий будинок з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] (а.с. 39-41). В зазначеному будинку відповідно до довідки виданої відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради від 16.07.2019 року про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб та довідки № 06-27/191 виданої відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради від 08.01.20209 року за адресою [ADDRESS] , крім позивача зареєстрований [PERSON] , [INFO] з 13.02.2004 року (а.с.7,14). Відповідач в будинку зареєстрований, але не проживає з моменту реєстрації, речей, які йому належать не має, проживає за адресою: [ADDRESS] Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, оскільки відповідач позов визнав та судом достовірно встановлено, що [PERSON] , без поважних причин не проживає в будинку [ADDRESS] , речей в будинку не має, з метою усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власником своїм майном, суд вважає, що вимога позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає до\~ задоволення, що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою згідно ст.7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". В зв`язку з тим, що позивач просив не стягувати судові витрати з відповідача, тому суд,

Outcome: approved