Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги наступним. З 26.03.2017 року по 31.07.2017 року заявниця перебувала у шлюбі з [PERSON] та мешкала на тимчасово окупованій території АР Крим в м. Старий Крим. 11.04.2017 року народила дитину [PERSON]. 31 липня 2017 року [PERSON] помер на тимчасово окупованій території АР Крим. У звязку з його смертю [PERSON] районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим складений відповідний актовий запис №443 від 01.08.2017р. та видано свідоцтво про смерть. При письмовому зверненні до Хортицького районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з проханням здійснити державну реєстрацію смерті та видати свідоцтво про смерть [PERSON] було відмовлено по тім підставам, що для підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті необхідно для подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Просить суд встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], [INFO], 31 липня 2017 року у смт. Кіровське Кіровського району, Автономної Республіки Крим. Від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. За таких обставин, та враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 317 ЦПК України здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У абзаці першому п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Судом встановлено, що заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується копією її паспорта громадянина України серії СЮ 419278, виданого Хортицьким РВ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 07 квітня 2016 року. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Автономної Республіки Крим визначається як тимчасово окупована територія. Відповідно до ч.1\~ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 166813, виданого 26 березня 2016 року заявниця перебувала у зареєстровану шлюбі з [PERSON] зареєстрованим 26 березня 2016 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 82. Згідно наданого заявником [PERSON] про смерть І-АЯ № 603443 від 01.08.2017 року, видане [PERSON] районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, [PERSON], [INFO], помер 31.07.2017 року у смт. Кіровське Кіровського району, Автономної Республіки Крим. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, та передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Заявник звернувся до Хортицького районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з метою державної реєстрації смерті чоловіка, та отримала відмову вказаного органу № 02/17.6-06-159 від 02.02.2018, оскільки заявником на підтвердження факту смерті чоловіка предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду повинно ґрунтуватись на дотриманні вимог щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, суд бере до уваги копію свідоцтва про смерть та з огляду на ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті на території України є об'єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, з огляду на їх законність та обґрунтованість, що надасть заявнику можливість отримати видане державним органом України свідоцтво про смерть. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України, у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасова окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд допускає негайне виконання рішень.

Outcome: approved