Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

У січні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. В позовній заяві вказала, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, витрати на правову допомогу у сумі 600,00 грн. та розглянути справу без її часті. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.03.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], від 05.03.2003 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], від 20.05.2003 року) та [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07.09.2004 року). Згідно довідки, виданої Дудчанською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області від 23.01.2016 року за № 453, діти проживають біля матері і знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню. Щодо вирішення позовної вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу суд виходить з того, що на підставі вимог ч. 1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно з ч 2 ст.84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. На підставі укладеної угоди представник, фахівець з галузі права [PERSON] отримав за надання правової допомоги 600,00 гривень за попереднє опрацювання матеріалів, опрацювання законодавчої бази, консультування та підготовку позовної заяви, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 15.01.2016 року, розрахунком витрат на правову допомогу, актом виконаних робіт №1 від 19.01.2016 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру №1/1-16 від 15.01.2016 року. Вказаний розмір правової допомоги не перевищує встановленого ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розміру, а тому позовні вимоги в цій частині теж підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved