Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

07 липня 2017 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилаються на те, що вона є матір'ю [PERSON] На підставі рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради народних депутатів від 18 січня 2017 року на її ім'я на склад сім'ї: донька - [PERSON], донька - [PERSON], онук - [PERSON], видано ордер на жиле приміщення № 1 серії Б від 23 січня 2017 року на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстровані: вона - [PERSON], її доньки - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та онуки - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] фактично з 2004 року в спірній квартирі не проживає, житлом не користується, не сплачує комунальні послуги та не бере участі в її утриманні, а проживає за адресою: [ADDRESS], однак з реєстрації місця проживання не знялась, а вона вимушена сплачувати за відповідача комунальні послуги. У зв'язку з чим позивач просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала та з порядком отримання рішення ознайомлена (а.с. 25). Відповідач заперечень проти позову не надала, в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила та про розгляд справи за її відсутності не клопотала, на підставі чого з урахуванням згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 14). На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 163 Житлового Кодексу України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктом 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 Житлового Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідно до ордеру на жиле приміщення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 1 серії Б від 23 січня 2017 року, наданого суду в копії, виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 53 від 18 січня 2017 року, [PERSON] разом із доньками - [PERSON], [PERSON] та онуками - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], передано у користування квартиру, яка складається з 2 кімнат, житловою площею 36,2 м2, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до копії довідки Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 2616 від 23 червня 2017 року, за вищезазначеною адресою зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно акту № 221 від 18 вересня 2017 року, складеного старшим інспектором відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради [PERSON] в присутності сусідів[PERSON] та [PERSON], [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS], однак з 2004 року і до теперішнього часу у квартирі не проживає (а.с. 26). Встановлено, що відповідач без поважних причин більше 6 місяців не проживає в квартирі [ADDRESS], але з реєстрації не знялась, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище, яка повинна сплачувати комунальні послуги за відповідача. Таким чином, вимога позивача стосовно визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги про зняття відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою, то вона задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тобто спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", підзаконними нормативними актами, визначено позасудовий порядок вирішення і оформлення питань зняття з реєстрації місця проживання особи, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та інших органів державної влади. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи, що відноситься до компетенції органів Державної міграційної служби України, і суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки у такий спосіб суд своїм рішенням всупереч вимог закону підмінив би юрисдикційну діяльність іншого органу державної влади. А тому, в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог На підставі викладеного,

Outcome: partial