Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

17 лютого 2014 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення додаткових витрат на малолітню дитину - [PERSON], [INFO], які визначені у твердій грошовій сумі - у розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який визначається законодавством України від дня подання позовної заяви до суду постійно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 20.08.2005 р. по 02.09.2013 р. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Дитина народилась хворою та з 2006 р. знаходиться на диспансерному обліку у алерголога. З 2011 р. їй діагностовано алергійний риніт та підозра на бронхіальну астму. Після розірвання шлюбу дитина залишилися проживати з позивачкою. Позивачка має хронічні захворювання та знаходиться на диспансерному обліку у лікарів та отримує пенсію як інвалід ІІ групи у розмірі 1238, 37 грн. Вона працює та отримує заробітну плату в розмірі 1500 грн. на місяць Зазначених коштів їй не вистачає для придбання ліків та для сплати комунальних послуг, придбання продуктів харчування, одягу, взуття, тощо. Дитина щомісячно відвідує курси з англійської мови, фігурного катання, студії творчості. Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини, однак наданих коштів не вистачає на належне утримання та забезпечення доньки, у зв'язку з чим позичка звернулась з зазначеним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача, будучи допитаним в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечував, вважаючи позовні вимоги суперечливими і такими, що не мають чіткого законодавчого обґрунтування. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 20.08.2005 р. по 02.09.2013 р. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.09.2013 р., шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачкою по справі. На підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 06.09.2013 р. позивачка отримує від відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів (доходу) заробітку га місяць, що складає 2100 грн. Відповідно до довідки про доходи № 34 від 07.04.2014 року, виданої за три місяці, відповідачем сплачено аліменти за січень та лютий в розмірі по 2100 гривень, за березень 8152 гривні. При розгляді питання про визначення розміру аліментів на утримання дитини, судом, на підставі ст. 182 СК України враховувалось, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів так і інші обставини, що мають істотне значення, у зв'язку з чим, визнав з урахуванням становища, як сторін так і дитини, достатнім розмір аліментів у розмірі 1/4 частки від всіх видів (доходу) заробітку відповідача на місяць, що складає 2100 гривень на місяць. Отже, сукупній дохід позивачки на місяць складає 4838,37 гривень. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.10 ч.3, 60 ч.1,4 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначає позивачка, для розвитку здібностей дитини та її здоров'я, дитина щомісячно відвідує курси з англійської мови, фігурного катання, студії творчості, а також, позивачка придбає ліки на лікування дитини. Але позовна заява, матеріали справи не містять жодних відомостей про підтвердження того що позивачка несе додаткові витрати на дитину, чи то придбання ліків, оплати проведеної терапії, чи то проходження дитиною занять з іноземної мови, фігурного катання та оплати за ці заняття. В матеріалах справи також відсутній розрахунок можливих витрат, який би містив посилання на вартість необхідних ліків, рахунків за проведені терапії, чи курси розвитку дитини, тощо. Отже, суду не надані дані, що підтверджують понесені додаткові витрати на дитину, чи обґрунтоване підтвердження майбутніх додаткових витрат на дитину, про які існують відомості. Крім того, відповідач перебуває в цивільному шлюбі з [PERSON], разом з її неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні відповідача. Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за змістом статті 185 Сімейного кодексу України передбачено участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом). І визначаються у твердій грошовій сумі, оскільки йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати. Враховуючи, те що позивачем не надано доказів в обґрунтування позовних вимог, в матеріалах справи відсутні підтвердження фактично понесених додаткових витрат на дитину, відсутні обґрунтування та докази на передбачувані витрати, а також те, що на утриманні відповідача знаходиться дружина, з якою він перебуває у цивільному шлюбі, сукупній дохід відповідача з урахуванням відрахувань з заробітної плати є менший за прожитковий мінімум, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed