Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та Білокуракинської селищної ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що вона є власницею квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею в зазначеній квартирі зареєстрований також її син - [PERSON], який виїхав до м.Києва, а з реєстрації не знявся. Коли позивач звернулася до УПСЗН про надання їй субсидії на житлово-комунальні послуги, їй було повідомлено про неможливість нарахування субсидії, оскільки в квартирі зареєстрований відповідач і необхідно надати довідку про його доходи. Позивачка звернулася до відповідача з проханням знятися з реєстрації, проте отримала відмову. Білокуракинська селищна рада також відмовила їй у знятті з реєстрації [PERSON] та їй було запропоновано звернутися до суду. У зв'язку з тим, що відповідач своїми діями порушує право власності позивача, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], та зобов'язати Білокуракинську селищну раду зняти з реєстрації [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася, в позовній заяві просила суд розглянути справу без її участі. Представник позивача у судовому засідання надав пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві, просив задовольнити вимоги свого довірителя. Відповідач [PERSON]. в судове засідання 01.12.2017 р., 21.12.2017р., 11.01.2018р., 13.02.2018р. та 27.02.2018 року про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштових відправлень. Відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень [PERSON] особисто отримав поштові відправлення (судові повістки), про що свідчить особистий підпис на повідомленні. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило . Представник відповідача - Білокуракинської селищна рада в Луганській області в судове засідання не з'явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.11.1994 року (а.с.4). Згідно домової книги за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (а.с. 5-6). Посилаючись як на підставу позову, позивач зазначає порушення права власності відповідачем. Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Проте, позивач не заявляє вимоги про заборону вчинення відповідачем дій, які можуть порушити його право, про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню; про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач зазначає, що внаслідок відсутності відповідача він не може отримати субсидію, оскільки для цього необхідно надати довідку про доходи відповідача, якої у неї немає. Будь-яких доказів на підтвердження непроживання відповідача за місцем реєстрації та відмови у наданні субсидії працівниками УСЗН позивачем суду не надано. Окрім того, відповідно до поштових повідомлень, на яких значиться особисте отримання відповідачем судових повісток, спростовується зазначення позивачем в позовній заяві непроживання відповідача за місцем реєстрації. Відповідно до п.7 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою КМУ № 848 від 21 жовтня 1995 р. "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" У разі коли кількість фактично проживаючих зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб є меншою, ніж кількість зареєстрованих у такому приміщенні (будинку) осіб, субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, які фактично у ньому проживають, на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради або утвореної ними комісії. Під час прийняття рішень у таких випадках враховується наявність документів, що підтверджують тимчасову відсутність осіб з числа зареєстрованих (довідки, що підтверджують місце перебування особи на території іншої адміністративно-територіальної одиниці у зв'язку з роботою, лікуванням, навчанням, довготривалим відрядженням, відбуванням покарання, довідки про оплату житлово-комунальних послуг в іншому житловому приміщенні (будинку), акти обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства селищної, сільської або міської ради, акти житлово-експлуатаційних організацій про фактично проживаючих осіб, договори оренди житла в іншому місці). У разі відсутності документів, що підтверджують тимчасову відсутність осіб з числа зареєстрованих, рішення приймається на підставі актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства. Тобто, враховуючи положення зазначеної вище постанови, суд не вбачає будь-яких порушень прав позивача з боку відповідача. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач в позовній заяві не посилається як на підставу позову на відсутність відповідача за місцем реєстрації понад встановлені законом строки. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Однак в судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи, викладені в позовній заяві [PERSON] про те, що відповідач своєю відсутністю за місцем реєстрації протягом не зазначеного позивачем часу, порушує право власності позивача, у зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed