Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

У лютому 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 18 лютого 2006 року між нею і відповідачем [PERSON] в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 73, посилаючись на те, що від шлюбу мають двох малолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки. Між ними виникають часті сварки та непорозуміння. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2020 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, просила справу розглядати без її участі, зазначивши, що з відповідачем разом не проживають з 15.02.2020 року. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав та просив розглядати справу без його участі, зазначивши, що з позивачем не проживають та не ведуть спільного господарства з 10.05.2020 року. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 18 лютого 2006 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис № 73. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що у 2020 році сторони припинили шлюбні відносини, примиритися не бажають. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, небажання сторін зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що в своїй позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище " [PERSON] " (абз. 5 стор. 2), позивачу після розірвання шлюбу необхідно відновити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до частини 1 статтею 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. Щодо інших витрат, зазначених у позовній заяві, за саме послуг на копіювання 14 грн., вартості проїзду 24 грн., то підстави для їх стягнення з відповідача відсутні, оскільки доказів понесення вказаних витрат позивачем не надано, крім того вони не є судовими витратами у розумінні статті 133 ЦПК України.

Outcome: approved