Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] в жовтні 2018 року звернувся до суду з позовом та з уточненим позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» про захист прав споживачів, в якому позивач просив скасувати борг, нарахований за 2016-2017 роки, з його рахунку «Полтавагаз збут», як незаконно нарахований, в сумі 407,94 гривень; зарахувати на його рахунок «Полтавагаз збут» субсидію в сумі 121,24 гривень, стягнути з відповідача на банківський рахунок судові витрати в сумі 60,75 гривень; стягнути з відповідача на банківський рахунок моральний збиток в сумі 5000 гривень, а всього: 5589,93 гривень. В обґрунтування вимог позивач вказав, що в квартирі [ADDRESS], власником якої з 01.11.2010 року була його підопічна племінниця [PERSON] (інвалід 1 групи), починаючи з лютого 1981 року по теперішній час практично ніхто не проживає, так як його сестра [PERSON] внаслідок травми 09.02.1981 року стала інвалідом 1 групи, потребувала цілодобового догляду, тому постійно проживала разом з позивачем та його матірю за адресою: м.Полтава, вул.П.Мирного,76. Згідно рішення суду, позивач був призначений опікуном над своєю племінницею, та 12.11.2014 року уклав договір з ПАТ «Полтавагаз», відповідно якого виконавець зобовязався при відсутності зареєстрованого споживача зробити перерахунок розміру плати, якщо було повідомлення в місячний термін згідно п.27 п.п.8, шляхом пломбування. 13.05.2015 року [PERSON] звернувся до виконавчих служб про пломбування. Усно його повідомили, що пломбування не буде, а буде виконано демонтаж запірного крана газосваркою, вартістю 1300 гривень. Позивач призупинив оплату за неспожитий природний газ. Вказав, що в звязку зі смертю племінниці квартира є власністю позивача. Після звернення 05.11.2016 року на гарячу лінію КМУ в квартирі 13.07.2017 року було встановлено газовий лічильник з нарахуванням за неспожитий газ 407,94 гривень. Також, відповідачем не зарахована субсидія в сумі 95,0 гривень (121,24 -26,24). Моральний збиток за шахрайські дії відповідача позивач оцінює в 5000 гривень. Попередні судові затрати складаються з розпечатки і копії документів 60,75 гривень. Ухвалою суду від 29.12.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі та вважає їх безпідставними і необґрунтованими. Відповідач вказав, що з 01.07.2015 року згідно рішення НКРЕКП для побутових споживачів в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» в Полтавській області реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється субєктом господарювання ТОВ «Полтавагаз збут». Відповідно до облікових даних ТОВ особовий рахунок №300864 відкритий на імя [PERSON] та закріплений за адресою: [ADDRESS]. До липня 2017 року газовий лічильник в оселі [PERSON] був відсутній, нарахування здійснювалося відповідно до норм споживання, згідно до п.4 розділу 1Х Кодексу газорозподільних систем. Кодексом передбачено, що, якщо по обєкту споживача будуть відсутні зареєстровані особи та на обєкт споживача не буде в установленому законодавством порядку припинено розподіл природного газу, обєм спожитого природного газу нараховується, виходячи з розрахунку на одну особу. Пунктом 7 розділу VI Кодексу визначено, що пломбування та розпломбування газового обладнання на обєктах споживачів виконується оператором ГРМ (ПАТ «Полтавагаз»). Про припинення розподілу природного газу складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. У відповідача відсутній складений між оператором ГРМ та [PERSON] акт, який підтверджує припинення розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS], а тому законних підстав для списання заборгованості, яка утворилася до моменту встановлення лічильника природного газу немає. Позивач зазначає, що він є власником квартири [ADDRESS], проте до позовної заяви не надано жодного доказу на підтвердження права власності [PERSON] на вказану квартиру. Щодо зарахування субсидії на інший розрахунковий рахунок. Кошти, які зараховані державою на особовий рахунок №300864 в період жовтень-грудень 2015 року, січень-лютий 2016 року, жовтень-грудень 2016 року та травень 2017 року, є щомісячною адресною безготівковою субсидією, тому відповідач не має законних підстав для перенесення на будь-який інший рахунок суми адресної субсидії, оскільки чинним законодавством заборонено використання бюджетних коштів не за призначенням. Щодо субсидії, яка зарахована на особистий рахунок №300864 в період січень-квітень 2018 року на загальну суму 121,12 гривень. У звязку з невикористанням природного газу в опалювальний період 2018 року, невикористана субсидія в розмірі 121,12 гривень повернута товариством до бюджету. Беручи до уваги те, що підставою відшкодування моральної шкоди не може бути завдання позивачу шкоди внаслідок нарахування заборгованості, посилання позивача про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди суперечить вимогам закону та не можуть бути визнані обґрунтованими. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити. Вказав, що він надав вимогу, але не діждався пломбування, з 31.10.2016 року перестав платити, бо в квартирі ніхто не живе. Моральна шкода це вартість квитків, за якими він їздив скаржитися до Києва та відшкодування моральних збитків, спричинених шахрайством відповідача. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, відповідно до обставин, викладених у відзиві. Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до вимог ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна\~довести\~обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1, 3\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно матеріалів справи, відповідно до облікових даних ТОВ, особовий рахунок №300864 відкритий на імя [PERSON] та закріплений за адресою: [ADDRESS]. Позивач стверджує,\~що він\~є власником\~зазначеної квартири,\~хоч жодних\~доказів з\~цього приводу\~до позовної\~заяви не\~долучено.[PERSON] наполягає на скасуванні боргу в сумі 407,94 гривень; зарахуванні на його рахунок «Полтавагаз збут» субсидії в сумі 121,24 гривень, та стягненні судових витрат в сумі 60,75 гривень і моральних збитків в сумі 5000 гривень. Суд вважає слушними доводи відповідача, а права позивача не є порушеними і не підлягають судовому захисту, виходячи з наступного. 01.07.2015 року згідно рішення НКРЕКП для побутових споживачів в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» в Полтавській області реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється субєктом господарювання ТОВ «Полтавагаз збут». Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із субєктами ринку природного газу правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, у тому числі в розрізі ринку природного газу визначено Кодексом газорозподільних систем, затвердженим\~постановою Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1379/27824. У відповідності до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей\~633,634,641,642Цивільного Кодексу України\~за формою Типового договору розподілу природного газу. Особливості приладового обліку природного газу передбачено розділом Х Кодексу ГРМ. Пунктом 4 глави 1 цього розділу визначено, що\~побутові споживачі у разі відсутності лічильника газу споживають природний газ\~за нормами споживання, встановленими законодавством, до термінів, передбачених Законом України"Про забезпечення комерційного обліку природного газу", та\~з урахуванням вимог цього\~Кодексу. До липня 2017 року газовий лічильник в оселі [PERSON] був відсутній, нарахування здійснювалося відповідно до норм споживання, згідно до п.4 розділу 1Х Кодексу газорозподільних систем. Кодексом передбачено, що, якщо по обєкту споживача будуть відсутні зареєстровані особи та на обєкт споживача не буде в установленому законодавством порядку припинено розподіл природного газу, обєм спожитого природного газу нараховується, виходячи з розрахунку на одну особу. Пунктом 7 розділу VI Кодексу визначено, що пломбування та розпломбування газового обладнання на обєктах споживачів виконується оператором ГРМ (ПАТ «Полтавагаз»). Про припинення розподілу природного газу складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. У відповідача відсутній складений між оператором ГРМ та [PERSON] акт, який підтверджує припинення розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS], а тому законних підстав для списання заборгованості, яка утворилася до моменту встановлення лічильника природного газу немає. На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що у позивача відсутня, як він стверджує, незаконно нарахована сума 407,94 гривень. Крім того, відповідно до Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуг з газо - та електропостачання для індивідуального опалення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів №534 від 23.08.2016р. (далі - Порядок №534) встановлено порядок повернення до державного бюджету України невикористаних сум субсидії. Відповідно до п.8 зазначеного Порядку №534 за результатами розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій, що підлягає поверненню до бюджету, надавач послуги, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний кооператив складає акт розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій у трьох примірниках, один з яких залишає у себе, а два інших подає до 1 червня до структурного підрозділу з питань фінансів та до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі їх створення) ради (далі - структурний підрозділ з питань соціального захисту населення). Зазначений порядок зобов'язує ТОВ «Полтавагаз збут», як надавача послуги постачання природного газу, здійснити розрахунок невикористаних сум субсидій та до 1 -го червня провести відповідні дії по наданню інформації з цього приводу та здійснити повернення невикористаних сум субсидії до бюджету. З огляду\~на викладене,\~узвязку з невикористанням природного газу в опалювальний період 2018 року, невикористану субсидію в розмірі 121,12 гривень товариство правомірно повернуло до державного бюджету. Системний аналіз положень ст.ст.\~4,\~5 ЦПК України, ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~дає підстави для висновку, що позов може бути поданий особою виключно для захисту порушеного права і обраний позивачем спосіб захисту повинен відновлювати таке порушене право. При цьому, слід зазначити, що позовна заява не містить жодного конкретного факту про те, яким чином відповідач порушив права позивача, за захистом яких позивач звернувся із даним позовом до суду. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В частині відшкодування позивачу заподіяння моральної шкоди у вигляді збитків в сумі 5000 гривень суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки всупереч вимог, передбачених ст.ст.76,81,83 ЦПК України, будь-яких доказів заподіяння вказаної шкоди суду не надано. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про захист прав споживачів не підлягають задоволенню за недоведеністю в межах їх обґрунтування. Згідно вимог ст.141 ЦПК України не підлягають стягненню судові витрати, заявлені позивачем, у розмірі 60,75 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed