Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до Юхнівської сільської ради Миронівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди у порядку спадкування, посилаючись на те, що 30 квітня 2010 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих по вул. Мічуріна, 14, в с. Юхни, Миронівського району, Київської області. Однак, будучи спадкоємцем за законом після смерті чоловіка, позивач не має змоги оформити право власності на майно, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на вищевказаний будинок. У звязку з цим вона просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON]. Позивач у судове засідання не зявилася, про час, день та місце розгляду повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позов визнає. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлено, що 30 квітня 2010 року в с. Юхни, Миронівського району, Київської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 185510 року, виданим виконавчим комітетом Юхнівської сільської ради Миронівського району Київської області /а.с. 5/. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих по Мічуріна, 14, в с. Юхни, Миронівського району, Київської області /а.с. 11/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. За правилами частини першої ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦПК України. Відповідно до частини першої ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною першою ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов"язання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєсстрації цього майна. Позивач, будучи спадкоємцем за законом після смерті чоловіка, в установлений законом строк звернулася до Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини, однак у в одержанні свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок їй було відмовлено у звязку із відсутністю права власності на вищезазначений житловий будинок (а.с. 16). Окрім позивача інші спадкоємці відсутні, вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи (а.с.31-54). Будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих, виходячи з наступного. Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівль» і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні не відносяться до категорії самовільних. Відповідно до розяснень, викладених у п. 9 постанови Пленему Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленному порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Встановлено, що будинок під номером, 14, розташований по вулиці Мічуріна села Юхни, Миронівського району, Київської області був побудований у 1970 році на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд. Будинок має затверджений КП КОР Білоцерківським МБТІ технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, зареєстрований в погосподарській книзі (а.с. 13-15). Як встановлено із довідки, виданої виконкомом Юхнівської сільської ради, Миронівського району, Київської області №63 від 4 лютого 2016 року, згідно погосподарських книг, які збереглися з 1947 року будинок, що в селі Юхни по вул.Мічуріна, 14, Миронівського району, Київської області зареєстрований з 1972 року до дня смерті 30 квітня 2010 року особовий рахунок №68 книга №1 голова двору [PERSON]. Даний двір був колгоспним і земельна ділянка становить 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 30). Державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюється на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення такого права власності. До компетенції виконкомів місцевих рад на час забудови спірного будинку відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Зідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затвердженого ЦСУ СССР 13 квітня 1979 року №112/5 документами погосподарського обліку є (форми первісного обліку для сільських рад народних депутатів форма №1) «Погосподарська книга». Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26 дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, [PERSON] своє право власності на вказаний житлового будинку по господарських будівель і споруд в БТІ не зареєстрував. Запис померлого [PERSON] в книзі погосподарського обліку в якості голови двору підтверджує факт належності будинку під номером 14, в с. Юхни, Миронівського району, Київської області по вул. Мічуріна саме йому. Даним будинком померлий користувався та володів на праві власності. Після смерті [PERSON] право на належне йому спадкове майно набула в порядку спадкування за законом позивач. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, статтей 328, 1216, 1218, 1233, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved