Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що його батьки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], постійно проживали в [INFO]. 04 листопада 2006 року померла мати [PERSON] Спадщину фактично прийняв батько [PERSON] А 29 квітня 2009 року помер батько [PERSON] Після його смерті залишилась спадщина. У першу чергу на прийняття спадщини були він та два його брата [PERSON] та [PERSON]. Однак вони з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Він також таку заяву не писав і від спадщини не відмовлявся. На час відкриття спадщини він фактично проживав з спадкодавцями. Однак зараз йому стало відомо, що спадщину померлого [PERSON] прийняли діти - [PERSON] та [PERSON]. Вважає, що в результаті їх дій його незаконно позбавили частки у спадщині. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК: «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З батьками він проживав з 2003 року аж до самої смерті батька [PERSON] Так раніше до січня 2007 року він проживав у місті Енергодар. Але в зв'язку з тим, що його батьки хворіли і за ними потрібен був догляд. Тому в січні 2007 року він знявся з паспортного обліку і виїхав на постійне місце проживання в [INFO], до своїх батьків. У жовтні 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса Великолепетиського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON] з заявою про оформлення спадщини. Однак. нотаріус відмовив йому у цьому пославшись на те, ще строк прийняття спадщини він пропустив, а на час відкриття спадщини не проживав разом з спадкодавцем. У письмової відповіді йому було відмовлено. На підставі ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ст.ст.174-175 ЦПК України просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] за адресою: с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області з спадкодавцем [PERSON] на час його смерті 29 квітня 2009 року. У відкритому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та пояснила, що [PERSON] проживав разом зі своїми батьками з 2006 року до моменту їх смерті. Зареєстрованого місця проживання в [INFO] у нього не було, але він постійно проживав з батьками [PERSON] та [PERSON] Її батько [PERSON] виїхав з м. Енергодар в 2007 році, але фактично проживав зі своїми батьками з 2006 року. Просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцями. У відкритому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просить суд його задовольнити. У відкритому судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] позов не визнала та пояснила, що з спадкодавцями на момент їхньої смерті проживав її чоловік [PERSON], який був там прописаний, дійсно проживав з ними та прийняв спадщину, але невдовзі через три місяці помер, тому спадщину прийняли два його сина [PERSON] та [PERSON] [PERSON] зі своїми батьками постійно не проживав, оскільки їздив на заробітки, потім повертався і знову їхав. Позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. У відкритому судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] вона знає майже 30 років від того як перейшла працювати в СТОВ "Південне». Їй відомо, що [PERSON] завжди проживав з батьками по вулиці Загноя в с. Рубанівка. Знає, що [PERSON] виїжджав жити до м. Енергодар, тому він не міг постійно проживати з батьками. Коли [PERSON] проживав в м. Енергодар вона не памятає. У відкритому судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що колишня дружина [PERSON] є її сестрою. Підтверджує, що [PERSON] постійно проживав з батьками. Вона знає, що коли [PERSON] як розлучився зі своєю дружиною він почав проживати зі своїми батьками. З 2006 року [PERSON] з"явився у с. Рубанівка. Про це знає, оскільки працює поштаркою та приносила пошту його батькові. Вислухавши думку сторін та дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія І-КГ № 245182 від 04.10.2017 року [PERSON] померла 04 листопада 2006 року в с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області. Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-КГ № 242181 від 04.10.2017 року [PERSON] помер 29 квітня 2009 року в с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області. [PERSON] до свідоцтва про народження серія VІ-УР №1636278 від 30.08.1964 року [PERSON] народився 03 серпня 1964 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області № 2541 від 09.10.2017 року померла 04 листопада 2006 року [PERSON] постійно та на день смерті проживала за адресою: [INFO] (Ульянова), 44. Разом з померлою на день смерті за вказаною адресою проживали її син [PERSON], [INFO], та чоловік [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області № 2542 від 09.10.2017 року померлий 22 квітня 2009 року [PERSON] постійно та на день смерті проживав за адресою: [INFO] (Ульянова), 44. Разом з померлим на день смерті за вказаною адресою проживав його син [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Державного нотаріального архіву Херсонської області № 435 від 19.03.2018 року згідно Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON], померлого 29.04.2009 року не заводилася. Відповідно до заяви про прийняття спадщини від 06.05.2006 року № 218, адресованої Великолепетиській державній нотаріальній конторі, [PERSON] прийняв в спадщину спадкове майно, що залишилося на день смерті спадкодавця його дружини [PERSON], як такий, що проживав разом з спадкодавцем на момент її смерті. [PERSON] Заповіту від 15.02.1983 року, зареєстрованого в реєстрі за № 207, [PERSON] заповіла своє майно [PERSON]. [PERSON] з Державого реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 93453970 від 02.08.2017 року земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,3774 га, що розташована на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, на праві спільної часткової власності у розмірі 1/2 належить [PERSON]. [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 93467933 від 02.08.2017 року земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,3301 га, що розташована на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, на праві спільної часткової власності у розмірі 1/2 належить [PERSON]. [PERSON] з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання Великолепетиського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області №6517-1844690-2018 від 26.07.2018 року місце проживання [PERSON] з 10.09.2009 року зареєстровано за адресою: [INFO]. Тому посилання позивача та представників позивача на те, що [PERSON] в січні 2007 року знявся з паспортного обліку і виїхав на постійне місце проживання в [INFO] до своїх батьків є необґрунтованими. Крім того, суд не може прийняти до уваги покази свідка [PERSON], оскільки її покази спростовуються дослідженими доказами по справі. Відповідно до ч. 3 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Таким чином,\~ст.\~1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України\~передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 23 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» №\~7\~від 30\~травня 2008\~року роз'яснено, що якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні не знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявник, тому вони є такими, що не дозволяють встановити факт постійного проживання заявника разом зі своїм батьком [PERSON], який помер 29.04.2009 року, на час відкриття спадщини за адресою: вулиця [PERSON] (Ульянова), 44, с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області, тому позовна заява не підлягає задоволенню.\~ Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, то судовий збір покладається на позивача. На підставі ст.ст.\~1221,\~1268 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року,

Outcome: dismissed