Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

02.10.2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту її постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем - матір`ю, [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . З заяви поданої заявником, [PERSON] вбачається, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS]. Заповіт від імені матері не посвідчувався. Вона являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом, і на день смерті матері постійно проживала із нею. Батько, [PERSON] помер раніше матері [INFO] . Після смерті матері вона звернулася в нотаріальну контору для оформлення спадкових прав, однак нотаріус відмовила їй у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини. Оскільки вона зареєстрована в м. Івано-Франківську, однак із 2000 року переїхала до матері в село, щоб доглядати батьків, де і проживає надалі. Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки буде мати значення для її спадкових прав. А тому змушена звернутися із такою заявою до суду. Просила заяву прийняти та задоволити, встановивши факт постійного проживання її разом із спадкодавцем, матір`ю. Заявник в судове засідання не з`явилася. Згідно поданої заяви заявником, [PERSON] заявлені вимоги підтримує повністю з викладених у заяві підстав і просить справу розглянути без її участі, заяву задоволити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, попередньо надіслав заяву в якій не заперечує проти заявлених вимог [PERSON] і просить справу розглядати у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає повністю до задоволення. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Матеріалами справи встановлено, що заявник, [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.8-9), і яка померла [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.11). З копії державного акту на право власності на земельну ділянку видно, що земельна ділянка площею 0,43 га. в [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с.12). З копії рішення Галицького районного суду від 02.06.2016 року визнано за [PERSON] право власності на нерухоме майно - житловий будинок за заповітом (а.с.13). Із довідок виданих Ланівською сільською радою стверджується, що на час смерті [PERSON] , яка померла [INFO] з нею проживали, однак не були зареєстровані дочка, [PERSON] та зять, [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] не складався та не посвідчувався (а.с.16). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.1 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення фактів, коли такі факти породжують юридичні наслідки від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, коли встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява є підставною і підлягає до задоволення повністю. На підставі наведеного, ст. 315 ЦПК України,

Outcome: approved