Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про звільнення від сплати заборгованості, в якому зазначила, що вона проживала за адресою: [INFO] разом з батьком [PERSON], який був наймачем зазначеної квартири. 25.08.2013 року її батько помер, й з 02.09.2013 року наймачем квартири є вона [PERSON] При укладанні договору про надання послуг з централізованого опалення з КП Марганецьтепломережа виявилося, що заборгованість за теплову енергію, поставлену в квартиру [ADDRESS], становить 9786,37 грн. Борг виник до 2010 року. Вимогу КП Марганецьтепломережа про сплату заборгованості, яка накопичувалася протягом пяти років, вважає незаконною, оскільки квартиронаймачем був її батько, спадщини від батька вона не отримувала, тому просить звільнити її від сплати заборгованості за послуги центрального опалення в сумі 9786,37 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, на задоволенні вимог наполягав. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши позовні вимоги доказами, суд вирішив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з наступних підстав: Як вбачається з наявних у справі письмових доказів, позивач зареєстрована у [INFO] 18.02.2008 року, й проживала у вказані квартирі разом із батьком [PERSON], який був наймачем квартири. 25.08.2013 року [PERSON] помер. 02.09.2013 року обєднанням співвласників багатоповерхового будинку Київська 161 на позивача, як квартиронаймача, оформлено особовий рахунок по квартирі [ADDRESS]. 24.10.2013 року між [PERSON] та комунальним підприємством Марганець-тепломережа укладено договір про надання послуг з центрального опалення. В підпункті 13 пункту 17 Договору у розділі Споживач зобовязаний зазначено, що станом на 01.10.2013 року заборгованість за спожите тепло становить 9786,37 грн., й включено вимогу погашення заборгованості при обовязковій сплаті поточних платежів. Згідно наданих довідок КП Марганецьтепломережа позивачем протягом листопада 2013 квітня 2014 року сплачено на рахунки підприємства 1200,00 грн., в тому числі по субсидії 735,20 грн. Заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 12.11.2014 року складає 9886,60 грн. Відповідно до частин 3, 4 ст.29 Закону України Про житлово-комунальні послуги Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг. Процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. За змістом ч.1 ст.901 ЦК України договір про надання послуг є складним зобовязанням, що складається з двох зобовязань: правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник має право вимагати виконання цього обовязку, та правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати. 24.10.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з центрального опалення. Однією з умов договору є обовязок споживача сплатити заборгованість, яка існує на час укладення договору (підпункт 13 пункту 17 Договору). Умови договору позивачем не оспорювалися. За період з 01.11.2013 року по 01.04.2014 року по указаній квартирі КП Марганецьтепломережа надано послугу з постачання теплової енергії, на оплату якої відповідачем були виставлені відповідні рахунки. При сплаті виставлених рахунків та частковій сплаті боргу, що мала місце, зокрема, у листопаді 2013 року, грудні 2013 року, січні 2014 року, лютому 2014 року, березні 2014 року, квітні 2014 року, позивач визнавала, що користується наданими позивачем послугами, та вчинила дії, що свідчать про визнання позивачем умов договору, в тому числі й по сплаті заборгованості за спожиту теплову енергію. Тобто, уклавши договір про надання послуг з централізованого опалення від 24.10.2013 року та сплативши у листопаді 2013 року квітні 2014 року за послуги теплопостачання й частково заборгованість, що утворилася в попередні роки, позивач визнавала борг. Доводи [PERSON] про те, що заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 9786,37 грн. утворилася з вини її батька [PERSON], який був квартиронаймачем до дня своєї смерті, а вона не приймала ніякого спадку від батька, а значить й зобовязань, судом не приймаються. Відповідно до статті 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Стаття 68 ЖК Української РСР зобовязує наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Позивач постійно проживала в [INFO], зареєстрована за вказаної адресою 18.02.2008 року. Як член сімї наймача користувалася всіма правами і несла усі обовязки нарівні з наймачем, несла солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із договору найму житлового приміщення. Також, слід зазначити, що Закон України "Про житлово-комунальні послуги" не передбачає такого способу захисту цивільних прав та інтересів судом, як звільнення від сплати за отримані житлово-комунальні послуги.

Outcome: dismissed