Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, вказавши в обґрунтування свого позову, що відповідач по справі є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Починаючи з 2014 року відповідач почав проживати окремо від них та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере будь-якої іншої участі у вихованні сина. З 03.11.2014 року за рішенням Красноармійського міськрайонного суду відповідач повинен сплачувати аліменти як на її утримання, так і на утримання їх дитини. Проте, відповідач належним чином не виконує свій обов'язок. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів на утримання їх сина на теперішній час становить 2905,95 грн., а також на її утримання - 2905,95 грн., що підтверджується довідками з відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції. Позивачка вказує, що на теперішній час відповідач знаходиться у розшуку, місце його проживання невідоме. Всі питання щодо виховання сина [PERSON], [INFO], вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. На підставі вищевикладеного, позивачка просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO], а також стягнути з нього на її користь судовий збір у розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Красноармійської міської ради в судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі, оскільки відповідач [PERSON] оголошений у розшук, в зв'язку з чим не був належним чином запрошеним на засідання комісії з питань захисту прав дитини та надати свої пояснення, а тому, враховуючи, що пріоритетним для дитини є збереження біологічної сім'ї, позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] є недоцільним. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] - матір відповідача, пояснила, що її син, [PERSON] в листопаді 2014 року виїхав до Російської Федерації, звідки двічі перераховував на її рахунок кошти для сплати аліментів на утримання його сина та дружина. На теперішній час їй невідомо його місце знаходження. Вислухавши пояснення сторін, думку прокурора, який просить задовольнити позовні вимоги, оскільки вони є обґрунтованими і позбавлення відповідача батьківських прав щодо його сина відповідає загальним інтересам останнього, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12.10.2012 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №398 (а.с.10). Від данного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03.11.2014 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів заробітку щомісяця, до досягнення дитиною трьохрічного віку (а.с.11). З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем [PERSON] виникла заборгованість по сплаті аліментів за період з 21.10.2014 року по 10.03.2015 року на утримання сина [PERSON] у розмірі 2905,95 грн., на утримання дружини [PERSON] - 2905,95 грн. (а.с.6,7). 11.03.2015 року державним виконавцем винесена постанова по зупинення виконавчого провадження згідно ухвали суду Красноармійського міськрайонного суду від 03.11.2014 року про оголошення у розшук боржника [PERSON] (а.с.12). Згідно довідки Красноармійського міського відділу ГУ МВС України в Донецькій області, [PERSON], [INFO], станом на 09.09.2015 року дійсно значиться у державному розшуку за Красноармійським МВ ГУМВС України в Донецькій області як особа, яка ухиляється від сплати аліментів, ОРС №1648 від 12.03.2015 року. Зі слів його матері, він з листопада 2014 року знаходиться заробітках в м. Владивосток Російської Федерації (а.с.45). Встановлено, що дитина мешкає разом з позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с.8). З медичних довідок вбачається, що відповідач [PERSON] на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с.54). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України батьки або один з них можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Але по результатах розгляду справи, судом не отримано достатніх доказів, які б переконливо свідчили про дійсне ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітнього сина. Суд критично оцінює доводи позивачки стосовно ухилення відповідача щодо сплати аліментів на утримання сина, оскільки заборгованість по аліментам не свідчить про те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів. Надані позивачем документальні докази підтверджують окреме проживання батька та дитини. Але також встановлено, що відповідач оголошений у розшук та обставини, в яких він зараз перебуває невідомі, а тому неможливо встановити характер стосунків, що склалися між батьком та дитиною, та зробити висновок про те, що відповідач дійсно взагалі не виконує своїх батьківських обов'язків. Суд додатково звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв'язку з чим, слід відмовити в задоволенні позову. Судові витрати по справі відшкодуванню позивачці не підлягають, так я відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, в позовних вимогах відмовлено.

Outcome: dismissed