Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів, в обґрунтування позову позивач зазначає, що на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області\~ від 12.03.2012 року з нього щомісячно стягуються на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На даний час здійснюється примусове виконання вищевказаного рішення суду відділом державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції. Позивач зазначив, що з часу присудження аліментів змінилося його матеріальне становище, стан здоровя, фактично йому діагностовано каліцтво по зору у звязку з хворобою призначили ІІІ групу інвалідності, через що позивач вимушено проходить курси лікування, приймає ліки, йому протипоказана робота, що вимагає бінокумерного зору, а також важка фізична праця. Через погіршення стану здоровя, позивач не може працювати на більш високооплачуваній роботі, та вимушено залишається на роботі із невеликою заробітною платою. Фактично на руки позивач отримує близько 4500 гривень заробітної плати, після всіх відрахувань. Відрахування із заробітної плати на аліменти становить в середньому 2400 гривень. Окрім того, позивач отримує пенсію в розмірі 1452 гривень. Із пенсії також 1/3 частину стягують на аліменти, дану пенсію позивач розраховував витрачати на придбання ліків та на періодичне лікування в медичних закладах. Позивач зазначає, що стягнення з нього суми аліментів в розмірі 1/3 частини всіх заробітків, що на даний час складає близько 3000 гривень, унеможливлює йому належне матеріальне забезпечення, із врахуванням його стану здоровя. Фактично весь розмір призначеної пенсії позивача витрачається на придбання ліків. Окрім того,\~ позивач проживає з батьком, який являється пенсіонером, та витрачає значні кошти на оплату за утримання житла. На підставі наведеного позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які він сплачує на неповнолітню дитину з 1/3 частини на 1/5 частину всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові, зазначив, що його дохід по заробітній платі становить 7500 гривень, а також він отримує пенсію у розмірі 1452 гривні. Щомісячно він витрачає на ліки 500 гривень, на комунальні послуги 500 гривень, та з урахуванням сплачених аліментів, його дохід становить 4000 гривень. Даних коштів йому не вистачає на задоволення своїх життєвих потреб, а тому просить зменшити розмір аліментів на утримання дитини. Відповідач та її представник, як у своєму відзиві на позов, так і в судовому засіданні позов не визнали,\~ у відзиві вказали, що присвоєння позивачу групи інвалідності не призвело до погіршення матеріального становища, оскільки він продовжує працювати на тій же посаді. Окрім того, станом на день звернення до суду, позивач отримує вже не двох непрацездатних батьків, оскільки мати позивача померла, а отже твердження про те, що смерть матері призвела до погіршення майнового стану позивача є помилковим. Окрім того, дитина хворіє, навчається, навчальний процес вимагає значних матеріальних затрат. Відповідач також утримує двох непрацездатних батьків-пенсіонерів, утримує житло, в якому проживає разом з дитиною. За наведених обставин просили в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.03.2012 року (а.с.3) присуджено стягувати з [PERSON] аліменти в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно довідки АР № 0889320 до акта огляду МСЕК [PERSON] має третю групу інвалідності по зору (а.с.4), що також підтверджується іншою медичною документацією (а.с.5-8) Згідно копії будинкової книжки [PERSON] зареєстрований разом з батьком за адресою: Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Б.Хмельницького, 38 (а.с.10а-17). З наявної у матеріалах справи довідки про доходи позивача (а.с.18) вбачається, що він працює в ТзОВ «3 Бетони», за період з травня 2017 року по квітень 2018 року йому була нарахована заробітна плата у розмірі 47022,97 грн. Відповідно до довідок виданих Калуським обєднаним управлінням ПФУ від 11.06.2018 року (а.с.19, 20) [PERSON] в період з грудня 2017 року по травень 2018 року отримав пенсію по інвалідності в розмірі 7986,00 гривень, а в період з січня 2018 року по червень 2018 року в розмірі 11253,25 гривень. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] хворіє, йому встановлено діагноз аномалія розвитку жовчного міхура, що підтверджується заключенням діагностичного відділу. На утриманні відповідача знаходяться батьки, які є пенсіонерами, що підтверджується довідками пенсійного фонду та посвідченнями. Окрім того відповідач утримує житло, в якому проживає з сином, на підтвердження чого до матеріалів справи додані квитанції за оплату комунальних платежів. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] на даний час навчається,\~ що потребує значних матеріальних витрат, дані підтверджуються копіями товарних чеків про придбання канцелярських товарів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом було встановлено, що позивач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, крім цього, позивач отримує пенсію. Суд критично оцінює твердження позивача про те, що його теперішній майновий стан погіршився, зокрема, через те, що на його утриманні знаходиться батько, який є пенсіонером, адже його батько хоч і проживає разом з ним, однак отримує пенсію, тобто має власний дохід, доказів про надання йому позивачем матеріальної допомоги, незадовільний стан його здоров'я, про те, що він знаходиться у безпорадному стані чи потребує сторонньої допомоги та додаткових коштів на його утримання позивачем суду не було надано. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, зважаючи на те, що позивачем в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України не було надано суду на обґрунтування заявлених ним вимог щодо зменшення розміру стягуваних аліментів належних та достатніх доказів суттєвого погіршення його матеріального становища чи стану здоров'я порівняно із часом ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, перебування у тяжкому матеріальному становищі, істотної зміни його сімейного стану, враховуючи те, що матеріальний стан позивача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, який був визначений рішеннями суду і позивачем не було надано суду достатніх та належних доказів, які б це спростовували, враховуючи те, що розмір аліментів має бути достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і при його зменшенні суттєво погіршиться становище дитини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову про зміну розміру аліментів слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed