Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

04 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути на її користь аліменти з відповідача [PERSON] на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку щомісячно та до досягнення донькою 23 років. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач, як батько має такий обовязок, добровільно участь в утриманні на навчання не надає, донька повністю знаходиться на її утриманні. Позивач підтримала позов в повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, однак зазначив, що він офіційно не працює, та не має можливості платити аліменти в розмірі 1/4, оскільки на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина. Третя особи [PERSON] в судовму засіданні позов підтримала, зазначила. що дійсно потребує матеріальної допомоги. Судом встановлено, що відповідач у справі є батьком [PERSON], яка народилась 25 червня 1998 року, що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-КГ № 274120, виданим Білозерським районним відділом реєстрації актів громадянського стану (арк. справи 7). Позивач [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON] за адресою: м.Херсон, вул. Кольцова.[ADDRESS], що підтверджено довідкою директора КП "Таврійський" (арк. справи 12. [PERSON] навчається на ІІІ курсі Херсонського базового медичного коледжу Херсонської обласної ради за спеціальністю "Лікувальна справа" з 01.09.2013 року, форма навчання денна, бюджетна. Термін навчання закінчується 30.06.2017 року (арк. справи 11). Відповідач має на утриманні неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-БК №225451 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні (арк. справи 26). Згідно інформації Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні інформація щодо [PERSON] за період з 01.01.2011 року по 10.08.2016 року в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування відсутня (арк. справи 31). Згідно зі\~ст. 198 СК України\~батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із ч. 1\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.\~\~ Відповідно до\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим\~\~\~\~23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що донці відповідача [PERSON] 25 червня 2016 року виповнилося 18 років, 04 липня 2016 року її мати звернулася до суду з позовом, на цей час [PERSON] навчалась на ІІІ курсі медичного коледжу на денній бюджетній формі навчання, на час розгляду справи повнолітній дитині не виповнилося 23 років, але її навчання буде завершено в червні 2017 року. Частиною 3 ст.\~10 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно зі\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. В даному випадку суд виходить з того, що повнолітня донька відповідача потребує матеріальної допомоги на навчання та відповідач має можливість її надавати, оскільки є людиною працездатного віку, доказів наявності у неї захворювань, що перешкоджають працювати, перебування на обліку в лікарнях, наявності тяжких або хронічних захворювань суду не надано. Відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині фактично ґрунтується на припущеннях, не підтверджених належними та допустимими доказами. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги наявність у відповідача на утриманні неповнолітньої дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач мав реальну можливість надавати матеріальну допомогу своїй доньці на навчання з врахуванням усіх обставин по справі в розмірі 1/6 частини свого доходу, внаслідок чого позов підлягає частковому задоволенню. Також з відповідача підлягає стягненню в порядку ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 551,20 грн. пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 182, 198, 199, 200 СК України,

Outcome: partial