Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Як видно з основної та уточнюючих позовних заяв, на підставі свідоцтва про право власності по заповіту від 09.04.1982 року позивачу належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку № 63 по вул.Тельмана в м. Бердянську. На підставі ухвали місцевого суду м. Бердянську Запорізької області про затвердження мирової угоди від 02.08.2002 року позивачу належить 1/2 частина житлового будинку № 63 по вул. Тельмана в м. Бердянську. Рішенням виконкому Бердянської міської Ради депутатів від 11.01.1954року № 2 за домоволодінням № 63 по вул. Тельмана в м. Бердянську (номер на час прийняття рішення - 57) закріплено земельну ділянку площею 1052,1 кв.м. Фактичні межі земельної ділянки зафіксовані у схемі земельної ділянки по вул. Тельмана № 63 (Раніше-№57) по замірам кварталу від 1953року. 15.09.2008 року позивач звернувся до Центру надання муніціпальних послуг виконавчого комітету Бердянської міської ради с заявою про передачу у приватну власність земельної ділянки № 63 по вул. Тельмана в м. Бердянську, яка перебуває у його користуванні, площею 0,10га, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Листом від 23.09.08р. № 1538 виконавчого комітету Бердянської міської ради було повідомлено про необхідність виготовлення технічних матеріалів. 28.09.2008 року позивачем було оформлено заказ на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку з ПП «Укрзем». Під час огляду та обміру земельної ділянки спеціалістом ПП «Укрзем» було встановлено, що межа земельних ділянок житлових будинків № 61 і № 63 по вул. Тельмана в м. Бердянську не відповідає документам, оскільки власником житлового будинку № 61 по вул. Тельмана в м. Бердянську збудовані на території домоволодіння № 63 по вул. Тельмана в м. Бердянську димарі. У звязку з цим [PERSON] звернувся до відповідача [PERSON] з пропозицією узгодження компромісного варіанту межі, що розділяє земельні ділянки № 61 і № 63 по вул. Тельмана в м. Бердянську, але відповіді не отримав. При повторному зверненні у травні 2012року до ПП «Укрзем» позивачу стало відомо, що власнику сусіднього житлового будинку № 61 по вул. Тельмана в м. Бердянську передано на умовах приватизації земельну ділянку у приватну власність. Оскільки позивачу про проведення процедури приватизації не повідомили, межу земельної ділянки з ним не узгоджували, спірні питання щодо її проходження вирішено не було, позивач [PERSON] звернувся с заявою до Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області з заявою щодо можливої підробки документів. З постанови про закриття кримінального провадження від 13 червня 2013 року стало відомо, що у [PERSON] визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 05 січня 2010року відсутній підпис суміжних землекористувачів земельної ділянки № 63, у тому числі і підпис від імені [PERSON] З відповіді виконавчого комітету Бердянської міської ради від 29.10.13року стало відомо, що п. 1.22 рішення Бердянської міської ради Запорізької області № 9 від 31 березня 2010 року затверджено технічну документацію та передано безоплатно у власність відповідачу [PERSON] земельну ділянку, яка перебуває у користуванні, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах норм безоплатної приватизації площею 0,1га, розташовану по вул. Тельмана, 61. Також з відповіді Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області від 21.11.2013 року № 4407/02/09-13, позивачу стало відомо, що на підставі рішення Бердянської міської ради № 9 від 31.03.2010 року, на імя [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯИ № 321188, який зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011026500666. Позивач вважає, що під час винесення спірного рішення суттєво порушено порядок надання земельних ділянок у власність. Так, відповідно до положень ст.ст. 13,14 Конституції України - право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Як зазначено вище, Бердянською міською радою рішенням № 9 від 31.03.2010р. затверджено проекти відведення та передано у власність відповідачу земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з порушенням вимог ст..ст.116,118,120,198 ЗУ України. За висновками судової земельно-технічної експертизи № 085/06-15 від 08.06.2015 року, межі земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована в м. Бердянську по вул. Тельмана, 61, яка передана п. 1.22 рішення Бердянської міської ради № 9 від 31.03.2010 року у власність відповідачу [PERSON], не відповідають межам земельної ділянки, яка зареєстрована в землекористуванні згідно рішення виконкому Осипенківської міської ради № 18 від 11 січня 1954року за домоволодінням № 55 по вул. Тельмана в м. Бердянську за замірами кварталу 1953року (нумерація домоволодіння на час прийняття рішення - 61). У результаті приватизації до складу земельної ділянки № 61 (раніше 55) по вул. Тельмана в м. Бердянську включено частину земельної ділянки № 63 (раніше № 57) по вул. Тельмана в м. Бердянську, землекористування на яку зареєстровано згідно рішення виконкому Осипенківської міської ради № 18 від 11 січня 1954 року. Площа зазначено земельної ділянки становить 5,3 кв.м. У результаті приватизації до складу земельної ділянки № 61 (раніше № 55) по вул. Тельмана в м. Бердянську не включено частину земельної ділянки № 59 (раніше № 53) по вул. Тельмана в м. Бердянську, землекористування на яку зареєстровано згідно рішення виконкому Осипенківської міської ради № 18 від 11 січня 1954 року. Площа зазначеної земельної ділянки становить 13,2кв.м. Таким чином, експертним висновком встановлено, що під час приватизації відповідачу [PERSON] передано у власність, у тому числі, частину земельної ділянки, яка не перебувала у її користуванні, та яка закріплена за сусіднім домоволодінням № 63, що належить позивачу. Статтею 141-143 ЗК України встановлено підстави припинення права користування земельною ділянкою. Відсутні рішення, якими або припинялось право користування частиною земельної ділянки площею 5,3 кв.м., або вона вилучалась з земельної ділянки, що закріплена за домоволодінням № 63 по вул. Тельмана в м. Бердянську. З урахуванням зазначеного, позивач вважає, що Бердянська міська рада не мала повноважень по передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 5,3 кв.м., яка не знаходилась у її користуванні та яка відноситься до домоволодіння № 63 по вул. Тельмана в м Бердянську. Крім того, рішенням Бердянської міської ради № 9 від 31.03.2010 року, затверджено технічну документацію зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку. При цьому не звернуто уваги на те, що вказана технічна документація складена з порушенням ст. 198 ЗК України, якою передбачено, що кадастрова зйомка - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. З акту визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (а.с. 89), що є складовою частиною технічної документації, видно, що межі земельної ділянки № 61 по вул. Тельмана в м. Бердянську, з землекористувачами та землевласниками сусідніх земельних ділянок, у тому числі з позивачем [PERSON], не узгоджувались. А тому Бердянська міська рада незаконно затвердила технічну документацію, яка не відповідає вимогам ст. 198 ЗК України, що в свою чергу призвело до незаконної передачі у власність відповідачу [PERSON], частини земельної ділянки, що перебувала у користуванні позивача. У зв»язку з цим позивач просить визнати незаконним п. 1.22 рішення вісімдесятої сесії У скликання Бердянської міської ради від 31.03.2010 року № 9, яким затверджено технічну документацію та передано безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку, яка перебуває у користуванні, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах норм безоплатної приватизації, площею 0,1000га, що розташована по вул. Тельмана, 61 в м Бердянську Запорізької області, також визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯИ № 321188, виданий на підставі п. 1.22 Рішення вісімдесятої сесії У скликання Бердянської міської ради від 31.03.2010 року № 9, зареєстрований Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на праве постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011026500666, відповідно до якого земельна ділянка площею 0,1000га, що розташована в м. Бердянську по вул.. Тельмана, 61, передана у приватну власність відповідачу та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,1000га, що розташована в м. Бердянську по вул. Тельмана, 61. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просять позов задовольнити, також зазначили, що рішення міської ради про відведення відповідачу спірної земельної ділянки суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки відповідач збудувала свої димарі на земельній ділянці, якою користується позивач та порушила спільну межу, тому між ними виник спір, але відповідач під час приватизації цей факт скрила , акт встановлення меж з позивачем не узгодила, а тому частина земельної ділянки, якою користується позивач, перейшла за державним актом у власність відповідачу. Представник відповідача [PERSON] міської ради за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з»явився, в своїй заяві позов не визнав, і просить справу розглянути без нього. Представник 3-ї особи - Управління Держземагенства у Бердянському районі в судове засідання не з»явився, в своїй заяві просить справу розглянути без його представника, заперечень проти позову не надав. Представник 3-ї особи Управління земельних ресурсів в м. Бердянську в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову не надав. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні та в своїх запереченнях позов не визнав і зазначив, що позивач в позові не обґрунтовує, в чому полягає порушення його прав і яких, які негативні наслідки, в чому вони виражаються. Також позивач звинувачує посадових осіб, які проводили приватизацію земельної ділянки та відповідача [PERSON] в порушенні законодавства, але не надає і не посилається на жоден належний та допустимий доказ вини зазначених осіб у встановленому законом порядку, яка би встановлювалася відповідним рішенням суду, а навпаки він до матеріалів справи додав постанову про закриття кримінального провадження від 13.06.2013 р. за відсутністю складу кримінального правопорушення. Також твердження про знаходження на його межі самовільних споруд [PERSON] голослівне та не відповідає дійсності. При зверненні до суду та до теперішнього часу позивач не підтвердив своє процесуальне право звертатися з такими позовними вимогами, як власник або користувач земельної ділянки № 63 по вул. Тельмана в м. Бердянську, невідомо на якій правовій підставі він користується зазначеною земельною ділянкою - на праві приватної власності, на праві користування і на даний час можливо стверджувати, що позивач користується зазначеною земельною ділянкою без будь - яких на то правових підстав тобто самовільно, тому не може бути в даному випадку позивачем по даній справі. В той час , на підставі договору дарування від 27.03.2007 року відповідач [PERSON] є власником житлового будинку № 61 по вул. Тельмана в місті Бердянську . Відповідно до предмету договору [PERSON] прийняла у дар на земельній ділянці площею 1053,2кв.м., розташований одноповерховий житловий будинок, саманний, личкований цеглою, загальною площею 37,2 кв.м, житловою площею 30, 5 кв.м., зазначений у плані літерою «А», господарчі будівлі і споруди зазначені у плані: в тому числі і сарай -котельня «В» площею 7,5. кв.м, тобто всі ці будівлі й споруди є законними, були збудовані за довго до їх відчуження [PERSON] і які вона прийняла у дар, які мають місце та відповідають технічній документації і на сьогодні з боку власників (користувачів) сусідніх земельних ділянок і будинків, а також з боку самого [PERSON] будь - яких заперечень, скарг, спорів та зауважень ні попереднім власникам, ні [PERSON] не надходило. Земельна ділянка під будинком № 61 (раніше55) по вул. Тельмана в м.Бердянську площею 1053,2 кв.м. була закріплена рішенням виконкому Осипенківської міської ради від 11 січня 1954 року. Площа земельної ділянки та її межі були незмінні з часу закріплення земельної ділянки у 1954 році, на час проведення землевпорядних робіт у 2010 році та по сьогоднішній день, тобто земельна ділянка і її межі відповідали та відповідають технічній документації та земельному кадастру. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав: На підставі свідоцтва про право власності по заповіту від 09.04.1982 року позивачу [PERSON] належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку № 63 по вул. Тельмана в м. Бердянську. На підставі ухвали місцевого суду м. Бердянську Запорізької області про затвердження мирової угоди від 02.08.2002 року позивачу [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку № 63 по вул. Тельмана в м. Бердянську, що підтверджується наданими документами. Рішенням виконкому Бердянської міської Ради депутатів від 11.01.1954року № 2 за домоволодінням № 63 по вул. Тельмана в м. Бердянську (номер на час прийняття рішення - 57) закріплено земельну ділянку площею 1052,1кв.м. Фактичні межі земельної ділянки зафіксовані у схемі земельної ділянки по вул. Тельмана № 63 (Раніше-№57) по замірам кварталу від 1953року. На підставі договору дарування від 27.03.2007року відповідач [PERSON] є власником житлового будинку № 61 по вул. Тельмана в місті Бердянську, який розташованій на земельній ділянці площею 1053,2кв.м., з зазначенням у договорі житлового будинку та всіх господарських будівель і споруд, що підтверджується копією договору дарування від 27.03.2007р., копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.01.2007р., копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.04.2007р. З метою приватизації земельної ділянки 28.09.2008 року позивачем було оформлено заказ на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку з ПП «Укрзем». Під час огляду та обміру земельної ділянки спеціалістом ПП «Укрзем» було встановлено, що межа земельних ділянок житлових будинків № 61 і № 63 по вул. Тельмана в м. Бердянську не відповідає документам, оскільки власником житлового будинку № 61 по вул. Тельмана в м. Бердянську збудовані на території домоволодіння № 63 по вул. Тельмана в м. Бердянську димарі. У звязку з цим [PERSON] звернувся до відповідача [PERSON] з пропозицією узгодження компромісного варіанту межі, що розділяє земельні ділянки № 61 і № 63 по вул. Тельмана в м. Бердянську, але відповіді не отримав, проте в 2012 році позивачу стало відомо, що відповідач самостійно приватизувала свою земельну ділянку без узгодження меж з позивачем. Рішенням Бердянської міської ради № 9 від 31.03.2010року 80 сесії п'ятого скликання "Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам" пунктом 1 затверджено проект відведення земельних ділянок та пунктом 1.22 передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000га, яка перебуває у користуванні, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах норм безоплатної приватизації, та розташована по вул. Тельмана, 61 в м. Бердянську, що підтверджується копією цього рішення. На підставі цього рішення відповідач [PERSON] 09.06.2010р. отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 321188 площею 0,1000га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в м. Бердянську по вул. Тельмана, 61 і за відповідачем проведена державна реєстрація за реєстраційним номером 011026500666 державного акту на право власності серії ЯИ № 321188 на земельну ділянку площею 0,1000га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в м. Бердянську по вул. Тельмана, 61, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач просить визнати незаконним п.1.22 рішення Бердянської міської ради № 9 від 31.03.2010 року у зв'язку з його невідповідністю закону, а також визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку на ім.»я [PERSON]та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. Такі вимоги позивача відповідають чинному законодавству у зв'язку з наступним. Відповідно до положень ст. 13, 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтями 2, 19 Закону України «Про охорону земель» визначено, що об'єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України. Відповідно до ст. 19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, згідно з положеннями ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Частиною 2 ст. 120 ЗК України передбачено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. За правилами ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Як роз'яснено у підп. Г п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства про розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати ст. З0 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 року в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до ст. 120 ЗК України 2001року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 року, згідно зі ст. 377 України, а з часу внесення змін до ст. 120 ЗК України від 27 квітня 2007року - і згідно зі ст. 120 ЗК України, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що до позивача [PERSON] із набуттям права власності на 1/2 частину житлового будинку № 63 по вул. Тельмана в м. Бердянську, відповідно до свідоцтва про право власності по заповіту від 09.04.1982року, перейшла і земельна ділянка, закріплена за домоволодінням № 63 рішенням виконкому Бердянської міської Ради депутатів від 11.01.1954 року № 2. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Із змісту ст. 118 ЗК України, що регламентує порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, приватизації підлягають земельні ділянки, які перебувають у користуванні громадян. Статтею 198 ЗК України передбачено, що кадастрова зйомка - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Як встановлено у судовому засіданні, за висновками судової земельно-технічної експертизи № 085/06-15 від 08.06.2015 року, межі земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована в м. Бердянську по вул. Тельмана, 61, яка передана п. 1.22 рішення Бердянської міської ради № 9 від 31.03.2010 року у власність відповідачу [PERSON], не відповідають межам земельної ділянки, яка зареєстрована в землекористуванні згідно рішення виконкому Осипенківської міської ради № 18 від 11 січня 1954року за домоволодінням № 55 по вул. Тельмана в м. Бердянську за замірами кварталу 1953року (нумерація домоволодіння на час прийняття рішення - 61). У результаті приватизації до складу земельної ділянки № 61 (раніше 55) по вул. Тельмана в м. Бердянську включено частину земельної ділянки № 63 (раніше № 57) по вул. Тельмана в м. Бердянську, землекористування на яку зареєстровано згідно рішення виконкому Осипенківської міської ради № 18 від 11 січня 1954 року. Площа зазначено земельної ділянки становить 5,3кв.м. У результаті приватизації до складу земельної ділянки № 61 (раніше № 55) по вул. Тельмана в м. Бердянську не включено частину земельної ділянки № 59 (раніше № 53) по вул. Тельмана в м. Бердянську, землекористування на яку зареєстровано згідно рішення виконкому Осипенківської міської ради № 18 від 11 січня 1954 року. Площа зазначеної земельної ділянки становить 13,2кв.м. Таким чином, експертним висновком встановлено, що під час приватизації відповідачу [PERSON] передано у власність, у тому числі, частину земельної ділянки, яка не перебувала у її користуванні, та яка закріплена за сусіднім домоволодінням № 63, що належить позивачу. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених ст.ст. 140-149 ЗК України. Перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку визначений ст. 140 ЗК України. Так, підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Указаний перелік є вичерпним. Відсутні рішення Бердянської міської ради, якими або припинялось право користування позивачем частиною земельної ділянки площею 5,3кв.м. або вона вилучалась з земельної ділянки, також в технічній документації відсутня кадастрова зйомка, а саме не встановлені та не узгоджені межі сусідніх земельних ділянок, тому з урахуванням зазначеного, Бердянська міська рада не мала повноважень по передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 5,3кв.м., яка не знаходилась у її користуванні та яка відносить до домоволодіння № 63 по вул. Тельмана в м Бердянську, а також міська рада незаконно затвердила технічну документацію, яка не відповідає вимогам ст. 198 ЗК України, що в свою чергу призвело до незаконної передачі у власність відповідачу [PERSON], частини земельної ділянки, що перебувала у користуванні позивача. За правилами ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним, а збитки, завдані власникам земельних ділянок внаслідок видання зазначених актів, підлягають відшкодуванню в повному обсязі органом, який видав акт. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що прийнятим Бердянською міської ради рішенням в частині передачі [PERSON] земельної ділянки у власність, порушуються права позивача як землекористувача та його інтереси як особи, яка має право на набуття права власності, оскільки незаконно припинено право користування земельною ділянкою площею 5,3кв.м., яка зареєстрована за домоволодінням № 63 по вул. Тельмана в м. Бердянську і позивач протиправно позбавлений можливості реалізувати своє право на приватизацію вказаної ділянки. Держаний акт на право власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення органу, на підставі якого такий акт видано. За змістом ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію прав та обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Отже, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації права на земельну ділянку. На підставі наведеного суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені та документально підтверджені судові витрати. Позивач надав квитанції про сплату судового збору на суму 351,20грн. ( 229,4 + 121,8), а також квитанцію про оплату експертизи на суму 4620,00грн., всього на суму 4971,20грн., тому ці кошти підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved