Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, просила суд визнати недійсним заповіт складений [PERSON] 22 листопада 2011року, посвідчений секретарем Малосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області , Гребіником П.А. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть. Після смерті відкрилася спадщина. Згідно заповіту складеного 22 листопада 2011року, посвідчений секретарем Малосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області , Гребіником П.А. її батько [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, і взагалі те, що йому буде належати на день смерті заповів [PERSON] Однак даний заповіт не відповідає волі спадкодавця [PERSON], оскільки в останні роки перед смертю у нього розвинулась онкологічна хвороба. Зовні прояви хвороби пос илювалися, батько не розумів значення своїх дій. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечувала, посилаючись на те, що вона також є рідною донькою померлого [PERSON] Вона турбувалася про батька до його смерті. Він дійсно хворів , але при цьому віддавав звіт всім своїм діям до останнього дня свого життя. Батько сам за власною ініціативою вирішив зробити заповіт на її доньку [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть./а.с.5/ Позивачка [PERSON] є рідною донькою померлого./а.с.11/ Вона також не заперечувала того факту, що відповідачка [PERSON] також є її рідною сестрою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Згідно спадкової справи [PERSON] є рідною онукою померлого [PERSON] Згідно заповіту складеного 22.11.2011р. [PERSON] заповів все своє майно [PERSON]/а.с.47зв.стор./. Даний заповіт посвідчений Гребіником П.А. секратерем Малосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251 - 1252 цього Кодексу. Згідно ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений, з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Заявляючи в суді вимоги про визнання недійсним заповіту, позивач посилається на те, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, що відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України визнається підставою його недійсності, наслідком чого є виникнення в позивачки права спадкування за законом. Виходячи з аналізу змісту норм розділу «Спадкове право» Книги шостої Цивільного процесуального Кодексу України, нотаріальний порядок посвідчення угод - це система послідовних дій нотаріуса (інших осіб, зазначених у ст. ст. 1251 - 1252 ЦК України), урегульованих нормами Закону України "Про нотаріат", положеннями Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, направлених на захист прав та законних інтересів юридичних та фізичних осіб, з метою надання цим угодам юридичної вірогідності. Таким чином, нотаріальному посвідченню угоди (правочину) передують певні дії нотаріуса щодо складення угоди, перевірки правоздатності та дієздатності осіб, що її укладають, їхнього дійсного волевиявлення тощо. Згідно ч. 1 ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Згідно п. 6.14 Правил нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України N 3253/5 від 22.12.2010 р., при вчиненні нотаріальних дій нотаріуси застосовують посвідчувальні написи, видають свідоцтва за формами, установленими цими Правилами. Додаток до Правил N 25 містить форму N 45, яка встановлює вимоги до посвідчувального напису на заповіті, записаному зі слів заповідача, і вимагає зазначення в посвідчувальному написі часу його складення: години та хвилини. Відповідно до п.1 Глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України тексти, зокрема, заповітів, викладаються на спеціальних бланках нотаріальних документів з лицьового та зворотного боку цих бланків. Виходячи з вищенаведеного, вбачаться, що заповіт був посвідчений 22.11.2011р. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Будь-яких доказів позивачка [PERSON] на підтвердження того, що на момент складання заповіту її батько [PERSON] не віддавав звіт своїм діям та не міг керувати ними суду не надала. За клопотанням позивачка судом призначалася посмертна судова-психіатрична експертиза, яка не проведена у зв'язку з несплатою позивачкою вартості даної експертизи. Суд, оцінивши всі обставини справи, зібрані та надані докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що не знайшло свого підтвердження обґрунтування позовних вимог про недійсність заповіту з мотивів відсутності вільного волевиявлення заповідача заповіту та відповідність його волі. У суду не має підстав визнавати заповіт недійсним, бо вказані вимоги не співвідносяться з дійсними обставинами справи, яким вище судом дана оцінка, та нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed