Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

30.07.2020 року Гребенюк Олександр Сергійович, який діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом вимогами якого є припинення дій [PERSON] щодо реєстрації у предметі іпотеки [PERSON] та [PERSON] , [INFO] та визнання їх неправомірним, що вчинені з порушенням умов законодавства, та позбавлення права користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] неправомірно зареєстрованих осіб, а саме: [PERSON] та [PERSON] 12.10.2013 року зі зняттям з реєстраційного обліку. Позовні вимоги обгрунтовані реєстрацією [PERSON] та [PERSON] в квартирі, що є предметом договору іпотеки, в якому зазначено про можливість такої реєстрації лише при умові письмової згоди іпотекодержателя на такі дії. Ухвалою суду від 04.08.2020 року постановлено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 18.11.2020 р. надійшов відзив від [PERSON] , в якому він повністю заперечує позовні вимоги посилаючись на не доведення позивачем факту порушення ним умов договору іпотеки, а сам факт користування квартирою особами, яких позивач просить зняти з реєстраційного обліку, не порушує прав позивача. Зазначає, що позбавлення права користування зазначених осіб призведе до порушення його прав та прав зареєстрованих у квартирі осіб. 27.11.2020 р. надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позов, та повністю заперечує наведені у відзиві аргументи. Вказує, що внаслідок реєстрації зазначених осіб, було порушено право позивача передбачене умовами іпотечного договору. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 16.11.2007 р. уклали кредитний договір №KIL0GI0000001629. Відповідно до кредитного договору банк зобов`язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 305000,00 грн. на термін до 16.11.2032 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. (а.с. 3-6). У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] 16.11.2007 р.. уклали договір іпотеки . Згідно з договору іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру загальною площею 40.70 кв.м., житловою площею 17.40 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Майно належить [PERSON] на праві власності (а.с. 7-9). Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Так, ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Відповідно до п. п.1,5; 1,7 іпотечного договору , укладеного між сторонами спору , на період дії цього договору, предмет іпотеки залишається у володінні, користуванні та розпорядженні іпотекодавця. Іпотекодавець зберігає за собою право володіння , користування та розпорядження предметом іпотеки з урахування обмежень , встановлених договором. ( а.с. 7). Підставою позову позивач вказує на порушення відповідачем умов і поточного договору за яким право іпотекодавця (відповідача) на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб можливе лише за умови отримання від іпотекодержателя (позивача) письмової згоди на такі дії. Згідно умов даного договору ( п. 1.7.1) іпотекодавець немає права без письмової згоди Іпотекодержателя вчиняти будь-які дії, що можуть вплинути на якісні показники предмету іпотеки, зокрема: -Іпотекодавець не повинен без згоди іпотеко держателя розпоряджатися будь- яким чином предметом іпотеки; -зменшувати якісні показники предмету іпотеки; - проводити капітальний ремонт предмету іпотеки; -укладати стосовно предмету іпотеки договори оренди , найму , лізингу та будь які інші договори , що встановлюють обтяження предмету іпотеки. Іпотекодавець має право володіти , користуватися та розпоряджатися предметом іпотеки відповідно до його призначення. Натомість, у перелік обов`язків іпотекодавця, визначених іпотечним договором, не включено заборони іпотекодавця на здійснення реєстрації малолітніх дітей ( чи інших осіб) до квартири та така реєстрація не призводить до зміни права власності, передачі в оренду (найм), заставу тощо, що зумовлює укладення відповідного правочину, з огляду на вищенаведені умови іпотечного договору. Відповідно до довідки про стан сім`ї, станом на 14.08.2013 р. за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 10). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергієнком С.С. у зв`язку із посвідченням договору іпотеки, накладено заборону відчуження зазначеного у договорі нерухомого майна до припинення договору іпотеки (а.с. 9). Відповідачем не заперечується факт реєстрації [PERSON] , [PERSON] за адресою [ADDRESS] після моменту укладання договору іпотеки. Таким чином встановлено, що умови отримання від іпотекодержателя письмової згоди на реєстрацію інших осіб у предметі іпотеки, згоди на реєстрацію інших осіб у предметі іпотеки, договір не містить. Отже, аналізуючи наведене , суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог , оскільки. Окрім того, позбавлення права користування іпотечним майном його власника та інших членів його сім`ї зі зняттям їх з реєстраційного обліку, є порушенням права на володіння майном . Порушення умов іпотечного договору іпотекодавцем, передбачає певну відповідальність, встановленому договором. На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed