Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі - продажу, визнання права власності та зняття арешту. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. 11 червня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, згідно умов якого до позивача від відповідача перейшло право власності на автомобіль марки «Opel Combo» д.н.з. [NUMBER]. На виконання умов договору позивач відразу після укладення сплатив відповідачу 6200,00 доларів США, а згодом, як було передбачено у вищезазначеному договорі решту коштів у сумі 2100,00 доларів США протягом 10 місяців. Після сплати повної суми позивач неодноразово звертався до відповідача з метою належного оформлення договору купівлі-продажу автомобіля, на що завжди отримував від останнього відмову. Також позивач зазначив, що 22 листопада 2013 року його було затримано працівниками ДАІ і вилучено вищевказаний автомобіль, у зв'язку з тим, що останній перебуває у розшуку. Тобто з того часу автомобіль знаходиться під арештом. В наслідок чого, позивач не може вільно користуватись та розпоряджатись майном, що належить йому на праві власності з незалежних від нього причин, незважаючи на те, що він є добросовісним набувачем майна. В судовому засіданні позивача, представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Позивач у судовому засіданні стверджував, що звертався до відповідача з метою належного оформлення вищевказаного договору купівлі-продажу транспортного засобу, але відповідач не зробив таких дій, мотивуючи тим, що переоформлення у відповідних органах буде вчинено при остаточному розрахунку за придбаний автомобіл. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення. Представник відповідача Відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві в судовому засіданні надав суду пояснення про те, що постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 03.09.2013 р. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-4687 виданого Оболонським районним судом м. Києва щодо стягнення з [PERSON] на користь КП «Автодорсервіс» суму боргу 48684,20 грн. В рамках виконавчого провадження постановою державного виконавця від 03.09.2013 року накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження та постановою державного виконавця від 04.11.2013 року оголошено розшук майна боржника, а саме транспортних засобів, одним з яких є автомобіль «Опель Комбо» днз [NUMBER], що є предметом даного спору. Щодо вирішення позовних вимог покладався на розсуд суду на підставі чинного законодавства. Представник третьої особи КП «Автодорсервіс» у судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. 11 червня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу, відповідно до умов якого відповідач зобов'язується продати, а позивач зобов'язується купити та оплатити вартість автомобіля марки «Opel Combo», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] в розмірі 8300,00 доларів США (а.с.8). Також відповідно до умов зазначеного договору відповідач повинен був, після повної сплати грошових коштів позивачем, зняти з реєстру в органах МРЕО автомобіль і передати його останньому. Умовами договору було передбачено, що частину суми, а саме: 2100,00 доларів США позивач зобов'язувався сплатити протягом десяти місяців після його укладення (а.с.8). Судом було встановлено, що відповідно до розписок, наявних у матеріалах справи, станом на 07 грудня 2012 року позивач загалом сплатив за вищевказаний автомобіль 8100,00 доларів США (а.с.9-15). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена й постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Правила), згідно з п. 2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб. Відповідно до п. 8 зазначених Правил державна реєстрація транспортних засобів здійснюється за умови його попереднього зняття його з обліку в підрозділі ДАІ. Згідно з п. 40 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Отже, судом було встановлено, що спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, залишався зареєстрованим за відповідачем. Пунктом 42 Правил передбачено, що у разі коли транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію на пластиковій основі, робиться запис: "Транспортний засіб знято з обліку для реалізації". Відповідно до п. 8 зазначених Правил, правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема: довідкою-рахунком, виданою за формою згідно з додатком №1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Сукупність зібраних судом доказів свідчить про те, що в установленому порядку договір купівлі-продажу спірного автомобіля між його власником відповідачем та позивачем укладений не був. Доводи позивача про те, що підставою для визнання договору купівлі-продажу дійсним та набуття права власності на автомобіль є договір купівлі - продажу є безпідставним, оскільки суперечить вищезазначеним вимогам закону. Окрім того, судом також встановлено, що 22 листопада 2013 року працівниками ДАІ було затримано та вилучено вищезазначений автомобіль у зв'язку з тим, що він знаходиться у розшуку ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, про що було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с.16). Відповідно до акту опису й арешту майна 25 листопада 2013 року державним виконавцем Плотніковою М.С. було накладено арешт на автомобіль марки «Opel Combo», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], тобто т/з, який є предметом вищевказаного договору купівлі-продажу знаходиться під арештом і на нього діє заборона відчуження. За таких обставин суд приходить до висновку, щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу. Інші позовні вимоги позивача, також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від зазначеного договору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed