Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

18.06.2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки в розмірі 227543,00 грн в рахунок ринкової вартості ремонтно-будівельних робіт по відновленню оздоблення житлової квартири [ADDRESS] , пошкодженої внаслідок пожежі та затоплення (ліквідації пожежі) з урахуванням накопиченого раніше фізичного зносу; стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки в розмірі 5285,00 грн в рахунок витрат, пов`язаних з влаштуванням [PERSON] тимчасового накриття даху. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] на підставі договору найму житла від 07.01.2000 року № 83-90. Відповідач є власником нежитлових приміщень у зазначеному будинку. Позивач зазначає, що відповідач будучи приватним підприємцем використовує належні йому нежитлові приміщення по [ADDRESS] для ведення своєї підприємницької діяльності, зокрема, для виробництва. Крім того, відповідач самовільно побудував у дворі зазначеного будинку підсобні приміщення, які використовує під склади. [PERSON] вказує, що ведення відповідачем виробництва у житловому будинку за вищевказаною адресою пов`язане з надмірним споживанням електроенергії, що не передбачене можливостями електромережі зазначеного житлового будинку. На неодноразові зауваження мешканців цього будинку щодо можливого загоряння електричної проводки внаслідок короткого замикання, яке при такому несумлінному безконтрольному споживанні електроенергії неминуче, відповідач ставився легковажно. Фактично перетворивши будинок на виробничий цех, будь-яких заходів для підвищення пожежної безпеки при веденні виробництва відповідач не вживав. Порушення [PERSON] правил пожежної безпеки привело до пожежі, яка сталася 20.02.2018 року о 06 год.20 хв. в зазначеному будинку з вини відповідача. Пожежа виникла у належних відповідачу нежитлових приміщеннях вказаного будинку з причин короткого замикання електричної проводки внаслідок порушення [PERSON] правил пожежної безпеки. Гасіння пожежі забезпечувалося працівниками Новобаварського РВ у м. Харкові ГУ ДСНС України в Харківській області. В результаті пожежі та внаслідок її гасіння водою квартира позивача та майно, що знаходилося в ній, зазнали пошкоджень: зруйновано дах (відсутня покрівля 70 кв.м, пошкоджені перекриття 50 кв.м), залиті водою меблі, побутова техніка, оргтехніка, повністю прийшов у непридатність зроблений у 2017 році ремонт (вирівнювання стін гіпсокартоном та штукатуркою по сітці, оклеювання стін шпалерами, пофарбування стель, заміна вікон на металопластикові), чим спричинено позивачеві значних матеріальних збитків. У зв`язку з чим [PERSON] знову вимушена ремонтувати вищевказану квартиру. Крім того, після пожежі у позивача виникла необхідність влаштувати тимчасове накриття даху над квартирою [ADDRESS] , на місці зруйнованої пожежею покрівлі для запобігання потрапляння у квартиру атмосферних опадів. Відновлювати квартиру позивача після пожежі та компенсувати спричинені матеріальні збитки в добровільному порядку відповідач відмовляється. Вказані обставини вимусили позивача звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.06.2018 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (а.с. 71-72). 18.07.2018 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Призначено підготовче судове засідання (а.с. 82-84). Ухвалами суду, постановленими у підготовчому засіданні 18.09.2018 року без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання позивача про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; задоволено клопотання сторони відповідача щодо залишення без розгляду заяви про залучення як співвідповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія»; задоволено клопотання відповідача щодо залучення як третю особу ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Харківської філії ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (а.с. 123-128). Ухвалою суду від 12.02.2019 року, у зв`язку з призначенням повторного автоматизованого розподілу справи, цивільну справу прийнято до провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В. В. Постановлено справу розглянути в порядку загального позовного провадження. Призначено справу в підготовче судове засідання (а.с. 176-177). 23.04.2019 року ухвалою суду задоволено клопотання відповідача про виклик свідків. Викликано в судове засідання для допиту в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , головного інспектора Новобаварського РВ у місті Харкові ГУ ДСНС України в Харківській області [PERSON] (а.с. 212-213). Ухвалами суду, постановленими у підготовчому засіданні 23.04.2019 року без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено у задоволенні неналежно оформленого клопотання представника позивача про виклик свідків; залишено без розгляду клопотання представника позивача щодо долучення до матеріалів справи відповіді на відзив, у зв`язку з пропущенням встановленого строку (а.с. 214-217). Також, 23.04.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання (а.с. 218-220). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 червня 2019 року, постановленою без видалення до нарадчої кімнати, залишено без розгляду клопотання позивача про виклик свідків ( а.с. 235). У судовому засіданні позивач та представник позивача - [PERSON], який діє на підставі ордеру та договору про надання юридичних послуг (а.с. 91, 92-94), підтримали позовну заяву у повному обсязі, просили її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові, а також у відповіді на відзив (а.с. 155-157), в якій [PERSON] повторно стверджує, що пожежа виникла саме з вини [PERSON] , що можливо встановити з фото таблиць, доданих до матеріалів справи, а також акту про пожежу. Окрім того, позивач зазначила, що в ніч на 20.02.2018 року в нежитлових приміщеннях відповідача був присутній його працівник - [PERSON] , яка і повідомила про пожежу мешканців будинку. При цьому, [PERSON] вказує, що в нежитлових приміщеннях відповідача завжди є працівник, оскільки ці нежитлові приміщення потребують постійного нагляду, так як у вказаних приміщеннях до пожежі був котел, який топився дровами, та електронасос, який подавав гарячу воду в систему опалення. Додатково позивач звернула увагу, що електрична проводка будинку [ADDRESS] і, в тому числі, в нежитлових приміщеннях [PERSON] не розрахована на споживання електроенергії у виробничих масштабах. Саме перенавантаження на електричну проводку, зумовлене веденням [PERSON] виробництва в житловому будинку, призвело до її перегріву і подальшого займання. Окрім того, акт про пожежу без будь-яких зауважень був підписаний дружиною [PERSON] , яка була присутня під час її гасіння, що, на думку позивача, свідчить про її згоду із його змістом. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Окрім того, відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с. 108-109, 194-195). У відзиві відповідач зазначає, що позов [PERSON] безпідставний, необґрунтований та такий, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 20.02.2018 року близько 06-20 год. в [ADDRESS] сталася пожежа, внаслідок якої спричинено матеріальну шкоду. Відповідно до акту про пожежу від 20.02.2018 року, складеного Новобаварським РВ ГУ ДСНС у Харківській області, ймовірною причиною пожежі є порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації електроустановок - коротке замкнення електропроводки. В подальшому експертиз та обстежень для встановлення дійсної причини пожежі не проводилось. А, отже, зазначає відповідач, дійсну причину пожежі не встановлено, не встановлено і винну у пожежі особу. На час виникнення пожежі, а саме 06-20 год. жодної особи в приміщеннях [PERSON] не знаходилось, все електричне обладнання було вимкнуто, але використовувалось у квартирі № 3 та інших квартирах. Так, через горищне приміщення, розташованому над приміщеннями, які належать [PERSON] , проходить електричний кабель, від якого заживлено квартиру № 3 та інші приміщення будинку [ADDRESS] , які не використовуються [PERSON] та не знаходяться у його власності. Представником третьої особи - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Харківської філії ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» надано суду письмові пояснення (а.с. 135-137), в яких страхова компанія зокрема просила слухати справу без участі представника ПрАТ «УПСК». Також, у поясненнях зазначено, що страхова компанія позов не визнає, вказавши, що 25.09.2017 року між страховою компанією та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників або користувачів майна. Предметом договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди фізичній особі або її майну, а також шкоди, заподіяної майну юридичної особи. Страховий випадок - пожежа - повинен настати саме внаслідок дії чи бездіяльності страхувальника, факт та розмір збитку повинен бути обґрунтованим та доведеним, повинна бути встановлена вина страхувальника. Страхова компанія наголошує, що документи, які підтверджують, що пожежа настала внаслідок дії чи бездіяльності страхувальника, обґрунтовують та доводять факт та розмір збитку позивачу, встановлюють вину страхувальника, у справі відсутні. Окрім того, позивачем не надано документів, які підтверджують, що збиток завдано саме їй - [PERSON] . Представник третьої особи Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, письмові пояснення щодо позову або відзиву не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Вислухавши сторін по справі, їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову та його заперечення, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено в судовому засіданні, 20.02.2018 року за адресою: [ADDRESS], о 06 год. 15 хв. сталася пожежа, що не заперечується сторонами по справі та визнано у судовому засіданні. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З акту про пожежу від 20.02.2018 року, складеного комісією у складі головного інспектора Новобаварського РВ у м. Харкові ГУ ДСНС України у Харківській області, начальника дільниці № 45 КП «Жилкомсервіс», громадянки [PERSON] , вбачається, що пожежа виникла 20.02.2018 року о 06 год. 15 хв. на орієнтовному об`єкті - будівля літ. «А-1» з нежитловими приміщеннями громадянина [PERSON] та житловими квартирами № 3 (власниця гр. [PERSON] ) та № 4 (власниця гр. [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] . Ймовірною причиною пожежі стало порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації електроустановок - коротке замикання електропроводки (а.с. 9). Актом обстеження, складеного 28.02.2018 року комісією у складі начальника дільниці № 45 КП «Жилкомсервіс», інженера дільниці № 45 КП «Жилкомсервіс», майстра дільниці № 45 КП «Жилкомсервіс», зроблено висновок щодо необхідності здійснення ремонту шиферної покрівлі та ремонту горищного перекриття над квартирами № 3 та № 4 житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 10). Окрім того, у вказаному акті зазначено, що 20.02.2018 року о 06.20 сталося загоряння. Імовірно пожежа виникла внаслідок замикання електропроводки в приміщенні ФОП « [INFO] », розташованому на першому поверсі в житловому будинку [ADDRESS] ФОП « [PERSON] », розташоване на першому поверсі вказаного житлового будинку. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він проходить службу ДСНС Новобаварського району м. Харкова. 20.02.2018 року він виїжджав на місце пожежі, яке трапилося в [ADDRESS]. На місті було складено акт про пожежу, де зазначена ймовірна причина пожежі - коротке замикання електропроводки. Всі матеріали по пожежі були передані до Новобаварського ВП УМВСУ для проведення розслідування. На думку свідка, встановити тучну причину пожежі та винних осіб можливо лише після проведення експертного дослідження. Свідок [PERSON] в судовому засіданні також пояснила про обставини пожежі, яка сталося 20.02.2018 року. На підтвердження вартості заподіяної матеріальної шкоди позивачем було надано звіт про визначення вартості ремонтно-будівельних робіт по відновленню обробки житлової квартири [ADDRESS] , згідно якого ринкова вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню обробки вказаної квартири з урахуванням накопиченого раніше фізичного зносу складає 227543,00 грн. (а.с. 11-54). [PERSON] та [PERSON] звернулися до Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області із заявою про скоєння кримінального правопорушення, в якій повідомили про факт пожежі, яка мала місце 20.02.2018 року за адресою: [ADDRESS] , у виникненні якої звинувачують [PERSON] та вважають, що дії останнього мають бути кваліфіковані правоохоронними органами за ч. 1 ст. 270 КК України - порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, якщо воно спричинило виникнення пожежі, якою заподіяно шкоду здоров`ю людей або майнову шкоду у великому розмірі, у зв`язку з чим просять внести відомості про вказаний злочин до ЄРДР та невідкладно розпочати досудове розслідування (а.с. 55). Листом від 26.03.2018 року начальника Новобаварського відділу поліції ГУ Національної поліції Харківської області [PERSON] повідомлено, що матеріали за фактом її звернення були зареєстровані та розглянуті дільничним офіцером поліції сектору превенції патрульної поліції Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області на підставі Закону України «Про звернення громадян». В ході розгляду матеріалу встановити свідків та очевидців за вказаним фактом не надалося можливим, у зв`язку з чим подальший розгляд заяви [PERSON] припинено (а.с. 56), та на підставі чого винесено відповідний висновок (а.с. 57). Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як наслідок, для відшкодування шкоди за правилами та приписами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо особа, яка заподіяла шкоду, не була уповноважена на такі дії. Наявність шкоди та причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки особи, що завдала шкоду. Отже, для задоволення позову про стягнення з [PERSON] матеріального збитку відсутні наступні умови - неправомірність поведінки та дій відповідача, а саме, вина, та причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданою позивачеві шкодою. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язкою та є вина зазначеної особи. Акт про пожежу від 20.02.2018 року суд не може прийняти як доказ факту пожежі з вини відповідача, оскільки він визначає саме ймовірну причину пожежі, тому є неналежним доказом щодо цієї обставини. Крім того, навіть ймовірний висновок пожежників про причину виникнення пожежі є неповним, оскільки в ньому не зазначено в якій мережі виникло коротке замикання; в будинку, по вулиці, до електричних лічильників або поза ними; безпосередня причина виникнення короткого замикання в мережі. Разом з тим, жоден з наданих письмових доказів в обґрунтування позову, в тому числі й фототаблиці, додані до матеріалів справи (а.с. 58-68, 158-164), не містить в собі висновків про те, що саме відповідач будь-яким чином причетний до виникнення пожежі, що його поведінка є, чи була неправомірною, і в кінцевому випадку привела до спричинення шкоди позивачу. Інших належних письмових доказів, про дійсні причини виникнення пожежі, з визначенням винних осіб, суду не надано. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1, п.п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однім із способів захисту прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Так, дослідивши надані по справі докази, суд зазначає, що позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували, дійсну причину пожежі та встановлювали б винну особу. Окрім того, позивачем жодним чином не обґрунтовано на яких підставах відповідач має сплатити [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 227543,00 грн в рахунок ринкової вартості ремонтно-будівельних робіт по відновленню оздоблення житлової квартири [ADDRESS] , пошкодженої внаслідок пожежі та затоплення (ліквідації пожежі), а також матеріальні збитки в розмірі 5285,00 грн в рахунок витрат, пов`язаних з влаштуванням позивачем тимчасового накриття даху, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вини [PERSON] у завданні шкоди майну позивача суду не надано. Також, суд зазначає, що з наданої позивачем копії акту про пожежу від 20.02.2018 неможливо встановити причинно-наслідковий зв`язок між виникненням пожежі та виною взагалі будь-якої особи. Тому підстав для цивільно-правової відповідальності відповідача, передбаченої ст. 1166 ЦК України, немає. У судовому засіданні [PERSON] пояснила суду про відсутність у неї інших доказів, при цьому належним чином ні позивач, ані представник позивача не скористалися своїми процесуальними правами, що були роз`яснені їм судом до початку розгляду справи по суті, про витребування, або забезпечення доказів у разі необхідності, з підстав, передбачених законом. Виходячи з положень ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. З огляду на вищевикладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав щодо задоволення позову, у зв`язку з його недоведеністю, оскільки позивачем не обґрунтовано та жодним належним і допустимим доказом не підтверджено на яких підставах саме відповідач [PERSON] повинен відшкодувати завданих [PERSON] внаслідок пожежі збитків. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed