Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

У серпні 2018 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Жовківської міської ради Жовківського району Львівської області, про позбавлення батьківських прав, в якому просила суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2006 року, який рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 24 січня 2017 року було розірвано. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. У липні 2014 року вона терміново переїхала разом з дитиною з м. Донецька у Львівську область м. Жовква, у зв'язку з початком проведення АТО. З грудня 2013 року відповідач припинив спілкування з дитиною, на телефонні дзвінки не відповідає, матеріальної допомоги не надає, у вихованні дитини участі не приймає, аліменти не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість. У зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від утримання та виховання дитини, вона змушена вернутися до суду з зазначеним позовом. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Виконавчого комітету Жовківської міської ради Жовківського району Львівської області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, покладається повністю на рішення суду. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визначеними в Україні. Відповідно до ст. ст. 150, 151 СК України, ст. 11,12 ЗУ «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов'язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини. Якщо батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, то ч.2 ст. 164 СК України передбачає підставу для позбавлення батьківських прав. Пленум Верховного суду України в постанові № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, та відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про духовний і фізичний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2006 року, який рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 24 січня 2017 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 12 лютого 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини: сина - [PERSON], [INFO], в сумі 1 000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09 січня 2014 року. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав та призначення опікуна обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку опікунської ради Виконавчого комітету Жовківської міської ради Жовківського району Львівської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 15.12.2017 року вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], проживає разом із своєю матір'ю та бабусею, умови проживання задовільні. Батько вихованням сина не займається, не цікавиться його життям, навчанням, матеріально не забезпечує. Виконавчий комітет Жовківської міської ради Жовківського району Львівської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно його дитини [PERSON], [INFO]. Згідно акту оцінки потреб дитини та її сім'ї складеного 13 грудня 2017 року Жовківським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, встановлено, що [PERSON] проживає в орендованій квартирі у [ADDRESS], разом із сином [PERSON], [INFO] та своєю матір'ю. Умови проживання хороші, батько з дитиною не спілкується, вихованням не займається, сім'ю матеріально не забезпечує. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини, не піклується про неї та матеріально її не забезпечує, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а тому, враховуючи характер ставлення відповідача до дитини, суд вважає за необхідне застосувати крайній захід впливу та позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Однак, рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 12 лютого 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини: сина - [PERSON], [INFO], в сумі 1 000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09 січня 2014 року.

Outcome: approved