overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-30 00:00:00

02 грудня 2014 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 14 травня 2011 року вона уклала шлюб з [PERSON] у с. Княждвір Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис №4. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Між нею та відповідачем на протязі тривалого часу виникали суперечки, скандали, що призводили до неможливості спільного проживання. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки. Спільно вони не проживають, сімейні відносини між ними давно припинені. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітнього сина, після розірвання шлюбу неповнолітнього сина залишити на її утриманні та залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач теж подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згідний. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 14 травня 2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у с. Княждвір Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис №4 /а.с.5/. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Між позивачкою та відповідачем на протязі тривалого часу виникали суперечки, скандали, що призводили до неможливості спільного проживання. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки. Спільно вони не проживають, сімейні відносини між ними давно припинені. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітнього сина, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON]. та [PERSON] розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

02 грудня 2014 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 12.07.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 33 102, 97 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.27). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. За таких обставин суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.07.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 13.11.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 33 102, 97 грн., яка складається з: - 5 999,67 грн. - заборгованість за кредитом; - 25 050,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1 552,52 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 331 грн. 03 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

02 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки доходу відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], через ненадання батьком утримання у добровільному порядку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Ствердила, що відповідач працевлаштований у комунальному підприємстві водокатом, має додатковий дохід від обробітку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Інші утриманці у нього відсутні. При цьому, потреби дитини вона забезпечує лише зі свого заробітку, що є недостатнім. Відповідач у судове засідання не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням про вручення йому судового виклику 08 грудня 2015 року. Про причини неявки відповідач не сповістив і заяви про відкладення розгляду справи суду не надав. За згоди позивачки, судом ухвалено про розгляд справи заочним порядком, визначеним главою 8 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони від фактичних шлюбних відносин мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується записами даних батьків у свідоцтві про народження дитини, виданим за актовим записом №24 від 05 липня 2001 року, місце реєстрації - Центральна сільська рада Снігурівського району Миколаївської області (а.с.7). Дитина проживає з матір"ю в с.Центральне Снігурівського району. Згідно наданої довідки про склад сім'ї від виконкому Центральної сільської ради, датованою 24 листопада 2015 року за вих.№2244, сторони по справі проживають в одному будинку, але господарство ведуть окремо (а.с.6). Позивачка ствердила про невиконання відповідачем обов"язку утримання дитини. Вказаної обставини відповідач належними доказами не заперечив. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Відповідач вказаного обов"язку не виконує. За нормою ст.181 СК України, одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду, у тому числі у частці від доходу одного з батьків. Суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Визначаючи розмір стягнення, в порядку ст.182 СК України, суд враховує задовільний стан здоров'я дитини та її матеріальне становище за надання утримання лише матір'ю, відсутність у хлопчика власного майна, положення відповідача, у якого наявний постійний заробіток та не має утриманців. Суду не повідомлено про інші обставини, які б могли вплинути на рішення про визначення розміру стягнення. Суд приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) батька, відповідно положень ст.183 СК України, а саме стягнення 1/4 частки його доходу, починаючи з дати звернення позивачки до суду з позовом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

02 грудня 2020 року представник Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі", звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, уточнивши свої позовні вимоги у бік зменшення 04 лютого 2021 року, остаточно просить суд, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за недовраховану електричну енергію у розмірі 4729, 97 грн, витрати за проведення комплексного експертного електротехнічного та трасологічного дослідження у розмірі 13801, 44 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим,\~ що\~ 11 вересня 2020 року до Єдиного реєстру юридичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено зміни в частині найменування Акціонерного товариства "Одесаобленерго" та зареєстроване нове найменування Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі» ( далі АТ «ДТЕК Одеські електромережі»). 20 березня 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір №1018/138 про користування електричною енергією відносно постачання електроенергії за адресою: [ADDRESS] та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Споживач відповідно до ПРРЕЕ повинен здійснювати розрахунки за спожиту електричну енергію по обумовленим тарифам (цінах), у передбачені терміни на підставі укладеного між сторонами договору, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку жодна із сторін не заявила про розірвання договору або внесення до нього змін.\~ Договір є чинним. 22.04.2019\~ року уповноваженими представниками АТ «Одесаобленерго» -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

02 квітня 2013 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 3800,00 грн. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що між ПАТ "Дельта Банка" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00104175190907 від 19.09.2007 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 30000 грн., та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3000,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір лімітув межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до умов договору відповідач повинен був щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобов'язання згідно графіку погашення кредиту. Останній зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість по кредитному договору на загальну суму 3800,00 грн. В судове засідання представник позивача не прибув, надав до суду письмову заяву з проханням справу розглянути за його відсутністю, наполягав на задоволенні вимог. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, відповідно до договору № 00104175190907 від 19.09.2007 року [PERSON] було відкрито кредитну лінію на загальну суму 30000 грн., та на день укладання кредитного договору встановлено ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3000,00 грн. (а.с. 5-8). Однак, в порушення умов договору [PERSON] не сплачував суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № 00104175190907 від 19.09.2007 року, укладеного між ПАТ Дельта Банка"" та [PERSON] становив, що станом на 22.02.2013 року утворилась заборгованість на загальну суму 3800,00 грн. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

02 квітня 2014 року до суду надійшла заява [PERSON] де вона вказує наступне - 30.10.2006 року вона, перебуваючи у шлюбі, уклала кредитний договір на придбання квартири [ADDRESS]. 15.08.2008 року шлюб був розірваний. Рішенням Пролетарського районного суду міста Донецька від 25.08.2011 року було розділено спільне майно, набуте під час шлюбу, і за нею було визнане право власності на 33% спірної квартири, оскільки вона перебувала в іпотеці. 30.12.2013 року нею був повністю погашений кредит. Тому просила постановити додаткове рішення і визнати за нею право власності на 67% квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі. Позивач та представник відповідача у судове засідання не з"явилися, надали суду письмові заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. Проти задоволення заяви не заперечували. Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява обгрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно будь-якої позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як встановлено у судовому засіданні 22.06.2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розділ спільно нажитого майна подружжя, де зазначала, что з 12 вересня 1997 року по 15 серпня 2008 року перебувала у шлюбі з [PERSON]. Під час шлюбу, а саме 30.10.2006 року, вона уклала кредитний договір, за яким отримала кошти на придбання квартири [ADDRESS]. Просила розділити зазначену квартиру, залишивши квартиру у її корситуванні, а відповідачу залишити у користуванні автомобіль "Хюндай" (а.с.3-4). Рішенням Пролетарського районного суду міста Донецька від 25.08.2011 року за позивачем було визнане право власності на 33% квартири [ADDRESS] (а.с.133-134). Як встановлено у судовому засіданні станом на 30.12.2013 року кредитні зобов"язанні позивачем були виконані у повному обсязі (а.с.183). Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення заяви та постановлення додаткового рішення про визнання права власності на спірну квартиру за позивачем у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

02 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати за спожиту електроенергію в сумі 525 грн. 46 коп. та судових витрат, вказавши, що за станом на 26.06.2014 р. відповідач має заборгованість за спожиту електроенергію у вказаній сумі, в добровільному порядку заборгованість не погасила. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідачка до суду не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за позовом АК "Харківобленерго" розглядати без її участі, з позовними вимогами згодна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню зі слідуючих підстав. [PERSON] є абонентом АК "Харківобленерго", на підставі договору від 08.01.2008 року б/н, та одержує послуги з постачання електроенергії, але не повністю оплачує їх, в результаті чого за станом на 26.06.2014 року утворилась заборгованість в сумі 525 грн. 46 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача та розрахунком позивача. Згідно з пунктами 17, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, власники і наймачі жилих приміщень зобов'язані щомісяця, вчасно, до 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. п. 20, 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357, споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за спожиту електроенергію. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електроенергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

02 липня 2015 року позивачка звернулась до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що між нею та відповідачем [PERSON], 24 грудня 2010 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1078. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати з тих підстав, що вони однією сім"єю не проживають та збереження сім"ї суперечить їхнім інтересам. Позивачка в судове засідання не з"явилась, але звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 24 грудня 2010 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1078, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 24.12.2010 року. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

02 листопада 2016 р. заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, вказавши наступне. [INFO] помер її батько [PERSON]. Заявниця являється інвалідом 3 групи з дитинства. У зв'язку з втратою батька вона має право на отримання додаткових виплат, як інваліду дитинства. Але виявилось, що в свідоцтві про народження заявниці батьком вказаний [PERSON], а свідоцтві про смерть - [PERSON]. Для звернення до відповідних органів про призначення заявниці додаткової пенсії необхідно встановити факт родинних відносин між заявницею та [PERSON]. За таких обставин, заявниця вимушена звернутися до суду. В судове засідання заявниця не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги заяви підтримала та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Куп'янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій заперечує проти задоволення заяви з причини відсутності предмету спору, у зв'язку тим, що по батькові українською мовою «[PERSON]» , а російською мовою «[PERSON]» в документі відповідно про народження заявника та про смерть батька заявника відповідають нормам правопису і не суперечать один одному. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батько заявниці - [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданого повторно 27 жовтня 2016 року Куп'янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 5). Як вбачається з копії свідоцтва про народження, [INFO], як вказано російською мовою, «в городе Киселёвск, Кемеровской области РСФСР» народилась, як вказано російською мовою - "[PERSON] ", її батьком у свідоцтві про народження російською зазначений "[PERSON]", актовий запис про народження за № 2227 від 07 липня 1953 року (а.с. 6). Зміна прізвища заявниці з «[PERSON]» на «[PERSON]» підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 30 травня 1981 року (а.с. 6). Як вбачається з копій паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру - в м. Кісельовськ Кемеровської області, [INFO] народилась, як вказано українською мовою у документах - «[PERSON]» (а.с.3). У відповідності до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що [PERSON], який помер [INFO], є батьком [PERSON], [INFO].

Outcome: approved