Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

у серпні 2018 року [PERSON] звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] року помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина і Машівською Державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа. Єдиним спадкоємцем майна померлого є його дружина, а його, позивача, мати - [PERSON], яка прийняла спадщину після померлого чоловіка у вигляді земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] та 19.12.2017 також померла. Позивач стверджує, що являється єдиним спадкоємцем майна померлої, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки у зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, який можна отримати лише за заявою власника земельної ділянки. За таких обставин, у позивача існують перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки в нотаріальній конторі. У зв'язку з наведеним, позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,15 га, кадастровий номер [NUMBER] та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,08 га, кадастровий номер [NUMBER] що розташовані в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлої 19.12.2017 р. матері [PERSON]. У судове засідання сторони та третя особа не з'явилися, натомість направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.51), відповідач не заперечує проти позову, при прийнятті рішення по справі покладається на розсуд суду (а.с.33), третя особа з будь-яким рішенням суду згодна (а.с.32). Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст.ст. 200, ч.4, 206 ч.4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін на підготовчому судовому засіданні та дослідивши надані письмові докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що 11.03.2009 р. помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2009 р. (а.с. 9,12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої входять дві земельні ділянки, зокрема: земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,15 га, кадастровий номер [NUMBER] та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,08 га, кадастровий номер [NUMBER] що розташовані в [ADDRESS], які належать йому на праві власності відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] та серія [NUMBER] (а.с.13,14). Як вбачається з копії рішення сьомої сесії від 21.005.2003 р. Машівської селищної ради Полтавської області вирішено затвердити рішення виконавчого комітету №133 від 17.08.1993 р. «Про передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок загальною площею 0,23 га гр. [PERSON].» та відповідно до архівної довідки архівного сектору Машівської РДА Полтавської області №01-39/97 від 09.07.2018 р. вбачається, що у книзі протоколів засідань виконавчого комітету Машівської селищної ради народних депутатів Полтавської області за 1993 р. записано, що виконавчий комітет селищної ради народних депутатів вирішив передати безоплатно у приватну власність земельні ділянки, зокрема: земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,15 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,08 га, що [ADDRESS] (а.с.17,20). Єдиним спадкоємцем після смерті батька позивача була його дружина та мати позивача - [PERSON], так як інші спадкоємці за заповітом відмовилися від своєї частки у спадщині (а.с.47-49). Згідно довідки виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області №198 від 22.01.2018 р. [PERSON] до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.37). Як вбачається з матеріалів справи, дружина померлого [PERSON] за життя не встигла оформити її свої спадкові права на вищевказані земельні ділянки і померла 19.12.2017 р. (а.с.11). Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем є її син [PERSON] - позивач по справі, інші спадкоємці відмовились від своєї частки у спадщині на користь позивача, що підтверджується копіями їхніх заяв (а.с.41,43). Спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] є [PERSON] - позивач у справі, який належним чином прийняв спадщину, шляхом подачі заяви до Машівської державної нотаріальної контори (а.с.45). Натомість, постановою нотаріуса Машівської державної нотаріальної контори від 08.08.2018р. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,15 га та площею 0,08 га, що знаходиться на території [ADDRESS] у зв'язку з тим, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, зокрема: відсутні витяги з ДЗК про земельні ділянки для оформлення свідоцтва про право на спадщину (а.с.18). Як вбачається, з повідомлення в.о. начальника Машівського управління у Карлівському та Машівському районах ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №30/151-18 від 12.07.2018 р. [PERSON], що внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельні ділянки здійснюється згідно Порядку ведення Державного земельного кадастру, в даному випадку за заявою власника земельної ділянки або уповноваженої ним особи. А оскільки земельні ділянки належать померлому [PERSON], внесення відомостей можливе після оформлення спадкових прав спадкоємцями (а.с.19). Пунктом 1 Глави 13 Розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, в т.ч., якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п. 4.15. Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 4.18. Глави 10 Розділу 2 указаного Порядку передбачено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Пунктом 4.20 цього Порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Пунктом "г" ч.1 статті 81 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За таких обставин, у позивача існують перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки в нотаріальній конторі. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 цього Кодексу передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як убачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд уважає, оскільки померлий [PERSON] був власником земельних ділянок, призначених для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,15 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,08 га, що розташовані в [ADDRESS], після його смерті дружина прийняла спадщину, але за свого життя не встигла оформити спадкові права, позивач є єдиним спадкоємцем за законом на майно померлої [PERSON], але у нього існують перешкоди у нотаріальній конторі для отримання спадщини на земельні ділянки, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню з визнанням за позивачем права власності на вищезазначені земельні ділянки в порядку спадкування після померлої 19.12.2017 року матері [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved