Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

06.11.2015 року позивачка [PERSON] звернулась із позовною заявою про зняття з арешту майна, зазначивши, що ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 13 липня 2015 року було затверджено мирову угоду , укладену між нею та Кредитною спілкою «МДН» та в рахунок суми заборгованості за депозитними договорами разом зі сплатою процентів в сумі -250 360, 41 грн., за нею визнано право власності на нежиле приміщення , яке знаходиться за адресою [ADDRESS] . 08.08.2015 року вона звернулась до Реєстраційної служби Маріупольського міського правління юстиції Донецької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, але їй було відмовлено в реєстрації, у Рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 23973498 від 27.08.2015 року вказано, що в ухвалах Іллічівського районного суду Маріуполя від 13.07.2015 року та 29.07.2015 року не зазначено вид права власності заявлений до реєстрації об'єкт нерухомого майна ,та пропонувалось виправити на помилки. 14.09.2015 року була винесена Іллічівським районним судом м. Маріуполя додаткова ухвала з доповненнями з поправками, на які вказувала Реєстраційна служба Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. При зверненні 23.09.2015 року в трете до Реєстраційної служби , їй знову було надано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 25378811 від 19.10.2015 року , та надано Інформацію з Державного реєстру речових прав нерухоме майно індексаційний номер [NUMBER] від 19.10.2015 року з якого видно ,що у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься запис № 1040031 від 14.07.2015 року про накладення арешту нерухомого майна , яке на момент внесення запису належало їй, згідно ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполя № 264/3237/15-ц від 13 липня року . Вважає, що на майно безпідставно накладено арешт , порушені її майнові права ,щодо розпорядження власністю, та у зв'язку з чим звернулась із заявою про скасування постанови про арешт нежитлового приміщення, що розташоване за адресою : [ADDRESS] . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, пояснивши,що з 13 липня 2015 року вона є власником нежитлового приміщення, що розташоване за адресою : [ADDRESS]. Коли вона пішла до реєстраційної служби, то дізналася,що 14 липня 2015 року Іллічівським ВДВС Маріупольського МУЮ на це приміщення був накладений арешт. Іівжваючи порушенним своє право власності, вона звернулася до суду та просила скасувати постанову ВП № 46733910 від 13.07.2015 року , винесену Іллічівським відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції , про арешт та оголошення заборони щодо відчуження нежитлового приміщення, що розташоване в [ADDRESS] . Представник позивачки - [PERSON], що діяла на підставі довіреності, позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що на виконанні в Іллічівському відділі ДВС Маріупольського МУ юстиції з 04.03.2015 року знаходиться зведене виконавче провадження №48115597 з виконання 18 виконавчих документів про стягнення з КС «КДН» коштів на загальну суму 625827,50 грн. Постановою від 13.07.2015 року на підставі ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», накладено арешт на се рухоме та нерухоме майно боржника для забезпечення реального виконанні рішень судів. Право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», і тому право власності на нерухомість виникає з моменту державної реєстрації цього права. Таким чином, все рухоме та нерухоме майно боржника яке йому належить станом на 13.07.2015 арештовано з метою реального забезпечення виконання рішень судів про стягнення коштів з боржника, а скасування арешту порушить права стягувачів зведеного виконавчого провадження. Просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа представник реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти скасування постанови ВП № 46733910 від 13.07.2015 року , винесеної Іллічівським відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції , про арешт та оголошення заборони щодо відчуження нежитлового приміщення - не заперечувала. Суд вислухавши позивача, представників позивача та відповідача , третю особу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Порядок зняття арешту визначений ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», зі змісту якої вбачається, що з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, або у разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований(ч.ч.3,4). У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду(ч.5). Судом встановлено,що ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 13 липня 2015 року , описки у якій були виправлені ухвалами Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 29 липня 2015 року та 14 вересня 2015 року , була затверджена мирова угода, укладена між [PERSON] та Кредитною спілкою «МДН», за якою в рахунок заборгованості за депозитними договорами № 41/13 від 18.03. 2013 р. на суму - 25000,00 грн.; №50/І3 від 29.04.2013 р. на суму - 49000,00 грн.; № 76/13 від 11. 06.2013 р. на суму - 20000,00 грн. ; №109/13 від 10.09.2013 р. на суму - 51000,00 грн.; № 110/13 від 11.09.2013 р. на суму -53000,00 грн. разом зі сплатою процентів в сумі - 250360,41 грн. визнано за [PERSON] , ІПН [NUMBER], право власності на вбудоване нежиле приміщення в літ.А-5, прим.60 (кімн.1-8, ХІІІ,ХІV), загальною площею 77,6 кв.м., яка складає 2\\100 часток будинку, яке знаходиться за адресою : [ADDRESS] на земельній ділянці, яка знаходиться в розпорядженні місцевих рад. Приміщення розташовано на першому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку загальною площею - 77,6 кв.м. Зазначене вище приміщення належить КС " МДН" на праві власності згідно договору № 1278 купівлі- продажу від 23.04.2004р., приватизоване шляхом "викуп"». В свою чергу позивачка: 1) відмовляється від вимог - індексації за позовом в сумі 4124,74 грн.; 2) на підставі п.2 ст.89 УПК України про порядок судового збору, якщо сторони домовились про укладення мирової угоди, то сплата судового збору здійснюється по 50 відсотків з кожної сторони; 3) позивачка згодна надати можливість КС «МДН» перебувати в нежилому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS], на строк - один рік з моменту перереєстрації на нового власника [PERSON] на умовах орендної плати в сумі 500,00 грн. та зі сплатою витрат за комунальні послуги щомісячно. 14 липня 2015 року о 13:57:23 Іллічівським відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було внесено запис про обтяження № 10400313, підстава - постанова про арешт майна боржника - кредитної спілки «МДН» та оголошення заборони на його відчуження , серія та номер : 46733910, видана 13.07.2015 р. заступником начальника Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції [PERSON] за виконавчим листом № 264/7335 від 24.02.2015 р. про стягнення з КС «МДН» на користь [PERSON] заборгованості в розмірі 40260 грн. 27 серпня 2015 року позивачці було відмовлено у державній реєстрації права власності, оскільки в ухвалах суду не був зазначений вид власності та частка. Після винесення ухвали від 14.09.2015 року про виправлення описки , позивачка знову звернулася до реєстраційної служби, але рішенням від 19 жовтня 2015 року їй було відмовлено , оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні активні записи про обтяження ( арешти, заборона) щодо всього майна власника за № 4783988, 3460792, 10400313 , в зв'язку з чим позивачка звернулась до суду.( а.с. 5 -6,7,8,9,14,15,31-33). Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна при¬єдналася 17.07.97 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та прото¬колів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися на¬лежним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.. ст...316, 317, 319, 321 ЦК України ). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК. Як слідує зі ст. 316 ЦК України, право власності являє собою право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених законом та у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Судом встановлено, що судовим рішенням від 13.07.2015 р. за позивачкою було визнано право власності на нежитлове приміщення, що розташоване в [ADDRESS] , постанова про арешт та оголошення заборони щодо його відчуження була внесена до реєстру 14.07.2015р. ,тобто після прийняття судом відповідного рішення. Крім того, третя особа [PERSON], в інтересах якої на виконання рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя ( виконавчий лист № 264/7335 від 24.02.2015 р.) була винесена оскаржувана постанова не заперечує проти її скасування. За таких обставин, суд приходить до висновку про те,що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved