Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

1. Вимоги та заперечення сторін. У червні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Вказував, що в березні 2019 року [PERSON] звернулась до Департаменту із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. При цьому приховала інформацію про отримані доходи у вигляді нарахованих відсотків на залишок особистих коштів, які не були враховані при здійсненні розрахунку призначення допомоги, внаслідок чого департаментом надміру виплачені відповідачці кошти в суми 1177,14 грн., які позивач просить стягнути з відповідачки. Відповідачка позов не визнала, у відзиві зазначила, що є інвалідом третьої групи, самостійно виховує малолітнього сина, батько якого загинув. Останні два роки доглядала за хворим дідом, витрачаючи на його лікування значні кошти, яких родині не вистачає навіть на речі першої необхідності. Вказані обставини змусили її звернутись до Департаменту для оформлення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Зауважила, що відкрила картковий рахунок у «Монобанку», умови договору з яким передбачали повернення процентів від витрачених коштів, умислу на приховування таких доходів не мала, оскільки вважала, що кешбек не є доходом, а є лише поверненням особистих коштів. Після дзвінка представника позивача щодо джерела такого доходу власноруч подала до Департаменту заяву, в якій просила врахувати ці доходи для розрахунку допомоги. Повернути гроші не має матеріальної змоги. 2. Щодо фактів. 01 березня 2019 року [PERSON] звернулась до Департаменту із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с.3-4), та згодом оформлювала таку допомогу на наступні періоди (а.с.5-6). У декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 01.03.2019 року [PERSON] зазначила такі види доходів - пенсія по інвалідності 1498 грн., державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - 1498 грн., державна соціальна допомога дитині померлого годувальника - 1452 грн. (а.с.7) Рішенням про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям від 20 березня 2019 року на період з 01.03.2019 по 31.08.2019 року визначено розмір державної допомоги у розмірі 693,25 грн. (а.с.12), а на період з 01.09.2019 по 29.02.2020 року - 755,66 грн. (а.с.11). З довідки про завантажені доходи [PERSON] (дата завантаження 19.07.2019 року) вбачається, що за період з жовтня по грудень 2018 року остання мала дохід в сумі 100,58 грн., а за період з січня 2019 по березень 2019 року - 153,41 грн. (а.с.13). Рішенням Департаменту № 136/115 встановлено, що в особовій справі [PERSON] виникла переплата соціальної допомоги за період з 01.03.2019 по 31.08.2019, з 01.12.2019 по 31.12.2019 у зв`язку з тим, що заявником для призначення допомоги надана неповна інформація про доходи (а.с.14). Розрахунком від 19.02.2020 року визначено, що сума надмірно сплачених коштів [PERSON] за період з 01.03.2019 року по 31.12.2019 року складає 1177,14 грн. (а.с.15). 17 лютого 2020 року відповідачка надала позивачу заяву, в якій просила врахувати її дохід в розмірі 80,96 грн. та 123,48 грн., який отримала у березні 2019 року, та зазначила, що цей дохід не є регулярним, а є кеш беком від банку (а.с.16). У лютому 2020 року позивач надіслав відповідачці повідомлення про необхідність відшкодування надміру виплачених коштів (а.с.17). Відповідачка [PERSON] має третю групу інвалідності з дитинства через патологію рухового апарату, заборонена тяжка фізична праця (а.с.38), регулярно відвідує лікаря невролога (а.с.39), має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.40). Батько малолітнього [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] (а.с.40, 41). Відповідачкою також надані медичні документи з приводу хвороби [PERSON] , которий, за її твердженням, є її дідом, якого вона доглядала до його смерті, яка настала [INFO] (а.с.44, 45, 47, 48, 49, 50). З роздруківки АТ «Універсал Банк» за період з 01.01.2019 по 31.03.2019 року вбачається, що [PERSON] нараховані 123, 48 грн. бонусів (а.с.53-54). 3. Щодо права. Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" (далі - Закон, в редакції, станом на момент виникнення спірних правовідносин) державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Середньомісячний сукупний доход сім`ї - обчислений у середньому за місяць доход усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. До сукупного доходу сім`ї не враховується грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на час здійснення зазначених заходів. Відповідно до ст. 4 Закону до заяви про надання державної соціальної допомоги додається, зокрема, декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону; нарахована субсидія за спожиті житлово-комунальні послуги; сплачені членами сім`ї аліменти; грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на час здійснення зазначених заходів). Розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї (ст. 5 Закону). Згідно з частиною четвертою статті 7 вказаного Закону N 1768-III, якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. Аналогічні норми містяться в Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого Постановою КМУ від 24 лютого 2003 року №250, (далі - Порядок). Пунктом 28 Порядку передбачено, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Пунктом 27 Порядку встановлено, що контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги здійснює орган соціального захисту населення безпосередньо та через соціальних інспекторів. Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п`яти календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, органів Пенсійного фонду України інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном. Положеннями статей 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, за якої воно було набуте, згодом відпала. Не підлягають поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 4. Висновки суду. Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів наданих у вигляді соціальної допомоги саме з недобросовісністю набувача, яку згідно з 1 частини першої статті 81 ЦПК України має довести позивач. Задекларований у ст. 3 ЦК України принцип добросовісності слід розуміти як внутрішній критерій, спосіб утримання від зловживання своїми правами. У якості критеріїв для того, аби вважати суму державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, виплаченою безпідставно та надмірно, в конструкції п. 28 Порядку закладено: приховання або навмисне подання недостовірних даних про доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру. Суд погоджується з тим, що кешбек і бонуси дійсно це дохід для цілей Закону України «Про запобігання корупції», а тому він має зазначатись у декларації. Проте, позивачем не було надано жодного доказу того, що відповідачка на час подання пакету документів на отримання державної соціальної допомоги у березні 2019 року навмисно подала недостовірні дані про доходи та майновий стан сім`ї, зокрема приховала кешбек. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тлумачення даних статей свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року за наслідками розгляду справи № 545/163/17 (касаційне провадження № 61-33727сво18). У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» наголошено на необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном. Так, у п. 70 зазначеного рішення ЄСПЛ наголошено, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. У сенсі п. 71 наведеного рішення потреба державного органу виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Загалом, належне урядування, тобто процес прийняття рішення та подальше його впровадження/невпровадження, має декілька основних характеристик і означає: врахування потреб найбільш вразливих верств суспільства під час прийняття рішень; вимагає повного захисту прав людини; прозорість прийняття рішень, тобто інформація є у наявності у достатній кількості, у зрозумілій формі та є вільно доступною для тих, кого може стосуватись це рішення, чи його введення в дію; підвищення обізнаності громадян про їхні права під час звернення за одержанням послуг, покращення спроможності органів публічної влади та державних установ на місцях оцінювати свої послуги з погляду принципів верховенства права й належного врядування, зменшення прогалин і недоліків у цій сфері; відкритість, тобто державні органи мають працювати відкрито і також викладати мовою, яка є доступною для всіх громадян; відповідність (узгодженість) - політика та усі заходи мають бути взаємоузгодженими та зрозумілими. Одним із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У такому випадку, з урахуванням вимог національного законодавства та практики ЄСПЛ, щодо [PERSON] , віднесеної до чутливої соціальної категорії громадян, належним урядуванням з боку Департаменту мало б бути надання їй повної інформації й обізнаності про необхідність наведення всіх відомостей про дохід у декларації. Також суд бере до уваги, що позивач після оформлення відповідачкою допомоги майже рік не перевіряв правильність наданих нею відомостей, тобто не здійснював належного контролю за правильністю призначення та виплати їй соціальної допомоги. Як наголошувала відповідачка, вона не мала наміру приховати дохід у вигляді кешбеку, саме поняття якого є складним для розуміння його правової та економічної природи для звичайного споживача, вона взагалі не розуміла, що це є її доходом у розумінні вищенаведених норм чинного законодавства. Враховуючи встановлені у справі обставини, соціальний статус сім`ї відповідачки, відсутність умислу щодо навмисного приховання нею відомостей про дохід, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд вважає, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги у сумі 1177,14 грн. може призвести до покладення на [PERSON] надмірного тягаря.

Outcome: dismissed