Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльська міська рада Одеської області про виділ частки в окремий об`єкт нерухомості, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності. У позовній заяві зазначили, що їм належить на праві власності кожному по 7/102 частин житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями по [ADDRESS] . Відповідачі є власниками інших частин нежитлових будівель. \~ \~ \~ \~Зазначають, що вони та відповідачі самостійно користуються та володіють належними їм частинами у спільній частковій власності та спільних приміщень не мають, однак належність нам та відповідачам по справі, майна на праві спільної часткової власності не дає можливості вільно розпоряджатися ним, оскільки при цьому необхідно враховувати думку іншого співвласника. У зв`язку з вищевикладеним просять виділити в натурі частину житлового будинку, визнати право власності та припинити право спільної часткової власності. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомили та не подали відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Представником Ізмаїльської міської ради надавалась до суду заява про розгляд справи у її відсутність, розгляд справи залишає на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги можуть бути задоволени, виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить: - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 7/34 часток житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 17 грудня 1997 року (а.с.12); - [PERSON] - 6/17 частин на підставі договору купівлі-продажу реєстр. № 3-1003 від 18 березня 1996 року; - [PERSON] - 5/17 частин на підставі договору купівлі-продажу реєстр. № 2/4780 від 15 вересня 1992 року; - [PERSON] - 5/34 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину реєстр. № 2/1909 від 23 травня 2006 року та свідоцтва про право власності № 1555 від17.12.1997 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 156607954 від 18 лютого 2019 року (а.с.13-15). За положеннями ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст.\~319\~ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.355 ЦК України майно, що перебуває в власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.6, 7, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст.\~119\~ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.\~364\~ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.\~181\~ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них". Відповідно до\~висновку \~спеціаліста №\~07/05-2019\~за результатами\~ будівельно-технічного\~та земельно-технічного\~дослідження за\~зверненням [PERSON] \~ від 08.02.2019 року, спеціаліст пропонує виділити належні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 7/34 частин житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] у складі житлового [ADDRESS] літ «А» і прибудови літ. «а» та прибудови літ. «А-1» із приміщеннями позначеними в плані: №№ 4-1 кухня площею 10,4 кв.м., 4-2 коридор площею 9,7 кв.м., 4-3 житлова кімната площею 16,7 кв.м., 4-4 санвузол площею 4,8 кв.м., 4-5 житлова кімната площею 14,6 кв.м., 4-6 житлова кімната площею 11,2 кв.м., загальною площею 67,4 кв.м. у томі числі житлової 42,5 кв.м.; господарської будівлі літ. «Г» - сарай, що належать [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.24-41). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе виділити позивачам належну частину об`єкту нерухомості, відповідно до висновку спеціаліста № 07/05-2019 за результатами експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження за зверненням [PERSON] від 08.02.2019 року.

Outcome: approved