Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

01 березня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , вказавши, що домовленості між позивачем та відповідачем, щодо участі останнього в утриманні дитини не досягнуто, позивач займається підприємницькою діяльністю і її дохід в місяць становить 1500 гривень, відповідач працює начальником Управління праці та соціального захисту населення в Теплицькому районі та отримує заробітну плату в місяць в розмірі 15000 гривень, інших дітей у відповідача не має, стягнення з нього за виконавчими документи не проводиться, у звязку з чим позивач просить стягнунти з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття. Від позивача [PERSON] , надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнає, відповідно до відзиву долученого до матеріалів справи, в якому відповідач вказує, що після того як він перестав спільно проживати з [PERSON] , син більше часу проживає з ним та знаходиться на його утриманні на підтвердження чого долучає до відзиву, акт обстеження матеріально-побутових умов від 29 травня 2020 року, вказує, що він постійно купував сину одяг, взуття та всі необхідні речі, окрім того у період з лютого 2019 року та по даний час він перераховував на карту позивача кошти, а всього на загальну суму 6018 гривень. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі , шлюб зареєстровано 12 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5) та є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 6). Дитина зареєстрована та проживає з позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Степанівської сільської ради № 308 від 12.02.2019 (а.с. 7). Відповідач не надав інформації щодо поганого стану його здоров`я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків. Також відповідач не заперечував ту обставину що він є працюючим. Суд не бере до уваги поданий відповідачем акт обстеження матеріально-побутових умов, оскільки він не дає можливості встановити який період часу проживає [PERSON] з відповідачем, а також де є зареєстроване місце проживання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В статті 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України "Про прожитковий мінімум", ст.ст.1, 6 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення. Постановою ВС від 27 травня 2020 р. у справі №712/4702/19 (провадження №61-929св20), Верховний Суд звернув увагу на те, що надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом і обов`язком батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Приймаючи до уваги, що відповідач являючись батьком дитини, офіційно працює, не має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і розмір аліментів необхідно визначити у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття. Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved