Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

08.04.2015 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 10\~000,00 грн.. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 07.02.2015 року він приїхав на АЗС «Shell», за адресою м.Буча, вул. Шевченка, 1-а, з метою заправити свій автомобіль бензином. Звернувся до касира вказаної заправки [PERSON], з проханням заправити автомобіль на 200 гривень, та надав йому особисту банківську картку Приватбанку для розрахунку за бензин. Після того, як він повернувся до свого автомобіля йому було повідомлено про необхідність повернутися до касира, який повідомив позивача про те, що з його картки, всупереч його волі, безпідставно знято кошти у сумі 3 698,00 грн.. На його вимогу повернути вказані кошти у розмірі 3498,00 грн., різниці між заявленою сумою розрахунку за бензин - 200 грн. та протиправно знятою сумою 3 698,00 грн., касир повідомив, що всупереч волі позивача, його автомобіль було заправлено не на 200 грн., а на 670,00 грн.. Крім цього, касир повідомив позивача про те, що кошти в розмірі 3\~022,00 грн. йому було повернуто на картку, при цьому касир надав чек, який ніби це підтверджував. Разом з цим, підтверджень від оператора ПАТ КБ «Приватбанк», на неодноразові звернення, він протягом двох-трьох годин не отримав. Крім цього, звернувшись телефонним звязком до керівника АЗС «Shell» з проханням про проведення заходів для повернення належних йому коштів, керівник АЗС, відмовляючись представитися, відмовила в поверненні належних йому коштів та посилалася на те, що банківська операція щодо повернення належних йому коштів проводиться протягом трьох робочих днів. Після цього, він звернувся до Бучанського міського відділу міліції з метою повідомлення про скоєння правопорушення. В той же день був складений працівниками міліції був складений протокол, який фактично зафіксував факт скоєння правопорушення. 09.02.2015 року він в черговий раз звернувся до працівників АЗС «Shell», за адресою м. Буча, вул. Шевченка, 1-а, з вимогою повернути кошти. Особа, що представилася «товарознавцем», як згодом стало відомо, дана особа є керівником АЗС, повернула позивачеві кошти у розмірі 3022,00 грн. готівкою з касового апарату без надання будь-яких чеків, що є порушенням Положення проведення касових операцій у національній валюті в Україні затвердженого постановою правління НБУ від 15.12.2004 року № 637. Позивач зазначив, що внаслідок дій ( безпідставне зняття з його картки коштів), а також бездіяльності ( безпідставна відмова від повернення належних йому коштів та протиправна відсутність дій щодо повернення належних йому коштів) керівника АЗС «Shell», розташованої за адресою м. Буча, вул. Шевченка, 1-а, що призвели до незаконного заволодіння належними позивачеві коштами на певний період, йому було завдано моральна шкода, яка полягає в моральних стражданнях, які мали свій прояв в порушені нормальних життєвих з`вязків, зокрема: неможливість відпочити на вихідні (07.02.2015-08.02.2015) за відсутністю коштів для відпочинку в Європейському селі; погіршення стосунків з близькою людиною з якою їхав на відпочинок; загроза неможливості повної оплати запланованого оперування кисті правої руки; необхідність перебування в м. Буча протягом 07 та 08 лютого 2015; необхідність 09.02.2015 відлучатися із свого постійного місця роботи, що знаходиться в м. Києві, з метою повернення належних йому коштів, отримання інформації щодо слідства по справі в Бучанському та Ірпінському міських відділах міліції; не етичне та цинічне відношення керівника АЗС «Shell» до нього, що призвело до психічного розладу. Посилаючись на наведені вище обставини, позивач зазначив, що він оцінює заподіяну йому моральну шкоду в сумі 10\~000,00 грн., яку просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та недоведеність. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.02.2015 року о 14.49 на АЗС 4036, розташованої за адресою м. Буча, вул. Шевченка, 1-а, між позивачем та відповідачем «Альянс Холдинг» було укладено договір купівлі-продажу палива марки А-95 на суму 670,00 грн.. При цьому касиром АЗС 4036 було помилково знято з карточки, що належить позивачеві, кошти в розмірі 3\~698,00 грн., що підтверджується квитанцією № 1744 від 07.02.2015. Факт купівлі-продажу палива марки А-95 на суму 670,00 грн. сторонами, в тому числі і позивачем, не заперечується. 09.02.2015, сума різниці між вартістю придбаного палива 670,00 грн., та сумою, яка була знята з карточки позивача - 3 698,00 грн., яка складає 3 022,00 грн., була повернута позивачеві з каси банку працівником відповідача. Даний факт також підтверджений самим позивачем. Позивач стверджує, що обставини при яких з його карточки була знята більша ніж потрібна для здійснення оплати за придбаний бензин сума коштів, відношення до цієї ситуації працівників, зокрема керуючого, АЗС, дії та бездіяльність касира та керуючого АЗС, спричинили йому моральні страждання, які він оцінює в 10\~000,00 гривень і просить стягнути з відповідача на свою користь, посилаючись на вимоги ст. 23, 280 ЦК України. Ч.1 статті 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини. В п. 5. Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначається про необхідність у кожному конкретному випадку з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються та чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди. Таким чином, у кожному конкретному випадку відшкодування моральної шкоди залежить як від характеру правовідносин сторін, у яких виникає спір, так і від того, допускають чи ні правові норми, які повинні застосовуватися до врегулювання цих відносин, відшкодування моральної шкоди. Судом встановлено, що правовідносини які виникли між сторонами належать до договірних. Зокрема, під час укладення договору купівлі-продажу з карточки позивача було помилково знята сума грошей, що перевищує вартість покупки. Крім цього покупка бензина була здійснена на суму більшу, ніж розраховував позивач. Стаття 611 ЦК України визначає правовим наслідком порушення зобов`язання відшкодування моральної шкоди, але якщо це встановлено законом чи договором. Враховуючи, що правовідносини, що виникли між сторонами належать до договірних правовідносин, договором, укладеним між сторонами, та законом не передбачено відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. До того ж, абзац 2 пункту 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року № 5 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зобов'язує суди з'ясовувати при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ч. 4 ст.59 ЦПК України передбачено, що доказування не може грунтуватися на припущеннях. Крім того, ч.2 постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 29.12.11976 року Про судове рішення /з наступним змінами /передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення. Позивач зазначив, що внаслідок дій, які полягали в безпідставному знятті з його картки коштів, а також бездіяльності, яка полягала в безпідставній відмові повернути належних йому коштів та протиправній відсутність дій щодо повернення належних йому коштів, йому заподіяна моральна шкода яка полягає в моральних стражданнях, які мали свій прояв в порушені нормальних життєвих з`вязків, зокрема: неможливість відпочити на вихідні (07.02.2015-08.02.2015) за відсутністю коштів для відпочинку в Європейському селі; погіршення стосунків з близькою людиною з якою їхав на відпочинок; загроза неможливості повної оплати запланованого оперування кисті правої руки; необхідність перебування в м. Буча протягом 07 та 08 лютого 2015; необхідність 09.02.2015 відлучатися із свого постійного місця роботи, що знаходиться в м. Києві, з метою повернення належних йому коштів, отримання інформації щодо слідства по справі в Бучанському та Ірпінському міських відділах міліції; не етичне та цинічне відношення керівника АЗС «Shell» до нього, що призвело до психічного розладу. Разом з цим, позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження зазначених вище обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог. Таким чином, позивачем не доведено наявність моральної шкоди та її розмір. Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин, аналізу наданих суду позивачем доказів на підтвердження заподіяння йому відповідачем моральної шкоди, суд приходить до висновку, про те, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди не доведені, а тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed