Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

У листопаді 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, в якій позивач вказує, що вона є дружиною [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину квартири за адресою: [ADDRESS], яка набута в порядку приватизації на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.01.2009 року. Вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а інші спадкоємці - діти померлого та позивача [PERSON] та [PERSON] - подали заяви про відмову від спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено через відсутність державної реєстрації права власності на квартиру за спадкодавцем. Просить суд визнати на нею, право власності в порядку спадкування на 1/4 частину квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала померлому [PERSON]. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, доручила представляти свої інтереси адвокату Пономаренку М.В. Представник позивача адвокат Пономаренко М.В. не з'явився в судове засідання, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій просив позов задовольнити. Представник відповідача Полтавської міської ради не з'явився в судове засідання, надавши заяву з проханням проводити розгляду справи без його участі. Представник третьої особи Третьої Полтавської державної нотаріальної контори, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Треті особи [PERSON]., [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надавши заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 17.08.1985 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 17.08.1985 року, та є батьками [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO] Позивач разом з чоловіком та дітьми постійно проживали та зареєстровані за адресою: [ADDRESS], та набули право власності на нею шляхом приватизації державного житлового фонду. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 16.01.2009 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах по 1/4 частці кожному співвласнику. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], виготовленого ПП ПБТІ "Інвентаризатор"10 квітня 2015 року станом на 16.12.2008 року, квартира має загальну площу 62,5 кв.м, житлову площу 36,9 кв.м, складається з наступних приміщень: 1-а кімната (4) площею 17,1 кв.м, 2-а кімната (5) площею 7,2 кв.м, 3-а кімната (8) площею 12,6 кв.м, коридор (1) площею 8,4 кв.м, кухня (3) площею 9,2 кв.м, вбиральня (7) площею 1,0 кв.м, ванна (6) площею 2,6 кв.м, обладнана лоджією (к=0,5) площею, 2,9 кв.м, лоджією (к=0,5) площею, 1,5 кв.м. Відповідно до Свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого [INFO] Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] у віці 55 років, про що зроблений актовий запис за № 1915. Разом з тим, за життя [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], у відповідних державної реєстрації не зареєстрував. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. В ч. 4 ст. 334 ЦК України встановлено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON]. за життя реалізував своє право на приватизацію частки квартири [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 16.01.2009 року набув її у власність, проте не зареєстрував у встановленому законом порядку у відповідному державному органі та оскільки чинним законодавством термін реалізації такого права не обмежений, не встиг зробити цього за життя. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на доведеність набуття [PERSON]. за життя права власності на частку квартири [ADDRESS], наявність якого підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 16.01.2009 року, на переконання суду, не викликає сумніву, що вказане нерухоме майно входить до складу спадкового. Як встановлено в ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно положень ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що право на спадщину після смерті [PERSON] мають його дружина [PERSON], донька [PERSON] та син [PERSON]. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01.09.2015 року, винесеної державним нотаріусом Третьої Полтавської державної нотаріальної контори Шендрик Т.А., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS], після померлого [INFO] чоловіка [PERSON], у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на нерухоме майно. В спадковій справі № 60/2015 знаходяться наступні заяви: від імені дружини померлого [PERSON] про прийняття спадщини за законом; від імені сина померлого [PERSON] про відмову від спадщини за законом на користь дружини померлого [PERSON]; від імені дочки померлого [PERSON] про відмову від спадщини за законом на користь дружини померлого [PERSON]. Інших заяв в спадковій справі не має. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. З огляду на підставу відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії суд вважає обґрунтованими твердження позивача по справі про неможливість реалізувати своє право на оформлення права на спадщину в позасудовому порядку, та приходить до висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог [PERSON], визнання за нею в порядку спадкування права власності на 1/4 частину квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved