Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В підтвердження позовних вимог вказала, що 23.05.2013 року сесія Сквирської міської ради Київської області розглянула заяву [PERSON] про передачу в оренду земельної ділянки площею 0,0466 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS], та проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки несільськогосподарського призначення [PERSON], розробленого ТОВ «Терра-11», протокол постійної депутатської комісії з питань землекористування, будівництва та архітектури від 18.03.2013 року і прийняла рішення №883-38-V1, яким: затвердила розроблений ТОВ «Терра-11» проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки несільськогосподарського призначення, надала в оренду [PERSON] земельну ділянку терміном на 1 рік. 21.08.2013 року Сквирська міська рада Київської області і [PERSON] уклали договір оренди земельної ділянки площею 0,0466 га по [ADDRESS], Київської області на 1 рік. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. 10.09.2013 року договір оренди, зареєстрований реєстратором реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна за [NUMBER]. 28.08.2014 року сесія Сквирської міської ради розглянула заяву [PERSON] про продовження терміну оренди земельної ділянки і прийняла рішення за №1190-53-VІ, яким продовжила термін оренди вказаної земельної терміном на 20 років з дати реєстрації додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки. 05.09.2014 року, на виконання вказаного рішення, між Сквирською міською радою і [PERSON] укладена додаткова угода про продовження терміну оренди земельної ділянки та зареєстрована державним реєстратором реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна. Вважає зазначені рішення, договір та додаткову угоду недійсними, оскільки на час їх прийняття та укладення, земельний спір між позивачем та [PERSON] по її заяві Сквирська міська рада не вирішила, рішення з цього питання не прийняла. Постійна депутатська комісія не розглядала питання про затвердження на сесії ради розробленого ТОВ «Терра-11» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON], що підтверджується протоколом засідання постійної депутатської комісії міської ради. До повістки денної сесії питання про затвердження розробленого ТОВ «Терра-11» проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,0466 га [PERSON] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS], без підпису суміжного землекористувача [PERSON] не вносилось, рішення з цього питання сесія не приймала, що вбачається з протоколу сесії міської ради від 23.05.2013 року. З урахуванням наведеного, позивач просила визнати недійсним: рішення сесії Сквирської міської ради Київської області № 883-38-VI від 23.05.2013 року; рішення сесії Сквирської міської ради Київської області № 1190-53-VI від 28.08.2014 року; договір оренди земельної ділянки від 21.08.2013 року площею 0,0466 га із забудованих земель загального користування Сквирської міської ради по [ADDRESS], Київської області, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд терміном на 1 рік, укладений Сквирською міською радою Київської області і [PERSON] та додаткову угоду від 05.09.2014 року, укладену між ними про продовження терміну оренди земельної ділянки терміном на 20 років з дати реєстрації додаткової угоди, скасувати їх реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, стягнути на її користь судові витрати. У судовому засіданні представник позивача, [PERSON], позов підтримав, посилаючись на викладені вище обставини. Представник відповідача [PERSON], [PERSON], у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що оскаржувані рішення, договір та додаткова угода є дійсними, оскільки на час їх прийняття та укладення, земельний спір між сторонами вирішений, а відсутність в повістці денній сесії питання про затвердження розробленого ТОВ «Терра-11» проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,466 га [PERSON] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS], без підпису суміжного землекористувача [PERSON], вважає технічною помилкою при виготовленні протоколу сесії міської ради від 23.05.2013 року, а тому просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач, Сквирська міська рада Київської області, в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, клопоче про розгляд справи у відсутності її представника, позов не визнає. Вважає, що оскаржувані рішення, договір та додаткова угода прийняті та укладені відповідно до вимог діючого законодавства. Відповідачі: Реєстраційна служба Сквирського районного управління юстиції, ТОВ "Терра-11", у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 23.05.2013 року сесія Сквирської міської ради Київської області розглянула заяву [PERSON] про передачу в оренду земельної ділянки площею 0,0466 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS], та проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки несільськогосподарського призначення [PERSON], розробленого ТОВ «Терра-11», протокол постійної депутатської комісії з питань землекористування, будівництва та архітектури від 18.03.2013 року і прийняла рішення №883-38-V1, яким затвердила розроблений ТОВ «Терра-11» проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,0466 га [PERSON] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS], без підпису суміжного землекористувача [PERSON], надала в оренду [PERSON] земельну ділянку терміном на 1 рік (а.с.28-54). 21.08.2013 року Сквирська міська рада Київської області і [PERSON] уклали договір оренди земельної ділянки площею 0,0466 га по [ADDRESS], Київської області на 1 рік. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. 10.09.2013 року договір оренди, зареєстрований реєстратором реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна за [NUMBER]. 28.08.2014 року сесія Сквирської міської ради розглянула заяву [PERSON] про продовження терміну оренди земельної ділянки і прийняла рішення за №1190-53-VІ, яким продовжила термін оренди вказаної земельної терміном на 20 років з дати реєстрації додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки. 05.09.2014 року, на виконання вказаного рішення, між Сквирською міською радою і [PERSON] укладена додаткова угода про продовження терміну оренди земельної ділянки та зареєстрована державним реєстратором реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.56-57). Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В силу статті 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами. За змістом ст.41 Конституції України кожен має право, зокрема, володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Відповідно до ч.7 Перехідних положень ЗК України громадяни та юридичні особи , що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Згідно ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.126 ЗК України право власності, право користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом: визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. За змістом ч.3 ст.158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Згідно ст. 159 ЗК України земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін, за участю зацікавлених сторін чи за їх відсутності без поважних причин. Відповідно до ст. 26, 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на сесіях міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Організація роботи постійної комісії ради покладається на голову комісії. Голова комісії скликає і веде засідання комісії, дає доручення членам комісії. Засідання постійної комісії скликається в міру необхідності і є правомочним, якщо в ньому бере участь не менш як половина від загального складу комісії. За результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії. Протоколи засідань комісії підписуються головою і секретарем комісії. Перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій визначаються регламентом відповідної ради та Положенням про постійні комісії, що затверджується радою. Згідно ст. 20-23, 25, 30 Закону України «Про землеустрій» землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Організацію і планування землеустрою на загальнодержавному і місцевому рівнях здійснюють Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, встановлених Конституцією України , Земельним Кодексом України, цим Законом та іншими законами України. Землеустрій здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою. Нормативно-правові акти з питань здійснення землеустрою встановлюють порядок організації, державні стандарти, норми і правила виконання робіт із землеустрою, їх склад і зміст. Нормативно-правові акти з питань здійснення землеустрою є обов'язковими до виконання всіма суб'єктами землеустрою. Документація із землеустрою розробляється у вигляді проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України , цим Законом та іншими законами України. За змістом ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до ст.ст. 57-60 ЦПК України. Разом з тим установлено, що на час прийняття оскаржуваних рішень, укладення договору та додаткової угоду, земельний спір між [PERSON] та [PERSON] по заяві позивача Сквирська міська рада не вирішила, рішення з цього питання не прийняла. До повістки денної Тридцять восьмої сесії Сквирської міської ради від 23.05.2013 року питання про затвердження розробленого ТОВ «Терра-11» проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,0466 га [PERSON] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS], без підпису суміжного землекористувача [PERSON] не вносилось, рішення з цього питання сесія не приймала, що вбачається з протоколу сесії міської ради від 23.05.2013 року та відповіді Сквирської міської ради від 10.09.2014 року (а.с.58,88-95). На підставі ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає оскаржувані рішення, договір та додаткову угоду визнати недійсними, скасувати їх державну реєстрацію та стягнути зі Сквирської міської ради Київської області на користь позивача 730,80 грн. судових витрат.

Outcome: approved