Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], в якому просить суд\~розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 10 лютого 2001року у с. Гузіїв Болехівської міської ради, Івано-Франківської області, актовий запис № 1. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: син - [PERSON], 15.04.2001року народження, дочка - [PERSON], 28.09.2002року народження, син - [PERSON], 22.12.2007року народження. Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства. Відповідач має до неї безпідставні претензії та вимоги, докоряє її у невиконанні побутових обовязків, погано ставиться до неї. Перебуваючи у стані алкогольного спяніння відповідач влаштовує сварки у присутності їхніх дітей, веде себе агресивно до неї. Після вказаних конфліктів, неодноразово вона примирювалася з відповідачем, однак він своєї поведінки не змінив. Фактичні шлюбні відносини між ними припинено. Просить позов задоволити, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, прізвище залишити після розлучення Галик. Ухвалою суду від 23 квітня 2018року провадження відкрито і призначено підготовче судове засідання. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила шлюб розірвати. Також пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями, перебуває на обліку у нарколога. Три роки тому позивачка подавала на розлучення, однак тоді дала можливість відповідачу змінитися. Проте це не дало ніякого результату. Судові витрати просила залишити за нею. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився хоча про час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Також судом розміщувалося оголошення на офіційному сайті Болехівського міського суду Івано-Франківської області. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили. А тому, з урахуванням положень\~ст.280 ЦПК України\~суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, 10 лютого 2001року сторони уклали шлюб, який зареєстрований 10 лютого 2001року у с. Гузіїв, Болехівської міської ради, Івано-Франківської області, актовий запис № 1 (а.с.5). Від даного шлюбу в них народилося троє дітей: син [PERSON], 15.04.2001року народження, дочка [PERSON], 28.09.2002року народження, син [PERSON], 22.12.2007року народження (а.с.6-8). Шлюб\~\~сторін не склався,\~\~склалися різні погляди на життя. Згідно ухвали Болехівського міського суду від 07 вересня 2015 року вбачається, що позивачка вже зверталася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, однак у звязку із її заявою позов було залишено без розгляду. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дітей. Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам дітей або одного з них. Відповідно до\~статті 113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання про недоцільність збереження даного шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно, шлюб існує формально, тому слід постановити рішення про його розірвання, неповнолітнього [PERSON] залишити проживати з позивачкою, позивачці після розірвання шлюбу прізвище залишити Галик. Згідно ст.160 СК України місце проживання дитина, яка досягла 14 років визначається нею самою. А тому, у задоволені позовних вимог, щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], якому виповнилося 17років та дочки [PERSON], якій виповнилося 16 років слід відмовити. На підставі\~наведеного ст.112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed