Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

У березні 2017 року Департамент соціальної політики Черкаської міської ради звернувся до суду з указаним позовом, просив стягнути з [PERSON] на їх користь надміру виплачені кошти у розмірі 5304\~грн. 95 коп. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] відповідно до заяви від 2\~грудня 2014 року та відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014\~року № 505 (далі - Порядок, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) отримував адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. За результатами проведеної Державною фінансовою інспекцією в Черкаській області ревізії використання коштів, виділених з державного бюджету на надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 1 жовтня 2014\~року по 31 липня 2016 року, встановлено випадки призначення адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам за паспортом, серія та номер якого внесено до реєстру втрачених документів, що є порушенням п.п. 6, 7\~Порядку. Зокрема, було встановлено, що [PERSON] незаконно отримав щомісячну адресну допомогу за період із 2 грудня 2014 року по 1 червня 2015 року, у розмірі 5304 грн 95 коп. за паспортом, який внесено до реєстру втрачених документів. Відповідача було повідомлено про необхідність повернення безпідставно набутої грошової допомоги, однак на даний час кошти не повернуто. У судовому засіданні представник Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом за останнім відомим суду місцем проживання. Представник третьої особи Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки представником позивача у судовому засіданні було заявлено про те, що вона не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд відповідно до ст.\~225 ЦПК України постановив ухвалу, яку внесено до журналу судового засідання, про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Обєднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення. Статтею 4 цього Закону визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених\~статтею 12\~цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені\~в статті 1\~цього Закону, на момент їх виникнення. Судом установлено, що 2 грудня 2014 року [PERSON] було видано довідку № [NUMBER] про взяття його на облік як особи, яка переміщена з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції. Рішенням від 9 грудня 2014 року [PERSON], [INFO], призначено допомогу переміщеним особам на проживання (а.с. 9). Відповідно до п. 2 Порядку грошова допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м.\~Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. За змістом п. 5 Порядку, при зверненні із заявою про отримання допомоги для покриття витрат на проживання, у тому числі й на оплату житлово-комунальних послуг, особа має предявити паспорт громадянина України. Як зазначено в позовній заяві, підставою позову є те, що паспорт [PERSON], серія ЕМ № 721586, значиться в реєстрі втрачених документів. Відповідно до п. 10.4 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13 квітня 2012 року № 320 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 2 липня 2012 року за №\~1089/21401, погашаються, уважаються недійсними та знищуються паспорти: які обмінюються у зв'язку зі зміною (переміною) прізвища, імені та по батькові; у разі встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); у разі непридатності паспорта для користування (пошкодження з різних причин, утрата фотокартки); осіб, громадянство України яких припинено; знайдені, замість яких видано нові; померлих громадян; зіпсовані під час заповнення; оформлені з порушенням вимог чинного законодавства України; не отримані власником протягом року. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що відповідно до листа № 12/3.3-31279 Управління Державної міграційної служби України у Луганській області від 12 вересня 2017\~року [PERSON] паспортом громадянина України не документувався, інформація про втрату паспорта серії ЕМ № 721586 відсутня. Згідно інформаційної підсистеми «ФМ «Недійсні документи» Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами, інформація про втрату паспорта серії ЕМ\~№\~721586 відсутня (а.с.46). Згідно листа №06/19193 Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області від 13 вересня 2017 року паспорт громадянина України серії ЕМ\~№ 721586, виданий Камянобрідським РВ УМВС України в Луганській області 14\~серпня 2000 року на імя [PERSON] як втрачений не значиться. На підставі ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяв сторонам у здійсненні їх прав та розяснював право заявляти клопотання про витребовування доказів щодо видачі [PERSON] іншого паспорта громадянина України, але крім клопотання про витребовування такої інформації в УДМС в Луганській області та Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, представник позивача та третьої особи інших клопотань не заявляв, а суд не уповноважений витребовувати докази з власної ініціативи. Таким чином, вирішуючи спір, суд виходив з тих доказів, які надав позивач чи було витребувано судом за його клопотанням. Судом не встановлено, а позивачем не надано належних і допустимих доказів про те, що паспорт [PERSON], серія ЕМ № 721586, перебуває серед викрадених та втрачених; не підтверджена також наявність у [PERSON] двох паспортів. Суд також звертає увагу на те, що перебування відомостей про паспорт громадянина України в реєстрі викрадених чи втрачених документів МВС України не означає його автоматичну недійсність, виходячи із змісту положень Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України. З огляду на викладене, у задоволенні позову необхідно відмовити у звязку з його недоведеністю.

Outcome: dismissed