Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

03.01.2018 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області №285/752/15-ц від 01.04.2015 року, та стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дати вступу рішення в законну силу і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання їхнього спільного сина в розмірі 700 грн. Відповідач\~ сплачує вказану суму, однак на сьогоднішній день цієї суми категорично не вистачає для утримання дитини. Позивач не взмозі забезпечити сину належне харчування, навчання, оздоровлення. Розмір аліментів, які сплачує відповідач, занадто низький. Тому вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, у ньому зазначених. Відповідач в судовому засіданні позов\~ визнав частково. Пояснив, що він в змозі сплачувати лише 1000 грн. щомісячно, оскільки одружився вдруге, має на утриманні ще доньку [PERSON], [INFO] Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Сторони є батьками малолітнього [PERSON], 14.01.2015 року (а.с. 7). Згідно довідки Пилиповицької сільської ради №1646 від 11.12.2017р. син проживає разом з матірю за адресою: вул.Шкільна,19, с.Пилиповичі, Новоград-Волинський район (а.с. 6). Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2018 року - 1492 грн., з 01.07.2018 року 1559, з 01.12.2018 року 1626 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2018 року 1860 грн., з 01.07.2018 року 1944 грн., з 01.12.2018 року 2027 грн. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан в сторону погіршення, оскільки зросли витрати на утримання дітей у зв'язку із ростом цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Відповідач стверджує, що\~ не може сплачувати аліменти в тому розмірі, який заявляє позивач, оскільки він має іншу родину (надав копії свідоцтва про народження [PERSON], 15.12.2017р.н., копію свідоцтва про шлюб), має несистематичний мінливий дохід, та його матеріальний стан не покращився. Суд розглядає справу на підставі доказів наявних у справі, однак розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та\~ обмежений вимогами закону щодо мінімального розміру аліментів, приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог задовольняє їх частково в розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні такого розміру суд враховує, що позивач, всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не довела суду, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно. Змінений розмір аліментів слід стягувати згідно положень п.23 ПП ВСУ "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року з дня набрання рішенням законної сили. Відтак встановлені підстави для часткового задоволення позову. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial