Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 26.06.2017 року у цивільній справі № 460/1613/17 та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що відповідач є її колишнім чоловіком. Під час проживання у шлюбі в них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Оскільки після розірвання шлюбу вони почали проживати окремо, в добровільному порядку відповідач надавати кошти на утримання дитини відмовлявся, рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 26.06.2017 року ухвалено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі 1200 грн щомісячно, починаючи з 27.04.2017 року. Визначений рішенням суду розмір аліментів [PERSON] сплачує, однак за час, що пройшов з часу присудження аліментів, змінилися обставини, які мали істотне значення, зокрема, збільшилися витрати на утримання доньки та забезпечення її усім необхідним. Аліментів, які сплачує відповідач та її доходів недостатньо для забезпечення дочки повною мірою всім необхідним для її культурного, духовного та фізичного розвитку, дитина не має можливостей відвідувати додаткові заняття, займалися на платних гуртках тощо. На час присудження аліментів прожитковий мінімум становив 1777 грн, а на даний час - 2118 грн. Також, набрали чинності зміни до СК України, згідно яких розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Тому, просить позов задовольнити. Ухвалою від 20.12.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено розгляд справи. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить відмовити у задоволенні позову. На підставі ч .2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . Згідно із рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 27.07.2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу [PERSON] визначено прізвище - [PERSON] . Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 26.06.2017 року ухвалено стягувати щомісячно з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття в твердій грошовій сумі 1200 грн починаючи з 27.04.2017 року. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб № 141 від 14.11.2019 року, виданої ОСББ "Новояворівськ" [PERSON] зареєстрована разом з доньками [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно із довідкою № 07-05-162 від 12.11.2019 року, виданою Новоявоірвською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 3 Яворівської районної ради Львівської області [PERSON] навчається в 5-Д класі Новояворівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3 Яворівської районної ради Львівської області. Відповідно до довідки № 65/11.2-24, виданої Головним управлінням ДПС у Львівській області [PERSON] працює на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Городоцького управління Головного управління ДПС у Львівській області. [PERSON] перебуває у відпустці для догляду за дитиною з 13.09.2019 року по 30.07.2020 року включно. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Також, суд враховує, що, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки), на що також покликається і позивач. Водночас, відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. ст. 76, 89 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені доказів наявних у справі суд враховує, що наданими позивачем доказами не підтверджуються обставини про те, що її матеріальний стан змінився в бік його зменшення, а матеріальний стан відповідача в бік його збільшення; змінився сімейний стан сторін; погіршився або поліпшився стан здоров`я когось із них; не наведені будь-які інші обставини, які б були підставою для зміни способу стягнення аліментів і які змінились (або не були враховані) судом при попередньому стягненні аліментів. Окрім того, щодо покликання позивача на те, що Законом України від 17 травня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не можуть бути окремою підставою для зміни способу стягнення аліментів. Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Проте зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості. Така ж позиція Великої палати Верховного суду в постанові від 04.03.2020 року у справі № 682/3112/18. Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст.182, 192 СК України,

Outcome: dismissed