Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

У лютому 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 17809,44 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог, вказує, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання умов та правил надання продукту кредитних карт від 06.12.2012 року позивач надав кредит [PERSON] в сумі 80253,30 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості згідно умов угоди здійснюється в наступному порядку: з 01 по 25 число кожного місяця [PERSON] надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак в позовній заяві просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендоване), яке міститься в матеріалах справи. На підставі п.1 ст.224 ЦПК України "у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи ". Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу ст.ст. 526, 530, 1049 ЦК України - «зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону; якщо у зобов'язані встановлено строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлено договором». В судовому засіданні встановлено та доведено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання умов та правил надання продукту кредитних карт від 06.12.2012 року позивач надав кредит [PERSON] в сумі 80253,30 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості згідно умов угоди здійснюється в наступному порядку: з 01 по 25 число кожного місяця [PERSON] надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ними та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ч. 1 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до постанови пленому Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року - зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Судом встановлено, що банк виконав усі взяті на себе зобов'язання перед відповідачем та надав йому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 80253,30 грн., а відповідач в свою чергу не виконав взяті на себе зобов'язання по виконанню умов договору і станом на 29.10.2015 року виникла заборгованість в сумі 127054,27 грн., що складається з: - 71212,53 грн. - заборгованість за кредитом, - 18844,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.; - 36997,17 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; Оскільки рішенням Чемеровецького районного суду від 26.05.2014 року з [PERSON] стягнуто на користь позивача заборгованість в розмірі 109244,83 грн., то різниця становить: 127054,27 грн. - 109244,83 грн.= 17809,44 грн.. Отже, загальна сума стягнення заборгованості за надання кредиту [PERSON] в у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку складає 17809,44 грн.. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним при поданні позовної заяви, а саме: судовий збір в сумі 1378,00 грн..

Outcome: approved