Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем були укладені договори про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної карти фізичної особи [NUMBER] від 09.02.2010 року та [NUMBER] від 20.03.2013 року. Станом на 19.11.2014 року баланс позивача по рахунку № [NUMBER] складав 6561,82 євро. 21.11.2014 року позивач хотів провести списання коштів у розмірі 4000,00 грн. та 3074,12 грн., але дана дія не була проведена відповідачем, а в подальшому відповідач безпідставно відмовлявся повертати позивачу грошові кошти. 04.02.2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб сплатив позивачу 200000,00 грн., залишок складає 52090,47 грн. по курсу НБУ станом на 21.11.2014 року. В період з 23.03.2015 року по 01.05.2015 року позивач знаходився у відрядженні, а тому не міг приходити до відповідача з вимогами та зверненнями. 22.07.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу довідки про включення його до реєстру кредиторів та акцептованих сум, а 29.07.2015 року отримав відповідь про те, що його кредиторські вимоги не включені до акцептованого реєстру кредиторів у зв'язку з неподанням кредиторської вимоги у встановлений законодавством строк з 26.03.2015 року до 24.04.2015 року. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача грошові кошти, що становлять залишок по рахункам [NUMBER] та [NUMBER] в розмірі 52090,47 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем були укладені договори про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної карти фізичної особи [NUMBER] від 09.02.2010 року та [NUMBER] від 20.03.2013 року. Станом на 19.11.2014 року баланс позивача по рахунку № [NUMBER] складав 6561,82 євро. 21.11.2014 року позивач хотів провести списання коштів у розмірі 4000,00 грн. та 3074,12 грн., але дана дія не була проведена відповідачем, а в подальшому відповідач безпідставно відмовлявся повертати позивачу грошові кошти. 04.02.2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб сплатив позивачу 200000,00 грн., залишок складає 52090,47 грн. по курсу НБУ станом на 21.11.2014 року. В період з 23.03.2015 року по 11.04.2015 року та з 13.04.2015 року по 01.05.2015 року позивач знаходився у відрядженні до м. Черкаси, відповідно до наданих позивачем копій посвідчень про відрядження та відміток про вибуття та прибуття. 22.07.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу довідки про включення його до реєстру кредиторів та акцептованих сум. 29.07.2015 року відповідач надав відповідь позивач про те, що його кредиторські вимоги не включені до акцептованого реєстру кредиторів у зв'язку з неподанням кредиторської вимоги у встановлений законодавством строк з 26.03.2015 року до 24.04.2015 року. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Пунктом 1 ч. 5 ст. 36 Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Судом було встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк». 20.03.2015 року виконавчою дирекцією особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №63 про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклади фізичних осіб у Державному ощадному банку України гарантуються державою, а на вклади фізичних осіб у комерційних банках поширюється дія Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», який, зокрема, визначає порядок відшкодування вкладів вкладникам банків-учасників (тимчасових учасників) Фонду. Відповідно до пояснень позивача, він хотів провести списання коштів у розмірі 4000,00 грн. та 3074,12 грн. 21.11.2015 року та за захистом своїх порушених прав позивач звернувся до суду 12.10.2015 року, тобто під час дії в ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" тимчасової адміністрації, що унеможливлює задоволення його позовних вимог, враховуючи вимоги ст. 36 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Outcome: dismissed