Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, яку в процесі розгляду справи уточнила (т. 1 а.с. 96-98). Зазначила, що 01 жовтня 1999 року на засіданні адміністрації трудового колективу ТОВ Темп їй, як працівнику заводу, було виділено додаткову кімнату № 8, що знаходиться за адресою: с. Піски, Гуртожиток заводу, 28, Житомирський район, Житомирська область, а іншому працівнику - [PERSON] Сайджону ([PERSON]) Мамаджановичу було виділено матеріальну допомогу для придбання житлового будинку та знаття його з реєстрації виділеної [PERSON] кімнати. Зібравши документи для приватизації виділеної квартири, остання виявила, що в ній зареєстровані [PERSON], його діти та малолітня онучка, однак останні жодного дня там не проживали. У звязку з тим, що реєстрація відповідачів не дає їй можливості зареєструватися в кімнаті та приватизувати її, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом, а саме кімнатою № 8 гуртожитку заводу № 2-а, що розташований по вул. Польова в с. Піски Житомирського району Житомирської області. [PERSON] у своїх інтересах та в інтересах дитини [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися із зустрічною позовною заявою, якою просять усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, а саме: кімнатою № 8, що знаходиться за адресою: с. Піски, гуртожиток заводу, 28, Житомирський район, Житомирська область, шляхом виселення [PERSON] та [PERSON]. Вказали, що дійсно всі позивачі за зустрічним позовом покинули спірну кімнату, однак через деякий час мали намір повернутися до свого житла, але відповідачі за зустрічним позовом чинили перешкоди в користуванні житловим приміщенням. У судове засідання зявилися представники сторін. Представник Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зустрічний позов підтримав та просив задовольнити (т. 1 а.с. 158). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Як убачається з трудової книжки [PERSON] остання працювала в ТОВ Темп із 24 червня 1994 року по 10 вересня 2001 року (т. 1 а.с. 54). [PERSON] працював у ТОВ Темп у періоди з 14 липня 1994 року по 12 червня 1996 року та з 27 березня 1998 року по 05 грудня 2000 року, що підтверджується копією трудової книжки (т. 1 а.с. 133-139). Встановлено, що в серпні 1999 року головою виконавчого комітету Пісківської сільської ради був надісланий лист ТОВ Темп із проханням прописати в гуртожитку підприємства в кімнаті № 8 працівника [PERSON] та його сімю: дружину [PERSON], сина [PERSON], дочку [PERSON], сина [PERSON] (т. 2 а.с. 34). Згідно з протоколом № 121 від 01 жовтня 1999 року розширеним засіданням адміністрації та трудового колективу ТОВ Темп було вирішено виділити [PERSON] додаткову кімнату в гуртожитку ТОВ Темп та виділити [PERSON] матеріальну допомогу для придбання будинку в с. Піски в сумі 2000 грн (т. 1 а.с. 5). Відповідно до довідки КП Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації від 06 лютого 2017 року № 79 згідно з матеріалами інвентаризаційної справи № 419 на обєкт нерухомого майна за адресою: Житомирський район, с. Піски, вул. Польова, 2-а, станом на 18 січня 2002 року право колективної власності на будинок, розташований за вказаною адресою, належить ТОВ Темп згідно зі свідоцтвом про право власності від 10 січня 2002 року, виданого виконавчим комітетом Пісківської сільської ради на підставі рішення Пісківської сільської ради від 17 січня 2002 року № 7 (т. 1 а.с. 225). Згідно з витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичну особу ТОВ Темп припинено 15 листопада 2004 року (т. 2 а.с. 11-12). Житомирська районна державна адміністрація повідомила про те, що інформація стосовно належності на праві власності або перебування в оперативному управлінні особи обєкта нерухомості - приміщення гуртожитку, що розташований за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Піски, вул. Польова, 2-а в райдержадміністрації відсутня (т. 1 а.с. 227). [PERSON] сільська рада також повідомила про те, що за інформацією колишньої Пісківської сільської ради та бухгалтерії [PERSON] сільської ради [ADDRESS] на балансі сільської ради не перебуває. Відомості про власника та/або балансоутримовача зазначеного житла в сільській раді відсутня (т. 2 а.с. 48). Під час розгляду справи сторонами та їх представниками факт приналежності будинку 2-а по вул. Польова у с. Піски Житомирського району до гуртожитку не оспорювався. Встановлено, що [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (т. 1 а.с. 102). Як убачається з книжки розрахунків за використану електроенергію у кв. 8, [ADDRESS] сплачує [PERSON] (т. 1 а.с. 55). На замовлення [PERSON] Григоровича КП Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації на спірну кімнату було виготовлено технічний паспорт станом на 25 листопада 2015 року (т. 1 а.с. 50). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Пісківської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 23 листопада 2015 року № 1426 за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (т. 1 а.с. 45). 19 листопада 2015 року жителями гуртожитку заводу, що знаходиться за адресою: вул. Польова, 2-а, с. Піски Житомирського району Житомирської області, до Пісківської сільської ради Житомирського району Житомирської області було подано заяву з проханням провести обстеження на предмет фактичного проживання незареєстрованих осіб та фактичного непроживання зареєстрованих осіб у кімнаті № 8 зазначеного гуртожитку (т. 1 а.с. 56). Відповідно до актів від 19 листопада 2015 року про встановлення факту непроживання незареєстрованих осіб у гуртожитку та про встановлення факту непроживання особи в гуртожитку депутатом Пісківської сільської ради Житомирського району Житомирської області [PERSON] в присутності сільського голови Пісківської сільської ради - [PERSON], секретаря Пісківської сільської ради [PERSON] у присутності свідків було проведено обстеження кімнати № 8 гуртожитку заводу, що знаходиться за адресою: вул. Польова, 2-а, с. Піски Житомирського району Житомирської області. Унаслідок обстеження та з пояснень свідків виявлено, що в зазначеній кімнаті без реєстрації проживають [PERSON] та [PERSON], та що [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зареєстровані в зазначеній кімнаті за зазначеною адресою фактично не проживають та не проживали з 1999 року (т. 1 а.с. 6, 7). 23 листопада 2015 року [PERSON] звертався до виконавчого комітету Пісківської сільської ради із заявою про надання дозволу на приватизацію спірної кімнати (т. 1 а.с. 42). Рішенням Виконавчого комітету Пісківської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 04 грудня 2015 року № 44 [PERSON] було відмовлено в наданні дозволу на приватизацію кімнати у звязку з тим, що дане майно не перебуває на балансі сільської ради (т. 1 а.с. 41). 10 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції ГУНП у Житомирській області зі зверненням про те, що сімя [PERSON] незаконно поселилася в спірній квартирі. Після здійснення перевірки по зазначеному зверненню, останній було розяснено, що в даному питанні вбачаються цивільно-правові відносини, які вирішуються судом (т. 1 а.с. 46, 47). Завданнями житлового законодавства є регулювання житлових відносин із метою забезпечення гарантованого права громадян на житло, належного використання і схоронності житлового фонду, а також зміцнення законності в галузі житлових відносин. Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (ст. 47 Конституції України). Громадяни мають право на одержання в безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів (ч. 1 ст. 9 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР). Частиною 1 ст. 127 ЖК Української РСР передбачено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сімям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток (ч. 2 ст. 128 ЖК Української РСР). У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" розяснено, що, вирішуючи спори про виселення з гуртожитків, судам поміж інших питань слід зясовувати питання щодо видачі відповідно до Примірного положення ордеру на зайняття жило площі в гуртожитку. Як визначено ст. 129 ЖК УРСР спеціальний ордер, який видається на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації є єдиною підставою для вселення на надану площу. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій (ч. 5 ст. 9 ЖК Української РСР). Свідок [PERSON], який уже 10 років не проживає в гуртожитку, повідомив, що сімя [PERSON] у спірній кімнаті не проживали. Свідок [PERSON], яка проживає в гуртожитку з 1985 року, повідомила, що сімя [PERSON] проживали в спірній кімнаті, однак виїхали у 2002 році. Також вказала на те, що спірна кімната була захоплена сімєю [PERSON]. Свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що гр. [PERSON] виділялися кошти на придбання будинку. Зі слів свідка [PERSON] останній досі живе в будинку, на який виділялися кошти. Свідок [PERSON] повідомив, що гр. [PERSON] не претендував на кімнату, йому лише була потрібна прописка. Свідок [PERSON] повідомила, що прописка останньому була потрібна для отримання паспорта. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка проживає в гуртожитку з 1985 року, зазначили, що сімя [PERSON] у спірній кімнаті не проживали. Свідок [PERSON] повідомила що також не памятає, щоб сімя [PERSON] проживала в гуртожитку. Допитана [PERSON] повідомила, що проживала у спірній кімнаті з 1999 року по 2002 рік. Зазначила, що гроші на покупку будинку не отримувалися, як і спеціальний ордер для вселення у спірну кімнату. У ст. 55 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України закріплено право кожної особи звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що обов'язковою умовою задоволення позовних вимог є доведеність позивачем порушення відповідачем його прав, свобод та інтересів. З огляду на наведене, на переконання суду, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулася за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються під час розгляду справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. З огляду на наведене, зважаючи на те, що позивач за первісним позовом не виконала встановлений процесуальним законодавством обовязок довести ті обставини, на які вона покликалася як на підставу своїх вимог та заперечень, а саме: не надала доказів на підтвердження того, що власник спірної кімнати взагалі приймав рішення про її вселення саме в кімнату № 8 гуртожитку та видав відповідний ордер, який є єдиною підставою для вселення та виникнення права користування житловим приміщенням, тобто що таке вселення не відбулося самоправно, суд позбавлений можливості задовольнити вимоги за первісним позовом. Стосовно позовних вимог за зустрічним позовом суд зазначає, що оскільки відповідачі не я власниками спірного житлового приміщення вони не можуть скористатися способом захисту своїх інтересів шляхом виселення відповідачів за зустрічним позовом, тобто способом, визначеними лише для законних володільців майна. Аналіз суб'єктного складу даного спору та природи спірних правовідносин, як таких, що не відповідають завданням цивільного судочинства, свідчить про відсутність порушеного права сторін, що дає підстави для відмови в задоволенні як первісного так і зустрічного позовів.

Outcome: dismissed