Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А», голови правління ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А» Осинського Ю.О. про поновлення на роботі на посаді сантехніка, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, індексації заробітної плати. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.09.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. При цьому, у лютому 2020 року [PERSON] подано заяву про забезпечення позову, у якій останній просить накласти арешт на рахунки відповідача ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А» мотивуючи необхідність забезпечення припущенням того, що на рахунку відповідача може не залишитися коштів для подальшої компенсації та відшкодувань у разі задоволення позову. Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи. З огляду на зазначене, в судове засідання сторони не викликались. При цьому, дослідивши матеріали позову та поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Зі змісту вказаної статті вбачається, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, необхідні для забезпечення позову. Подаючи до суду заяву про накладення арешту на рахунки відповідача ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А» заявником не обґрунтовано необхідності саме такого виду забезпечення, його співмірності з позовними вимогами. В заяві не зазначено доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Твердження позивача про те, що відповідачі мають на меті ухилитись чи уникнути від відповідальності ґрунтується лише на припущеннях останнього. У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", вид забезпечення позову має бути співмірним позовним вимогам. Вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює господарську діяльність та зареєстрована відповідно до закону як підприємець. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вид забезпечення позову обраний позивачем не є співмірним із заявленими позовними вимогами, а також суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб, більше того, без встановлення обставин, які можливо з`ясувати лише в межах судового засідання по суті справи, в тому числі наявності порушень при звільненні та розміру реальної заборгованості позивача. За таких обставин, враховуючи, що накладення арешту на рахунки відповідача ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А» буде перешкодою господарської діяльності об`єднання, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Outcome: dismissed