Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів. Свій позов мотивує тим, що відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду від 15.08.2013 року з нього стягуються аліменти в користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1200 грн., щомісячно, починаючи з 12 червня 2013 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Вказує, що на даний час матеріальне становище змінилося, оскільки він ніде не працює, з 17.04.2014 року являється інвалідом 3 групи загального захворювання та розмір його пенсії становить 1565,85 грн., потребує постійного лікування. Зазначає, що також має боргові зобов'язання, оскільки уклав кредитний договір з ПАТ КБ «Приватбанк», відповідно до якого отримав кредит в розмірі 11805,98 грн. Враховуючи наведене, просить змінити розмір аліментів та стягувати з нього аліменти в користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей з 1200 грн. до 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, оскільки позивач є працездатним та має можливість сплачувати аліменти в розмірі встановленому вищевказаним рішенням суду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду від 15.08.2013 року з нього стягуються аліменти в користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1200 грн., щомісячно, починаючи з 12 червня 2013 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 5). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Частина перша статті 192 СК Українипередбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Аналіз статті 192 Сімейного кодексу свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Крім того, враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В порушення вищенаведеної норми Закону, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів значного погіршення матеріального становища. Та обставина, що позивач не працює та з 17.04.2014 року являється інвалідом 3 групи загального захворювання, а тому не має змоги сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1200 грн. не може слугувати підставою зменшення розміру стягуваних аліментів. Останній є працездатним, та зобов'язаний, відповідно до чинного законодавства України утримувати своїх неповнолітніх дітей. Крім того, розмір аліментів, який стягнутий за рішенням Луцького міськрайонного суду від 15.08.2013 року на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1200 грн., є мінімальним. Судом також враховано, що розмір прожиткового мінімуму, станом на грудень 2014 року для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 гривень. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей слід відмовити.

Outcome: dismissed