Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

18 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Корчицької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що з 10 серпня 1992 року по 29 грудня 1995 року був членом КСП «Корчик» Шепетівського району. В період роботи землі КСП «Корчик» були розпайовані між його членами. Позивач являвся членом КСП та був включений до Списку, що додавався до Державного акту на право колективної власності на землю № 000012 від 07 лютого 1996 року, під номером №377. Звернувшись до органів з питань земельних ресурсів, дізнався, що член КСП набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у тому числі й у випадку, невнесення до зазначеного вище Списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі. Під час розпаювання земель КСП «Корчик» сертифікат про право на земельну частку (пай) він не отримував. За інформацією Корчицької сільської ради на даний час на території вказаної сільської ради невитребуваних земельних часток (паїв) немає. Вважає, що має право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Корчик», оскільки цим підприємством отримано державний акт на право колективної власності на землю, а він на момент розпаювання, перебував в членах колективного сільськогосподарського підприємства. Однак, враховуючи неможливість надати земельну частку (пай) з земель колективної власності, остання повинна бути виділена йому із земель запасу державної власності. А тому, просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 2,6 в умовних кадастрових гектарах у землях запасу державної власності на території Корчицької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області та виділити земельну частку (пай) із земель запасу державної власності на території Корчицької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, що розташовані за межами населеного пункту. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі. 07 листопада 2019 року від Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (надалі Управління) надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник за довіреністю [PERSON] О. вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що Управління є неналежним відповідачем, оскільки не розпоряджається землями колективної власності. Також, [PERSON] 29 грудня 1995 року був виключений з членів КСП«Корчик», тому не має права на вказану частку (пай), оскільки згідно до п. 2\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Крім того, з часу прийняття його в члени КСП та розпаювання земель минуло більше 20 років, що є порушенням строку позовної давності тривалістю 3 роки, а тому просить у задоволенні позову відмовити. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив, просив їх задовольнити. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Плюх В.О., будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Представник відповідача Корчицької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області у судове засідання також не з`явився, подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглядати без участі представника ради, врахувавши відсутність невитребуваних земельних часток (паїв) на території сільської ради. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та заяви по суті справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3\~ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини,\~які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права (п.1 ч.2\~ст.16 ЦК України). Відповідно до\~ст. 14 Конституції України\~та ч. 2\~ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Право на земельний пай закріплювалося в Земельному кодексі 1992 року, що діяв станом на час виникнення спірних правовідносин. Так, відповідно до ст.\~5\~вказаного кодексу кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства в разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості) в розмірі середньої земельної частки, яка обчислюється шляхом поділу земель підприємств, що підлягають приватизації на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали в сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали в сільському господарстві і проживають у селі, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі. Відповідно до п. 2\~Указу Президента України №720/95від\~08серпня\~1995\~року «Про порядок паювання\~земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємства» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного господарства, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта. Право власності на пай у члена КСП виникає з моменту передачі земельної ділянки у колективну власність КСП, членом якого він є, а видача сертифіката на часту (пай) лише документально фіксує право особи на земельну частку (пай), тобто його відсутність не свідчить про відсутність самого права на отримання паю. Відповідно до п.п. 23, 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~16\~квітня 2004\~року №7\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі\~ст.\~25\~ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. З викладеного слідує, що право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на дату видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства. Судом встановлено, що з 10 серпня 1992 року [PERSON] прийнятий в члени колективного сільськогосподарського підприємства «Корчик», що підтверджується архівним витягом із проколу зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Ленінський шлях» с. Корчик Шепетівського району №3 від 26 липня 1992 року. 07 лютого 1996 року КСП «Корчик» с. Корчик Шепетівського району виданий Державний акт на право колективної власності на землю, що підтверджується його копією серії ХМ №000012. У Список, що є додатком до вказаного державного акта, [PERSON] включений під №377. Згідно листа з Відділу у Шепетівському районі Головного управління Держгеокадастру Хмельницької області від 18 березня 2019 року № К-170/0-0.35-168/148-19 [PERSON] внесений до списку громадян-членів КСП «Корчик» за №377 на території Корчицької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Розмір земельної частки становить 2,6 в умовних кадастрових гектарах. Вартість в цінах 1996 року становить 5442 грн., станом на 01 січня 2019 року вартість земельної частки (паю) становить 26\~099 грн. 83 коп. [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримував. Однак, згідно архівного витягу із протоколу загальних зборів колективного сільськогосподарського підприємства «Корчик» с. Корчик Шепетівського району №4 від 29 грудня 1995 року, виданого архівним відділом Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області №К-81/04-06/3 від 15 березня 2019 року, [PERSON] виключений з членів підприємства з 29 грудня 1995 року. Організаційні умови діяльності колективного сільськогосподарського підприємства визначаються Законом України від 14 жовтня 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство». Відповідно до ч.1 ст.1 вказаного Закону колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів (ч.1 ст.5 Закону ). Трудові відносини членів підприємства регулюються цим Законом і статутом підприємства, а громадян, які працюють за трудовим договором або контрактом, - законодавством про працю України (ч.1 ст.19 Закону). Отже вказаними нормами визначено, що у трудових відносинах з колективним сільськогосподарським підприємством можуть перебувати як його члени так і наймані працівники, що не є членами підприємства. Основним доказом членства особи у колективному сільськогосподарському підприємстві є відповідне рішення загальних зборів про прийняття в члени підприємства, чи відповідне рішення правління, в залежності від того до компетенції якого органу віднесено такі повноваження Статутом підприємства (ч.1 ст.23 Закону). Отже, в судовому засіданні доведено факт, що позивач працював у колективному сільськогосподарському підприємстві "Корчик" с. Корчик Шепетівського району, однак не був його членом на час передачі земельної ділянки у колективну власність колективного сільськогосподарського підприємства. За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed