Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сум сплаченої тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що 19.07.2006 року до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації за призначенням тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів звернулася [PERSON], оскільки вона не отримувала аліменти від батька своєї дитини, відповідача [PERSON], згідно постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 26.04.2002 року про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На підставі поданих документів [PERSON] було призначено тимчасову допомогу на шість місяців з 01.07.2006 року по 31.12.2006 року. Для призначення тимчасової допомоги [PERSON] повторно подавала до управління заяви про призначення тимчасової допомоги та довідки, видані відділом ДВС про неотримання аліментів від батька дитини [PERSON] на підставі яких призначалась зазначена допомога. За період з 01 липня 2006 року по 30 вересня 2013 року, за час перебування [PERSON] на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації, як одержувача тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів вона отримала зазначену допомогу на суму 20532 грн. 60 коп. Позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] кошти виплачені [PERSON] у вигляді тимчасової державної допомоги за період з липня 2006 року по вересень 2013 року в сумі 20532 грн. 60 коп. 18.04.2014 року представником позивача було подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначено, що 07.10.2013 року до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернулась [PERSON] за призначенням тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, оскільки вона не отримувала аліментів на дітей від [PERSON] згідно постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 26.04.2002 року. Також до своєї заяви [PERSON] додала довідку з відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції про неотримання аліментів від [PERSON] за період з квітня 2013 року по вересень 2013 року. На підставі вказаних документів [PERSON] було виплачено тимчасову допомогу на дитину на шість місяців з жовтня 2013 року по березень 2014 року в сумі 2269 грн. 20 коп. Таким чином, Управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації [PERSON] виплачено державних коштів у вигляді тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів за період з липня 2006 року по вересень 2013 року - 20532 грн. 60 коп. та за період з жовтня 2013 року по березень 2014 року - 2269 грн. 20 коп., а всього на суму 22801 грн. 80 коп. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] кошти в сумі 22801 грн. 80 коп., як такі, що були виплачені з Державного бюджету України у вигляді тимчасової державної допомоги. В судове засідання представник Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації - Антонюк О.В. не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а саме рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює провести розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 20.06.2000 року (а.с.3). З довідок, виданих Замостянським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області від 17.07.2006 року, від 17.10.2007 року, від 02.04.2008 року, від 03.10.2008 року, від 31.03.2009 року, від 05.10.2009 року, від 16.03.2010 року, від 04.10.2010 року, від 31.03.2011 року, від 30.09.2011 року, від 02.04.2012 року, від 04.10.2012 року, від 24.04.2013 року, від 01.10.2013 року вбачається, що [PERSON] не отримувала аліментів на утримання дитини від відповідача [PERSON], згідно виконавчого листа №АЕ-52 від 26.04.2002 року за період з 01.01.2006 року по 30.09.2013 року (а.с. 4, 7, 10, 13, 16, 19, 22, 25, 27, 30, 32, 34, 37, 56). На підставі заяв [PERSON] про призначення соціальної допомоги, останній за період з липня 2006 року по березень 2014 року була виплачена тимчасова допомога на загальну суму 22801 грн. 80 коп. (а.с. 5, 6, 8,9, 11, 12, 14, 15, 17,18, 20,21, 23, 24, 26, 28, 29, 31, 33, 35, 36, 38, 39, 40- 43, 55, 57, 58). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто, даний обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ст. 181 СК України, якщо батьки ухиляються від сплати аліментів, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Норма даної статті є проявом державної охорони дитинства. Утримання дитини - це, насамперед, обов`язок батьків. Держава має субсидіарний, додатковий обов`язок щодо матеріального забезпечення дітей і виконує його у різний спосіб, одним із яких є призначення тимчасової матеріальної допомоги тим, мати, батько яких розшукуються або ухиляються від сплати аліментів або не мають можливості утримувати дитину. Згідно п. 12 Постанови КМУ України № 189 від 22.02.2006 року "Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме", якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до Державного бюджету. Врахувавши те, що [PERSON] за період з 01 липня 2006 року по 31 березня 2014 року не сплачував аліменти на утримання дитини, а фактично стягувач отримала їх за рахунок коштів держави на загальну суму 22801 грн. 80 коп., суд вважає, що дані кошти підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави в особі Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved