Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області про визнання права власності за набувальною давністю на квартиру, вказуючи, що він зареєстрований та проживає разом із дружиною [PERSON] по [ADDRESS] . В даний час позивач має намір зареєструвати право власності на квартиру, однак даний житловий будинок не перебуває на балансі Юрковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, позивач не в змозі оформити необхідні документи про право власності, в зв`язку з чим вимушений звернутися з даним позовом до суду. В підготовче засідання позивач не з`явився, однак від нього надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В підготовче засідання [PERSON] не з`явилася, однак від неї надійшла заява, згідно якої справу просить слухати у її відсутності, щодо заявлених позовних вимог не заперечує. В підготовче засідання представник виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області не з`явився, однак від нього надійшла заява, згідно якої справу просить слухати у відсутності представника сільської ради, в задоволенні позову не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що рішенням виконавчого комітету сільської ради №7 від 25.08.2005 року було видано ордер на житлове приміщення серії ХМО №036082 від 12.09.2005 року, а саме на 1 кімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта від 03.12.2008 року по [ADDRESS] , знаходиться квартира посімейного заселення розташована на четвертому поверсі чотирьохповерхового будинку та складається з однієї кімнати житловою площею 29,2 кв.м. Згідно довідки про склад сім`ї виданою Юрковецькою сільською радою №498 від 27.06.2019 року, за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] , [PERSON] .. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Юрковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області №335 від 15.05.2017 року вбачається, що дана квартира та будинок в цілому на балансі Юрковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області не перебуває у зв`язку з відсутністю при сільській раді комунального господарства і коштів на їх обслуговування. Довідкою виданою КП «Комунсервіс» Чемеровецької селищної ради Чемеровецького району Хмельницької області №73 від 14.06.2017 року підтверджується також і той факт, що на балансі КП «Комунсервіс» житловий будинок по [ADDRESS] . Листом Чемеровецької селищної ради Чемеровецького району Хмельницької області №544 від 15.06.2017 року Чемеровецька селищна рада повідомляє, що на її балансі житловий будинок по [ADDRESS] не перебуває. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як у позивача відсутні будь-які перешкоди, які б не допускали визнання права власності на майно за набувальною давністю по [ADDRESS] . Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У частині першій статті 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Отже суду при вирішенні спору належить встановити саме факт добросовісності заявника на момент отримання ним майна, а саме, що у позивача, як володільця майна не могло бути сумнівів у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду (ч. 4ст. 344 ЦК України). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15,16 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014р. №5, при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Таким чином, давнісний володілець повинен довести факти добросовісності заволодіння, відкритості, безтитульності, безперервності і тривалості свого володіння. Крім того, судом встановлено, що з часу видачі ордера на квартиру [PERSON] постійно проживав і проживає до сьогоднішнього дня в даній квартирі добросовісно і відкрито володіє даною квартирою, справно сплачує комунальні платежі та безперервно володіє житловими приміщеннями в цілому понад 10 років. Отже, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, які є достовірними, сумніву у суду не викликають, визнання відповідачами позову не суперечить закону, визнання права власності за позивачем не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, наявні всі необхідні елементи набувальної давності, у зв`язку з чим, позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до п.п.9 п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд рахує за необхідне звільнити позивача від сплати судового збору, оскільки [PERSON] є інвалідом другої групи, що підтверджується копією довідки до акта медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0901280.

Outcome: approved