Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

19 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є батьком [PERSON], [INFO], на утримання якого він сплачував аліменти до досягнення сином повноліття. Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 24.12.2013 року з нього на користь відповідача стягнено аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно на період його навчання до 29 лютого 2016 року, відкрито виконавче провадження. У звязку з тим, що у його дружини [PERSON] починаючи з 2009 року різко погіршився стан здоровя, вона не могла залишатися одна дома, він змушений був її доглядати та не мав можливості працевлаштуватися, крім того на купівлю медичних препаратів він несе значних затрат. На теперішній час його бдружину визнано інвалідом ІІІ групи загального захворювання. Тому просить суд припинити право відповідача на аліменти, які стягуються з нього на користь відповідача за рішенням суду, а також звільнити його від спали заборгованості по аліментам в розмірі 9220 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просив суд слухати справу у його відсутності, заперечував проти вимог позивача, посилаючись на те, що заборгованість по аліментам складає 12115 грн., він навчається у коледжі на контрактній основі, сплачує самостійно кошти за навчання, не працює, знаходиться на обліку у центрі зайнятості, неодноразово звертався до державного виконавця, оскільки позивач сплачував йому аліменти по 100 грн. в місяць, покож державний виконавець надавав подання до МВУМВС України про порушення кримінального провадження за несплату аліментів, на майно позивача накладено арешт. Він потребує допомоги, оскільки проживає з бабусею, яка не може його утримувати, а мати не може надавати йому допомогу, оскільки нещодавно перенесла оперативне лікування. Тому просить суд відмовити у задоволенні позивача. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до розяснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК ( 2947-14 ) право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до розяснень, наданих у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів Відповідно до ст. 192 СК ( 2947-14 ) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. В судовому засіданні встановлено, що Рішенням Словянського міськрайонного суду від 24.12.2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на навчання на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), починаючи з 07.11.2013 року і до 29 лютого 2016 року (а.с. 4). Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON]В.(до шлюбу Фомовська) 12.10.2007 року зареєстрували шлюб. З виписки з медичної карти №290 стаціонарного хворого, вбачається, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 24.02.2015 року по 10.03.2015 року у неврологічному відділенні КЛПУ «Міська лікарня №1» з діагнозом резудуальна енцефалопатія з синдромом лікворної дистензії, генералізованими епіприступами середньої частоти. [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності загального захворювання з 24.04.2015 року (а.с. 5-8). З довідки про розмір заборгованості по аліментам з [PERSON] на користь [PERSON] вбачається, що [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.07.2015 року у сумі 12115 грн. З довідки, виданої 15.06.2015 року державним центром зайнятості Словянського МЦЗ, вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований як безробітний та отримував допомогу по безробіттю у сумі по 544 грн. з листопада 2014 року по травень 2015 року. З подання відділу державної виконавчої служби про порушення кримінального провадження від 19.12.2014 року № 5-149/29382 вбачається, що державний виконавець просив Словянський МВ ГУМВС України в Донецькій області провести досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ст. 164КК України, відносно [PERSON] З інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що на будинок № 56 по вул. Мартиненка в м. Словянську Донецької області, що належить позивачу [PERSON] накладено арешт державним виконавцем. Оскільки в судовому засіданні не встановлено, що дружина [PERSON] почала хворіти саме з 2009 року, як на це посилається позивач, з рішення суду від 24.12.2013 року № 243/10677/13-ц, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, вбачається, що [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги визнав, не заперечував щоб з нього на користь [PERSON] стягувалися аліменти на період навчання у розмірі ? частини та [PERSON] не робив жодного посилання на ті обставини, що у нього, як він зазначає на теперішній час, на утриманні знаходиться дружина, яка хворіє з 2009 року. Крім того він також не робив посилань на ті обставини, що він не працює, оскільки доглядає хвору дружину. Також суд приймає до уваги ту обставину, що [PERSON] навчається у Державному вищому навчальному закладі «Словянський коледж транспортної інфраструктури» на заочному відділенні, повинен сплачувати за навчання 3600 грн. на рік, зареєстрований у центрі зайнятості як безробітний. Також судом приймається до уваги той факт, що [PERSON] звернувся до суду з даним позовом лише тоді, коли державним виконавцем подано подання до Словянського МВ ГУМВС України в Донецькій області про порушення відносно нього кримінального провадження та накладення на його майно арешту. Таким чином суд прийшов до переконання, що вимоги позивача щодо припинення права відповідача на аліменти, які стягуються з нього на користь відповідача за рішенням суду, а також звільнення його від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 9220 грн. не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] є батьком [PERSON], не є непрацездатним, а [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі на контрактній основі, має статус безробітного, тому потребує допомоги на навчання, а тому суд вважає, що обставини, на які посилається позивач: хвороба дружини та те, що він не працює, не є істотними для звільнення його від сплати аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Outcome: dismissed