Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким, з урахуванням неодноразових уточнень, просить: -визнати неправомірними дії ТОВ «Харківгаз збут» про включення нічим не обґрунтованої і не визнаної ні позивачем, ні судом апеляційної інстанції, недостовірної суми у розмірі 801,16 грн. в дані, передані в відділ субсидій Управління праці та соціального захисту населення Немишлянського району м.Харкова, як заборгованість [PERSON] за використаний газ, -стягнути з ТОВ «Харківгаз збут» на користь позивача грошову суму у розмірі 90,68 грн. в рахунок відшкодування субсидії за газ за травень 2017 року, якої [PERSON] була незаконно позбавлена з вини відповідача, який надав до відділу субсидій Управління праці та соціального захисту населення Немишлянського району м.Харкова недостовірну інформацію про її двохмісячну заборгованість за послуги газу станом на 01 травня 2017 року, -зобов'язати ТОВ «Харківгаз збут» повідомити Управління праці та соціального захисту населення Немишлянського району м.Харкова, що станом на 01 травня 2017 року у [PERSON] відсутня заборгованість за використання газу, -зобов'язати ТОВ «Харківгаз збут» повідомити Управління праці та соціального захисту населення Немишлянського району м.Харкова, що у [PERSON] відсутня заборгованість за використання газу, -стягнути з ТОВ «Харківгаз збут» на користь позивача грошову суму у розмірі 1134,65 грн., яка складається з компенсації за відрив від звичайних занять у розмірі 541,52 грн., поштові витрати в сумі 69,60 грн., моральну шкоду у розмірі 500,00 грн., суму недоотриманої субсидії за травень 2017 року з вини ТОВ «Харківгаз збут» у розмірі 23,53 грн., -застосувати строки позовної давності до невизнаної позивачем заборгованості в сумі 801,16 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з травня 2015 року Управлінням праці та соціального захисту населення Немишлянського району м.Харкова позивачеві було призначено субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, однак 30.06.2017 року позивач отримала повідомлення, в якому зазначено, що з 01.05.2017 року субсидія не призначена у зв'язку з наявною заборгованістю. В той же час, позивач зазначає, що вказана сума заборгованості не існує та вона була включена в рахунок шахрайським шляхом співробітниками ТОВ «Харківгаз збут». Позивач зазначає, що у неї відсутня заборгованість за послуги з газопостачання, таким чином незаконними, на думку позивача, діями нею було понесено судові витрати та спричинено моральну шкоду. Позивач в судове засідання не з'явилась. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. В матеріалах справи містяться заперечення проти позову, в яких зазначено, що договором та законом не передбачено такого способу захисту як визнання неправомірними дій щодо суми, а вказані доводи можуть бути використані в якості заперечення проти позову про стягнення з [PERSON] заборгованості. Крім того, рішенням апеляційного суду Харківської області, на яке посилається позивач, не було встановлено відсутність за [PERSON] заборгованості у розмірі 801,16 грн. У відзиві на позов зазначено, що до 01.07.2015 року постачальником природного газу населенню м.Харків було ПАТ «Харківміськгаз» та відомості щодо заборгованості за [PERSON] були надані відповідачеві саме ПАТ «Харківміськгаз». За договором доручення, укладеним між ПАТ «Харківміськгаз» та ТОВ «Харківгаз збут», останній не має права робити будь-які дії з цією заборгованістю, окрім права за договором вжити заходів по примусовому отриманню цих коштів та переведенню на рахунки ПАТ «Харківміськгаз». Представник третьої особи в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, та не заперечується сторонами, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, як одержувач щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Питання щодо надання субсидій врегульовано Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848. Положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання, послуг з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням у відповідності до абз.1 п.3 Положення №848 здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення). Відповідно до п. 13 Положення, для нарахування субсидії можуть використовуватися відомості про доходи та розміри платежів у вигляді списків, довідок, даних на електронних носіях інформації, одержаних від ДФС, Пенсійного фонду України, центрів зайнятості, фондів соціального страхування, виконавчої служби, житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, об'єднань співвласників багатоквартирного будинку, організацій, що надають житлово-комунальні послуги та здійснюють нарахування плати за житлово-комунальні послуги за договорами з підприємствами (інформаційно-обчислювальні центри, розрахункові центри, центри нарахування плати за житлово-комунальні послуги тощо). Згідно з п.14 Положення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону, але не більше ніж на 12 місяців, і розраховується: на неопалювальний сезон - з 1 травня по 30 вересня; на опалювальний сезон - з 1 жовтня по 30 квітня. Також даним пунктом передбачено, що після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді (крім орендарів житлового приміщення, осіб, яким субсидія була призначена за зареєстрованим місцем перебування, та осіб, які звертаються за субсидією на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива). Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (не призначення) субсидії та інформують про прийняте рішення громадян. У разі отримання інформації про прострочену понад два місяці заборгованість з оплати послуг, загальна сума якої перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, субсидія на наступний строк не призначається, про що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує особу. Якщо протягом двох місяців з дати інформування про не призначення субсидії на наступний строк громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, субсидія призначається з дати закінчення дії попередньої субсидії, в іншому випадку - з місяця, в якому громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору. Зазначений строк може бути продовжений на підставі рішення районної, районної у містах Києві і Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її створення) ради або комісії, яка ними утворюється, за наявності поважних причин. Як вбачається з повідомлення про призначення субсидії на ЖКП до особової справи № 29234, у зв'язку з несплатою боргу за газ, [PERSON] було відмовлено у призначені житлової субсидії з 1 травня 2017 року (а.с.6). Згідно листа ТОВ «Харківгаз збут» від 13.09.2017 року, по особовому рахунку [PERSON] станом на 31.08.2017 року існує заборгованість, яка підлягає сплаті в обов'язковому порядку в сумі 1018,56 грн. (а.с.7) В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що зазначена в розрахункових рахунках ТОВ «Харківгаз збут» заборгованість станом на 01.01.2017 року у розмірі 801,16 грн. є такою, що не відповідає дійсності. При цьому, на підтвердження вищевказаних доводів, позивач посилається на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.05.2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 09.07.2015 року у справі № 646/988/15-ц. Так, рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.05.2015 року у справі № 646/988/15-ц було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Харківміськгаз» про визнання дій неправомірними, зобов'язання витини дії, стягнення моральної та матеріальної шкоди, неустойки. У вказаному рішенні суду зазначено, що 08.08.2014 року [PERSON] було вручено попередження про припинення газопостачання, згідно якого, споживач [PERSON] за адресою: [ADDRESS], о/р № [NUMBER], станом на 05.08.2014 року має заборгованість у сумі 893, 88 грн., що підтверджується її особистим підписом. Факт наявності заборгованості також підтверджується відомістю нарахувань і сплату за послуги газопостачання по особовому рахунку № [NUMBER], який відкритий на [PERSON] Вказане рішення суду першої інстанції було скасоване рішенням апеляційного суду Харківської області від 09.07.2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] про відновлення газопостачання, в іншій частині рішення залишено без змін. У вказаному рішенні суду зазначено, що колегією суддів було встановлено, що 08.08.2014 року [PERSON] було вручено попередження про припинення газопостачання, згідно якого, споживач [PERSON] за адресою: [ADDRESS], о/р № [NUMBER], станом на 05.08.2014 року має заборгованість у сумі 893, 88 грн., що підтверджується її особистим підписом. Вищевказаними рішеннями суду було встановлено наявність за [PERSON] заборгованості, в той же час, при розгляді вказаних справ судом не вирішувалось питання та не встановлювався період за який вказана заборгованість виникла. При цьому, позивач посилається на те, що при розгляді вказаної справи як і судом першої інстанції та і колегією суддів апеляційного суду було взято за основу підроблені документи, а саме - попередження про припинення газопостачання. Таким чином, на думку позивача, сума заборгованості є такою, що не відповідає дійсності. За фактом винесення неправосудного рішення та підроблення документів були внесені відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, що підтверджується листом заступника начальника Слідчого управління Головного управління національної поліції в Харківській області від 03.02.2016 року та листом прокурора Харківської області від 12.09.2017 року. В той же час, відомостей про результати проведення досудового розслідування у вказаних кримінальних провадженнях матеріали справи не містять. Відповідно до положень ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З досліджених в судовому засіданні документів вбачається існування заборгованості у [PERSON] за послуги газопостачання у різних розмірах та станом на різні дати, однак даних про наявність у неї заборгованості саме у розмірі 801,16 грн. матеріали справи не містять. В судовому засіданні ні представник позивача, ні представник відповідача не змогли пояснити та надали необхідні докази щодо періоду, за який виникла зазначена заборгованість. Представник відповідача пояснив, що відомості щодо заборгованості за [PERSON], яка була зазначена у листі, направленому начальнику Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, була надана до ТОВ «Харківгаз збут» ПАТ «Харківміськгаз», який до 01.07.2015 року був гарантованим постачальником природного газу населенню міста Харків. На підтвердження вищевказаних доводів суду було надано копію договору доручення № 105/1-73/8 від 03.08.2015 року. Згідно листа ТОВ «Харківгаз збут» від 19.06.2017 року, за [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 1801,54 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимоги про визнання дій ТОВ «Харківгаз збут» незаконними, зобов'язання відповідача надати до УПСЗН інформацію про відсутність заборгованості за [PERSON] та стягнення субсидії за травень у 2017 році. Слід звернути увагу, що у позивачем спочатку заявлялась позовна вимог про стягнення субсидії за травень 2017 року у розмірі 90,68 грн., згодом позивач просив стягнути вказану суму у розмірі 23,53 грн. Що стосується позовної вимоги про застосування строків позовної давності до невизнаної позивачем заборгованості в сумі 801,16 грн., то слід зазначити наступне. Положеннями ст. 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином, положеннями ст.16 ЦК України не передбаченого такого способу захисту позивача як застосування строків позовної давності, оскільки такі позовні вимоги у вказаній справі до [PERSON] не заявлені. Доводи, якими позивач обґрунтовує наявність підстав для застосування до вказаної суми заборгованості стоків позовної давності можуть бути викладені нею у відзиві на позов, у випадку пред'явлення до нею позову про стягнення заборгованості. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, у зв'язку з тим, що позивачем не було конкретизовано в чому саме полягає спричинена моральна шкоди, якими діями відповідача вона була заподіяна, не обґрунтовано розмір такої шкоди та не доведено наявність причинного зв'язку між діями відповідача та певними наслідками, які настали для [PERSON], що передбачено положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" якою роз'яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди має визначатись судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Судові витрати компенсуються за рахунок держави, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України. Вимоги позивача щодо стягнення компенсації за відрив від звичайних занять та повернення поштових розходів задоволенню не підлягають, у зв'язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed