Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про порушення її конституційних прав на користування земельною ділянкою та їх відновлення шляхом визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 03.10.2017 року за № 18174-СГ, яким було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (зареєстровано право власності) за громадянином України [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 6325483400:03:000:0992 , площею 2,00 га, дата державної реєстрації земельної ділянки - 12.09.2017, орган реєстрації - Міськрайонне управління у Чугуївському районі та м. Чугуєві Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, землі сільськогосподарського призначення. В обгрунтування позову посилалася на те, що вищезазначений наказ видано всупереч положенням Земельного кодексу України, Законів України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», «Про землеустрій» та «Про особисте селянське господарство» та унеможливлює реалізацію на отримання нею дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність зазначеної земельної ділянки, орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, яка використовувалася нею (позивачем) з 1999 року згідно чинного законодавства, оскільки сплачувала податок на землю. Позивач вказувала, що вказана земельна ділянка була надана її родині згідно рішення виконавчого комітету Іванівської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 09.03.1999 року №11, яким її батько [PERSON] отримав у приватну власність 0,72 га. Вона як спадкоємець після смерті батька не відмовлялася від спадщини, добросовісно заволоділа цим майном відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України та користувалася земельною ділянкою відкрито на протязі понад 50 років, тому мала пріоритет в отриманні дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Однак не враховуючі ці обставини відповідачем - Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області оскаржуваним наказом надано право власності на цю земельну ділянку іншій особі - співвідповідачу [PERSON] . На її звернення до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надана відповідь про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 21 січня 2019 року вказана позовна заява [PERSON] залишена без руху відповідно до ст.ст. 175,177,185 ЦПК України. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 25 лютого 2019 року відкрито провадження за позовом [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, [PERSON] про порушення конституційних прав, і справа призначена до розгляду у порядку загального позовного провадження. У відзиві на позовну заяву [PERSON] , яка надійшла до суду 08.04.2019 року, представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Харківській області просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що за інформацією Міськрайонного управління у Чугуївському районі та м. Чугуєві Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 25.03.2019 земельна ділянка з кадастровим номером 6325483400:03:000:0992 , загальною площею 2,0000 га, передана у власність [PERSON] 11.10.2017 року. Земельна ділянка з кадастровим номером 6325483404:00:001:0001 за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,2500 га, зареєстрована як землі комунальної власності, користувач [PERSON] . Зазначені земельні ділянки не є однією і тією ж земельною ділянкою та її частиною. 27.03.2017 року [PERSON] було подано заяву з відповідними документами про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області. 21.04.2017 року Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області було видано наказ № 6511-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» гр. [PERSON] , а 03.10.2017 року було видано наказ № 18174-СГ «Про затвердження документації землеустрою та передачу земельної ділянки у власність» [PERSON] Згідно відомостей, які містяться в Державному земельному кадастрі, на земельну ділянку з кадастровим номером 6325483400:03:000:0992, зареєстроване речове право на нерухоме майно 11.10.2017 року Чугуївською районною державною адміністрацією Харківської області. Тобто, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є органом, уповноваженим відповідно до ч.4 ст. 122 ЗК України та Положення про Головне управління передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч.8 цієї статті у власність або у користування для всіх потреб в межах Харківської області. У відзиві на позов відповідач також звертає увагу на те, що відповідно до ст. 22 ЗК України від 18.12.1990 року ( в редакції на момент прийняття рішення Іванівською сільською радою Чугуївського району Харківської області № 11 від 09.03.1999 року, на яке в обгрунтування позову посилається [PERSON] ) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документу, що посвідчує це право. Позивачем [PERSON] не надано жодних доказів в підтвердження набуття нею чи її батьками право користування /власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером 6325483400:03:000:0992 відповідно до норм діючого законодавства, переходу прав в порядку спадкування на останню. Тому Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області не порушене право позивача на отримання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та жодним чином не обмежено вказане право останньої. У відповіді на відзив Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, які надійшли до суду08.04.2019 року, позивач [PERSON] зазначала, що доводи відзиву є безпідставними, оскільки на час звернення [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області спірна земельна ділянка не була в постійному користуванні [PERSON] і ніколи ним не використовувалася, та не була вільною, оскільки була надана її батьку, а потім використовувалася нею з 1999 року й після смерті батька, тому мала пріоритет в отриманні дозволу на розробку проекту землеустрою спірної земельної ділянки. Також підтвердила доводи свого позову щодо порушення її прав щодо користування земельною ділянкою оспорюваним рішенням відповідача. 24 червня 2010 року [PERSON] подана заява про забезпечення її позову шляхом заборони проводити будь-які дії з земельною ділянкою з кадастровим номером 6325483400 :03 :000:0992 . Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 25 червня 2019 року в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. Постановою Харківського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 25 червня 2019 року скасовано, заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково: заборонено відчуження земельної ділянки з кадастровим номером 6325483400:03: 000:0992, розташованої за адресою: Харківська область, Чугуївський район, Іванівська сільська рада. В іншій частині заяви [PERSON] відмовлено. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги за заявленими підставами, просила їх задовольнити. Подалі представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у судові засідання не з`являвся, надавав заяви про розгляд справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, відзив на позов не надав. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи докази, суд приходить до наступного. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено статтею 118 ЗК України. Відповідно до ч.6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно ч.7 та ч.8 ст. 118 цього Кодексу відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідно до ч.9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Як вбачається з інформації Міськрайонного управління у Чугуївському районі та м. Чугуєві Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 25.03.2019 року за № 272/427-19 щодо правового статусу земельних ділянок - земельна ділянка з кадастровим номером 6325483400:03:000:0992 , загальною площею 2,0000 га, передана у власність [PERSON] 11.10.2017 року. Земельна ділянка з кадастровим номером 6325483404:00:001:0001 за адресою: [ADDRESS] ( місце проживання позивача) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,2500 га, згідно Поземельних книг зареєстрована як землі комунальної власності, користувач [PERSON] . Зазначені земельні ділянки не є однією і тією ж земельною ділянкою та її частиною. Будь-які відомості про те, чи є користувачем земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , 1051 р.н. або оформлення нею у встановленому порядку права користування або право власності на таку земельну ділянку, отримання відповідних рішень про надання дозволів на розроблення документації про передачу ділянки у власність, в Управлінні відсутні. [PERSON] зверталась до Управління стосовно здійснення державної реєстрації земельної ділянки по [ADDRESS] . За результатами розгляду її заяви зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер: 6325483404:00:001:0001 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, загальною площею 0,2500 га, та відповідно надано витяг з державного земельного кадастру. Як зазначав представник відповідача Головного управління Держгеокадастру в Харківській області Жмурко В.В. 27.03.2017 року було подано заяву з відповідними документами до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області. 21.04.2017 року Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області було видано наказ № 6511-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» гр. [PERSON] , а 03.10.2017 року Головним управлінням було видано наказ № 18174-СГ «Про затвердження документації землеустрою та передачу земельної ділянки у власність» [PERSON] Згідно відомостей, які містяться в Державному земельному кадастрі, на земельну ділянку з кадастровим номером 6325483400:03:000:0992, зареєстроване речове право на нерухоме майно 11.10.2017 року Чугуївською районною державною адміністрацією Харківської області. Зазначені обставини узгоджуються із даними, що містяться у витягу НВ-6304898342017 від 12.09.2017 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка кадастровий номер 6325483400:03:000:0992, що розташована: Харківська область, Чугуївський район, Іванівська сільська рада, цільове призначення 16.00 землі запасу, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, форма власності: державна власність, вбачається, що 12.09.2017 Міськрайонним управлінням у Чугуївському районі та м. Чугуєві Головного управління Держгеокадастру у Харківській області зареєстровано проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 21.04.2017. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної і комунальної власності» внесено зміни до ч.4 ст. 122 ЗК України, відповідно до яких з 01.01.2013 року центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч.8 цієї статті, у власність або користування для всіх потреб. Відповідно до пунктів 3 та 13 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Харківській області завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Харківської області, і до компетенції останнього належить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Харківської області. У зв`язку з наведеним Головне управління Держгеокадастру в Харківській області відповідно до вимог ч.4 ст. 122 ЗК України є органом, уповноваженим передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, і при виданні наказу № 18174-СГ «Про затвердження документації землеустрою та передачу земельної ділянки у власність» [PERSON] діяло в межах своїх повноважень. Щодо доводів [PERSON] про те, що її батько [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку на підставі рішення виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області від 09 березня 1999 року за № 11, і вона (позивач) як спадкоємець батька від спадщини не відмовлялась та використовувала земельну ділянку тривалий час для власних потреб, тому має переважне право (пріоритет) в отриманні дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, суд вважає ці доводи безпідставними з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст. 22 ЗК України від 18.12.1990 року ( в редакції, що діяла на момент рішення виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області від 09 березня 1999 року за № 11), право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) і одержання документу, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право користування землею, забороняється. Відповідно до ст. 23 цього Кодексу право власності або право користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Згідно зі статтями 125,126 ЗК України ( в редакції, чинній на час розгляду справи) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Між тим позивачем [PERSON] на порушення вимог ст.ст. 76-81,83 ЦПК України не надано доказів на підтвердження набуття нею або її батьком права користування або права власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером 6325483400:03:000:0992 відповідно до вимог ЗК України, а також переходу прав власності на земельну ділянку в порядку спадкування відповідно до норм ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст. 116 ЗК України). Як вбачається з наданої позивачем копії відповіді Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 29.12.2017 № П-32998/0/9,1-26508/0/21-17 [PERSON] 15.11.2017 року звернулася до Міськрайонного управління у Чугуївському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з заявою щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою на земельні ділянки, що знаходяться біля с. Студенок на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області. Згідно Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку, право користування земельною ділянкою, договорів оренди землі правовстановлюючі документи на дані земельні ділянки на ім`я [PERSON] в Управлінні відсутні. Отже зазначені земельні ділянки використовувалися без правовстановлюючих документів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про порушення її конституційних прав на користування земельною ділянкою та їх відновлення шляхом визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 03.10.2017 року за № 18174-СГ, яким було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (зареєстровано право власності) за [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 6325483400:03:000:0992 , площею 2,0000 га, не доведені належними та допустимими доказами, тому задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed