Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості згідно Акту. В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач зазначає наступне. Між АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та [PERSON] виникли цивільні правовідносини, які підтверджуються конкретними обставинами (юридичними фактами); з боку позивача - це постачання еклектроенергії та контроль її споживання шляхом зняття показів приладу обліку на об`єкт відповідача, який розташовано за адресою: [ADDRESS] , а з боку відповідача - це, зокрема, споживання електроенергії, оплата (рахунків за електроенергію) спожитої електричної енергії. За даною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER]. 15 листопада 2018 року представниками електропостачальника за адресою: [ADDRESS] було вияв леном та Актом зафіксовано наступне порушення: використання «штучного нуля», яке призвело до споживання неврахованої електричної енергії. Додатково змонтовано контур заземлення. На підставі акту про порушення правил № 218539 від 15.11.2018 року відповідачу у відповідності до вимог Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України № 532 від 04.05.2006 року з наступними змінами та доповненнями було нараховано суму не облікованої електричної енергії у розмірі 51827,75 грн. Суму заборгованості за спожиту електричну енергію, яка є неврахованою приладом обліку не спалчено. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити з підстав, що наведені в позовній заяві. Відповідач у підготовчому судовому засіданні пояснила, що їй 92 роки, вона є інвалідом та продовжує іноді надавати своїм сусідам послуги перукаря, за два-три місяці до виявлення порушення в неї стригся її знайомий, якому вона повідомила, що в неї не працює розетка та вказаний знайомий погодився її полагодити. Факт створення інкримінованого їй «штучного нуля» відповідач не підтверджує та не спростовує. Ухвалою суду від 26 грудня 2019 року по справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 09 червня 2020 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 15 листопада 2018 року відносно [PERSON] було складено акт про порушення (ПКЕЕН) № 218539 за змістом якого останній інкриміновано наступне порушення правил користування електричною енергією для населення та умов Договору: використання «штучного нуля», яке призвело до використання не облікованої електричної енергії. Додатково змонтовано контур заземлення (металічна труба), поєднаний з «нульовим» проводом внутрішньо будинкової електромережі. Фаза в третій клемі електрична енергія вживається, електролічильником не враховується. Також до матеріалів справі додано світлові копії двох фотографій внаслідок неналежної якості яких неможливо встановити їх зміст та, відповідно, визначити, на доведення яких обставин спрямовані вказані докази. Як вбачається з копії довідки до акту огляду МСЕК від 24 травня 2012 року [PERSON] має безстрокову групу інвалідності «перша Б», причина інвалідності - загальне захворювання. Відповідно до копії протоколу засідання комісії РЕС з розгляду актів про порушення ПКЕЕ побутових користувачів № 304 від 05 грудня 2018 року вказана комісія розглянула акт № 218539 від 15 грудня 2018 року та прийшла до висновку, що акт складено у відповідності з вимогами п. 53 ПКЕЕН, розрахунок суми недоотриманої електричної енергії виконано відповідно до ПКЕЕН та п. 7 п. 3.1. Методики розрахунку нарахувань по актам. Згідно копії договору від 22.01.2014 року, укладеного між [PERSON] та АТ «ДТЕК Донецькі облмережі» енергопостачальник взяв на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 3.5 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором. Копією довідки з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2900 від 03.12.2018 року підтверджується, що [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Мар`їнського району Донецької області і отримує пенсію по інвалідності, загальну сума якої за період з червня по листопада 2018 року становить 16193,88 гривні. Згідно посвідчення [NUMBER] [PERSON] призначено пенсію за віком. Відповідно до довідки Військово-цивільної адміністрації м. Мар`їнка та с. Победа за № 2818 від 30.11.2018 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад сім`ї: [PERSON] - 1927 р.н., [PERSON] - 1961 р.н. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 03 жовтня 2001 року [PERSON] є спадкоємцем майна після смерті свого чоловіка [PERSON] , спадкове майно на яке видано дане свідоцтво складається з житлового будинку жилою площею 34,5 кв. м з надвірними побудовами. До матеріалів справи позивачем долучено розрахунок збитків за актом «Акт про порушення ПКЕЕн» № 218539 від 15.11.2018 за яким позивачем розраховано збиток у сумі 51827,75 гривень. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За положеннями ч. 1 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» (чинний на час виникнення спірних правовідносин) споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Пунктом 2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання. Аналогічні положення про договірний характер послуг з постачання електричної енергії містяться в пункті 3 Правил користування електричною енергією для населення, які були чинними на момент укладення договору від 21.01.2014 року та втратили чинність 26.06.2018 року, згідно яких споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Надання послуг з постачання електричної енергетики виробником та її використання позивачем відноситься до сфери договірного регулювання цивільних правовідносин, яким притаманний диспозитивний метод правового регулювання, згідно яким сторони правовідносин з надання/отримання послуг у сфері електроенергетики на власний розсуд за погодженням між собою встановлюють правила надання таких послуг, та закріплюють їх у формі договору, проте такі умови не можуть суперечити діючому законодавству. Позивачем підтверджено існування між постачальником електричної енергії ПАТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та її споживачем [PERSON] відповідного договору про користування електричною енергією, проте долучена копія даного договору унеможливлює суд встановити обсяг прав та обов`язків, які виникли між сторонами та порядок їх здійснення, оскільки позивачем долучено лише першу та останню сторінку договору в яких викладено пункти з першого по одинадцятий (на першій сторінці) та з 26 по реквізити сторін (на останній сторінці), глава «Права та обов`язки постачальника» встановлення обсягу яких є необхідним для вирішення спору між сторонами, на вказаній копії відсутня, також у зв`язку з невизначеністю повного обсягу змісту договору користування електричною енергією суд не виключає можливості наявності у такому договорі інших суттєвих умов отримання електричної енергетики, які можуть мати вагоме значення для вирішення виниклого між сторонами юридичного спору. При цьому, суд зауважує, що в силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України суд не може ґрунтувати своє рішення на припущеннях та вважати встановленими обставини, які не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, що знаходить своє вираження і у зворотньому - вважати не суттєвими для вирішення справи умови договору, які не були надані суду. Крім того, суд зазначає, що згідно акту № 218539 [PERSON] інкриміновано порушення Правил користування електричною енергією для населення, водночас з протоколу засідання комісії РЕС вбачається, що вказана комісія у складі 6 осіб прийшла до висновку про необхідність проведення розрахунку суму недоотриманої електроенергії у відповідності до ППЕЕН, п. 7 п. 3.1. Методики розрахунку заборгованості по актам. Проте із прийняттям Кабінетом міністрів України 20 червня 2018 року Постанови № 502 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» відповідні Правила користування електричною енергією для населення, на які здійснено посилання в протоколі засідання РЕС втратили свою силу 26 червня 2018 року у зв`язку з чим посилання комісії на відповідність акту № 218539 нормативно-правовому акту, який втратив свою силу та здійснення на основі такого акту розрахунків, є неспроможними. Також суд зазначає про неконкретизованість посилання комісії на п. 7 п. 3.1. Методики розрахунків по актам оскільки вказаний нормативно-правовий акт відсутній у діючому національному законодавстві України, водночас порядок розрахунків у даному випадку повинен визначатись Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин). Крім того, суд зазначає, що підпунктом 7 пункту 3.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією встановлено, що ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН як використання "штучного нуля", що призвело до споживання необлікованої електричної енергії, тобто норма права на підставі якої ухвалено здійснювати розрахунок заборгованості не містить жодних формул розрахунків сум недоотриманої електроенергії , що з врахуванням посилання комісією на ППЕЕН, які були не чинними протягом півроку на момент складання протоколу засідання комісії РЕС свідчить про формальний підхід до розгляду акту № 218539. Суд також звертає увагу на зімст заповненого акту про порушення № 218539. Так, в пункті 3 вказаного акту у схематичній таблиці зазначено результати проведення вимірів параметрів схеми електропостачання споживача на дату складання акту порушення в якій використані однакові графічні позначки, а саме цифру «3» для відображення різних за змістом елементів таблиці. Так, під номером «3» на таблиці зображено точку на сехмі, де було вилучено зразок проводу (кабелю), так само цифрою «3» майстрами, які заповнювали акт, позначено точку вимірювання, зазначену у схемі електропостачання споживача. При цьому точка де було вилученно зразок проводу «3» та точка вимірювання «3», як вбачається зі схеми, розташовані у різних частинах схемах постачання у зв`язку з чим не видається за можливе встановити яке саме значення має кожна цифра «3» на схемі. Крім того, положеннями п.п. «г» п. 3.3. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (які були чинні на момент виникнення спірних правовідносин) розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється за кількістю днів: у разі використання споживачем «штучного нуля», що призвело до споживання необлікованої електричної енергії, - із дня останньої технічної перевірки або допуску електроустановки в експлуатацію (у разі коли технічна перевірка даної електроустановки не проводилась) до дня усунення порушення, але не більше сумарної кількості днів за три роки, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення. Таким чином, вказаною методикою встановлено, що першочерговим елементом при визначенні вартості не облікованої електроенергії при використанні «штучного нуля» є день останньої технічної перевірки електроустановки, при цьому без встановлення вказаної обставини справи використання позивачем альтернативного трирічного строку за який розраховується сума збитків, свідчить про безпідставне застосування позивачем найбільш сприятливого для нього варіанту здійснення розрахунку та, з врахуванням не встановлення всіх обставин справи, зокрема дати останньої технічної перевірки, призводить до штучного завищення розміру заборгованості. У відповідності до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумнів у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної зави. Якщо докази не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасники справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав і не ставив перед судом питання про їх витребування. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судові витрати, понесені позивачем у зв`язку із поданням та розглядом даного позову відшкодуванню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed