Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

02.08.2019 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить: витребувати з чужого незаконного володіння та зобов`язати відповідачку [PERSON] передати йому: холодильник «Індезит» білого кольору, 2007 року випуску, з урахуванням 50% зносу - вартістю 8 000 грн; телевізор "Деу", діагоналлю 51 см., срібного кольору, 2005 року випуску з урахуванням 50% зносу - вартістю 1 000 грн.; мікрохвильову піч «Канді» 2007 року випуску, з урахуванням 50% зносу - вартістю 1 000 грн.; стереофонічну систему з програвачем компакт-дисків «Айва», 2007 року випуску, з урахуванням 50% зносу - вартістю 1 200 грн.; пральну машину «Індезит» з вертикальним завантаженням, 2004 року випуску, з урахуванням 70% зносу - вартістю 1 000 грн.; газову плиту «Індезит» на чотири камфорки, 2007 року випуску, з урахуванням 30 % зносу - вартістю 1 500 грн.; масляний радіатор «Камерон», модель SН-160715, 2014 року випуску з урахуванням 30% зносу - вартістю 800 грн.; водонагрівач ємкістю 80 літрів, білого кольору, 2018 року впуску з урахуванням 10% зносу - вартістю 2 000 грн.; відеопрогравач «ЕлДжі», модель DКС880, сріблястого кольору, 2008 року випуску з урахуванням 70 % зносу - вартістю 500 грн.; обігрівач електричний «Уфо», модель-4/18, 2008 року випуску з урахуванням 30 % зносу - вартістю 700 грн.; меблеву стінку вишневого кольору в комплекті: шафа, пенал з двома шафами, 1999 року випуску з урахуванням 50 % зносу - вартістю 3000 грн.; куток м`який, комбінований світло-сірого кольору в комплекті, 2000 року випуску з урахуванням 80 % зносу - вартістю 4 000 грн. В обґрунтування позову, покликається на те, що з 02 жовтня 2001 року постійно зареєстрований, як член сім`ї власника, та проживав зі своєї дружиною [PERSON] ( донькою відповідачки ) та відповідачкою [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] . [INFO] його дружина, [PERSON] , померла. Після її смерті відповідачка почала штучно створювати конфліктні ситуації з метою позбавити його права на подальше законне проживання за місцем реєстрації та виселення з належного їй на праві особистої приватної власності житлового будинку за вищевказаною адресою. Це стосувалось її безпідставних викликів працівників поліції, постійних скарг на його адресу із надуманими звинуваченнями, заміни замків на вхідних дверях, тощо. У зв`язку з чим він був вимушений ночувати в квартирі своєї матері. В подальшому [PERSON] також закрила в кімнаті свого будинку належне йому майно, яке було придбано особисто ним за час спільного проживання з її донькою. На прохання повернути належні йому речі, відповідачка висунула зустрічну умову, а саме - добровільне залишення ним житла. Тобто, фактично погодилась це зробити у неправомірний спосіб, оскільки у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні, а тому на підставі ст. 387 Цивільного кодексу України просить витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Просить позов задоволити. Щодо заміни відповідача [PERSON] на власника будинку [PERSON] заперечив, оскільки вважає, що проживав разом з тещею - [PERSON] , і саме вона не віддає йому речі, які були ним набуті у шлюбі з її донькою [PERSON] . Представник відповідачки - [PERSON] проти позову заперечила. Вказала, що позивач не надав жодного доказу про те, що спірні речі належали йому (чеки, квитанції) та що вони знаходяться у будинку, де він зареєстрований. Крім цього [PERSON] не є власником будинку [ADDRESS] . Згідно договору дарування від 15.04.2019, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легедою М.М. вищевказаний будинок належить на праві власності [PERSON] , а тому вважає, що [PERSON] не є належним відповідачем у даній справі. З цих підстав просить у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке. Судом встановлено, що згідно паспортних даних, [PERSON] зареєстрований на [ADDRESS] та перебував у шлюбі з [PERSON] . Згідно договорів дарування від 15.04.2019, посвідчених приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легедою М.М., житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Дарувальниками були [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: dismissed