Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

У серпні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 17 травня 1986 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в відділі ЗАГСу Чортківського райвиконкому, актовий запис № 73. Від спільного подружнього життя в них є повнолітній син. З відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично призупинились. Причиною є постійні сварки та суперечки, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, у відповідача власні погляди на життя. Їх сім'я розпалася, існує лише формально, тому [PERSON] прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вислухавши позивача та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 17 травня 1986 року сторони зареєстрували шлюб в відділі ЗАГСу Чортківського райвиконкому, актовий запис № 73. Від спільного подружнього життя в них є повнолітній син [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично призупинились. Причиною є постійні сварки та суперечки, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, у відповідача власні погляди на життя. Це привело до того, що їх сім'я розпалася, існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved