Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія»Провідна»,третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди , вказуючи, що 15.06.2013 року у м. Черкаси по вул. Леніна сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль [NUMBER]. Винним у ДТП був громадянин [PERSON], який уклав зі Страховою компанією договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності з лімітом відшкодування шкоди завданої майну 50\~000 гривень. Страхова компанія у жовтні 2013 року добровільно виплатила позивачу страхове відшкодування у сумі 1528,80 гривень, однак [PERSON] не погодився з таким рішенням страхової компанії та звернувся до суду з позовом про відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок ДТП 15.06.2013 року. Після закінчення всіх судових процедур 05.03.2015 року Апеляційним судом Черкаської області було ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково та стягнуто зі Страхової компанії на користь [PERSON] страхове відшкодування у сумі 8564,64 гривень, розраховане на підставі висновку авто-товарознавчої експертизи від 01.07.2014 року. Коли після отримання вказаного рішення суду позивач хотів відремонтувати свій автомобіль зясувалося, що за час який минув після проведення авто-товарознавчої експертизи значно збільшилися ціни на необхідні запасні частини, а саме з 16085,45 гривень за експертизою від 01.07.2014 року до 29648,38 гривень згідно рахунку від 26.03.2015 року ТОВ «Колос-Авто», - офіційного дилера компанії «Ford». За таких обставин посилаючись на п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року позивач заявив додаткові вимоги до відповідача та просить суд стягнути зі Страхової компанії страхове відшкодування у сумі 6409,61 гривень, яке він розрахував наступним чином: 13562,93 грн. (різниця між вартістю запасних частин) 2260,49 грн. (ПДВ 20%) х (1-0,4329), де 0,4329 коефіцієнт фізичного зносу складових транспортного засобу визначений експертом у висновку від 01.07.2014 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON]»яного А.В. за довіреністю [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] «СК «Провідна» [PERSON] просив розглянути справу без його участі, в позові просив відмовити в повному обсязі , з підстав викладених в запереченні (220-225,233-237). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та при винесенні рішення покладався на розсуд суду. Суд,заслухавши пояснення представника позивача за довіреністю Полив»яного С.В., вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи,суд приходить до наступного. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Відповідно до положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Відповідно до частини 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено , що 15.06.2013 року по вул. Леніна, 28 у м. Черкаси з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої був пошкоджений автомобіль [NUMBER], який належить на праві власності Полив»яному [PERSON] правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності АВ/4740981. За висновком судової авто-товарознавчої експертизи №020/14 від 01.07.2014 року ремонт задніх лівих дверей автомобіля визнано неможливим, а тому вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] з урахуванням його зносу і технічного стану на момент ДТП, в цінах на час проведення експертизи становить 12112,14 гривень. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.11.2014 року скасоване,ухвалено нове рішення ,яким позовні вимоги Полив»яного А.А. задоволено частково,рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 05.03.2015 року стягнуто із [PERSON] «СК «Провідна» на користь [PERSON] страхове відшкодування у сумі 8564,64 гривень, яке розраховане, як вартість відновлювального ремонту за вирахуванням ПДВ та вже сплаченої суми (12112,14 - 2018,69 - 1528,80 = 8564,64 грн.).В іншій частині позовних вимог відмовлено. Після ухвалення рішення Апеляційним судом Черкаської області ,відповідачем у березні 2015 року сплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування у сумі 8564,64 гривень. Згідно рахунку №572 від 26.03.2015 року (арк.спр.11)виданого ТОВ «Колос-Авто» [PERSON] вартість дверки задньої правої (№ по каталогу 1693745) становить 28520,38 грн., у тому числі ПДВ 4753,40 гривень, а вартість окантовки (№ по каталогу 1790195) становить 1128 гривень, у тому числі ПДВ 188 гривень, а усього 29648,38 гривень, у т.ч. ПДВ 4941,40 гривень (а.с. 11). В позовній заяві про відшкодування шкоди від 13.05.2015 року, Полив»яний А.В. просить достягнути з відповідача 6409,61 грн. страхового відшкодування, посилаючись при цьому на Рахунок № 572 від 26.03.2015 року ТОВ «Колос - [PERSON]», яке є платником ПДВ та як вбачається з витягу з реєстру юридичних осіб вид діяльності роздрібна торгівля деталями та приладдя ми для автотранспортних засобів,неспеціалізована оптова торгівля ,надання в оренду й експлуатацію власного чи орендного нерухомого майна. Як вбачається з рішення апеляційного суду Черкаської області від 05.03.2015 року по справі № 711/2378/14-ц, яке набрало законної сили, встановлено, що згідно висновком судової автотоварознавчої експертизи № 020/14, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ автомобіля «Ford S-Мах» з державним номером АН7047ВХ, внаслідок ДТП, яка сталася 15.06.2013 року в м. Черкаси по вул. Леніна становить 10093,45 (11112,14грн. -2018.69грн.) тому на думку суду з цих даних необхідно здійснювати розрахунок розміру страхового відшкодування. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання, відповідно до нормативно - правових актів з оцінки майна, в результаті якої складається незалежна оцінка майна, звіт про оцінку майна. Як встановлено в судовому засіданні позивач на підтвердження своїх вимог надав рахунок № 572 від 26.03.2015 року ТОВ «Колос - [PERSON]», на суму 29648,38 грн. складений суб'єктом господарювання, який не є суб'єктом оціночної діяльності, що суперечить вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12 липня 2001 року, N 2658-ІІІ, , а тому суд не може вважати оцінкою спричиненої шкоди відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та бути підставою для доплати страхового відшкодування також відповідно до ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством». Відповідно до Поліса № АВ №4740981 (арк.спр.13) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності , яку застрахував [PERSON] на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров»ю 100 тисяч гривень ,за шкоду заподіяну майну 50 тисяч гривень. Як вбачається з наданого позивачем рахунку № 572 від 26.03.2015 року ТОВ «Колос - [PERSON]», не враховано знос транспортного засобу, тобто з вартості запчастин не вирахувано вартість зношення, яка згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів складає 43,29%,а томуналежним доказом оціненої шкоди завданої власнику автомобіля [NUMBER] - суд вважає є висновок судової авто товарознавчої експертизи № 020/14 , а не Рахунок № 572 від 26.03.2015 року ТОВ «Колос - [PERSON]». Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків ,що підлягають відшкодуванню потерпілому визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт ,необхідних для відновлення пошкодженої речі,рішенням суду яке набрало законної сили від 05 березня 2015 року апеляційного суду Черкаської області ,щодо розміру дійсної майнової шкоди ,яка підлягає відшкодуванню згідно з умовами договору страхування та ст..ст.22,29 Закону визначив вартість відновлювального ремонту (загальна вартість складників (деталей,вузлів)підлягаючих заміні становить 16085,45грн.,по рахунку ,розрахувавши його з прив»язкою до курсу валют ,на момент розгляду справи. Законом не передбачено зміну розміру страхового відшкодування залежно від зміни курсу валют на момент виплати страхового відшкодування. Клопотань від сторін про призначення товарознавчих експертиз, крім експертизи від 01.07.2014 року до суду не надходило. За таких обставин ,суд вважає , що позовні вимоги [PERSON] є не доведеними ,а тому не підлягають задоволенню, оскільки на думку суду страхова компанія виконала свої зобов'язання за договором страхування в повному обсязі з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. На підставі ст. ст. 509,988, 999,1192,1194 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про страхування», ст. 1,6,9,22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», враховуючи положення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,Ухвала ВССУ від 20.05.2015 року ,

Outcome: dismissed