Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором у розмірі 440 527,88 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CNL-201/125/2007 від 04.10.2007 року. Згідно з умовами кредитного договору та кредитних заявок Банк здійснив видачу кредитних коштів відповідачу у сумі 10 000 доларів США. Призначення кредиту на споживчі цілі. 26.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП «Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н. Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором № CNL-201/125/2007 від 04.10.2007 року від 04 жовтня 2007 року право вимоги в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим Договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позов підтримав, та вказав про те, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача Працевитий Г.О., який діє на підставі ордеру про надання правової допомоги у судове засідання не з?явився, про час та міс це слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надіслав до суду відзив в якому просив відмовити у задоволенні позову через пропуск позивачем строків позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CNL-201/125/2007 від 04.10.2007 року. Згідно з умовами кредитного договору та кредитних заявок Банк здійснив видачу кредитних коштів відповідачу у сумі 10 000 доларів США. Призначення кредиту на споживчі цілі. 26.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП «Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н. Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором № CNL-201/125/2007 від 04.10.2007 року від 04 жовтня 2007 року право вимоги в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим Договором. Відповідно до ст. 256 ПК Українипозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, або інтересу. Відповідно до ст. 257 ПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Згідно ст. 267 ч. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не задоволено, що є самостійною підставою для цього. Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором належить відмовити в зв`язку з пропуском банком строку звернення до суду за захистом порушених прав, тобто строку позовної давності. Враховуючи те, що позивач звернувся в суд із вимогою про захист свого цивільного права - стягнення заборгованості за договором кредиту з пропуском трьохрічного строку позовної давності, що згідно вимог ч. 4 ст. 267 ЦПК України є підставою для відмови у позові. Як вбачається із штампа вхідної кореспонденції позовна заява позивача ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про стягнення заборгованості за кредитним договором надійшла на адресу суду лише 15.06.2020 року, а згідно умов договору № CNL-201/125/2007 від 04.10.2007 року дата остаточного повернення кредиту є 04.10.2016 року, тобто позивачем пропущено строк позовної давності. Крім цього у змісті позовної заяви позивач не просить поновити пропущений строк позовної давності, а також не зазначає причин його поновлення. Зважаючи на наведене в задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором №CNL-201/125/2007 від 04.10.2007 року, слід відмовити, оскільки позивачем пропущений трирічний строк звернення до суду за захистом своїх прав. На підставі ст. ст. 72, 256, 257, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed