Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 19.03.2010 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , було укладено кредитний договір за яким він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 5300,00 грн. на умовах договору. [INFO] [PERSON] помер. Станом на 10.11.2019 року заборгованість позичальника перед банком складала 5278 грн. 29 грн. Позивач зазначає, що разом з померлим проживав спадкоємець - відповідач по справі [PERSON] , тому в силу ч.3 ст.1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину. На сьогоднішній день заборгованість не сплачена, тому позивач просить стягнути з відповідача, як спадкоємця позичальника, кредитну заборгованість у сумі 5278 грн. 29 коп. та судові витрати. Прдставник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надалв відзив та заяву про застосування строків позовної давності. /14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне і скорочене найменування позивача Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» на Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «Приватбанк»/. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи №58/2020, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 19.03.2010 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , було укладено договір про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, шляхом підписання Анкети-Заяви. Позивач стверджує, що за даним договором [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 5300,00 грн. на умовах договору. Встановлено, що [INFO] [PERSON] помер. Наведене підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 02.06.2015 р. (а\\с 35). Позивач зазначає, що станом на 01.08.2016р. позичальнику нарахована заборгованість перед банком в сумі 5278 грн. 29 коп., з яких: 2183,73 грн. - заборгованість за тілом кредита; 3093,56 грн. - нарахована пеня, що стверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем та підтверджено в судовому засіданні представником позивача (а.с.10-13). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач проживав на момент смерті з позичальником за однією адресою, по [ADDRESS] , що підтверждується копіями паспортів позичальника та відповідача, та банку стало відомо, що відповідач є спадкоємцем боржника, прийняв спадщину та має повернути банку борг. Встановленим є те, що АТ КБ «Приват Банк» 20.08.2016 року, відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, було надіслало претензію кредитора до державного нотаріуса Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори, в якій позивач просив повідомити чи відкривалась спадкова справа після померлого боржника [PERSON] , включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком. (а.с.128). АТ КБ «Приват Банк» 10.05.2018 року, повторно надсилав претензію кредитора до державного нотаріуса Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори, в якій позивач повторно просив повідомити чи відкривалась спадкова справа після померлого боржника [PERSON] , включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком.(а.с.46). Позивач додає до матеріалів справи відповідь Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори від 05.11.2018р., з якої вбачається, що із Спадкового реєстру було виявлено дані про спадкову справу після померлого [PERSON] , заведену в Другій Білоцерківській міській державній нотаріальній конторі Київської області, в зв`язку з чим претензію кредитора направлено за належністю (а.с.47). Встановлено, що 09.09.2019 року позивач звернувся з претензією до [PERSON] , як спадкоємця [PERSON] , про погашення заборгованості спадкодавця за кредитним договором №б/н від 19.03.2010 р в сумі 5278 грн. 29 коп., яка задоволена не була. (а.с.48) 21.07.2020 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Федоряка О.С., на виконання ухвали суду про витребування доказів, було направлено матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] за №58/2015 . З даних матеріалів вбачається що спадкоємцю за законом [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/8 часток квартири під [ADDRESS] (а.с.121). Отже, встановлено, що спадкоємцем [PERSON] є його син - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.101), заявою [PERSON] нотаріусу про прийняття спадщини (а.с.95). Інші спадкоємці, відсутні, що стверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 92-а-132). Представник позивача суду пояснила, що померлий [PERSON] був позичальником в АТ «Приватбанк», оскільки 19.03.2010 року уклав кредитний договір за яким отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 5300,00 грн. 08.07.2016 року банк було повідомлено про те, що [PERSON] помер. 20.08.2016 року, у строк встановлений ст.1281 ЦК України, Банк заявив претензійну вимогу до спадкоємців боржника, шляхом направлення на адресу Першої Білоцерківської міської державної нотконтори претензії кредитора, але відповіді не отримав. В подальшому 22.06.2018 року банк повторно направив до спадкоємців боржника, шляхом направлення на адресу Першої Білоцерківської міської державної нотконтори претензії кредитора. Представник зазначила, що у відповідності до приписів ч.2,3 ст.1281 ЦК України в редакції яка діяла станом на 01.10.2014 року - та у період часу пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, а саме ч.3 ст.1281 ЦК України: якщо кредитор спадкодавця не знав та не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк встановлений ст.1281 УК України приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Щодо строків позовної давності представник зазначила, що відповідно п.1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки був збільшений до 50 років. Відповідно до правил користування карткою, строк дії картки вказано на самій картці. Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки було встановлно до останнього дня грудня 2015року. Позивач звернувся з позовом до відповідача до спливу строку позовної давності. Також, представник зауважила, що згідно виписки по рахунку, вбачається що позичальник до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що позичальник знав про умови кредитування та визнавав свої зобов`язання за договором. Борг позичальника складає 5278 грн. 29 грн., борг нараховувася по 01.08.2016 року. Заперечуючи позов представник відповідача зазначає, що в матеріалах справи відсутня підписана [PERSON] заява б/н від 19.03.20210 року, наявна лише заява-анкета про приєднання до Умов правил надання банківських послуг, в якій міститься лише особиста інформація та дані про покійного батька відповідача [PERSON] , що є неналежним доказом. Крім того, надана позивачем копія Анкети-заяви вказує, що [PERSON] було видано зарплатну картку, а не платіжну «Універсальна». [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняв його син [PERSON] , оформив спадщину належним чином 04.12.2015 року, також відразу, відповідач подав копію свідоцтва про смерть у місцеве відділення «ПриватБанк». Представник відповідача звертає увагу, що відповідно ч.1 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Строк позовної давності сплив 27.11.2015 року. Також, відповідач вказав, що позивач був обізнаний щодо смерті позичальника [PERSON] , але ні з якими вимогами у встановлений законом термін щодо стягнення заборгованості з відповідача, як спадкоємця не звертався. Відповідач звертає увагу, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки останній звернувся до суду з даним позовом, лише, 19.03.2020 року, та просив відмовити в позові. Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з наступного. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до частини першої статі 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Представник відповідача, заперечуючи позов по суті вимог, вказав, що [PERSON] не погоджував Умови та Правила надання банківських послуг, не погоджував відсотків та інших умов, а підписав анкету зі своїми персональними даними, кредит не отримував. [PERSON] була видана зарплатна картка, згідно Анкети-заяви, а не кредитна «Універсальна». Однак, наразі, не можливо встановити, що за життя погоджував [PERSON] , підписуючи Анкету-Заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, чи знайомився з даними Правилами, і чи погоджував ліміт кредиту, відсотки, та інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В даному випадку, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення саме з підстав пропуску строку пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємця. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15. Відповідно до частини другої статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Матеріали справи містять безперечні докази обізнаності позивача про смерть боржника [PERSON] ще в липні 2016 року. 14.07.2016 року відповідач повідомив позивача про смерть позичальника і даний факт визнає позивач. 20.08.2016 року позивач звернувся до нотаріальної контори з претензією кредитора до спадкоємців боржника. Позивач вказує, що не отримував відповіді від нотаріальної контори, а тому не був обізнаний щодо наявних спадкоємців, а дізнався про спадкоємців боржника у вересні 2019 року та направив претензію відповідачу від 09.09.2019р., вважає, що строк для пред`явлення вимоги не було пропущено. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 1281 ЦК України, в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 1281 ЦК України в пототчній редакції кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Частина 3 ст.1281 ЦК України містить норму, не лише, щодо необхідної обізнаності кредитора про відкриття спадщини, але містить умову про можливість знати про відкриття спадщини. Позивач знав про смерть позичальника в липні 2016 року та міг дізнатися про оформлення спадкових прав спадкоємцями боржника. Поінформована особа піклується про свої права і вчиняє дії відповідно до свого волевиявлення. Поняття «законні очікування» слід розглядати як елементи верховенства права та «юридичної визначеності». Практика Суду ЄС і ЄСПЛ розглядає законні очікування як елемент правової визначеності в умовах відсутності єдиної теорії легітимних (законних) очікувань, придатних для всіх національних правопорядків. Зацікавлена особа має вчиняти активні дії на захист своїх прав та інтересів. Враховуючи, що АТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з даним позовом про стягнення із спадкоємця позичальника заборгованості по кредиту 04.05.2020р. (поштове відправлення на а.с. 59), тобто, у строк понад один рік з часу видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину (04.12.2015 р.), а також враховуючи, що позивачу було відомо про смерть позичальника за кредитним договором в липні 2016 року, але у визначені ст. 1281 ЦК України строки, АТ «Приватбанк» не звернувся з вимогою до спадкоємця, суд приходить до висновку, що позивач позбавлений права такої вимоги, оскільки не пред`явив вимоги до спадкоємців у встановлені Законом строки.

Outcome: dismissed