Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, в обґрунтування якого вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу народилась донька [PERSON] [INFO]. В подальшому в березні 2016 року шлюб між сторонами розірвано в судовому порядку. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26.12.2015 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Разом з тим з листопада 2015 по березень 2016 року позивач понесла додаткові витрати на утримання доньки, які складаються з щорічної плати за зберігання компонентів крові в розмірі 150 доларів США, які позивач внесла 12.12.2015р. та оплати послуг садочка № 43 за листопад 2015р. по березень 2016р. в сумі 1258,19грн. На підставі ч. 1 ст. 185 СК України позивач просить стягнути з відповідача половину понесених додаткових витрат на дитину в розмірі 629,09грн. та 75 доларів США. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що оплачувати послуги за договором про зберігання компонентів крові не має можливості, посилаючись на матеріальне становище. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав суду пояснення в яких вказав, що вказані витрати не відносяться до додаткових витрат на дитину, просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.04.2012 по 23.03.2016 року. Від даного шлюбу народилась [PERSON] [INFO] Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23.03.2016 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26.12.2015 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 600грн. щомісячно. Звертаючись до суду із даним позовом [PERSON] вказала, що в період шлюбу сторони уклали договір № 1046/08-12 від 13.08.2012 з Інститутом клітинної терапії, відповідно до умов якого Кріобанк зобов'язання переробити кров на її компоненти та зберігати компоненти крові у відповідності до умов договору, кров та/або компоненти крові будуть використовуватись для дитини в майбутньому. Згідно п. 1.3 договору строк зберігання крові та компонентів крові за цим договором становить 21 рік від дати народження дитини. Пунктом 8.1.3 договору передбачено, що щорічна плата за зберігання компонентів крові становить у сумі гривні еквівалентній 150,00 доларів США на дату платежу, не пізніше 31 січня щорічно. [PERSON] сплатила 21.01.2016 року за вказаним договором 3975,00грн., що еквівалентно 150 доларів США на дату платежу. Крім цього за відвідування неповнолітньою [PERSON] садочка № 43 «Горобинка» протягом листопада 20145 року -березня 2016 року позивач сплатила 1258,19грн. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006р. № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. До додаткових витрат на утримання дитини, обов'язок брати участь у яких відповідно до ст.185 СК України покладено на батьків, відносяться лише ті витрати, що викликані особливими обставинами, зокрема розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо, а не ті, які пов'язані з щоденним побутом дитини, а тому витрати на оплату послуг садочка до відносяться до додаткових витрат на дитину, адже такі потреби дитини, як харчування, в тому числі під час перебування в освітньому закладі, придбання їй одягу, взуття, канцелярських товарів, необхідних для навчання, іграшок для загального розвитку відносяться до щоденних і враховані законодавцем при обчисленні мінімального прожиткового розміру для дитини відповідного віку, відтак питання щодо їх розподілу між батьками врегульовано ст.ст. 180-184 СК України, й між сторонами по даній справі вирішено в судовому порядку з ухваленням відповідного рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої [PERSON]. Щодо стягнення з відповідача 75 доларів США за договором про зберігання компонентів крові, то судом враховано, що частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем не надано доказів, що ці витрати зумовлені потребами дитини і викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобо, каліцтвом тощо). Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed