Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] ,\~треті особи:\~Ічнянська міська\~рада Чернігівської\~області та\~державний нотаріус\~Ічнянської районної\~державної нотаріальної\~контори Шара\~В.В.\~про визнання\~недійсним свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що [INFO] померла\~його мати\~ [PERSON] .\~Після смерті\~останньої відкрилась\~спадщина на\~1/2\~частину житлового\~будинку з\~надвірними будівлями,\~що розташований\~ в\~ [ADDRESS] ,\~яку своєчасно\~прийняли по\~ј частині\~кожен він\~та його\~батько \~ [PERSON] ,\~так як\~проживали та\~були зареєстровані\~за однією\~адресою \~в [ADDRESS] \~разом із\~спадкодавицею.\~ [INFO] помер\~ [PERSON] .\~Після смерті\~останнього відкрилась\~спадщина на\~1/2\~частину житлового\~будинку з\~надвірними будівлями,\~що розташований\~ в\~ [ADDRESS] ,\~що належала\~йому на\~підставі Свідоцтва\~ про\~право власності\~на нерухоме\~майно від\~17\~лютого 2009\~року та\~на 1/4\~частину даного\~житлового будинку\~з надвірними\~будівлями,\~яку успадкував\~ [PERSON] \~після померлої\~дружини \~ [PERSON] ,\~але за\~життя юридично\~не оформив.\~Спадкоємцями після\~смерті [PERSON] \~являється позивач\~по справі\~та його\~сестра [PERSON] ,\~так як\~проживали та\~були зареєстровані\~за однією\~адресою \~в [ADDRESS] \~разом із\~спадкодавцем.\~Але 13\~листопада 2019\~року звернувшись\~до нотаріальної\~контори про\~видачу Свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~ йому\~повідомили,\~що на\~ім`я [PERSON] \~були видані\~Свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~законом \~від 08\~листопада 2019\~року на\~1/4\~частину житлового\~будинку з\~надвірними будівлями,\~що розташований\~ в\~ [ADDRESS] ,\~та Свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за законом\~ від\~08\~листопада 2019\~року на\~3/4\~частини житлового\~будинку з\~надвірними будівлями,\~що розташований\~ в\~ [ADDRESS] . Позивач вважає, що дані Свідоцтва про право на спадщину лише одному спадкоємцю [PERSON] видані незаконно, в зв`язку з чим просить визнати їх недійсними. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Також додатково пояснив, що до нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право га спадщину за законом звернувся лише 13 листопада 2019 року, так як вважав себе таким, що своєчасно прийняв спадщину після смерті батьків, так як був зареєстрований з ними за однією адресою. Також сестра [PERSON] запевнила його, що не потрібно звертатись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Всі дії з приводу прийняття спадщини зробить вона сама. Після того, як він дізнався про видачу вищевказаних свідоцтв, останній звернувся до правоохоронних органів та було відкрито кримінальне провадження № 42020271210000092 за ст. 366 КК України. Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2021 року було встановлено про внесення неправдивих відомостей шляхом складання та видачі завідомо неправдивих офіційних документів на прохання [PERSON] довідок про реєстрацію осіб №\~275 та № 276 за адресою: [ADDRESS] . Даний факт є підставою для визнання Свідоцтв про право на спадщину недійсними. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі з підстав, викладених й відзиві на позовну заяву. Державний нотаріус Ічнянської районної державної нотаріальної контори Шара В.В. в судове засідання не з`явилась, але надала суду пояснення по справі, в яких вказує що позивач не звертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті своїх батьків та не отримував відмови у вчиненні нотаріальної дії, а тому позовні вимоги в частині визнання свідоцтв про право на спадщину заявлені передчасно, а тому не підлягають задоволенню. Представник Ічнянської міської ради Чернігівської області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона проживає поряд із відповідачем по справі. Вказала, що в період, коли були живі [PERSON] та [PERSON] з ними проживала їх донька [PERSON] разом із своїм сином. Також з ними проживала бабуся. Після смерті [PERSON] проживали [PERSON] та [PERSON] зі своєю сім`єю. Позивач разом зі своїми батьками не проживав, так як мешкає в м. Києві разом зі своєю цивільною дружиною. На вихідних [PERSON] разом з дружиною приїжджали в с. Іржавець до батьків останньої, а до своїх батьків позивач лише періодично заходив в гості. По господарству він їм не допомагав. Коли захворіла [PERSON] , то вона приходила допомагати останній, так як [PERSON] в той період працював на двох роботах, а [PERSON] потребувала сторонньої допомоги. Свідок [PERSON] також підтвердив, що позивач не проживав разом з своїми батьками, так як мешкає в м. Києві. Він приїздив разом з цивільною дружиною в с. Іржавець до батьків останньої. До своїх батьків заходив лише в гості. Підтвердив, що [PERSON] разом зі своєю родиною проживала [ADDRESS] . [PERSON] допомагала своїм батькам, вони разом вели спільне господарство. Вислухавши учасників справи, дослідивши наявні матеріали та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с.5,9). Після смерті останньої відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] (а.с.6-7). Відповідно до довідки № 366 від 13 листопада 2019 року, виданої Іржавецьким старостинським округом Ічнянської міської ради Чернігівської області, [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Разом з нею були зареєстровані чоловік [PERSON] та син [PERSON] (а.с.8). [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с.9,10). Після смерті останнього відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] , що належала йому на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17 лютого 2009 року (а.с.6,7) та на 1/4 частину даного житлового будинку з надвірними будівлями, яку успадкував [PERSON] після померлої дружини [PERSON] , але за життя юридично не оформив. Згідно довідки № 367 від 13 листопада 2019 року, виданої Іржавецьким старостинським округом Ічнянської міської ради Чернігівської області, [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] хоча був і зареєстрований, але за даною адресою не проживав (а.с.11). Відповідно до\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно\~ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1222 Цивільного кодексу України\~визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ст. 1218 Цивільного кодексу України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За\~ст. 1297 Цивільного кодексу України\~встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до\~ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Норми ч. 1\~ст.\~1267\~Цивільного кодексу\~України вказують,що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з частинами 1, 3, 5\~статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу\~він не заявив про відмову від неї. З пояснень позивача вбачається, що в силу положень ч. 3\~ст. 1268 Цивільного кодексу України,\~\~він, як спадкоємець першої черги, вважається таким, що прийняв спадкове майно,\~оскільки на момент смерті батьків був зареєстрований разом з ними. Але в судовому засіданні встановлено та підтверджено показами свідків, а також самим [PERSON] , що останній хоча був зареєстрований в [ADDRESS] , але на момент смерті батьків за даною адресою разом з ними не проживав, так як має інше місце проживання. Згідно п. 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов`язково вимагаються відповідні документи. 08 листопада 2019 року державним нотаріусом Ічнянської районної державної нотаріальної контори Шарою В.В. була прийнята від [PERSON] заяви про прийняття спадщини після смерті батьків та видачу свідоцтв про право на спадщину, які зареєстровані в книзі для реєстрації спадкових справ, спадкові справи № 388/2019 та № 389/2019. В заяві [PERSON] про прийняття спадщини вказана інформація про наявність іншого спадкоємця першої черги позивача [PERSON] (а.с.32-38). Цього ж дня державним нотаріусом були видані [PERSON] два свідоцтва про право на спадщину за законом, які були зареєстровані в реєстрі за № 907 та № 908 (а.с.12-13). Відповідно до\~статті 1301 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Як роз`яснено у пункті 27\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до\~статті 1301 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. [PERSON] в якості підстави для визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину посилався на те, що [PERSON] не мала права на спадкування, на не повідомлення позивача про право прийняти спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, тому вважає, що нотаріус незаконно видав вищевказані свідоцтва про право на спадщину лише одному спадкоємцю [PERSON] . Відповідно п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. П. 1.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вказує, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Згідно з п. 4.14 вказаного Порядку, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Під час розгляду справи було встановлено, що державний нотаріус видав свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на підставі заяви останньої на доданих до неї документів. Крім того, суд ураховує, що особливість визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину як спеціального способу захисту спадкових прав судом зумовлена сутністю свідоцтва про право на спадщину, яке за своєю правовою природою не є правочином. Як наголошено у постанові Верховного Суду від 15.10.2019 року № 916/780/18 свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права і не породжує, не змінює і не припиняє права та обов`язки, тобто не є правочином. Однак свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину, і такий посвідчуваний документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі. Таким чином, суд встановив, що оспорені свідоцтва про право на спадщину видані [PERSON] , станом на час розгляду цієї справи у суді не порушують прав позивача, так як судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] спадщину після смерті матері та батька не прийняв, так як виходячи зі змісту ч. 1\~ст. 1272 ЦК України, не подання заяви на прийняття спадщини позивачем, слід вважати фактичним неприйняттям спадщини, а тому суд дійшов висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними. За таких обставин, враховуючи, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що видачею оспорюваних свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] були порушені його права, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, залишивши понесені судові витрати за позивачем відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed