Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить позбавити [PERSON], [INFO], уродженки с. Щорсівка, Генічеського району, Херсонської області батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. В поданому позові позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2002 року він і відповідачка декілька років перебували у фактичних шлюбних відносинах і 10.01.2003 року у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Крім їх спільної дитини відповідачка мала дочку, [PERSON] [INFO], відносно якої її було позбавлено батьківських прав. Раніше відповідачка була зареєстрована у належному йому будинку, але з 2008 року фактично там не проживає. У зв'язку з цим через рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 30.05.2017 року вона позбавлена права користуватися жилим приміщенням. Крім того вона декілька разів проникала в його житло та крала речі. З 2008 року відповідачка взагалі усунулася від участі у вихованні і утриманні своєї дочки, веде антигромадський спосіб життя і долею дочки не цікавиться. Зі свого боку він повністю виконує свої батьківські обов'язки. А тому він вважає за необхідне позбавити її батьківських прав. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позові. Просив суд задовольнити позов про позбавлення батьківських прав відповідача. Крім того, доповнив, що відповідачка веде аморальний спосіб життя, не працює, не має постійного житла. Проживали вони без реєстрації шлюбу приблизно 2-3 роки в смт. Новоолексіївка. Потім вона покинула його з двома дітьми. Щодо старшої доньки, батьком якої він не являється її позбавили батьківських прав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні у задоволенні позову повністю заперечувала. Крім того вказала, що дійсно з 2012 року вона не проживає разом з позивачем, так як у них були постійні сварки та бійки. Постійної роботи зараз вона не має, проте знаходиться на обліку, як особа що шукає роботу. Життям дочки цікавиться. Представник зацікавленої особи Служби у справах дітей Генічеської РДА Херсонської області Малецький Я.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив суд їх задовольнити.. Суд вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши докази надані сторонами, вивчивши висновок Служби у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації, вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що з 2002 року позивач і відповідачка декілька років перебували у фактичних шлюбних відносинах і 10.01.2003 року у них народилася дочка [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Крім їх спільної дитини відповідачка мала дочку, [PERSON] [INFO], відносно якої її було позбавлено батьківських прав. Раніше відповідачка була зареєстрована у належному позивачу будинку, але з 2008 року фактично там не проживає Згідно статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до матеріалів справи та пояснень позивача та відповідача, встановлено, що вона успіхами дитини та її навчанням цікавиться, матеріальну допомогу надає більше позивач. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його можна застосовувати тоді, коли це викликано необхідністю. Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом приймається до уваги те, що відповідачка не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та нарколога, періодично цікавиться життям своєї дочки, а тому суд не вважає, що є доцільним позбавляти її батьківських прав, адже позивачем не надано суду достатніх підстав вважати, що відповідачка повністю не цікавиться життям дитини та веде аморальний спосіб життя, як було заявлено у позові та судовому засіданні. Згідно з ч. 3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Матеріалами справи не підтверджена винна поведінка [PERSON], щодо ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач та відповідач, як на підставу своїх вимог та пояснень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed