Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

31 травня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вище зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.04.2016 року громадянин [PERSON] наніс йому тілесні ушкодження, з приводу яких він написав заяву до Кобеляького ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення винної особи до кримінальної відповідальності. Однак, протягом місяця слідчий Кобеляцької міліції [PERSON] ніяких мір не приймав для розкриття злочину, через що на звернення позивача він був відведений від розслідування злочину,що вважає доказом бездіяльності слідчого. Після передачі справи до Козельщинського відділення Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області слідчий [PERSON] порушуючи права позивача на ефективний захист від злочинних посягань, не оглянув та не приєднав до матеріалів справи відеозапис події, що є основним доказом, в якості свідків допитав друзів підозрюваного,які надали неправдиві свідчення, не провів слідчий експеримент на місці події, а проводив його біля моргу в місті Кобеляки, не направив позивачу постанову про закриття кримінального провадження, чим позбавив позивача права оскаржити дану постанову. Через ці порушення слідчим обох відділень заявлені відводи, які задоволені, що позивач вважає доказом того, що слідчі [PERSON]. та [PERSON] неякісно проводили слідство, а керівники слідчих відділів Козельщинського та Кобеляцького ВП ГУНП [PERSON] та [PERSON] неякісно, недбало здійснювали контроль за проведенням слідства по справі про спричинення позивачу тілесних ушкоджень громадянином [PERSON] Заступником прокурора Полтавської області [PERSON]. була формально скасована постанова [PERSON] про закриття кримінального впровадження від 12.12.2016 року та дана вказівка спрямувати слідство проти позивача, на що вказує недовіра до у висновка експерта [PERSON], яка проводила експертизу по медичній документації та вказівка опитати зацікавлених осіб працівників банку та приєднати до матеріалів кримінальне провадження про розбиття скла в банку. Разом з цим зазначав,що протягом тривалого часу ніяких дій по нагляду за слідством по даній справі ніхто не вчиняв ні процесуальний прокурор [PERSON]., ні [PERSON] Приьому позивач вважає, що слідство по факту його побиття [PERSON] 02.04.2016 року проводилося неякісно, відбувалася фальсифікація, монтаж відеозапису та інше. Незаконними діями відповідачів йому завдано значну моральну шкоду та шкоди здоров»ю позивача, яку він оцінює в 47 тисяч грн, так як він хворіє тяжкою невеликованою хворобою, змушений був пережити моральні, душевні та фізичні стражданя від незаконних дій та бездіяльності відповідачів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримував на наполягав на його задоволенні, посилаючись на надані докази неправомірності лій органів досудово розслідування та прокуратурита погіршення стану здоров»я та необхідність проведення лікування. Представники Прокуратури Полтавської області та Козельщинськоговідділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області [PERSON] та [PERSON] позову не визнали та показали, що слідчий [PERSON] отримавши матеріали кримінального провадження по факту побиття позивача, провів усі невідкладні слідчі дії, встановив обставини, за яких відбувались зазначені події, провів медичні експертизи, вилучив відеозапис події злочину. Враховуючи, що в ході розслідування виникла необхідність перевірки відеозапису події бійки, на якому був відсутній запис дати події, слідчому надавались вказівки щодо проведення подальшого розслідування, які долучені до матеріалів справи. Вважали, що позивачем не надано доказів винної поведінки працівників органів досудового розслідування та прокуратури, які здійснювали розслідування у межах своєї компетенції та відповіднодо вимог закону та не є суб»єктами матеріальної відповідальності. Посадові особи Козельщинського та Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області та представники ціх органів в судові засідання не з»являлись, повідомлені про розгляд справи належним чином. Державне казначейство Українипредставника до суду не направило, повідомлено належним чином про судовий розгляд справи. Судом встановлено, що 02.07.2016 року об 11год 30хвилин біля приміщення Кобеляцького відділення «Полтава-Банк» в м. кобеляки, вул.Перемоги,8 між [PERSON] та [PERSON] виникла сварка, яка переросла убійку, в ході якої позивачу спричинені легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров»я ( аркуш 97). В цей же день за повідомленнями позивача та Кобеляцької районної лікарні внесено до ЄРДР інформацію про вчинення кримінального правпорушення №120161701900000206 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України ( аркуші 81-82). Слідчим суддею Кобеляцькогорайонного суду [PERSON] 22.04.2016 року задоволена заява позивача про відвід усім слідчим Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області з підстав недовіри ( аркуш 76). В матеріалах кримінального провадження мається вилучений відеозапис подій 02.04.2017 року, фотокопія епізодів якого надана позивачем та не заперечується відпвідачами, присутніми у судовому засіданні ( аркуші 99-103). Постановою слідчого [PERSON] від 24.06.2016 року призначена судово-медична експертиза, яка проведена 28.06.2017 року з висновком про наявність у позивача ЗЧМТзі струсом головного мозку, перелому кісток носа зліва без зміщння , садна та синці на обох повіках, в області кута нижньої щелепи( аркуші 90-92). 28.09.2016 року слідчим [PERSON] винесено постанову про оголошення підозри [PERSON], яка не погоджена з прокурором, а тому не оголошена. 22.11.2016 року [PERSON] виніс постанову про закриття кримінального провадження 1201617019000206 за ч.2 ст.126 КК України за відсутністю складу правопорушення, що викликало у позивача недовіру до слідчого і його заява про відвід слідчого [PERSON] ухвалою слідчого судді [PERSON] від 12.01.2017 року задоволена (аркуш 70). Із листа Прокуратури Полтавської області від 01.03.2017 року, адресованої позивачу, вбачається, що постанова від 22.11.2016 року скасована, а справа направлена для продовження досудового розслідування. Позивачем надано на підтвердження витрат на лікування чеки про придбання ліків (аркуші 161-163). Вислухавши осіб, що з»явились в судове засідання, вивчивши надані докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог. У відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України: 1.Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 2. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. 3. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. 4. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Встановлено, що юридичні підстави для відшкодування шкоди позивачу в порядку передбаченому ЗУ « Про поряд ок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» на даний час відсутні, оскільки незаконність вчинених відносно нього процесуальних дій в ході кримінального провадження, не встановлена. Враховуючи, що позивач не притягувався до кримінальної відповідальності, до нього не застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або підписки про невиїзд, він не затримувався, на нього не накладалось адміністративне стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, суд дійшов висновку про неможливість застосування до спірних правовідносин положень ч.2 ст.1176 ЦК України. Згідно до ч.6 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Відшкодування юридичною особою шкоди, завданої працівником дежавного органу під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, здійснюється за правилами ст.1172 ЦК України. Відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснюється за правилами ст.1167 ЦК України з урахуванням вимог ст. 23 ЦК України та роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна та інше. Моральна шкода відшкодовується одноразово. Згідно зіст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлени статтею 61 цього Кодексу. Надаючи оцінку зазначеним вище обставинам , та доказам , які наявні в матеріалах справи суд приходить до висновку, що належних доказів неправомірності дій органів досудового розслідування позивачем не було надано. Його незгода з діями органів досудового розслідування сама по собі не свідчить про їх незаконність. В матеріалах відсутні і докази на підтвердження того, що внаслідок дій посадових осіб органів досудового розслідування та прокуратури, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях. Посилання на те, що такі дії спричинили зміну його життєвих обставин, належними та допустимими доказами не підтверджено. Факт тривалого досудового розслідування не свідчить про завдання позивачу моральної і матеріальної шкоди та про наявність підстав для її відшкодування, так як для наявності зобовязання по відшкодуванню шкоди відповідно до ст. ст. 1166-1167,1176 ЦКУкраїни потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу прокуратури, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний звязок між його діями та шкодою, які,в свою чергу, не доведені позивачем. Надаючи оцінку факту скасування заступником прокурора Полтавської області постанови слідчого [PERSON] суд приходить до висновку, що підставою скасування постанови слідчого при закритті кримінального провадження було невиконання вимог КПК України щодо дослідження всіх обставин справи. Аналогічний вимога міститься і в вказівках слідчому прокурора місцевої прокуратури про необхідність проведення додаткових процесуальних дій. Однак сама по собі ця обставина не є підставою для відшкодування моральної шкоди. У відповідності до вимог ст.16 ЦПК України не допускається об'єднанню в одне провадження вимоги, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. Законність закриття провадження може бути встановлена виключно в порядку передбаченому КПК України. Таким чином суд приходить до висновку про недоведеність позивачем у справі своїх позовних вимог. На підставі ст.ст. 16, 23, 1176 ЦК України,

Outcome: dismissed