Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

В липні 2013 року ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» звернулась з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що Позивач відшкодував шкоду в розмірі 9335,20 грн, завдану дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася з вини Відповідача, а тому має право зворотної вимоги (регресу) до останнього. Свої вимоги мотивує тим, що 15 червня 2009 року між ЗАТ «СК «Інгосстрах» та [PERSON] було укладено Договір добровільного наземного страхування K3R4AE00000127, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Альфа Ромео», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 26 березня 2010 року на перехресті вул. В.Жетомирській та вул. Володимирської в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Альфа Ромео», державний реєстраційний номер [NUMBER], та автомобіля марки «Ніссан», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2010 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], який порушив пункт 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України. Згідно з даними звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля «Альфа Ромео», державний реєстраційний номер [NUMBER], №0217 від 30.03.2010 року, складеним оцінювачем [PERSON], вартість матеріального збитку складає 35170,94 гривень. На виконання умов договору страхування Позивач виплатив страхове відшкодування у зазначеному розмірі за вирахуванням франшизи, тобто в сумі 34835, 20грн. Крім того, Позивач зазначає, що ним додатково понесені витрати в розмірі 250 гривень за проведення оцінки розміру заподіяної шкоди. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована на підставі Полісу №ВВ/6548905 у ПрАТ СК «Провідна», і зазначеною страховою компанією було виплачено Позивачу суму в межах ліміту в розмірі 25500 грн, Позивач просить стягнути з Відповідача суму, не покриту страховим відшкодуванням, виплаченим СК «Інгосстрах», та витрати на проведення оцінки шкоди в загальній сумі 9335,20 грн. У судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні під час розгляду справи по суті проти задоволення позову заперечував, наполягаючи на тому, що розмір спричиненої майнової шкоди, відповідно до наданого Позивачем висновку спеціаліста, на його думку, є значно завищеним. Крім того, Відповідач просив застосувати наслідки пропуску Позивачем строку позовної давності за вимогами до нього. Заслухавши пояснення представника Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 червня 2007 року між ЗАТ (ПрАТ) «Страхова компанія «Інгосстрах» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту K3R4AE00000127, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Альфа Ромео», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 25 березня 2010 року на перехресті вул. Володимирської та вул. В.Житомирської в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Альфа Ромео», державний реєстраційний номер [NUMBER], та автомобіля марки «Ніссан», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2010 року було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], який порушив пункт 8.7.3(е) Правил дорожнього руху. Зазначена постанова ніким не була оскаржена, набрала чинності. Відповідно до Звіту №0217 від 30.03.2010р., складеного ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Альфа Ромео», д/н [NUMBER], в результаті його пошкодження складає 35170,94 гривень. (а. с. 7-18) Фактично вартість проведеного ремонту автомобіля складає 59308,02 грн, що підтверджується актами виконаних робіт ТОВ «ВіДі Автострада». (а.с.46-47) Позиція Відповідача про завищення даних про оцінку вартості майнової шкоди не підтверджена ним документального, альтернативного розрахунку суду не надано. Встановлено, що Позивач виплатив потерпілій особі страхове відшкодування (за вирахуванням франшизи) в розмірі 34585,20 гривень, що підтверджується наданою суду копією платіжного доручення №5391 від 30.04.2010р. (а.с.20) Відповідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент пригоди була застрахована в ПрАТ СК «Провідна» на підставі Полісу №ВВ/6548905 в межах ліміту відшкодування в розмірі 25500 гривень з франшизою рівною « 0» гривень, зазначеною страховою компанією було відшкодовано Позивачу понесені ним витрати в межах ліміту, а отже, невідшкодованою залишилась сума в розмірі 9085,20 гривень. Таким чином, вимоги Позивача до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації в межах виплаченого страхового відшкодування та непокритого виплатою ПрАТ СК «Провідна» є нормативно обґрунтованими. Разом з тим, у відповідності до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з п.27 Постанови Пленуму ВССУ від 1 березня 2013 року N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при суброгації (ст. 993 ЦК, ст.27 Закону України "Про страхування") перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, тобто з дня заподіяння матеріальної шкоди застрахованому майну. Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода сталась 25 березня 2010 року, а Позивач звернувся до суду з вимогами до винної особи лише в липні 2013 року, він пропустив встановлений законом строк звернення за захистом своїх прав, що за наявності заяви Відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, є підставою для відмови у позові. Що стосується вимог про стягнення з [PERSON] суми в розмірі 250 гривень, які були сплачені Позивачем за оцінку вартості матеріального збитку, то в даному випадку такі витрати не входять до складу виплаченого Позивачем страхового відшкодування, а тому можливість їх стягнення з Відповідача на підставі ст.993 ЦК України відсутня.

Outcome: dismissed