Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

22 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ № 10004/0459 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про визнання незаконним і скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказувала, що наказом відповідача № 1875-к від 12.05.2012 року вона була прийнята на роботу по переводу в ТВБВ№ 10004/0459 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на посаду завідуючого архівом. Наказом № 704-к від 27.03.2014 року вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, на підставі докладної записки від 18.03.2014 року заступника управляючого ТВБВ № 10004/0459 [PERSON] Дана записка містить відомості, що 18. 03.2014 року вона була відсутня на робочому місці із 10.00 до 15.30 годин без поважних причин, виправдувальних документів вона не надала. Однак, вона була відсутня на робочому місці з 12.30 годин до 15.30 годин за рахунок свого перериву, передбаченого з 13.00 до 14.00 годин, що передбачено ст..66 КЗпП України і штатним розкладом АТ «Ощадбанк». Про час своєї відсутності вона попереджала начальника відділу кадрів та заступника управляючого [PERSON] Відповідно порушення трудової дисципліни з її боку не було, догану їй оголосили незаконно. Просила визнати незаконним та скасувати наказ № 704-к від 27.03.2014 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Ухвалою суду від 20 серпня 2014 року був змінений відповідач, Донецьке обласне управління акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі ТВБВ № 10004/0459 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на належного Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Позивачка [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі та надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, додатково пояснила, що з лютого до початку березня 2014 року знаходилася на лікарняному, та з прийому лікаря її забрала швидка до хірургічного відділення, де у неї була виявлена пухлина, яку терміново необхідно було оперувати, однак для цього необхідно було пройти обстеження та здати аналізи. 18.03.2014 року вона по телефону замовила талончик та з ранку попередила [PERSON] і [PERSON] з відділу кадрів, що їй необхідно в лікарню на 13.20 годин. Пояснювала, що в той день з ранку вона знаходилася у відділені банку, яке розташовано по проспекту Ленінградському,43, після чого поїхала на своє робоче місце, яке розташовано по проспекту Ілліча,50. З роботи вона пішла в 12.30 годин, однак у зв'язку з тим, що у лікаря було багато людей і вона зрозуміла, що їй необхідно затриматися, декілька разів телефонувала [PERSON] та попереджала, що затримається. На роботу вона прийшла 15.30 годин, однак сильно нервувала, тому не взяла одразу довідку у лікаря. У неї п'ятиденка і інших шляхом пройти обстеження вона не мала можливості. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Чеснюк О.І., яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги не визнала та пояснила, що 18.03.2014 року працівники філії банку, розташованому по проспекту Ілліча,50 направили до відділення по проспекту Ленінградському,43 інформацію, що позивачка з 08.00 до 19.00 годин на роботі не з'являлася. На звернення керівництва до позивачки про надання пояснень про відсутність на робочому місці, ні яких довідок із лікарні, не дала, тому вони вимушені були винести наказ та оголосити позивачці догану. Крім того, звертала увагу суду, що з боку позивачки був пропущений строк звернення із даним позовом до суду, так як наказ був винесений 27.03.2014 року, з яким позивачка була ознайомлена 28.03.2014 року, а до суду звернулася лише 22.07.2014 році. Просила в задоволені позову відмовити у повному обсязі. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює заступником управляючого «Ощадбанком», позивачка знаходилася безпосередньо у нього в підпорядкуванні. 18.03.2014 року позивачка з ранку знаходилася на роботі у головному відділені банку, яке розташовано по проспекту Ленінградському, 43, потім з'явилася тільки у вечері. Позивачка ставила його до відома, що їй потрібно до лікаря, і він їй пропонував написати заяву за свій рахунок, але вона відмовилася. Вказував, що позивачка не знаходилася на робочому місце з 09.00 годин до 15.30 годин, після появи позивачка ніяких документів про причини відсутності, не надала. У зв'язку з тим, що позивачка по роду своєї праці могла їздити і в інші відділення, вони телефонували в Іллічівське відділення, і їм надали письмову відповідь, що позивачка на робочому місце у даному відділені 18.03.2014 року взагалі не була. Також свідок вказував, що разом із [PERSON] та [PERSON] перевіряв знаходження позивачки 18.03.2014 року на робочому місці і в зв'язку з її відсутністю вони склали акт. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює касиром у Іллічівському відділені Ощадбанку. Позивачка дійсно іноді приїжджає в Іллічівське відділення банку по роду праці, але вона затверджує, що 18.03.2014 року позивачка в даному відділені не появлялася, про що вони надали письмову записку до головному відділення банку на ім'я керуючого. Вказувала, що Тамаза, яка разом із нею підписувала вищевказану записку на цей час звільнилася та переїхала на інше місце проживання. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює спеціалістом служби по роботі з персоналом у головному відділені Ощадбанку по проспекту Ленінградському, 43. 18.03.2014 року позивачка на початку робочого дня підходила до неї і казала, що їй необхідно відлучитися щоб піти до лікаря, на що вона відправила її до керівника. Через деякий час позивачка знову прийшла до неї та повідомила, що [PERSON] говорив що треба написати заяву за свій рахунок на цілий день, проте їй необхідно лише півдня, вона їй відмовила та знову відправила до керівництва. Пояснила, що вона не бачила у скільки пішла і у скільки прийшла позивачка, однак 18.03.2014 року декілька разів проходила повз робочого місця позивачка і не бачила її. Вказувала, що колегіально вони не ходили та не перевіряли знаходження позивачки на робочому місці 18.03.2014 року, а ходили кожен по черзі та склали акт, однак хто вказав в акту час відсутності позивачки на робочому місці, їй не відомо. Також вказувала, що їй відомо, що позивачка була на лікарняному, робила операцію, але їй не відомо пов'язано це з відвідуванням позивачкою лікаря 18.03.2014 року. Вказувала, що [PERSON] яка разом із нею та [PERSON] підписувала акт, звільнилася та переїхала на інше місце проживання. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Факт перебування позивачки [PERSON] у трудових правовідносинах з відповідачем сторонами не заперечується, та підтверджується записом № 32 в трудовій книжці позивачки та наказом № 1875 від 12.05.2012 року, згідно якого [PERSON] була прийнята Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» на посаду завідувача архіву служби господарського обслуговування ТВБВ № 10004/0459 (1-го А типу), в порядку переведення з філії Маріупольське відділення № 8013 АТ «Ощадбанк» (а.с.39; 45-48). Згідно із наказом № 1133/13-к від 07 липня 2014 року [PERSON] була звільнена із підприємства за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, ст.38 КЗпП України (а.с.41). Згідно наказу ПАТ «Державний ощадний банк України» № 704-к від 27.03.2014 року, завідувачу архіву служби господарського обслуговування ТВБВ № 10004/0459 (1-го А типу) [PERSON] була оголошена догана. Підставами стало: службова записка керуючого ТВБВ № 10004/0459 (1-го А типу) [PERSON] від 24.03.2014 року; пояснювальна записка [PERSON] від 21.03.2014 року № 334, акт «про відсутність на робочому місці 18.03.2014 року з 10.00 до 15.30 годин без поважної причини» від 18.03.2014 року № 392/1, доповідна записка заступника керуючого ТВБВ № 10004/0459 (1-го А типу) [PERSON] від 18.03.2014 року № 318. З даним наказом позивачка [PERSON] була ознайомлена 28.03.2014 року, про що свідчить її підпис (а.с.7). Як вбачається із доповідної записки заступник керуючого ТВБВ № 10004/0459 (1-го А типу) [PERSON] 18.03.2014 року № 318, повідомив керуючого банком, про відсутність позивачки [PERSON] на робочому місці з 10.00 годин до 15.30 годин без поважних причин (а.с.35). Згідно акту про відсутність на робочому місці завідувача архівом служби господарського обслуговування ТВБВ № 10004/0459 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] від 18.03.2014 року за № 392/1, складеного комісією у складі: заступника керуючого ТВБВ № 10004/0459 [PERSON], головним економістом відділу банківського бізнесу [PERSON] та головним спеціалістом служби роботи з персоналом [PERSON], вбачається, що 18.03.2014 року [PERSON], завідувач архівом служби господарського обслуговування, була відсутня на робочому місці з 10.00 до 15.30 годин (усього 5 годин 30 хвилин). Також в акті зазначено, що [PERSON] свою відсутність пояснила тим, що була на прийомі у лікаря, проте документів, які б пояснювали її відсутність, не пред'явила (а.с.34). Відповідно до службової записки складеною завідуючою ТВБВ № 10004/0489 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вбачається, що 18 березня 2014 року в ТВБВ № 10004/0489 з 08.00 до 19.00 годин завідуюча господарською частиною і архівом [PERSON] на роботу не з'явилася (а.с.38). Відповідно до службової записки складеної керуючим філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] на ім'я начальника філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» Дадасова В.М. вбачається, що 18 березня 2014 року було встановлено, що завідуюча архівом служби господарського обслуговування [PERSON] самовільно залишила робоче місце не отримав на це дозволу. Документів що виправдовують її відсутність на робочому місці надано не було. Адміністрація ТВБВ несе відповідальність за підлеглих на протязі робочого часу, факт самовільного залишення робочого місця негативно впливає на дисципліну працівників відділення та міг призвести до загрози безпеці та здоров'ю. (а.с.36) Конституція України гарантує право кожного громадянина на працю, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, гарантує рівні можливості у виборі роду трудової діяльності та захист від незаконного звільнення. Згідно зі ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до посадової інструкції завідуючої архівом служби господарського обслуговування ТВБВ1-А ТИПУ № 10004/0459 Філії - Донецьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» позивачка несе персональну відповідальність за якість виконання своїх посадових обов'язків, за порушення трудової дисципліни та чинного законодавства. Нормативних документів банка. Згідно із пояснювальною запискою на ім'я керуючого ТВБВ № 10004/0459 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» [PERSON], [PERSON] вказувала, що перед майбутньою операцією їй необхідно було пройти додаткове обстеження 18.3.2014 року, та вона замовила талончик до лікаря на 13.20 годин. Своє робоче місце вона залишила в 12.30 годин на роботу з'явилася в 15.30 годин, так як до лікаря було забагато народу. (а.с.37) Відповідно до довідки Комунального Закладу «Пологового будинку» №2 міста Маріуполя від 27 листопада 2014 року, [PERSON] 18 березня 2014 року з 13-00 до 15 -00 знаходилась у жіночій консультації пологового будинку №2 у лікаря [PERSON] зі скаргами на біль в жіночих статевих органах. Хвора страждає на симптомну лейоміому матки, яка підлягає оперативному втручанню. Відповідно до виписок із медичної карти хворого, [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікування в КЗ «Пологовий будинок» № 2 міста Маріуполя з 01 квітня 2014 року по 07 квітня 2014 року та в період з 23 квітня 2014 року по 30 квітня 2014 року. З діагнозом - лейоміома матки. Як встановлено положеннями ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Частиною 1 статті 147-1 КЗпП України встановлено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно зі ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення в межах передбаченого строку й лише за винне невиконання або винне неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов'язків. Як встановлено судовим розглядом, з приводу порушень позивачки трудових обов'язків, відповідач при прийнятті рішення про оголошення догани не прийняв до уваги усі вищенаведені обставини залишення позивачкою 18 березня 2014 року своєї роботи і що саме стан здоров'я позивачки та необхідність терміново звернутися до лікаря могли потягти за собою відсутність позивачки на робочому місті у пред'явлений період. Не були прийняти до уваги також і пояснення позивачки з приводу її відсутності на робочому місці зазначені нею в пояснювальній записці, де вона вказувала, що перед майбутньою операцією їй необхідно було пройти додаткове обстеження 18.03.2014 року, та вона замовила талончик до лікаря на 13.20 годин. Своє робоче місце вона залишила в 12-30 годин на роботу з'явилася в 15.30 годин, так як до лікаря було забагато народу. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] також підтвердили той факт, що позивачка зазначала саме причину її відсутності на робочому місці - необхідність звернутися до лікаря, ще з ранку 18 березня 20014 року. Тобто роботодавцем не з'ясовувались наявність чи відсутність поважності причин відсутності позивачки на роботі. Крім того, позивачем не усунута суперечливість відомостей стосовно відсутності позивачка на робочому місті саме з 10-00 до 15-30 годин, оскільки позивачка в судовому засідання наполягала, що вона була відсутня на робочому місці з 12-30 годин, про що вказала в пояснювальній записці від 21 березня 2014 року. На підтвердження доводів позивачки також свідчить довідка медичного закладу в якій зазначено, що позивачка знаходилась в жіночій консультації з 13-00 до 15-00 годин. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] також пояснила, що в ранку 18 березня 2014 року бачила позивачку, але вона не бачила у скільки позивачка пішла і у скільки прийшла, що колегіально вони не ходили та не перевіряли знаходження позивачки на робочому місці 18.03.2014 року, а ходили кожен по черзі та склали акт, однак хто вказав в акту час відсутності позивачки на робочому місці, їй не відомо. З огляду на вищезазначені обставини справи, та видання наказу ПАТ «Державний ощадний банк України» № 704-к від 27.03.2014 року, суд доходить до висновку про наявність у діях відповідача упередженості і намагання складення штучних умов для оголошення догани позивачці [PERSON] Відповідно до ст. 149 ч. 3 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Перевіряючи правильність накладення дисциплінарного стягнення, суд, із врахуванням обставин справи вважає, що адміністрацією ПАТ «Державний ощадний банк України» не в достатній мірі були враховані: тяжкість, шкоду, обставини даного конкретного проступку, у зв'язку з цим суд доходить до висновку про неадекватність порушенню і поспішність застосування відповідачем до [PERSON] такої міри дисциплінарного стягнення як оголошення догани. Таким чином, суд вважає, що оголошення позивачці догани здійснено з порушенням вимог ст.149 КЗпП України, тобто незаконно. Разом з тим, згідно положень ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Як вбачається з матеріалів справи з наказом ПАТ «Державний ощадний банк України» за № 704-к від 27.03.2014 року позивачка [PERSON] була ознайомлена 28.03.2014 року, про що свідчить її підпис (а.с.7). З позовною завою про визнання незаконним та скасування зазначеного наказу позивачка звернулася 22 липня 2014 року, тобто поза межами строків встановлених ст.233 КЗпП України. Згідно зі ст 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, встановлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Отже, суд вважає що поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, як і доказів їх наявності, позивачкою не наведено і в ході судового розгляду їх не встановлено, у зв"язку з чим суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку. Таким чином, відмовляючи в задоволенні позову про визнання незаконним і скасування наказу ПАТ «Державний ощадний банк України» за № 704-к від 27.03.2014 року у зв"язку із пропуском звернення до суду.

Outcome: dismissed