Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

У червні 2021 року орган опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на наступні обставини. Так, у листопаді 2015 року Чернівецьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було розпочато роботу із родиною відповідачки, при цьому встановлено, що остання разом зі своїм співмешканцем та шістьма дітьми, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживали за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою умови проживання родини були незадовільні: в кімнаті не прибрано, накурено, в одному з кутків облаштовано маленьку кухню, туалет спільного користування знаходиться в коридорі і дуже брудний, в квартирі відсутня ванна кімната та належні ліжко-місця для дітей (діти спали на підлозі). Дорослі вели нездоровий спосіб життя, вживали алкогольні напої та, як наслідок, неналежно доглядали за дітьми. Під час соціального супроводу до помешкання потрапити вдавалось не завжди. Мати рекомендації працівників соціальних служб не виконувала, зустрічей уникала на телефонні дзвінки не відповідала. В подальшому, родина змінила місце проживання та у 2017 та 2018 роках з метою встановлення місця проживання та перебування матері і дітей соціальні працівники звертались у поліцію. В листопаді 2018 року відповідач вийшла на зв`язок із соціальними працівниками та було встановлено, що відповідач орендувала житло за адресою: [ADDRESS] , де планує постійно проживати з дітьми. Фахівцями Центру 28.11.2018 року здійснено оцінку потреб родини за вказаною адресою та з`ясовано, що трикімнатна квартира має усі комунальні зручності, діти забезпечені належними місцями для сну, навчання, зберігання речей та дотримання гігієни. Відповідач оформила усі належні їй соціальні виплати та допомоги (близько 15000 грн.). Адміністрація Карапчівської загальноосвітньої школи-інтернату повідомила, що мати у навчальному закладі буває рідко, діти продовжують подорожувати самостійно до школи і назад додому, але зв`язок з вчителями підтримує в телефонному режимі. У зв`язку із тим, що родина подолала складну життєву обставину і надалі мати здатна самостійно вирішувати свої проблеми, робота з родиною [PERSON] була припинена. Натомість, 04.01.2021 року надійшло повідомлення щодо неналежного виконання батьківських обов`язків громадянкою Придій СВ.. Працівниками правоохоронних органів доставлена [PERSON] до Шевченківського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області у зв`язку із перебуванням останньої в стані сильного алкогольного сп`яніння. Встановлено, що [PERSON] на вигляд та з її слів перебуває у стані алкогольного сп`яніння, діти голодні, в дуже брудному одязі та взутті. Складені відповідні акти проведення оцінки рівня безпеки дітей та прийнято рішення про госпіталізацію дітей до комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня» для обстеження та лікування. Відповідачкою за сприяння волонтерів було винаймано житло за адресою [ADDRESS] . Для дітей за вказаною адресою були створені умови для проживання, місця для сну та проведення дозвілля, наявний одяг, взуття відповідно до віку та сезону. Після подання необхідних документів для повернення, а також проведення профілактичної бесіди з громадянкою [PERSON] щодо належного виконання нею батьківських обов`язків та попередження про відповідальність за їх невиконання, службою у справах дітей наданий висновок про доцільність повернення дітей в сім`ю від 20.01.2021 року Також, направлені відповідні листи щодо взяття родини під соціальний супровід, діти взяті на облік як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. Однак, громадянка [PERSON] продовжила зловживати алкогольними напоями, чим порушила умови надання допомоги волонтерами і була змушена виїхати з орендованої квартири. За сприяння соціальних служб матір разом із малолітніми дітьми було тимчасово влаштовано до Чернівецького обласного центру соціально-психологічної допомоги. В подальшому, 21.01.2021 року відповідач звернулась із письмовою заявою про відібрання у неї дітей до того часу поки вона знайде нове житло, натомість під час приїзду працівників служби у справах дітей до Центру матері біля малолітніх дітей вже не було. Працівниками правоохоронних органів складені акти про знайдених дітей та їх доставку щодо малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На момент госпіталізації малолітніх дітей до комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня», [PERSON] перебувала з матір`ю [PERSON] 09.03.2021 року соціальним працівникам вдалося зв`язатися у телефонному режимі із відповідачкою та з`ясувати, що остання винайняла помешкання для подальшого проживання за адресою [ADDRESS] . Того ж дня під час відвідування родини за вказаною адресою встановлено, що жінка винайняла двокімнатне мансардне приміщення з усіма комунальними зручностями, а також коридором, кухнею та ванною кімнатою. В подальшому, під час неодноразових візитів у вказане житло відповідачки з донькою вдома не було, на телефонні дзвінки мати не завжди відповідає. Протягом двох місяців здійснення соціального супроводу [PERSON] не виконала жодного пункту плану здійснення супроводу, і по даний час продовжує ігнорувати рекомендації працівників Центру, уникає зустрічей і не з`являється. Малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 16.03.2021 року передані патронатному вихователю [PERSON] на підставі типового договору про патронат над дитиною від 16.03.2021 року. Відповідно до інформації обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» від 15.04.2021 pоку [PERSON] з 03.07.2016 року по 04.07.2016 pоку і з 27.09.2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні із діагнозом: Гостра алкогольна інтоксикація, 01.08.2019 року зареєстрована із діагнозом: Гостра алкогольна інтоксикація (доставлена працівниками патрульної поліції на медичний огляд). Таким чином, вважає, що мати дітей - [PERSON] , [INFO] , неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по вихованню дітей, не створила належні умови для їх проживання та виховання, систематично зловживає алкогольними напоями, чим створює безпосередню загрозу життю та здоров`ю дітей, що є підставою для вжиття відповідних заходів. Дане питання розглянуте на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради 14.04.2021 р., на якому прийняте рішення щодо надання до суду висновку про доцільність відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просив відібрати малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , неповнолітню [PERSON] , [INFO] , від матері-одинокої [PERSON] без позбавлення її батьківських прав.; стягнути з [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] , остання відома адреса проживання [ADDRESS] , паспорт серія [NUMBER] , виданий Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області 18.09.2006 p., аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , неповнолітню [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1200 гривень на кожну дитину із врахуванням інфляційних показників (індексацією), але не менше 50% прожиткового мінімуму для потреб дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання представник позивача та треті особи не з`явились, від них до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, а представник позивача не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Справа слухалась у відсутності відповідача, яка не з`явились в судове засідання незважаючи на те, що належним чином повідомлялась судом про час та місце розгляду справи як за адресою її зареєстрованого так і останнього відомого місця проживання. Повідомити відповідача телефонограмою за останніми відомими номерами телефонів не представилось можливим, оскільки один з відомих номерів не обслуговується, а за іншим номером на дзвінки ніхто не відповідає. Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомила і не подала відповідної мотивованої заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без її участі, а також у встановлений строк не подала відзиву. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила та не направила відзиву, а представники позивача та третьої особи не заперечували проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що родина [PERSON] з 2015 року перебувала під соціальним супроводом та певний період часу діти проживали в незадовільних умовах, неодноразово в поліцію та Службу у справах дітей Чернівецької міської ради надходили повідомлення про перебування матері дітей - [PERSON] у нетверезому стані, наказом Служби у справах дітей Чернівецької міської ради №2/68 від 05.10.2016 року дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] взято на облік як таких, що опинились у складних життєвих обставинах, у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю своїх батьківських обов`язків (а/с 18, 24, 28, 29, 30). В подальшому, наказом Служби у справах дітей Чернівецької міської ради №2/32 від 10.04.2019 року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] знято з обліку як таких, що опинились у складних життєвих обставинах, у зв`язку із зникненням підстав (а/с 57). Натомість, 04.01.2021 року швидкою медичною допомогою у супроводі працівників поліції та служби у справах дітей до КНП «міська дитяча клінічна лікарня» доставлені діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, 27.02.2021 року вказані діти повторно були доставлені до закладу охорони здоров`я з аналогічних підстав (а/с 80). З матеріалів справи вбачається, що 21.01.2021 року відповідач звернулась із письмовою заявою про відібрання у неї дітей до того часу поки вона знайде нове житло (а/с 77). На підставі типового договору про патронат над дитиною від 16.03.2021 року малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , передані патронатному вихователю [PERSON] (а/с 86). Згідно повідомлення ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області від 13.04.2021 року протягом року відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП та притягнуто її до відповідальності за ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 175-1, ч. 2 ст. 175-2 КУпАП (а/с 91). Відповідно до положення статті 2 Конвенції Організація Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Гади Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини. Згідно ст. 3 Конвенції Організація Об`єднаних Націй в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пунктами 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-нарколога, неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні в ЧОНД з діагнозом гостра алкогольна інтоксикація (а/с 92). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 13.05.2021 року №01/0224/1455, [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по вихованню дітей, не створила належні умови для їх проживання та виховання, систематично зловживає алкогольними напоями, чим створює безпосередню загрозу життю та здоров`ю дітей, що є підставою для вжиття відповідних заходів, а саме з метою соціального захисту інтересів дітей доцільно їх відібрати від матері без позбавлення батьківських прав (а/с 5-7). Вказаним висновком також встановлено, обставини на які представник позивача посилався в обґрунтування своїх позовних вимог. Пунктом 2 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 27.04.2021 року №244/9 надано суду висновок щодо доцільності відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Крім того, неналежне виконання відповідачкою своїх обов`язків по відношенню до її дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтверджується іншими дослідженими та проаналізованими письмовими доказами по справі. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі Мамчур проти України). З урахуванням наведених вище обставин у їх сукупності суд приходить до висновку, що в даному випадку відібрання дітей у відповідачки без позбавлення батьківських прав сприятиме захисту їх інтересів з метою унеможливлення в подальшому залишення їх без догляду, оскільки враховуючи вік дітей, це є неприпустимим. При цьому, відповідачці слід зауважити , що відібрання дітей у батьків це санкція за невиконання батьківських обов`язків та ця санкція є більш м`якою, порівняно з іншими, зокрема із позбавленням батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом і згідно з вимогами ч.3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Отже, відповідач не позбавлена можливості змінити своє відношення та ставлення до виконання батьківських обов`язків та звернутись до суду із позовом про повернення дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За наслідками розгляду справи не встановлено, що відповідач є непрацездатною, згідно наявних в матеріалах справи доказів, остання є особою працездатного віку, доказів перебування на її утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб матеріали справи не містять, при цьому згідно відомостей, які містяться в акті оцінки потреб сім`ї від 22.01.2021 року [PERSON] є особою з інвалідністю 3 групи через відсутність правого ока (а/с 72). Отже, враховуючи об`єктивні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на утримання кожного з дітей підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до вимог ст. 141ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн., при цьому матеріали справи не містять відомостей про наявність підстав для звільнення її від сплати судового збору, з урахуванням того, що відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю третьої групи від сплати судового збору не звільняються. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved