Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд визначити їй додатковий строк, для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [INFO] матері [PERSON] , терміном один місяць з дати набрання рішенням суду законної сили. Позов мотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на землю сільськогосподарського значення, яка знаходиться в с. Пришивальня Фастівського району Київської області, яку мати заповіла їй склавши 09 липня 2019 року заповіт. Позивач зазначає, що маючи намір прийняти спадщину, вона звернулася до нотаріальної контори, проте їй було відмовлено у зв`язку пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини, нею був пропущений з поважних причин, оскільки 10 липня 2019 року її чоловік захворів та потрапив в реанімацію з тяжкими захворюваннями, його подальше лікування вимагало тривалого часу, вона працювала та доглядала за ним. Стан здоров`я чоловіка покращився лише в березні 2020 року, йому встановили 2 групу інвалідності, проте з березня на території України почався коронавірус COVID-19. Оскільки, строк для подання заяви про прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, вона змушена звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 23 листопада 2020 року у даній справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. На електронну адресу суду направив заяву, в якій просив суд розглядати справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, та задовольнити позов. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] , є донькою [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] виданим 19 вересня 1964 року, Свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] виданим 12 травня 1992 року, Свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER] виданим 25 листопада 1997 року (а.с.9, 14, 15). Як вбачається із Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] виданого 16 липня 2019 року, [PERSON] померла [INFO] у с. Пришивальня Фастівського району Київської області (а.с.5). Між тим, за життя 09 липня 2019 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй земельну частку (пай) площею 3,8899 га за кадастровим номером 3224985700:05:002:0081, що належить їй на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 504709 від 29 червня 2006 року, своїй донці [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Позивач з метою отримання Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після смерті матері звернулася до Фастівської районної державної нотаріальної контори, однак державний нотаріус Бігіч С.Ю. 22 вересня 2020 року винесла Постанову якою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,8899 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.34). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини передбачені ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, позивач повинен довести поважність причини пропуску строку. У свою чергу, позивач [PERSON] , відповідних дій, спрямованих на прийняття спадщини, не вчинила, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не зверталася, що підтверджується матеріалами справи, хоча про факт смерті спадкодавця їй було достовірно відомо. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі змістом інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що шестимісячний строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 16 січня 2020 року. До нотаріуса позивач звернулася лише 22 вересня 2020 року. Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилається на те, що строк на подання заяви про прийняття спадщини нею було пропущено з поважних причин, оскільки 10 липня 2019 року її чоловік [PERSON] захворів та потрапив в реанімацію з тяжкими захворюваннями, його подальше лікування вимагало тривалого часу, вона працювала та доглядала за ним. Стан здоров`я чоловіка покращився лише в березні 2020 року, йому встановили 2 групу інвалідності, з подальшим наглядом лікарів-кардіологів та новими обстеженнями при ускладненнях тяжкої серцевої недостатності. Вважає, що строк був пропущений нею з поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. Між тим, з доданих до матеріалів справи письмових доказів, не вбачається, що громадянин [PERSON] , за яким як стверджує позивач вона доглядала, у зв`язку із чим не змогла вчасно у передбачений шестимісячний строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, насправді є її законним чи цивільним чоловіком. Більш того, посилання позивача на те, що вона пропустила шестимісячний строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що тривалий час доглядала за [PERSON] , суд не бере до уваги оскільки, як вбачається із копії паспорта позивачки [PERSON] , остання зареєстрована по [ADDRESS] , а згідно наявних в матеріалах справи копій Паспорта громадянина України [PERSON] Серія [NUMBER] та Довідки № 31494 від 21 лютого 2020 року виданої ГУПФУ в м. Києві, гр. [PERSON] зареєстрований та проживає по [ADDRESS] . Доказів спільного проживання позивачки з гр. [PERSON] матеріали справи також не містять. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач не надала жодних належних доказів наявності поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини з дня відкриття спадщини протягом шести місяців. На думку суду, в даному випадку, правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачу відсутні і тому положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не можуть бути застосовані. Таким чином, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що вказані позивачем обставини не є поважними, а тому приходить до висновку, що в задоволені позову та визначені додаткового строку [PERSON] для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , слід відмовити. У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Outcome: dismissed