Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

07 червня 2018 року до Кобеляцького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до відділу освіти Шахтарської районної державної адміністрації, треті особи : Донецька обласна державна адміністрація, Міністерство освіти і науки України, Кобеляцька районна філія Полтавського обласного центру зайнятості, про припинення трудових правовідносин. 14 червня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження в справі. Позивач вказував, що відповідно до норм Конституції України, законодавства про працю України вона має право на розірвання трудових правовідносин, оскільки її заява про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу у зв'язку з переїздом на нове місце проживання. Однак, враховуючи проведення бойових дій на території Донецької та Луганської областей, зв'язку з місцем роботи, а саме з Орлово-Іванівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів на сьогоднішній день вона не має. Для захисту свого права на працю та оплату праці позивач просить суд визнати припинення нею трудових відносин з вказаним роботодавцем згідно ст. 38 КЗпП України. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та прохала їх задовольнити. Представник третьої особи Кобеляцької районної філії Полтавського обласного цетру зайнятості, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення йому судової повістки, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача - відділу освіти Шахтарської районної державної адміністрації, представники третіх осіб: Донецької обласної державної адміністрації, Міністерства освіти і науки України, в судове засідання не з'явмлися та належним чином не були повідомлені про час і місце слухання справи. Суд, заслухавши позивача, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 листопада 2012 року [PERSON] було прийнято на роботу до Орлово-Іванівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів на 0,5 ставки посади сторожа згідно наказу № 52-к від 15 листопада 2012 року( а.с.7-9). До 5 травня 2018 року вона перебувала на тимчасово окупованій території Донецької області, а саме в [ADDRESS]. В зв'язку з окупацією вказаної території в усіх державних закладах, в тому числі і закладах освіти, було вилучено печатки українського зразка, у зв'язку з чим позивач не могла звільнитись за процедурою звільнення згідно чинного українського законодавства. Наразі [PERSON] проживає в [ADDRESS], маючи статус внутрішньо переміщеної особи (довідка № [NUMBER] від 08.05.2018 року). Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково (ст.4 даного закону). Згідно з ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Скористатися таким правом в повному обсязі позивач не може, оскільки трудові відносини з Орлово-Іванівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів не припинені, а отже вона належить до категорії зайнятого населення. Відповідно до ст.4 Закону України "Про зайнятість населення" до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Незважаючи на те, що фактично [PERSON] належить до категорії зайнятого населення, але свої трудові обов'язки вона не виконує та не отримує заробітної плати з травня 2014 року. Відповідно до ч.1 ст. 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Фактично, заяву про припинення трудових відносин з Орлово-Іванівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів [PERSON] направила рекомендованим листом з описом 24 травня 2018 року за адресою: [ADDRESS], з проханням звільнити її з роботи з посади сторожа з 24 травня 2018 року за власним бажанням, згідно статті 38 Кодексу Законів про працю України (а.с.12,13). Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 232 КЗпП України, у районних (міських) судах розглядаються трудові спори за заявами працівників підприємств, де комісії по трудових спорах не обираються. В зв'язку з відсутністю реалізації [PERSON] права на розірвання трудових правовідносин, оскільки її заява про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу у зв'язку з переїздом на нове місце проживання, та з врахуванням проведення бойових дій на території Донецької області, на території якої знаходиться роботодавець Орлово-Іванівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, для захисту права позивача на працю та оплату праці, потрібно припинити трудові відносини [PERSON] з Орлово-Іванівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів згідно ст. 38 Кодексу законів про працю України й розірвати відповідний трудовий договір. Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється.

Outcome: approved