Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати житловий будинок [ADDRESS], спільною частковою власністю та визнати за нею право власності на 1/3 частину даного житлового будинку , виділи в користування одну кімнату в будинку. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що у 2000 році вона з чоловіком вирішили продати свій власний будинок і за виручені від його продажу кошти вклали у будівництво будинку, який почали будувати донька та її чоловік, але з умовою, що позивачка з чоловіком будуть проживати у вказаному будинку. В збудованому будиноку всі разом проживали. [INFO] року чоловік позивачки [PERSON]помер, після чого відповідачі почали створювати неможливі умови для проживання . Відповідачі [PERSON], [PERSON]. позов не визнали. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов повністю і по аналогічних мотивах. Пояснила, що будинок по вул.Українська 40 в м.Костопіль допомагали будувати вона та її покійний чоловік. Купували з чоловіком за свої кошти шифер, двері, вікна, дошки, плиту, та особисто готувала обіди для робітників. Крім того зазначила, що в 2000 році вона разом з чоловіком продали свій власний будинок, а за отримані кошти вивчила двох внуків студентів. Просить позов задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] позов не визнали. Пояснили, що рішенням Костопільської міської ради від 21.09.1982 року відповідачу [PERSON] виділено в безстрокове користування земельну ділянку площею 600 кв.м.в [ADDRESS] під індивідуальне житлове будівництво, після чого вони розпочали будівництво вказаного будинку. Відповідачі [PERSON], та [PERSON], будинок будували спільними зусиллями, допомагали в будівництві позивач з покійним чоловіком, в 1992 році будівництво даного будинку закінчили. У 2000 році позивач [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] продали свій власний будинок за 7000 тисяч доларів США, після чого виїхали проживати в батьківську хату в с. Микулин Гощанського району Рівненської області. Коштів з проданого всласного будинку позивач на будівництво будинку відповідачів не давала, оскільки дане будивництво було завершено у 1992 році. Відповідачка [PERSON], в 2010 році забрала свою матір - позивачку [PERSON] проживати до себе в [ADDRESS]. Ніхто не заперечує проти проживання [PERSON] у цьому будинку. Свідок [PERSON] показав, що спірний будинок будувався відповідачами [PERSON], та [PERSON]. . На прохання [PERSON] допомагав забивати шлак. Суд, заслухавши пояснення сторін та свідка, з"ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що позов не обгрунтований. Як встановлено судом, рішенням виконкому Костопільської міської ради народних депутатів від 21.09.1982 року відповідачу [PERSON] було виділено земельну ділянку під будівництво в м.Костопіль по вул. Комарова (Українська)40, будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виданої індивідуальному забудовнику [PERSON], а також 10.06.1992 року йому було видано технічний паспорт на домоволодіння за вищевказаною адресою. Вся документація на будинок та на земельну ділянку оформлена на відповідача - [PERSON] Згідно ст.368 ЦК України майно що набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім»ї, є їхньою сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладений у письмовій формі . Відповідно до змісту ст.112 ЦК України (1963 р.) участь сторонньої для забудовника особи в будівництві будинку може бути підставою для створення спільної власності на майно лише за наявності угоди про це. З пояснень сторін та з матеріалів справи встановлено, що між позивачко [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON] не було угоди про спільне будівництво даного будинку для обох. Наявність такої домовленості не підтверджується. Крім того позивач на даний час проживає в даному будинку, має власну кімнату для проживання. За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити в зв"язку з необгрунтованістю заявлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed