Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення строку для прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 08 березня 2011 року помер його батько - [PERSON], який на день смерті проживав у [INFO], про смерть якого він дізнався через певний час та після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку, який на даний час зруйновано та розграбовано та земельної ділянки, яка розташована на території Павлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області. За життя його батьком заповіт не складався, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є дві сестри: [PERSON] та [PERSON], які не зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та згідно заяв від 01 грудня 2016 року відмовилися від спадщини. Державний акт на земельну ділянку був виявлений після спливу 6 місячного строку для звернення до нотаріальної контори, оскільки він знаходився у його сестри [PERSON], яка на той час проживала в Росії, м.Москва. До нотаріальної контори у встановлений законодавством строк він не звернувся, оскільки з батьком не проживав з 9 років, так як його мати [PERSON] покинула його та переїхала проживати в інше місце: с.Настасівка Томаківського району Дніпропетровської області, а в квітні 1990 року шлюб між батьками було розірвано. Оскільки позивачем було пропущено строк подачі заяви до нотаріальної контори з поважних причин, а саме у звязку з правовою необізнаністю, великою відстанню між місцем його проживання та місцем знаходження спадкового майна, та виникнення обєктивних супутніх причин, які не залежали він нього, у зв'язку з чим державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відмова мотивована тим, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини та рекомендовано було звернутися до суду для вирішення питання про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.15, 16 оборотна сторона), в судове засідання 25 січня 2017 року не зявився, згідно письмової заяви позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити, а справу просив розглянути за його відсутності (а.с.4,24-25). Представник відповідача виконавчого комітету Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області, яка є правонаступником Павлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.17,26) у судове засідання не зявився. Згідно поданої заяви просив розглянути справу без їхнього представника (а.с.27). Треті особи [PERSON], [PERSON], які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, згідно поданих заяви просили розглянути справу без їхньої участі та не заперечували проти задоволення позовних вимог (а.с.17,18, 19-23). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає\~задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, а згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є сином (а.с.11) померлого 08 березня 2011 року [PERSON] (а.с.6) та одним зі спадкоємцем першої черги за законом на його майно. Однак позивач своєчасно протягом шести місяців з дня смерті батька не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, яка складається з земельної ділянки площею 5,9881 га, що належала померлому на підставі державного акту IIІ-ДП №119126 на право приватної власності на землю, виданого Павлівською сільською радою народних депутатів 28 грудня 2001 року на підставі рішення від 31 січня 2001 року №1-23-XIV Павлівської сільської ради та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №491 (а.с.7). Крім нього, спадкоємцем першої черги за законом є також [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.20). Доказів стосовно того, що [PERSON] є також спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] суду не надано, як не надано і доказів звернення інших спадкоємців до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Оскільки позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, тому суд був позбавлений можливості розяснити його право на подання клопотань про витребування доказів, на подання додаткових доказів, уточнення позовних вимог. Судом встановлено, що постановою нотаріуса Солонянської державної нотаріальної контори від 10 жовтня 2013 року (а.с.9) позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого батька у зв'язку з пропуском ним строку подачі заяви на прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст.10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідженими судом доказами встановлено, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини без поважних причин, оскільки з моменту відкриття спадщини до закінчення шестимісячного строку мав можливість своєчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак вчинив такі дії лише через два роки після смерті батька, а з позовом до суду звернувся лише в грудні 2016 року. Сам по собі факт правової необізнаності позивача, великої відстані між місцем його проживання та місцем знаходження спадкового майна, на думку суду не є підставою вважати, що позивачем пропущено шестимісячний строк подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини з поважної причини. Незнання про смерть спадкодавця, як причина пропуску строку для прийняття спадщини, не може бути визнана судом поважною, оскільки сама по собі ця обставина без встановлення інших обєктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку, що підтверджується правовим висновком ВСУ у справах №6-1215цс16, № 6-1486цс15. Так, ВСУ зробив висновок про те, що правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Відповідно до роз'яснень, зазначених в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На підставі наданих позивачем доказів суд не може визнати зазначенні позивачем обставини пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті його батька як поважні, оскільки на думку суду, вони не є об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для позивача, а інших поважних причин пропуску строку позивачем не зазначено, що є підставою для відмови в позові. Крім того, позивач подав до суду позов про поновлення строку для прийняття спадщини, однак ЦК України не містить такого поняття, оскільки згідно ст.1272 ЦК України суд може визначити лише додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, а не поновити такий строк. На підстави викладеного, суд вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні. У звязку з відмовою у задоволенні позову відповідно до норм ст.88 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню позивачу та стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed