Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

09.12.2015р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] помер його дядько - [PERSON], а [INFO] померла його тітка - [PERSON]. Останній належав житловий будинок [ADDRESS], де вона до дня смерті проживала і була зареєстрована. Право власності на будинковолодіння належним чином не оформлене. Вже після смерті [PERSON] за його замовленням в Городоцькому РБТІ було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок від 23.04.2015р., із якого вбачається, що до складу будинковолодіння входить житловий будинок 1939 року забудови, що складається із веранди, кухні і кімнати, трьох сараїв, вбиральні та огорожі. Окрім того [PERSON] належала земельна ділянка площею 0.1827 га на території с. Мшана Городоцького району Львівської області для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 20.12.1999р. Зазначав, що [PERSON] ще за свого життя склала заповіт, яким усе своє майно заповіла йому. Заповіт не змінювався і не перереєстровувався. Він звернувся в Городоцьку державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], проте із пропущеним строком для прийняття такої, і йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з огляду на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Вказана обставина змусила його звернутися в суд із даним позовом. Він як спадкоємець [PERSON] фактично спадщину прийняв, оскільки постійно проживав без реєстрації із спадкодавцем, продовжує проживати у спірному будинковолодінні, користується спадковим майном, обробляє присадибну земельну ділянку, підтримує будинок у належному стані. Відмови від прийняття спадщини він ніколи не писав. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно [PERSON], немає. З огляду на наведені обставини просив суд поновити йому строк позовної давності на звернення до суду з даними вимогами та ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на будинковолодіння [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0.1827 га на території с. Мшана Городоцького району Львівської області для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка належала [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 20.12.1999р., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Вимоги підтримано в судовому засіданні позивачем. Представник відповідача - Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області, в судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило, 02.02.2016р. позивачем було надано довідку Мшанської сільської ради про визнання її представником позову у даній справі. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності представника відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с.8). Остання 15.12.2004р. склала заповіт, яким на випадок своєї смерті усе належне їй майно заповіла своєму племіннику - [PERSON], [INFO]. Даний заповіт не змінювався і не перереєстровувався (а.с.18). [PERSON] звернувся в Городоцьку державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через пропуск строку для прийняття спадщини (а.с.24). Водночас [PERSON] було роз'яснено, що для нотаріального порядку оформлення своїх спадкових прав йому необхідно подати оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно [PERSON]. Згідно довідки Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області № 646 від 20.05.2015р. будинковолодіння на [ADDRESS] рахувалося за померлою [PERSON], яка була головою двору і до дня смерті проживала у ньому, була власницею будинку (а.с.12). Будинок прийнятий в експлуатацію, що підтверджується наявністю зареєстрованого у КП "Городоцьке РБТІ" технічного паспорта на нього (а.с.19-22). В продовження, згідно довідки Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області № 314 від 23.03.2015р. [PERSON] належали земельні ділянки загальною площею 0.1827 га, в тому числі земельна ділянка площею 0.0822 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] і земельна ділянка площею 0.1005 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.16). Право власності [PERSON] на ці земельні ділянки також підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.23). [PERSON] фактично спадщину після смерті [PERSON] прийняв, оскільки згідно довідки Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області № 281 від 13.03.2015р. проживав із [PERSON] на момент її смерті без реєстрації (а.с.13). Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадковому майні [PERSON], немає. Чоловік [PERSON] - [PERSON], помер [INFO] (а.с.9, 11). Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи те, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON], звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після її смерті, спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадковому майні [PERSON], судом не встановлено, а через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння позивач позбавлений можливості належним чином оформити свої спадкові права, суд приходить до висновку про необхідність визнання за ним права власності на спірне майно. При цьому не підлягає задоволенню вимога про поновлення строку позовної давності, оскільки, на думку суду, такий не пропущено, так як спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed