Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що він мешкає в дев'ятиповерховому будинку [ADDRESS] на 9-ому поверсі. Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на будинок у якому він живе надає ПАТ «ТЕЦ», однак він не отримує цього тепла, оскільки з 2006року на шостому поверсі цього же будинку було невідомо ким зроблено закольцовку системи опалення, тому він обігрівається електричними обігрівачами. Однак ПАТ «ТЕЦ» виставляє заборгованість в сумі 8053,08грн. У зв'язку з наведеним просить скасувати заборгованість за послуги тепло забезпечення в сумі 8053,08грн.; надати дозвіл на відмову від послуг централізованого опалення ПАТ «ТЕЦ». В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав вказаних в позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, з підстав викладених в письмових запереченнях долучених до матеріалів справи. Просив в позові відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до акту державного виконавця від 01.07.2014р. складеного державним виконавцем Малашковим А.В. відділу державної виконавчої служби Суворовського РУЮ у м.Херсоні при примусовому виконанні виконавчого листа №668/14528/13 від 07.03.2013р., виданого Суворовським районним судом м.Херсона про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ТЕЦ» боргу у розмірі 229,40грн., за участю понятих [PERSON], [PERSON] у присутності боржника [PERSON], виходом державного виконавця за адресою [ADDRESS] встановлено, що за вказаною адресою відсутні батареї, опалення немає, труби підключення опалення відсутні. За адресою [ADDRESS] встановлено, що труби опалення закольцовані на шостому поверсі і не йдуть на поверх вище. Відповідно до досудової вимоги попередження ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» заборгованість [PERSON] станом на 01.05.2014р. складає 8053,08грн. Відповідно до ухвали апеляційного суду Херсонської області від 24.01.2014р., якою рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 05.12.2013р. по справі за позовом ПАТ «Херсонська ТЕЦ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання, який задоволено частково, встановлено, що [PERSON] зареєстрований, проживає та є споживачем послуг ПАТ «Херсонська ТЕЦ» за адресою: [ADDRESS], своєчасно не вносить оплату за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість. Не прийнято до уваги доводи апеляційної скарги відносно того, що квартира відповідача відключена від системи централізованого опалення і він не отримує послуги ПАТ «Херсонська ТЕЦ», оскільки є рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 19.06.2013р., яким [PERSON] зобов'язано відновити підключення радіаторних батарей до системи централізованого опалення в належній йому квартирі. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За приписами п. 20, п.п.1 п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, на споживача покладено обов'язок оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення. Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що Законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до положень п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги. Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Статтею 10 п.3 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача у разі виявлення недоліків у наданій послузі вимагати відповідного зменшення ціни виконаної послуги або безоплатного усунення недоліків у наданій послузі. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В матеріалах справи відсутні Акт-претензія від Позивача до Відповідача. Позивачем не було надано доказів того, що Відповідач не надає йому послуги, що б давало Позивачу право не сплачувати вартість послуг за вказаний ним період. Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. Частиною 4 ст.18 Закону передбачений обов'язок виконавця вирішити питання про перерахунок платежів. Виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, суд враховуючи вищевикладене, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач не надав суду належних доказів того, що будь-які його права порушені діями відповідача, в тому числі, враховуючи, обраний ним спосіб захисту.

Outcome: dismissed