Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Чутівська районна державна адміністрація в інтересах малолітньої дитини - [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини та призначення опікуна, в якому просила: - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] , на дитину [PERSON] [INFO] ; - призначити опікуном дитини [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття на користь опікуна [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , по відношенню до якої вона є одинокою матір`ю: відомості про батька записані за заявою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Позивач зазначає, що мати [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання своєї доньки, зловживає алкоголем у побуті, недбало ставиться до дитини, що негативно впливає на її життя, здоров`я, розвиток та моральне виховання. З цієї причини з червня 2018 року дитина [PERSON] стала постійно проживати в родині бабусі [PERSON] , яка взяла на себе обов`язок з її виховання та матеріального утримання. Позивач зазначає, що до кінця 2017-2018 навчального року дитина навчалася в Полтавській спеціалізованій школі-інтернат №1 І-ІІІ ступенів Полтавської обласної ради, проживала з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За інформацією навчального закладу, мати [PERSON] не виконувала батьківські обов`язки: був задокументований факт появи матері в нетверезому стані в навчальному закладі та втручання у дану ситуацію представників поліції. По завершенню навчального року відповідач [PERSON] забрала документи доньки зі школи з метою влаштування її до іншого навчального закладу м. Полтави, але не зробила цього і відповідно 01 вересня дитина не приступила до занять та була виявлена як така, що не приступила до навчання службою у справах дітей в ході проведення Всеукраїнського заходу «Урок». Літні канікули перед цим дитина провела у бабусі, відповідач зовсім не брала участі у вихованні дитини, не цікавилася її життям. Зусиллями соціальних служб та участі бабусі [PERSON] дитина [PERSON] була влаштована до Новокочубеївської ЗОШ І-ІІІ ступенів, навчатися в школі інтернат та проживати з матір`ю вона категорично відмовилася. Дитина [PERSON] взята на облік служби у справах дітей як дитина, що перебуває у складних життєвих обставинах та проживає у сімї де мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Позивач стверджує, що [PERSON] веде бродяжний, антигромадський, паразитичний спосіб життя, зловживає алкоголем, не змінює відношення до дитини, її виховання, та повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, не піклується про дитину, не приділяє увагу її вихованню та розвитку. За місцем проживання в [ADDRESS] відповідач відсутня, на даний час переважно живе в м. Полтава. З останньою неодноразово в телефонному режимі проводилися бесіди щодо зміни ставлення до дитини, її утримання, вона запрошувалася для особистої бесіди до служби у справах дітей, однак дані запрошення ігнорувала, а в подальшому взагалі відключила телефон. За місцем проживання відповідач характеризується виключно негативно: як така, що не бере участі у вихованні дитини, не піклується про її матеріальне становище, схильна до вживання алкоголю у побуті. Позивач зазначає, що до відповідача повністю вичерпні заходи громадського контролю, остання продовжує зловживати алкоголем, ухилятися від виконання батьківських обов`язків, що є болісним для дитини, наносить їй психологічну травму. Дитина категорично відмовляється жити з матір`ю, боїться її, бажає жити разом з бабусею [PERSON] , де вона себе почуває у безпеці. Крім того, позивач стверджує, що в родині бабусі дитина має усі умови для життя і розвитку: матеріальне забезпечення, належні житлові та побутові умови, догляд і піклування. Бабуся [PERSON] має бажання піклуватися над дитиною, дає їй любов, сімейне оточення та вирішуває усі питання, пов`язані з її життєдіяльністю. Позивач вказує, що Комісією з питань захисту прав дитини прийнято одноголосне рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав на дитину [PERSON] . Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Зазначила, що за вищевказаних обставинах позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] є доцільним та своєчасним методом. Мати злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не бажає стати на шлях виправлення. Крім того, не заперечувала щодо розгляду даної цивільної справи у заочному порядку у зв`язку з відсутністю відповідача, про що також подала через канцелярію суду заяву. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Крім того, зазначила, що мати [PERSON] [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дівчинки, а саме: не здала її в навчальний заклад станом на 01 вересня - на початок навчального року, постійно зловживає алкоголем. Також [PERSON] вказала, що вона три роки фактично опікується над дитиною та дійсно бажає стати її опікуном. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася за наявною в матеріалах цивільної справи адресою, на яку неодноразово було направлено повістки про виклик із зазначенням дати, часу, місця розгляду справи. Разом з цим в матеріалах справи наявні поштові повідомлення про вручення раніше судових повісток [PERSON] , які були направлені на ту ж адресу. Тобто відповідач обізнана про розгляд судом даної справи та їй була надана можливість подати докази, на підтвердження заперечень проти позову. Європейський суд з прав людини в своїх рішенням, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а також згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, допитавши свідків, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне: Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , батьком [PERSON] на підставі ст. 135 СК України зазначений [PERSON] , а матір`ю є [PERSON] (а.с. 12). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] участі у вихованні доньки не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] на дитину [PERSON] , [INFO] , який складено органом опіки та піклування Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області від 11.04.2019р., вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , на малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 52-55). Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно роз`яснень, що містяться у ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного суду від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Як вже було встановлено, мати [PERSON] байдужа до життя, здоров`я та розвитку своєї дитини [PERSON] , не цікавиться її життям, матеріальної допомоги останній не надає. Тривалий час без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У судовому засіданні була заслухана думка малолітньої [PERSON] , [INFO] , в присутності психолога Чутівського РЦСССДМ [PERSON] , яка повідомила, що мати [PERSON] нею зовсім не опікується, вона проживає з бабусею [PERSON] вже три роки, навчається у школі, перебуває на повному матеріальному утриманні бабусі, з останньою у неї склалися доброзичливі стосунки. Також дитина [PERSON] зазначила, що не заперечує, щоб її матір [PERSON] позбавили батьківських прав. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). У статті 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Також суд враховує положення, викладені у ст. 171 СК України, згідно яких дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Тому суд вважає, що думка малолітньої [PERSON] , яка була заслухана в даному судовому засіданні, відображає реальне відношення матері до дівчинки та повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , що є сестрою відповідача, дала показання, що [PERSON] не хоче займатися дитиною [PERSON] , дівчинка їй зовсім не потрібна. Відповідач постійно зловживає алкоголем, на шлях виправлення стати не бажає, їй неодноразово наголошувалося на тому, що в неї є дитина, нею треба займатися, але [PERSON] на зауваження не реагує, і тому за таких обставин, на думку свідка, позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до [PERSON] є своєчасним методом вирішення даної проблеми. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є класним керівником малолітньої дитини [PERSON] , дала показання, що мати дівчинки зовсім забула про останню, стала на неправильний шлях і поїхала проживати до міста Полтави. Крім того, свідок вказала, що бабуся дівчинки вирішує усі проблеми, пов`язані з її життєдіяльністю, виховує її, дитина забезпечена продуктами харчування, речами, постійно відвідує навчальний заклад, екскурсії, житлові умови будинку, де проживає [PERSON] , відповідають усім вимогам. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а тому позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 167 Сімейного кодексу України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Частиною 3 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Бабуся [PERSON] надала до служби у справах дітей РДА необхідні документи та взята на облік потенційних опікунів, піклувальників з №1/19 від 25.03.2019 року, що підтверджується висновком служби у справах дітей Чутівської РДА від 25.03.2019 року №1-01-24/86 (а.с.41-42). Матеріалами справи підтверджується, що бабуся [PERSON] повністю опікується дитиною [PERSON] . Так остання проживає разом з нею у її будинку. Вона намагається максимально забезпечувати всі її потре\-би, займається вихованням дівчинки, проявляє турботу до фізичного та ду\-ховного розвитку дитини, купує їй одяг, взуття інші необхідні речі, докла\-дає всіх зусиль, щоб дитина отримувала відповідне для її віку та потреб харчування. Дані факти підтверджуються поясненнями [PERSON] від 23.01.2019 року (а.с. 29). Згідно висновку органу опіки та піклування, який складено органом опіки та піклування Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області 11.04.2019р., вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , на малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та у разі набуття дитиною [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, встановити опіку над нею та призначити її опікуном [PERSON] , [INFO] (а.с. 52-55). Відповідно до акту обстеження умов проживання комісією встановлено, що умови проживання малолітньої [PERSON] добрі. Стосунки між нею та бабусею добрі, дитина надала письмову згоду на проживання у родині бабусі, остання тривалий час опікується над дитиною, має бажання та можливість виховувати онуку, бути опікуном над нею (а.с. 38). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню. Відповідно до с. 23-1 Закону України «Про охорону дитинства» у разі, якщо повернення дитини до батьків, інших законних представників є неможливим чи суперечить її інтересам, органи опіки та піклування здійснюють заходи щодо надання дитині статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування, захисту її житлових, майнових прав, влаштування в одну із форм виховання, яка найбільше відповідає найкращим інтересам дитини. У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Судом встановлено, що мати малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з дня пред`явлення даного позову з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини малолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 16.04.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до приписів ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною шостою вищевказаної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, а суд прийшов до висновку про задовлення позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved