Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

01.03.2017 року [PERSON]\~звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства Бурової компанії „Букрос про стягнення проіндексованої заробітної плати в сумі 39005,25 гривень. Позов обгрунтовуючи тим, що 19.12.2013 року судовим наказом Октябрського районного суду м. Полтави з ВАТ «Букрос» стягнуто\~ на його користь заборгованості по заробітній платі в сумі 24910,93 грн., однак відповідачем рішення суду не виконано. Крім того, судовим наказом від 25.07.2014 року Октябрським районним судом м. Полтави стягнуто\~на його користь заборгованості по заробітній платі в сумі 12749,73 грн., однак відповідачем рішення суду не виконано. Просив суд стягнути з ПАТ «БК «Букрос» на його користь 39005,25 гривень проіндексованої заробітної плати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити та пояснив, що він просить суд стягнути з відповідача індексацію заробітної плати у звязку з її невиплатою. Представник відповідача ПАТ\~БК\~«Букрос» в судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що дана справа не підсудна місцевому суду, оскільки на даний час проводиться процедура банкрутства підприємства. Крім того, представник позивача пояснив суду, що кошти не підлягають до стягнення, оскільки норма ст.625 ЦК України не застосовується до трудових правовідносин. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.12.2013 року Октябрським районним судом м. Полтави, видано судовий наказ про стягнення з ВАТ\~БК«Букрос» на користь [PERSON] заборгованість по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі в розмірі 24910,93 грн. 25.07.2014 року Октябрським районним судом м.Полтави, видано судовий наказ про стягнення з ВАТ\~БК«Букрос» на користь [PERSON] заборгованість по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі в розмірі 12749,73 грн. Крім того, судом встановлено, що на день розгляду справи судові накази від 19.12.2013 року та 25.07.2014\~ року, видані Октябрським районним судом м. Полтави не виконано. Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноваженим ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Згідно ст. 2 Закону України " Про оплату праці" структуру зарплати становить основна та додаткова зарплата, яка включає в себе доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством. Таким чином індексаційні нарахування на грошові доходи позивача є складовою частиною його заробітної плати. Згідно з положеннями частини шостої\~статті 95 Кодексу законів про працю України, статей\~33,34 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року\~заходами державного регулювання оплати праці є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. Відповідно до\~статті 33 Закону України «Про оплату праці»\~в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці працівникам у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів (стаття 1, частина перша\~статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року. Положенням\~статті 34 Закону України «Про оплату праці»\~передбачено компенсацію працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати, що провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно зі статтями\~1,2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року\~підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), а саме у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованих громадянам грошових доходів: пенсії, соціальних виплат, стипендії, заробітної плати (грошового забезпечення тощо). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» вбачається, що у справах, пов'язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв'язку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що: індексація заробітної плати провадиться згідно зі\~ст. 33 Закону України «Про оплату праці»\~між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до\~Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 1998 року №663\~(з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 105 відсотків ( величину порога індексації). Компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі\~ст. 34 Закону України «Про оплату праці»\~і Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427\~(зі змінами, внесеними Постановою від 23 квітня 1999 року №692) підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати ( проіндексованої за наявності необхідних для цього умов) на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Отже, посилання представника відповідача на норми ст.625 ЦК України є безпідставними, оскільки суд при ухваленні рішення керувався нормами закону, що регулюють трудові відносини. Крім того, у ст.12 ГПК України в редакції, яка діяла на час порушення справи про банкрутство, тобто станом на 18.07.2006 року була відсутня норма про те, що спори про стягнення заробітної плати у стадії процедури банкрутства підсудні господарському суду. Отже, судом не прийнято до уваги дане заперечення представника відповідача. Розрахунок, який поданий позивачем, представником відповідача не був спростований, отже прийнятий судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ПАТ\~БК\~«Букрос» про стягнення проіндексованої в звязку з ростом цін заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, у відповідності до вимог ч.3\~ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, такий слід стягнути в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved