Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

15 квітня 2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом про визнання дій приватного нотаріуса Переста Яни Олександрівни, у внесенні нею до Державного реєстру речових прав за записом про право власності № 28361885 від 10.10.2018 року інформацію про рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер; 43483452 від 13.10.2018 року про приватну власність, в частині 1/1, житлового будинку, розміщеного за адресою: [ADDRESS] , в інтересах [PERSON] , код ЄДРФОУ: [NUMBER] , неправомірними, та скасувати даний правочин. Позовні вимоги мотивує тим, що позивачу [PERSON] стало відомо про вчинення нотаріальних дій приватним нотаріусом Переста Я.О. в інтересах [PERSON] . Позивач вважає, що приватний нотаріус Переста Я.О. неправомірно взяла за підставу виникнення даного права власності, у зв`язку із договором про відступлення права вимоги № 1654 виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондра Л.В. Раніше вказана квартира була у власності [PERSON] таму дії відповідача як суб`єкта владних повноважень вважає направомірними, а вчинений правочин таким, що підлягає скасуванню. На даний час в спірній квартирі проживає позивач [PERSON] , яка є членом сім`ї [PERSON] . Відповідно до ч.2-6\~ст. 19 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3\~ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.09.2021 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідач отримала 01.10.2021 року. Однак, у наданий судом строк та станом на 03 листопада 2021 року відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст.\~178\~та ч. 5 ст.\~279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.10.2018 року індексний номер 43483452, підстава виникнення права власності - договір про відступлення права вимоги №1654 від 25.07.2018 року. Реєстрацію права власності проведено приватним нотаріусом Переста Я.О. Відповідно до ст.54 Закону України\~«Про нотаріат»\~від 02\~вересня 1993\~року №\~3425-XII у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, нотаріуси та посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують угоди, щодо яких законодавством встановлено обов`язкову нотаріальну форму, а також за бажанням сторін й інші угоди. Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, перевіряють, чи відповідає зміст посвідчуваної ними угоди вимогам закону і дійсним намірам сторін. Статтею \~46-1\~Закону № 3425-XII\~передбачено, що нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості Єдиного державного демографічного реєстру, а також Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших єдиних та державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України. Частинами другою та четвертою\~статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Відповідно до частини другої статті 26 цього Закону, у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього\~Закону. З позовної\~заяви вбачається,\~що позивачами\~заявлено вимогу\~щодо визнання\~неправомірними дій\~приватного нотаріуса\~Переста Я.О.,\~щодо внесення\~до Державного\~реєстру речових\~прав інформації\~про рішення\~про державну\~реєстрацію прав\~та їх\~обтяжень від\~13.10.2018\~року про\~приватну власність,\~в частині\~1/1,\~квартири,\~розміщеної за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~в інтересах\~ [PERSON] та визнання з цих підстав правочину недійсним. При цьому, сам договір про відступлення права вимоги №1654 від 25.07.2018 року позивачами не оскаржується, так само як і не заявлено вимог до сторін правочину. Разом з тим, пунктом 26\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року\~зазначено, що особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса. Відповідно до правової позиції викладеної в ухвалі колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05.12.2007 року у справі № 6-16344св 07 вбачається, що при вирішенні справ, які стосуються оспорювання прав і обов`язків сторін, набутих на підставі вчинення нотаріальних дій - посвідчення договорів, угод (крім справ за скаргами на нотаріальні дії чи відмову в їх вчиненні), нотаріуси в розумінні статей\~30,\~34,\~35 ЦК України\~(в ред. яка діяла на час вчинення нотаріальних дій) не є особами, прав і обов`язків яких стосується спір сторін, оскільки відсутня їх юридична заінтересованість у результатах вирішення справи судом і реалізація ухваленого в ній рішення. У відповідності до пункту 8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~статтею 33 ЦПК України, норми якої кореспондуються зі\~статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Клопотання позивачів про заміну первісного\~відповідача належним\~відповідачем,\~до суду\~не надходило.\~З огляду\~на те,\~що справа\~розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, суд позбавлений можливості сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, як встановлено п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса Перест Я.О. слід відмовити, так як остання є неналежним відповідачем по справі.

Outcome: dismissed