overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

У лютому 2016р. позивач звернулась в суд до відповідача з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений на Товарній біржі "Нерухомість-Миколаїв" у 1999р., посилаючись в обґрунтування вимог на те, що купила квартиру у відповідача, всі умови за договором сторони виконали, нотаріально засвідченим договір не був, відповідач від цього ухиляються. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач у встановленому порядку повідомлявся про час і місце судового розгляду, до суду не зявився вдруге. Третя особа до суду свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 08.02.1999р. [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS]. Згідно копії договору, що є в справі, після реєстрації на Товарній біржі «Нерухомість-Миколаїв» договір був зареєстрований в БТІ, реєстровий №18492. Нотаріально купівля-продаж між сторонами не посвідчена. Відповідно до ч.2ст.47 Цивільного кодексу УРСР 1963р., що діяв на час укладення договору, та ст.220 ЦК України зазначений договір може бути визнаний дійсним, оскільки сторони у письмовій формі домовилися щодо усіх істотних умов купівлі-продажу нерухомого майна та виконали їх.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

У лютому 2016р. позивачі звернулись в суд до відповідача з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири №46 по вул.Леваневців (колишня Спортивна), 25/9 в м.Миколаєві, укладений на Товарній біржі "НатОкс" у 1999р., посилаючись в обґрунтування вимог на те, що купили квартиру у відповідача, всі умови за договором сторони виконали, нотаріально засвідченим договір не був, відповідач від цього ухиляється. У судовому засіданні позивач [PERSON] був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Позивачі [PERSON], [PERSON] до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно. Відповідач у встановленому порядку повідомлявся про час і місце судового розгляду, до суду не зявився вдруге. Третя особа до суду свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 12.05.1999р. [PERSON] продав, а [PERSON], [PERSON], [PERSON] купили квартиру №46 по вул.Леваневців (колишня Спортивна),25/9 в м.Миколаєві. Згідно копії договору, що є в справі, після реєстрації на Товарній біржі «НатОкс» договір був зареєстрований в БТІ, реєстровий №18988, від 04.06.1999р. Нотаріально купівля-продаж між сторонами не посвідчена. Відповідно до ч.2ст.47 Цивільного кодексу УРСР 1963р., що діяв на час укладення договору, та ст.220 ЦК України зазначений договір може бути визнаний дійсним, оскільки сторони у письмовій формі домовилися щодо усіх істотних умов купівлі-продажу нерухомого майна та виконали їх.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Здовбицької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, просив визнати за ним право власності по спадкуванню за заповітом після [PERSON], померлого [INFO], а саме на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що при житті [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO] в с. Здовбиця Рівненської області, після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, яку він прийняв. Маючи намір оформити спадщину і отримати свідоцтво на неї, він подав заяву до нотаріуса, який відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Тому він звернувся до суду за захистом свого права на спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача Здовбицької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області в судове засідання не з'явився, подав до суду лист від 17.02.2017 року, яким не заперечував проти позовних вимог, просив розглянути справу без його участі. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що при житті [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS], про що свідчить копія листа КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" № 428 від 27.01.2017 року та копія технічного паспорта на будинок. Заповітом від 29.12.1999 року [PERSON] заповів все своє майно сину [PERSON] [PERSON] помер [INFO] в с. Здовбиця, Здолбунівського району Рівненської області, після його смерті відкрилася спадщина за заповітом. Згідно копії матеріалів спадкової справи № 278/2008 заведеної до майна померлого [PERSON], спадщину прийняв позивач [PERSON] Державним нотаріусом Здолбунівської районної державної нотаріальної контори Довгалюк Н.М. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок. У відповідності з п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Судом встановлено, що такі умови для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у позивача відсутні з причин, зазначених вище, тому його вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно за ним при таких обставинах є обгрунтованими. Ці вимоги доведені вищевказаними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 18 березня 1989 року він знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Жовтневим відділом РАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 148. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося з причин непорозуміння та втратою довіри та поваги, а також з приводу сварок та конфліктів, у звязку з чим вони не ведуть спільного господарства та не мешкають однією родиною. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], який зареєстрований 18 березня 1989 року Жовтневим відділом РАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 148. Позивач надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутністю зазначивши, що на позовних вимогах наполягає і просить суд їх задовольнити. Відповідач по справі [PERSON] у судове засідання не зявилася, хоча про час день та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надала. Прийнявши до уваги заяву позивача, суд ухвалою від 21 березня 2017 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 18 березня 1989 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Жовтневим відділом РАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 148. (а.с. 5) Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) Спільне життя не склалося з причин непорозуміння та втратою довіри та поваги, а також з приводу сварок та конфліктів, у звязку з чим вони не ведуть спільного господарства та не мешкають однією родиною. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявленний до суду одним з подружжя. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. \~Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що шлюбні стосунки між сторонами припинились, позивачка та відповідач спільного господарства не ведуть, а тому суд приходить до висновку, що родина [PERSON] до [PERSON] розпалася остаточно та поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ізюмської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 16 лютого 2015 року помер його рідний брат [PERSON]. Після смерті брата відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку. Після звернення до нотаріальної контори для оформлення спадщини, позивачу було рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] не встиг вчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, просив визначити йому достатній строк для прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач представник Ізюмської міської ради надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер 16 лютого 2015 року. (а.с.8). Завідувачем Ізюмської держнотконтори повідомлено, що позивачем у справі пропущено строк на прийняття спадщини, а тому є необхідність щодо звернення до суду для визнання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом.(а.с.17) Згідно ст.1270\~ЦПК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272\~вказаного Кодексу\~за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24\~Постанови від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 01.03.2006 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилась дитина\~[PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося. Спільного господарства не ведуть та не проживають з 2008 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спорів про поділ майна та місце проживання дитини не має. Позивач позовну заяву підтримала і просила її задовольнити. Відповідач позов визнає повністю. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.\~105\~ч. 3, ст.\~112\~ч. 2\~СК України\~-"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі".\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 15.12.2015 року серії І-ОК № 190689, [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 025399 від 11.04.2006 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільного господарства не ведуть та не проживають з 2008 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. На даний час для примирення позитивних результатів не дав. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 21.12.2007 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося через те, що відповідач залишив сімю та став проживати з іншою жінкою. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач позовну заяву підтримала і просила її задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Згідно повідомлення УДПЗ «Укрпошта» поштове відправлення не вручено адресату за зазначеною адресою проживання. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України «у разі відсутності осіб, які беруть участь в справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином». Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.\~105\~ч. 3, ст.\~112\~ч. 2\~СК України\~-"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі".\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 21.08.2014 року серії І-БВ № 128876, [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від даного шлюбу у них народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-БВ № 232029 від 21.08.2014 року та серії І-БВ № 232030 від 21.08.2014 року. Спільне життя не склалося через те, що відповідач залишив сімю та став проживати з іншою жінкою. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. На даний час для примирення позитивних результатів не дав. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати та залишити прізвище позивача - «Олейнік».\~\~\~ Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 640 грн. 00 коп. сплачений нею судовий збір.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 30.01.2007 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, скандали в сім'ї, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів. Позивач позовну заяву підтримала і просила її задовольнити, просила термін на примирення не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає та не заперечує у їх задоволенні. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України -"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі". В судовому засіданні встановлено, що 30.01.2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON], від даного шлюбу у них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 19.02.2007 року, серії [NUMBER] від 21.09.2010 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, скандали в сім'ї, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів. Наданий час для примирення позитивних результатів не дав. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати та залишити прізвище позивача - «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 640 грн. 00 коп. сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 06 червня 1998 року вона знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 322. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде мешкати з матірю. Сторони фактично припинили шлюбні відносини у звязку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у звязку з чим з липня 2016 року вони не мешкають однією родиною та не підтримують сімейних відносин. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 06 червня 1998 року Відділом реєстрації актів громадського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 322. Сторони надали суду заяви, в яких просять суд розглянути позов за їх відсутності, при цьому, позивач позов підтримує та просить його задовольнити; відповідач проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до заяви позивача та відповідача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 06 червня 1998 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 322. (а.с. 13) Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде мешкати з Позивачкою. (а.с.14) Сторони фактично припинили шлюбні відносини у звязку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у звязку з чим з липня 2016 року вони не мешкають однією родиною та не підтримують сімейних відносин. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений до суду одним з подружжя. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. \~Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що шлюбні стосунки між сторонами припинились, позивачка та відповідач спільного господарства не ведуть, а тому суд приходить до висновку, що родина [PERSON] та [PERSON] розпалася остаточно та поновлена бути не може.

Outcome: approved