Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому з підстав, визначених ст. ст. 1166-1167 ЦК України, просить стягнути з відповідача заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 50000 грн. В позові посилається на те, що між ним та відповідачем на протязі тривалого часу склались вкрай негативні відносини, між ними існували різного роду судові спори. Крім цього, відповідач від імені своєї дочки [PERSON] та нібито в її інтересах, розповсюджує про нього неправдиві відомості, свідомо зводить на нього наклепи, подаючи до офіційних державних установ відповідні заяви, в яких, зокрема, звинувачує його в підробленні офіційних документів, в змові з українськими націоналістами з метою кровної помсти на ґрунті міжнаціональної ворожнечі, погрожує йому і його сім'ї фізичною розправою. В результаті цілеспрямованих дій відповідача щодо поширення вищезазначеної інформації про нього і усвідомлення при цьому ним наслідків своїх дій, що опорочили його честь, йому було спричинено значну моральну шкоду, яку він оцінює в 50000 грн. і яка полягає у душевних переживаннях, нервовому напруженні, погіршенні стану його здоров'я. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, яку просить задоволити. Доповнив, що він є людиною похилого віку, гордиться тим, що народився на Україні і вважає себе її громадянином. Однак, наклепницькі звернення відповідача у різні органи держави порушують нормальний ритм його життя, яке змінило свою звичайну наповненість звичними подіями на інші, небажані для нього обставини, враження, проблеми, він почуває себе скривдженим від дій відповідача, чим йому заподіяно нервового напруження, роздратування. Відповідач проти позову заперечив посилаючись на його безпідставність. В подальшому, під час розгляду справи, після оголошення судом ухвали про відмову в задоволенні його заяви про відвід головуючого - судді Хомика А.П., відповідач [PERSON] покинув зал судового засідання. За наведених обставин, суд завершив розгляд справи у його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є безпідставним та задоволенню не підлягає, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з копії заяви від 16.02.2010 року на ім'я голови апеляційного суду Львівської області за підписом [PERSON], як представника [PERSON] у цивільній справі, останній посилався нібито на "змову позивача [PERSON] з українськими націоналістами з метою кровної помсти на ґрунті міжнаціональної ворожнечі" та просив залишити ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду без змін. Крім цього, як вбачається з копії постанови про закриття кримінального провадження від 31.01.2014 року, внесеного до ЄРДР за заявою [PERSON], останній посилався, зокрема, на ознаки підроблення позивачем акту узгодження меж земельної ділянки, що не знайшло свого підтвердження, у зв'язку з чим кримінальне провадження було закрито у зв'язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, а також право кожного на повагу до його гідності (статті 3, 28). Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини та громадянина захищаються судом і кожному гарантовано право будь-якими, не забороненими законом, засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Однак, відповідно до статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. У випадку, коли особа звертається до зазначених вище органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації про особу. З огляду на викладене суд вважає, що звернення відповідача до компетентних державних та правоохоронних органів, що містили, на думку відповідача, певні відомості про недодержання позивачем законів, передавались та повідомлялись не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом іншими посадовими особами та правоохоронними органами. Тому, на думку суду, такі звернення не можуть вважатися поширенням відомостей, які порочать честь або завдають шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Згідно вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому, факти, які б доводили, що зазначені звернення мотивовані цілеспрямованими діями відповідача з метою принизити позивача, також відсутні, а тому в задоволенні позову щодо стягнення моральної шкоди та відшкодування судових витрат необхідно відмовити. Разом з тим суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що наявність у таких зверненнях завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення відповідача до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України. Враховуючи вище наведене та

Outcome: dismissed