Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування вказує, що 17.02.2012 року, залишаючи торговий зал одного із структурних підрозділів відповідача - гіпермаркета «Ашан Петрівка», який розташований за адресою: м.Київ, пр-т Московський, 15-а, маючи намір скористатися рейсовою маршруткою «Ашан маршрутка», проте цьому перешкодила неправомірна поведінка її водія, який відмовився пустити його в салон, відкривши задні двері, про що він його просив. По даному факту він звернувся в пункт обслуговування клієнтів, де йому було запропоновано зробити відповідний запис в журналі відзивів та пропозицій . Вказує, що відносно нього були застосовані хуліганські дії зі сторони невідомої особи, який йому погрожував поламати руки, якщо він зробить запис в книзі відкликів та пропозицій, що супроводжувалося агресивною поведінкою та хватанням його за лікоть лівої руки, для чого йому приходилося застосовувати силу та він просив викликати працівників міліції чи-то охорону .Вказані події проходили на очах у двох касирів , яких він запам*ятав та зможе впізнати, охоронець дивлячись на події тільки посміхався та повідомив, що він не може залишити свій пост. Він вимушений був самостійно викликати працівників міліції. На його відзиви в книзі відзивів на пропозицій відповідачі надали неоднозначні відповіді, а саме: « на Вашу вимогу…негайно прибули черговий менеджер гіпермаркета, черговий служби безпеки гіпермаркета, співробітник компанії, яка надає охоронні послуги товариству, а також наряд міліції… Ви не зверталися за допомогою ні до співробітників товариства, ні до співробітників міліції.» Зазначену відповідь він вважає неправдивою. Вважає, що відповідь містить протиріччя «… на Вашу вимогу… негайно прибули…» тоді як «Ви не зверталися за допомогою». Також зазначає, що відповідачу було відомо, що в нього виник конфлікт з одним із покупців, на що відповідач ніяким чином не прореагував та не повідомив про вказаний факт в пункт міліції, який знаходиться на території відповідача. Через халатне відношення відповідача до своїх обов*язків, особа яка вчинила відносно нього хуліганські дії зникла з місця вчинення правопорушення. Таким чином, вказує, що об*єктом посягання стала його гідність, йому були завдані моральні збитки бездіяльністю відповідача, а тому посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів», ч.1 ст.1166, ч.1 та ч.2 ст.1172, ч.1 ст.1190 ЦК України , абз.2 ч.3 ст.289 та п.3 ч. ст. 1164 ЦК України просить заборонити бездіяльність, що виражена в опасності противоправних агресивних проявах та приниженнях гідності осіб, які допустили критику та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду 50 000 грн. В судових засіданнях позивач позовні вимоги підтримав, з урахуванням обставин викладених в позові та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з посиланням на те, що 17.02.2012 року в гіпермаркеті «Ашан Петрівка», що за адресою: м.Київ, пр-т Московський, 15-а між позивачем та третьою особою виник конфлікт. Під час виникнення конфлікту, на місце події, на вимогу позивача прибули співробітники відповідача та був викликаний наряд міліції. Також зазначив, що обов*язок для будь-яких осіб здійснювати виклик відповідних органів, у тому числі правоохоронних, поширюється лише на випадки, коли відповідна особа перебуває в небезпечному для життя стані (ст.136 КК України). В зв*язку з тим, що були відсутні обставини, за яких можна було б ідентифікувати перебування позивача у небезпечному для життя стані, у відповідача відповідно не було ніякого обов*язку здійснювати виклик відповідних правоохоронних органів. Разом з тим, відповідачем було здійснено виклик наряду міліції і позивач міг скористатися можливістю звернутися до них з відповідною заявою та/або вчиняти в подальшому будь-які інші відповідні дії для захисту своїх прав та інтересів, якщо позивач вважає, що проти нього були вчинені протиправні дії, адже саме міліція, у відповідності до ст.1 Закону України «Про міліцію» є державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров*я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань. Окрім того вказував, що відповідачем не надано доказів якіб свідчили проте, що діями відповідача позивачу була завдана моральна шкода, а тому просив в задоволенні позову відмовити. В подальшому в судові засідання відповідач не з*являвся, подав заяву про розгляд справи без його участі, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи без участі відповідача. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, прослухавши аудиозапис по справі № 2/756/770/13, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 17.02.2012 року в гіпермаркеті «Ашан Петрівка», що за адресою: м.Київ, пр-т Московський, 15-а між позивачем та третьою особою виник конфлікт. Під час виникнення конфлікту, на місце події, на вимогу позивача прибули співробітники відповідача та був викликаний наряд міліції. Будь-яких порушень Закону України «Про захист прав споживача» відносно позивача відповідачем допущено не було. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови від 28 вересня 1990 року N 7 "Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій" під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній людині. Поширенням відомостей також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, лозунгів, інших творів, а так само розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать честь і гідність громадянина або організації. При цьому в ході розгляду справи не встановлено порушення гідності [PERSON] відповідачем. Згідно п.2 ч.2 ст.23 Закону України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв*язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім*ї чи близьких родичів. Проте, судом не встановлено заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed