Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 04.06.2008 року відповідач отримав кредит у сумі 15035,56 доларів США терміном до 03.06.2015 року, зобов»язавшись сплачувати відсотки за користування кредитом у передбачені договором строки та порядку. В забезпечення виконання зобов»язань за договором відповідач надав у заставу автомобіль [NUMBER], який належить йому на праві власності. У порушення норм закону відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, в зв»язку з чим станом на 19.01.2015 року виникла заборгованість у сумі 4498,93 доларів США. Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN81 AR020000l від 04.06.2008 року в сумі 4498,93 доларів США, що за курсом 15,80 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.01.2015 року складає 71083.16 гри. вилучити у відповідача та передати в заклад ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» предмет застави - автомобіль DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску; 2008, тип ТЗ: Легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], а також комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; звернути стягнення на предмет застави: автомобіль DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2008, тип ТЗ: Легковий автомобіль. № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату Свідоцтво про реєстрацію т/з замість втраченого, зі знаттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. В судове засідання представник позивача не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача у судовому засіданні просила зарахувати в рахунок погашення боргу 4748,06 доларів США, яку відповідач сплатив в рахунок погашення комісії, яку вважає прихованим платежем, який не передбачений ні п.4.3. Кредитного договору, ні графіком погашення кредиту. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, судом встановлено, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № DN81AR02000014 від 04.08.2008 року, відповідач отримав кредит у сумі 15035,56 доларів США терміном до 03.06.2015 року та зобов»язався сплачувати відсотки у розмірі 9,60 % за користування кредитом у передбачені договором строки та порядку. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як зазначив позивач, у зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.01.2015 року за відповідачем рахується заборгованість 4498,93 доларів США, яка складається: 3451,71 доларів США - заборгованість за кредитом, 232,09 долари США. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 444,03 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 141,80 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 15,82 доларів США - штраф (фіксована частина) та 213,48 доларів США - штраф (процентна складова). Однак суд вважає, шо позивачем не обґрунтувано нарахування штрафів у сумі 15,82 долари США та 213,48 доларів США, оскільки в позові не зазначено, за порушення яких пунктів кредитного договору вони нараховані. Крім того, пунктом 4.3. Договору передбачено, що позичальник сплачує банку винагороди, в розмірах й у строки, що зазначені в статті 17.1.9.даного Договору. Якщо згідно із статтею 17.1.9. Договору передбачена щомісячна сплата винагороди, то вона встановлюється у фіксованому розмірі (вказаному у статті 17.1.9. Договору) і сплачується щомісяця від дня списання коштів з кредитного рахунку до дати погашення. При цьому, незалежно від кількості днів, що минули від дня закінчення останнього періоду сплати до дня остаточного погашення кредиту, винагорода сплачується у вищевказаному розмірі. Нарахування винагороди на прострочену заборгованість не проводиться. Однак із тексту кредитно-заставного договору слідує, що у розділі 17 (Особливі умови) в пункті 17.1.9..Договору визначається період сплати щомісячних платежів по кредиту, а щомісячна сплата винагороди у фіксованому розмірі цим пунктом не передбачена. В Додатку № 1 до Кредитно-заставного договору № РМ81АВ02000014 від 04 червня 2008 року (Графіку погашення кредиту) сплата щомісячної винагороди (комісії) не передбачена, в ньому зазначаються лише платежі по тілу кредиту та проценти за користування кредитними коштами. Отже, сплата щомісячної винагороди у фіксованому розмірі 60,14 доларів США сторонами не погоджена. Про це свідчить саме вказівка пункту 4.3. Договору, спрямована на виконання пункту 17.1.9 Договору, яким сплата такої комісії не передбачалася та Додаток №1 до Договору (Графік погашення кредиту). Враховуючи ці обставини, суд вважає, що примушення відповідача до виконання умови Договору, яка не погоджена у тексті договору, не була зазначена у Графіку погашення кредиту, порушує права відповідача від як споживача. Відповідно до пункту 17.1.7. Договору (чергові страхові платежі), з метою виконання зобов'язань за пунктом 3.4. Договору, позичальнику була відкрита кредитна лінія в розмірі 4588,18 доларів США для сплати чергових страхових платежів. Для визначення загальної суми залишку кредитного боргу суду не надано інформації про те, які страхові договори ( страхова компанія, номер договору, дата укладення договору, обсяг страхового забезпечення, суми страхових платежів тощо) укладалися банком від імені позивача за умовами пункту 3.4 Договору, які суми були використані банком із вищезазначеної кредитної лінії для проведення страхових платежів. Відповідно до ч. 3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Із роз'яснень пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України в пункті 27 постанови від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054,1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Як вбачається із розрахунку, розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором складає 141,80 доларів США. Суд вважає істотною обставиною, в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України, врахувати ступінь виконання зобов'язання боржником (взяв кредитні зобов»язання в 2008 році за іншим курсом долара, а на даний час курс валютний курс долара стрімко зростає, однак він намагається сплачувати чергові платежі та штрафні санкції за порушення строків сплати належних платежів), що є підставою для зменшення розміру неустойки. Тому суд вважає можливим звільнити відповідача від сплати пені у сумі 141,80 доларів США. Позивач звернувся до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль - в рахунок погашення заборгованості за Кредитно-заставним договором у розмірі 4 498,93 доларів США (еквівалетно 71 083,16 грн.) Згідно пункту 41 Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року, при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті З ЦК). Викладене підтверджується в Узагальненнях Верховного Суду України 2009-2010 років «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин», де зазначається, що у судових спорах про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд має враховувати співмірність заборгованості з вартістю іпотечного майна. Згідно пункту 17.11. Договору, станом на дату підписання Договору розмір забезпечених вимог становив 25845,12 доларів США, що у п'ять разів перевищує суму кредитного боргу, і свідчить про відсутність співмірності заборгованості з вартістю заставного майна. Відповідачем сплачено в рахунок погашення кредиту 24447, 68 доларів США, що підтверджується розрахунком. Загальна сума позовних вимог складає 4 498,93 доларів США (еквівалент боргу за валютою України - 71 083,16 грн.). Як зазначила представник відповідача, станом на день ухвалення рішення відповідачем сплачено 4748,06 доларів США в рахунок погашення комісії, яка не передбачена ні п.4.3. Кредитного договору, ні графіком погашення кредиту. Таким чином, суд вважає можливим залишити позов без задоволення, оскільки борг повністю погашено за рахунок сплати відповідачем комісії у сумі 4748,06 доларів США.

Outcome: dismissed