Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , мешканця [INFO] ; третіх осіб: [PERSON] , с. Станішівка Житомирського району вул. О.Незнайко , 2 ; Олевської державної нотаріальної контори МЮ України , м. Олевськ вул. Привокзальна , 5 ; Коростенського МБТІ м.Коростень вул. Сосновського , 36-а , про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на спадкове майно у порядку спадкоємства за законом , визнання права власності на ? частини спадкового майна за законом , поновлення строку подачі позовної заяви до суду . Позивач в судовому засіданні позов підтримав і пояснив , що 15.12.2009 року звернувся до нотаріуса з заявою про відмову у прийнятті спадщини , після смерті матері , на користь свого брата - [PERSON] . Дана заява була ним написана добровільно без будь якого тиску . Весь час після цього він проживає у будинку який успадкував його брат . Близько чотирьох років з ним проживає співмешканка [PERSON] після того , як брат став від останньої просити гроші за проживання він подав зазначений позов до суду . Раніше до суду з позовами про визнання частково недійсним свідоцтва про права власності на частину спадкового майна не звертався . Не може надати доказів поважних причин пропуску строку звернення до суду . Відповідач позов не визнав і суду пояснив , що позивач добровільно відмовився від спадщини , після смерті матері , на його користь . Після отримання свідоцтва про право на спадщину залишив брата проживати в частині будинку який успадкував , матеріально допомагав брату . Декілька років з братом проживає співмешканка і коли він попросив у неї гроші за проживання , які йому були потрібні на лікування , брат звернувся до суду з зазначеним позовом . Допитана в якості свідка [PERSON] суду показала , що близько чотирьох років проживає , як співмешканка з позивачем в його квартирі . Торгує на місцевому ринку , а зареєстрована в Івано - Франківській області . Весь цей час між позивачем та відповідачем не було будь яких непорозумінь . Відповідач просив у неї платити гроші за проживання в сумі 200 гривень в місяць . Треті особи в судове засідання не з'явилися та звернулися до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність . Судом встановлено , що власником 1/3 частини житлового будину , який розташований в [ADDRESS] , є [PERSON] , який набув право власності на законних підставах , що стверджується : заявою про відмову у прийнятті спадщини на користь відповідача ( а.с.8 ) та свідоцтвом про право на спадщину за законом , відповідно до якого власником частини житлового будинку є відповідач ( а.с. 9 ) , а також спадковою справою ( а.с. 32-51 ) . Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з частинами 3 і 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 5 ст. 267 ЦК України передбачено, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Оскільки перебіг трирічного строку позовної давності у даному випадку є 15.12.2009 року , дата видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом , то останнім днем звернення до суду є 15.12.2012 року. З позовної заяви убачається, що позовна заява складена 25.08.2015 року і надійшла до суду в цей же день ( а.с.1-6 ) , тобто поза межами строку, встановленого ст. 257 ЦК України, який закінчився 15 грудня 2012 року. Доказів про зупинення, переривання або зміни строку позовної давності по даній справі, а також про поважність причин пропуску позовної давності позивачем не надано. У судовому засіданні, до ухвалення судового рішення позивач заявив клопотання про застосування судом строку позовної давності відповідно до вимог ст. 267 ЦК України. У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі , зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що строк для звернення до суду з позовом ним пропущено з поважних причин. Таким чином з огляду на вищевказане , оскільки позивачем в судовому засідання заявлено про застосування строку позовної давності, а представником позивача не було надано суду жодних доказів того, що строк позовної давності пропущено з поважних причин, то в задоволенні позовних вимог слід відмовити в зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Outcome: dismissed