Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її баба, [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з двокімнатної квартири [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, на її ім`я та заповіла їй вищевказану квартиру. 22.07.2020р. позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, але постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Донченко В.Л. від 23.07.2020р. у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про спадщину за заповітом, їй відмовлено. Підставою для відмови, зазначено пропуск шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини та відсутністю документів, які б підтверджували її проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач вказує, що пропустила строк з поважних причин, у зв`язку із введенням в Україні обмежень, пов`язаних з карантинними заходами через спалах у світі коронавірусу, а саме: тривале обмеження у пересуванні людей по вулицях; обмеження відвідування закладів та установ; тривалий час не працювали нотаріальні контори; обмеження міжміського сполучення. За таких обставин, позивач просилавизначити їй, [PERSON] , додатковий строк в два місяці після набрання рішення законної сили, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 17.08.2020р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по справі на 05.10.2020р. Ухвалою суду від 05.10.2020р. витребувано від приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Донченко В.Л., копію спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] , закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи призначено до судового розгляду по суті на 04.11.2020р. У судове засіданні представник позивача та позивач не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без їх участі та задовольнити позов (а.с. 67). У судове засідання представник відповідача не з`явився, надіслав на адресу суду відзив, в якому зазначив, що не заперечує проти встановлення [PERSON] додаткового двомісячного строку, який розпочнеться з моменту набрання чинності рішення суду, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в порядку спадкування за заповітом, також просив проводити розгляд справи за його відсутності (а.с. 27). Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 04.11.1993р., квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.9). Відповідно до копії заповіту від 08.07.2004р. посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Биконовою І.М. 08.07.2004р., [PERSON] , [INFO] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй квартиру, що находиться у [ADDRESS] , будинок під номером сімнадцять, квартира - вісімдесят три, заповідала [PERSON] , 1982 року народження (а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] про що Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 19.12.2019р. складено відповідний актовий запис № 1455 (а.с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 06.10.2018р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 06.10.2018р., про що 06.10.2018р. складено відповідний актовий запис №2455, після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині - [PERSON] (а.с.14). Згідно копії витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 06.09.2018 р (а.с. 7). Після смерті [PERSON] , позивач 22.07.2020р. звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Донченко В.Л. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.07.2020р. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що спадкоємиця пропустила 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, та через відсутність документів, які б підтверджували її проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.15). Згідно копії спадкової справи №71/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] , із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , зверталася лише [PERSON] . У копії довідки №4905 від 23.07.2020р. виданої відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради вказано, що [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 17.08.1984р. Померла [INFO] і знята з реєстрації 21.01.2020р. у зв`язку зі смертю. На момент смерті [PERSON] була зареєстрована одна (зв.с. а.с.60). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При цьому, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Такий правовий висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18). Аналогічні причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як поважні, наведені також у постанові Верховного суду від 10 січня 2019 року у справі № 205/8697/16-ц (провадження № 61-39620св18). Окрім того, у вказаній постанові враховано також незначний період пропуску строку для прийняття спадщини. У позовній заяві позивач вказала, що пропущення строку подання зави було нетривале лише 1 місяць, яке сталося з поважних причин, у зв`язку із введенням в Україні обмежень, пов`язаних з карантинними заходами через спалах у світі коронавірусу, так як було обмежено: пересуванні людей по вулицях, відвідування закладів та установ, міжміське сполучення, та тривалий час не працювали нотаріальні контори. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 по 03.04.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 239 карантин продовжено до 24 квітня 2020 року, постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року № 291 - до 11 травня 2020 року, постановою Кабінету Міністрів України від 04 травня 2020 року № 343 до 22 травня 2020 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2020 року № 392 до 22 червня 2020 року, Постановою кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500 - до 31 липня 2020 року. На території України з 12 березня 2020 року, і на момент звернення позивача із заявою про прийняття спадщини, було встановлено особливий порядок роботи державних установ, в тому числі і нотаріальних контор. Міністерство юстиції України рекомендувало нотаріусам обмежити прийом громадян заради уникнення можливого скупчення людей і для продовження здійснення нотаріальних дій, "які життєво необхідні". Суд вважає слушними доводи позивача, як поважності причин неприйняття своєчасно спадщини, встановлення на всій території України карантину, яким було обмежено громадян у пересуванні та перебуванні у громадських місцях, а також обмежено роботу державних установ, в тому числі і нотаріальних контор, у зв`язку з чим, позивач не змогла в установлений законом строк подати заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Тобто у неї, як спадкоємця за заповітом, були об`єктивні перешкоди для подання такої заяви, тому ці обставини суд обґрунтовано визнає поважними. Також судом враховано, що пропущений строк подання зави є нетривалим. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, визначивши останній додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved