Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» (далі позивач) звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу згідно кредитного договору в розмірі 32807,56 грн. та стягнення судових витрат по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01 грудня 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір № L01.188.33448. Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримала кредити в розмірі 30033 грн., зі сплатою 10% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені кредитним договором та графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов»язання згідно кредитного договору, та надав відповідачу кредитні кошти. Станом на 31.12.2015 року відповідач не повернула банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 32807,56 грн. 31.12.2015 року між ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 31/12-1. Згідно умов договору факторингу клієнт (первісний кредитор, банк) відступив факторові (новому кредитору, позивачу) з 31.12.2015 року , а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. Відповідачку було письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТзОВ «ФК «Рантьє» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу її реєстрації. Сума боргу відповідачки за кредитним договором станом на дату відступлення прав вимоги 31.12.2015 року становила: основний борг 24888,33 грн.; прострочений борг 4317,05 грн.; прострочені проценти 3362,14 грн.; строкові проценти 240,04 грн. Загальна заборгованість 32807,56 грн., яку позивач просить стягнути. Позивач просить розглянути дану справу за відсутності представника. Для з»ясування обставин по даній справі та врегулювання спору, у зв»язку з добровільним відшкодування заборгованості по кредиту, явку представника позивача по справі було визнано обов»язковою. Однак представник позивача на розгляд справи не з»явився, про причини неявки суду не повідомив, будь-якої заяви про відкладення чи розгляд справи у його відсутності на адресу суду не направив, хоча про час та місце розгляду справи в суді та про визнання явки обов»язковою, представник позивач був повідомлений належним чином /а.с.47/. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з»явилась, але направила на адресу суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги не визнає. Заборгованість по кредитному договору погашено повністю, про що надала відповідні докази. Просить розгляд справи провести без її участі. /а.с.48/. Дослідивши надані позивачем та відповідачем письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Відповідно до кредитного договору № L01.188.33448 від 01.12.2014 року, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON], остання отримала кредит на поточні потреби в сумі 30033,00 грн. Кредит було надано на 57 місяців з дня підписання договору. За користування кредитом позичальник сплачує проценти за ставкою 10% річних від неповернутої суми кредиту, тіло кредиту та комісію у строки визначені графіком щомісячних платежів за кредитним договором. /а.с.12-15/. Так як відповідачка належним чином умови кредитного договору не виконувала, то станом на 31 грудня 2015 року та 21 березня 2016 року у неї виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 32807,56 грн. 31 грудня 2015 року між ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір факторингу № 31/12-1, згідно якого "Ідея банк" відступив позивачу з 31.12.2015 року, а позивач набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. /а.с. 16-19/. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Про відступлення права вимоги ТзОВ «ФК «Рантьє» за кредитним договором відповідачку було повідомлено /а.с.11/. Згідно даного повідомлення відповідачці надано реквізити для оплати по кредитному договору № L01.188.33448 від 01.12.2014 року. Відповідачкою по справі надано довідку ПАТ «Ідея Банк» № 511182 від 08.06.2016 року про відсутність кредитної заборгованості по кредитному договору № L01.188.33448 від 01.12.2014 року /а.с.43/. Крім того, відповідачкою надано платіжне доручення № 4777959_Р від 07 травня 2016 року, яким також підтверджується погашення заборгованості по вище вказаному кредитному договору, а також те, що кошти погашено на рахунки, зазначені для відповідачки для погашення боргу по кредиту/а.с.42/. Судом встановлено, що заборгованість по кредитному договору на час розгляду справи в суді відсутня, тому в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи вище викладене, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 1077 ЦК України,

Outcome: dismissed