Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселення з гуртожитку та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що ДП «Завод ім. В. О. Малишева» є балансоутримувачем гуртожитку по провулку Зерновому, 4а, в м. Харкові. Протоколом № 3 засідання загальнозаводської комісії з житлових питань ДП завод ім. В. О. Малишева» [PERSON] було виділено койко-місце в гуртожитку по провулку Зерновому, 4а, в м. Харкові, а 10.04.2012р. було видано ордер на койко-місце у вищевказаному гуртожитку та 18.07.2013р. було зареєстровано. Відповідач систематично створює умови для неможливого проживання інших мешканців гуртожитку систематично порушує режим користування місць громадського користування, самовільно встановлює свої замки у пральні, ховає ключі від загального душа, знімає та ховає з газової плити конфорки, крім того до неї навідуються громадяни у стані алкогольного чи наркотичного спяніння, які ведуть себе шумно, чим порушують спокій мешканців гу ртожитку. Крім того, відповідач без будь-яких дозвільних документів та погодження з адміністрацією підприємства самовільно провела комунікації, а саме трубопровід холодного водопостачання та трубопровід водовідведення, тим самим руйнуючи та псуючи жиле приміщення, у звязку з чим позивач вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі. Представник 3 особи Комінтернівський\~ районний відділ\~ у м. Харкові ГУ ДМС України\~ в Харківській області до канцелярії суду надав заяву про слухання справи за його відсутності. Суд, вислухавши думку, пояснення, доводи сторін, ознайомившись і дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов не підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. ДП «Завод ім. В. О. Малишева» є балансоутримувачем гуртожитку по провулку Зерновому, 4а, в м. Харкові, що підтверджується довідкою про балансову вартість та належність обєктів від 17.10.14 р. № 401/98 (а. с. 5). Протоколом № 3 засідання загальнозаводської комісії з житлових питань ДП завод ім. В. О. Малишева» [PERSON] було виділено койко-місце в гуртожитку по провулку Зерновому, 4а, в м. Харкові, а 10.04.2012р. було видано ордер на койко-місце у вищевказаному гуртожитку та 18.07.2013р. було зареєстровано (а. с. 6-8). Відповідно до положень ч. 1 ст. 116 Житлового Кодексу України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" при вирішенні справ про виселення на підставі\~статті 116 ЖК України\~осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ тощо. Тобто, для застосування норм цієї статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Під заходами впливу мається на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Приписи та попередження з приводу виселення не свідчить про вчинення [PERSON] правопорушень та не може бути заходами попередження та впливу (а.с. 14-18). За принциповими положеннями ст.ст.10,11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про руйнування та псування жилого приміщення[PERSON], застосування до відповідача заходів попередження та громадського впливу за порушення правил співжиття, які не дали результату, що у свою чергу є підставою для виселення, а тому позовні вимоги щодо виселення [PERSON] задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку то вони задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до положень ст.. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. Частиною 1 ст. 7 вищевказаного Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд, розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно, неупереджено, в межах заявлених вимог, приймаючи до уваги, що позивачем не було надано доказів порушення його прав, дійшов обґрунтованого висновку відсутності правових підстав у вимогах позивача, у звязку з чим вони є незаконними та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed