Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів та зміни способу їх стягнення. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Камянського районного суду Черкаської області від 06.10.2004 року стягнуто на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 1 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 20.09.2004 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, на даний час розмір аліментів, призначений за рішенням суду не є достатнім для утримання дитини, оскільки син хворіє, а Відповідач, інших утриманців не має, є здоровим та працездатним, має нерухоме майно та транспортний засіб. Зазначеного розміру аліментів сумі не достатньо для утримання сина, його повноцінного духовного та фізичного розвитку, тому Позивач звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечував, оскільки з часу винесення рішення суду його доходи не змінились і підстав для зміни розміру аліментів він не вбачає. Вислухавши пояснення, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Згідно рішення Камянського районного суду Черкаської області від 06.10.2004 року з Відповідача на користь Позивача присуджено до стягнення аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 1 неоподаткованого мінімуму доходів громадян до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення винесене в межах позовних вимог, і жодним учасником процесу не оскаржувалось. При винесенні цього рішення судом було враховано як майновий стан Позивача, так і Відповідача, факт наявності у Позивача утриманця. Дані обставини встановленні рішенням суду, яке набрало законної сили, а тому вони мають преюдиціарний характер і окремому доказуванню не підлягають у статті 82 ЦПК України. Враховуючи зміст статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як випливає з матеріалів справи у Позивача з часу присудження аліментів доходи суттєво збільшились, тоді як у Відповідача доходи практично залишились не змінними, але після присудження аліментів він став власником будинковолодіння. Водночас, Позивач змін у сімейному стані не зазнав, тоді як Відповідач офіційно одружився, і додаткові утриманці у нього відсутні. Крім цього, сторонами не заперечувався факт того, що їх особистий стан здоровя з часу присудження аліментів суттєво не змінився. Як на підставу своїх вимог, Позивач вказувала на необхідність додаткових витрат на навчання та лікування сина, проте суд вважає, що такі обставини не можуть слугувати підставою для зміни розміру аліментів, що не позбавляє Позивача права від вирішення питання стягнення таких витрат в порядку статті 185 Сімейного кодексу України. Таким чином, суд приходить до висновку, що передбачених законодавством підстав для збільшення розміру аліментів не вбачається, так як доходи Позивача суттєво збільшились з часу їх присудження, тоді як у Відповідача вони залишились не змінними. При цьому, суд вважає, що хоч у Відповідача зявився будинок, проте з нього він доходів не отримує, а тому сама така наявність майна суттєвого значення для розміру аліментів не має. У звязку з вказаним, в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed