Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

08.06.2021 до суду надійшла позовна заява АТ «Полтаваобленерго» в особі Красногорівської філії Акціонерного товариства" Полтаваобленерго" до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 17.07.2019 о 02 год. 40 хв. [PERSON] керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI Canter» днз [NUMBER] по вул. Європейська в сел. Велика Багачка, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на електроопору №21, що є складовою мережі ПЛ 0,4 кВ Лінії 3, що живиться від КТП 371 інвентарний номер мережі 13024549, внаслідок чого електроопора отримала механічні пошкодження та потребувала негайної подальшої її заміни. Дана лінія і опора у складі лінії знаходиться у володінні АТ "Полтаваобленерго", обслуговується Красногорівською філією товариства. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.06. 2019 було встановлено вину [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення. У результаті пошкодження майна відповідачем було завдано збитків на загальну суму 5 545, 78 грн., збитки позивачу не відшкодовані, що і змусило позивача звернутися до суду. Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23.06.2021 відкрито провадження по справі та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз`яснено право та порядок такого подання. Заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву, зустрічного позову відповідач не надав. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.46, 55, 63 ). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою зареєстрованого місця проживання, відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади (а.с.43,53, 63, 66). Ухвалою Великобагачанського районного суду від 20.09.2021 постановлено проводити заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.06.2019, 10.05.2019 о 02 год. 40 хв. [PERSON] в с. В.Багачка по вул. Європейській, керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI Canter» днз [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору. При ДТП автомобіль під керуванням [PERSON] отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України (а.с.30-31). Постановою старшого слідчого СВ Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області Цикала М.М. від 10.07.2019 закрито кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №12019170120000186 від 27.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України по факту збиття електроопори №21 ПЛ-0,4кВ Л-З від КТП-317, що знаходиться в сел. Велика Багачка Полтавської області та перебуває на балансі Красногорівської філії АТ «Полтаваобленерго», що мало місце 10.05.2019. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1 статті 1166 ЦПК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як слідує із змісту ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦПК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 01.03.2013 року № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі собою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1192 ЦПК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Факт пошкодження опори №21 на Л-З ПЛ-0,4кВ від КТП-371 інвентарний №13024549 по вул. Європейська в сел. В.Багачка Полтавської області зафіксовано у акті АТ «Полтаваобленерго» в особі Красногорівської філії про підтвердження псування матеріальних цінностей (енергомайна та електрообладнання) від 10.05.2019 (а.с. 15). Дана опора перебуває на балансі АТ «Полтаваобленерго», обслуговується Красногорівською філією АТ «Полтаваобленерго», що підтверджується довідкою з основних засобів про перебування на балансі майна від 06.05.2021 (а.с. 16). З кошторисного розрахунку на виконання робіт (надання послуг) станом на 10.05.2019 від 06.05.2021 та акту виконаних робіт з відновлення пошкодженої опори №21 на ПЛ-0,4кВ, КТП - 440, Л-З від 10.05.2019 встановлено, що в результаті пошкодження електричної опори позивачу було завдано матеріальних збитків на загальну суму 5 545, 78 гривень (а.с. 10,17). З метою відшкодування збитків завданих пошкодженням електричної опори [PERSON] за місцем реєстрації направлялася претензія №1 від 30.04.2021 на суму 6 574 грн. 28 коп. (а.с. 11). Таким чином, відповідач [PERSON] , з вини якого сталося пошкодження електроопори, як особа відповідальна за заподіяну майнову шкоду, відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати її позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з принципу диспозитивності, оскільки позивачем заявлена вимога про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 5 545 грн. 78 коп., тому позов підлягає задоволенню в зазначеному розмірі. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача на користь АТ «Полтаваобленерго» 2270 гривні 00 копійок - судових витрат понесених позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved