Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в с. Зяньківці, Немирівського району, Вінницької області. Після її смерті відкрилась спадщина. Позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за законом після смерті матері. Інших спадкоємців ні по закону ні по заповіту не має. Маючи намір прийняти спадщину, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини, проте у прийняття заяви їй було відмовлено в зв'язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. При цьому їй було роз'яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може бути вирішено судом. Строк для прийняття спадщини було нею пропущено в зв'язку з юридичною необізнаністю. В судовому засіданні позивачка [PERSON], позовні вимоги підтримала та просить задовільнити, однак не змогла пояснити причини пропуску строку для прийняття спадщини, крім того пояснила, що раніше у неї не було потреби оформляти спадщину. Представник відповідача Зяньковецької сільської ради, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає не заперечує проти їх задоволення. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з нерухомого майна та заощаджень. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини згідно вимог ст.1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини передбачені ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови ПВС України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Наведене викладено у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та від 4 листопада 2015 року (справа 6-1486цс15), які в силу ст. 360-7 ЦПК Україниє обов'язковими для всіх судів. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Позивачка посилається на те, що в передбачений законом шестимісячний строк, вона не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку юридичною необізнаністю, крім того не мала потреби приймати спадщину. Проте, суд вважає, що будучи обізнаним про смерть спадкодавця, позивач не надав жодних належних доказів наявності поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини з дня відкриття спадщини протягом шести місяців. Крім того, в справі відсутні будь-які відомості що позивач взагалі звертався до нотаріальної контори, але йому було відмовлено у оформленні спадщини. За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. За вказаних обставин, суд не вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини посилання позивачки та ті обставини, що вона не була обізнана з законодавством про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] і після смерті якої пройшло більше 20 років. Суд вважає, по-перше, матеріли справи не містять жодних доказів про наявність вказаних позивачем обставин, по-друге, вказані позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON], на думку суду, не пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини з дня відкриття спадщини протягом шести місяців. На протязі вказаного періоду, а саме 20 років, позивачка, якій було достовірно відомо про смерть [PERSON], жодним чином не вчинила будь яких дій, спрямованих на отримання спадщини, яка залишилася після її смерті. Суд вважає, що в даному випадку, правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачу відсутні і тому положення ч.3 ст.1272 ЦК України не можуть бути застосовані. На підставі зазначеного, суд вважає, що підстав, для задоволення позовних вимог позивача немає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed