Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

13.05.2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси, в якому просить стягнути заборгованість у розмірі 13 299,76 грн. за кредитним договором № б/н від 09.10.2010 року та стягнути судові витрати. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.06.2015 року цивільну справу № 521/7526/15-ц передано за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси. 30.06.2015 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси справу прийнято до провадження судді Васильків О.В. При цьому у позовній заяві ПАТ КБ «Приват Банк» посилається на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір б/н від 09.10.2010 року. Відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, ним порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в звязку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. До судового засідання представник позивача не зявилась, надала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та проводити розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON]В до судового засідання повторно не зявилася, повідомлялася належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 09.10.2015 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк /а.с. 8-32/. Відповідно до умов якого, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, ні у позовній заяві, ані з проаналізованої судом анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк не вбачається у якому розмірі Банк надав [PERSON] кредит. Матеріали справи містять розрахунок заборгованості за договором № б/н від 09.10.2010 року, укладеного між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] /а.с. 4-7/, з якого вбачається, що станом на 31.12.2014 року заборгованість [PERSON] становить 13\~299,76 грн., що складається з: 12\~988,48 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 311,28 грн. загальний залишок заборгованості за відсотками. Судом досліджено копію паспорта [PERSON] та копію паспорта відповідача [PERSON], з яких судом встановлено, що відповідач є дружиною [PERSON], шлюб між якими зареєстровано 02.03.1985 року Відділом ЗАГСу Київського району м. Одеси. Місце проживання подружжя, згідно паспортних даних, зареєстровано за адресою: [INFO] /а.с. 33-34/. 25.07.2014 року у віці 52 років помер [PERSON], актовий запис № 7744, що вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 382961, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції /а.с. 35/. Згідно претензії кредитора від 25.09.2014 року, ПАТ КБ «Приват Банк» зверталося до Першої одеської державної нотаріальної контори в порядку ст. 1281 ЦК України та просило включити кредиторські вимоги Банку до спадкової маси та повідомити спадкоємців про наявність заборгованості у розмірі 13\~419,69 грн. /а.с. 41/. [PERSON] одеської державної нотаріальної контори від 23.10.2014 року повідомлено ПАТ КБ «Приват Банк», що на претензію Банку до майна померлого 25.07.2014 року [PERSON] заведена спадкова справа № 1072/2014. Про претензію Банку спадкоємці повідомлені належним чином. До нотаріальної контори спадкоємці із питання прийняття спадщини не зверталися /а.с. 42/. 25.11.2014 року ПАТ КБ «Приват Банк» було направлено на адресу відповідача [PERSON] лист-претензію, із вимогою погасити заборгованість за кредитним договором від 09.10.2010 року /а.с. 43/. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, позивачем доведено, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON], оскільки факт проживання за однією адресою, згідно паспортних даних, дає підстави вважати, що відповідач належним чином прийняла спадщину. Положеннями ч. 1 ст. 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. З урахуванням положення ч.1 ст. 1282 ЦК, позивачем не надано доказів вартості спадкового майна, в межах якої спадкоємець відповідач по справі, могла б відповідати перед Банком. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовна заява ПАТ КБ «Приват Банк» не підлягає задоволенню, так як недоведена.

Outcome: dismissed