Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовними вимогами до [PERSON], третя особа на стороні позивача - орган опіки та піклування Бобринецької районної державної адміністрації про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO] та вилічення відомостей про батька з актового запису про народження №7 від 07.07.2007 року, складеного Кетрисанівською сільською радою Бобринецького району. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем з 04.06.2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 24.11.2008 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. 12 листопада 2008 року рішенням Бобринецького районного суду було визначено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON]. З моменту розлучення і по цей час відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, іншої допомоги на утримання доньки не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позові та відповідно до наданих суду доказів. Відповідач надавав суду пояснення під час судового розгляду, згідно яких заперечив проти задоволення позову та зазначив, що він зі своєю матір'ю неодноразово намагались провідати дитину, але їм не давали такої можливості. Коли він мав намір перераховувати аліменти, йому в банку повідомили, що рахунок недійсний. Коли він телефонує до позивачки, вона після цього змінює номер телефону. Також, відповідач пояснив, що певний час не працював у зв'язку з хворобою, на даний час працює в супермаркеті «АТБ». Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник органу опіки і піклування Бобринецької РДА заперечив проти задоволення позову та надав до суду рішення засідання комісії з питань захисту прав дитини при Бобринецькій районній державній адміністрації, відповідно до якого неможливо надати висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], через відсутність доказів щодо виконання чи невиконання батьком батьківських прав чи не належного догляду за дитиною. За клопотанням позивачки у судовому засіданні допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що є рідною сестрою позивачки, а відповідач її колишній зять. Після їх розлучення позивачка стала проживати у їхньому будинку. Відповідач неодноразово приїжджав до смт Устинівка, привозив товар, але дочку не провідував. Його неодноразово запрошували провідати доньку, але він відмовлявся. За той час, що позивачка з донькою жили у неї, відповідач їх не провідував. На даний час сторони не спілкуються. Зі слів позивачки свідку відомо, що аліменти відповідач не сплачував. Позивачка не заперечувала, щоб відповідач провідував доньку. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що з позивачкою познайомилась у 2008 році, вони на той час проживали по сусідству, вона часто до них приходила в гості. Свідок зазначила, бачила як відповідач неодноразово привозив товар до іншої її сусідки, але дитину не провідував. Відповідач знав, де в смт Устинівка проживала позивачка. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що проживає з позивачкою по сусідству. Відповідач возив товар із м. Кіровоград до смт Устинівка, свідок особисто приймала цей товар. Свідку стало відомо, що [PERSON] донька відповідача. Вона запитала чи не має він наміру провідати доньку, відповідач відповів їй, що йому все одно. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснив, що позивачка рідна сестра його дружини, а відповідач - колишній зять. За час проживання позивачки у їх з дружиною будинку, [PERSON] працював експедитором і возив до сусідки товар. Він неодноразово запрошував відповідача провідати доньку, але він відмовлявся. Відповідач знав де проживає позивачка з дитиною. Позивачка не заперечувала, щоб відповідач провідував доньку. Свідок зазначив, що відповідач не звертався до нього, щоб дізнатися нову адресу позивачки. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що позивачка із чоловіком проживають по сусідству, сім'ю може охарактеризувати позитивно. Відповідача свідок ніколи не бачила. Також в судовому засіданні допитана як свідок [PERSON], яка пояснила, що відповідач є її сином, а позивачка її колишня невістка. Коли позивачка проживала в с. Кетрисанівка вона з сином намагались провідувати внучку, але їм відмовляли батьки другого чоловіка позивачки. Коли вона телефонувала, їй відповідав теперішній чоловік позивачки і казав, що вона не зустрінеться з внучкою. До смт Устинівка вона ніколи не їздила. Чи відвідував відповідач доньку їй не відомо. Аліменти відповідач сплачував частково. Свідок особисто носила гроші до банку, але останнього разу їй сказали, що рахунок не дійсний. Суд, заслухавши пояснення сторін, прокурора, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно Свідоцтва про народження від 03.07.2007 року [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO], в графі мати записана [PERSON], в графі батько - [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 24.11.2008 року шлюб між сторонами по справі розірвано (а.с. 34). 13 листопада 2008 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист про стягнення аліментів (а.с. 24). Відповідно до довідки, виданої Ленінським відділом державної виконавчої служби заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.10.2014 року становить 14835,62 грн. (а.с. 25). Відповідно до акту обстеження побутових умов сім'ї [PERSON], сім'я проживає в окремому будинку, діти мають окрему кімнату, сім'я забезпечена необхідними продуктами харчування (а.с. 8). Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON], умови проживання належні, в будинку чисто, охайно, наявна вся необхідна побутова техніка. Стосунки в сім'ї доброзичливі (а.с 9). Відповідно до висновку наданого органом опіки та піклування Бобринецької РДА № 01-39/20/1 від 21.07.2014 визнано за недоцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 127), через відсутність доказів щодо виконання чи невиконання батьком батьківських прав чи не належного догляду за дитиною. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний , духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 СК України передбачено виключний перелік підстав позбавлення особи батьківських прав, відповідно до якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав у разі, якщо вона (він): 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що не сплата відповідачем аліментів не є доказом ухилення відповідача від виконання свого батьківського обов'язку а свідчить лише про певні соціальні труднощі у зв'язку зі станом здоров'я відповідача, нестабільними доходами і не є підставою для позбавлення його батьківських прав, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Також, суд вважає, що позивачка певним чином перешкоджає відповідачу та його матері у можливості бачити дитину та піклуватися про неї оскільки будь-яких заходів для можливості такого спілкування позивачка не ініціює перед вказаними особами, оскільки вважає, що достатньо участі її другого чоловіка у вихованні та турботі про дитину. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed