Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, покликаючись на те, що 29 липня 2014 року о 15.00 год. він приїхав до свого будинку на вул. Чорновола, 10 у смт. Рудно та виявив, що у будинку відсутнє електропостачання, однак напруга у будинку є і складає 380 Вт. та відсутній «нуль». Він разом із сусідом [PERSON] зателефонував до керівника електро-ремонтної бригади, на що йому повідомили, що ремонта бригада приїде 30 липня 2014 року. Приїхавши наступного дня, ремонтна бригада виявила, що дійсно електро-зажим, який вони поставили 28 липня 2014 року був несправним і через це в його будинок було подано 380 Вт. Внаслідок такий дій працівників ПАТ «Львівобленерго» стабілізатор напруги Luxeon WDS-10000 Servo, відеореєстратор DVR0404HF-A, жорсткий диск 500Gb, 7200, WD CB, сирена сигналізації SL-200 виявились несправними, чим йому завдано майнову шкоду у розмірі 7085,00 грн. А також, такими діями відповідача йому завдано моральну шкоду, внаслідок переживань, незручності, порушення звичайного ритму життя, психологічних стресів. Просить стягнути з відповідача на його користь 7085,00 грн. майнової шкоди, 2500,00 грн. моральної шкоди та 2000,00 витрат на правову допомогу. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, давши аналогічні пояснення, просить позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечила, пояснивши, що доводи позивача щодо встановлення працівниками РЕМ-5 несправних електрозажимів на електроопори є надуманими. Крім того, позивач не склав акт-претензію, хоча повинен був скласти такий. А також, вважає, що [PERSON] не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди та понесення ним витрат на правову допомогу. Просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судом встановлено, що 28 липня 2014 року ПАТ «Львівобленерго» надавав [PERSON] на вул. Довбуша, 9 у смт. Рудно послуги, а саме виконував власними силами та з матеріалів замовника монтаж СІПу на ПЛ-0,4кВ від КТП-1832 до Л-1. Відповідно до акту виявлення причин несправності обладнання СПД «[PERSON]Б.» від 04 серпня 2014 року, 29 липня 2014 року у будинку №10 у смт. Рудно в розетках житлового будинку згідно замірів електротестеру, напруга становила 380 Вт., «нуль» в мережі не виявлено. Внаслідок не належного закріплення працівниками РЕМ електрообладнання, виявились несправними: стабілізатор напруги Luxeon WDS-10000 Servo, відеореєстратор DVR0404HF-A, жорсткий диск 500Gb, 7200, WD CB, сирена сигналізації SL-200. /а.с. 7, 8/ Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч. 1,2 ст. 53 ЦПК України експертом є особа, якій доручено провести дослідження матеріальних об'єктів, явищ і процесів, що містять інформацію про обставини справи, і дати висновок з питань, які виникають під час розгляду справи і стосуються сфери її спеціальних знань. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу" , і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. На підставі наведеного, суд не бере до уваги акт виявлення причин несправності обладнання СПД «[PERSON]Б.» від 04 серпня 2014 року як доказ заподіяння майнової шкоди позивачу [PERSON], внаслідок неналежного надання йому відповідачем послуг, оскільки такий акт складений особою, яка не є експертом та не має повноважень на надання таких висновків. У відповідності до договору про користування електричною енергією, який не оспорюється сторонами, енергопостачальник зобовязаний надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 9 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості. Відповідно до п. 49 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року, у разі порушення енергопостачальником умов договору споживач викликає представника енергопостачальника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються терміни, види, відхилення показників з надання послуг тощо. Однак, всупереч наведеному, позивач [PERSON] не повідомив відповідача про неналежність надання йому як споживачу послуг, порушення ПАТ «Львівобленерго» умов укладеного між ними договору про користування електричною енергією, а відтак не дотримався встановленої процедури предявлення претензії. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте позивачем не надано, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів щодо вчинення саме відповідачем ПАТ «Львівобленерго» будь-яких дій, якими було заподіяно позивачу [PERSON] майнову шкоду. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що він працює у ПАТ «Львівобленерго». 29 липня 2014 року в кінці дня до нього зателефонував [PERSON] та повідомив про підвищену напругу у розетках в його будинку, просив скерувати майстрів, однак був вже кінець робочого дня і скерувати авто не було можливості. Працівники ПАТ «Львівобленерго» приїхали наступного дня та усунули несправність. Також повідомив, що він відповідає лише за ремонт та не відповідає за надані послуги ПАТ «Львівобленерго», не приймає скарг споживачів та не може надати висновок щодо надання послуг відповідачем. Оцінюючи показання даного свідка, суд надає їм віри оскільки вони знаходяться у обєктивному взаємозвязку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами. Свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні повідомили, що 29 липня 2014 року вони міряли напругу у розетках в будинку [PERSON], вона становила 380 Вт. На наступний день приїхали працівники ПАТ «Львівобленерго», сказали, що погані зажими, поміняли і напруга стабілізувалась. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що 28 липня 2014 року працівники ПАТ «Львівобленерго» надавали йому послуги та встановлювали його зажими, проте зазначив, що всі його зажими були справні. А також, повідомив, що працівики ПАТ «Львівобленерго» не хотіли складати акт на прохання [PERSON] щодо заподіяння йому шкоди. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що 29 липня 2014 року у будинку [PERSON] в розетках напруга становила 380 Вт, оскільки працівники ПАТ «Львівобленерго» не дотиснули зажими, після цього акт складати відмовились. Та зазначив, що він не має ліцензії для надання експертних висновків. Суд не бере до уваги покази даних свідків, оскільки їх свідчення не стосуються безпосереднього суті самого позову, є загальними, не спростовують і не підтверджують вину відповідача ПАТ «Львівобленерго» у заподіянні позивачу майнової та моральної шкоди. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачем не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження.

Outcome: dismissed