Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

01 листопада 2021 року позивач звернулася в суд з позовом до Затурцівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на право на земельну частку (пай) у розмірі 4,29 в умовних кадастрових гектарах. За життя спадкодавицею заповіту складено не було. 28 жовтня 2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І. Г. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом було відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки у встановлені законом строки нею не було подано заяви про прийняття спадщини, а також заведено спадкову справу до майна померлої [PERSON] за № 352/2021. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки усі документи на спадкове майно знаходилися у спадкодавиці, які після її смерті вона не могла знайти, вважала, що прийняла спадщину шляхом фактичного володіння та догляду за спадковим майном. Просить визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Тумин Локачинського району Волинської області. 29 листопада 2021 року позивач у судове засідання не з`явилась, одночасно із позовною заявою подала суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Від представника відповідача Затурцівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області 29 листопада 2021 року до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкової справи до майна померлої [PERSON] №352/2021, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 02 жовтня 2000 року (а. с. 6). Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, право на земельну частку (пай), площею 4,29 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 029105, виданим 18.05.1996 року Локачинською РДА, довідкою Затурцівської сільської ради Волинської області № 300 від 09.08.2021 року (а.с. 7, 8). Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , при вирішенні питання про її прийняття спадкоємцями застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме - Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР). Згідно із ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Ніхто із спадкоємців [PERSON] у визначений законом строк не прийняв спадщину після її смерті, спадщина також не визнана відумерлою. Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. 28.10.2021 року на підставі поданої [PERSON] заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І.Г. була заведена спадкова справа № 352/2021 до майна померлої [PERSON] . Родинні стосунки позивача і спадкодавця підтверджуються копіями свідоцтв про народження позивача та про її одруження, відповідно до якого вбачається, що остання після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с.17,18). Постановою нотаріуса від 28.10.2021 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), площею 4,29 в умовних кадастрових гектарах, у зв`язку з тим, що нею у встановлений законом строк, а саме: до 02.04.2001 року не було подано заяви про прийняття спадщини (а.с. 9). Таким чином, позивач як спадкоємиця за законом не може оформити спадщину в зв`язку з тим, що пропустила строк для її прийняття. Інших спадкоємців за законом чи заповітом, які б прийняли спадщину чи претендували на спірне спадкове майно, не встановлено. Відповідно до ч.3 ст. 1272 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини суд визнає поважними. Відповідач подав письмову заяву від 29.11.2021 року, згідно з якою позовні вимоги визнав повністю (а.с.34). Згідно із ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, які визнаються відповідачем, або добровільності їх визнання, а тому приходить до висновку, що його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову повністю у підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved