Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

07.12.2018 року позивач звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 серпня 2008 року між нею та ЗАТ «КБ Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») був укладений кредитний договір б/н, за яким вона отримала кредит у розмірі 1 000 грн. 00 коп. 04 липня 2017 року ПАТ «КБ Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу із заявою про вчинення виконавчого напису на копії Кредитного до\-говору № б/н від 21.08.2008 року про стягнення з неї заборгованості у розмірі 36 242 грн. 04 коп. 11 липня 2017 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. вчинив виконавчий напис серії НМЕ № 838050 ( зареєстрований в реєстрі за № 7315) про стяг\-нення з неї на користь ПАТ «КБ Приватбанк» заборгованість у розмірі 36 242 грн. 04 коп., з ураху\-ванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6 971 грн. 70 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 23 428 грн. 08 коп.; заборгованість з пені та комісії у розмірі 3 878 грн. 35 коп.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 250 грн. 00 коп.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1713 грн. 91 коп. 14 червня 2018 року старшим державним виконавцем Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі вищезазначеного виконавчого напису винесена постанова про відкриття виконав\-чого провадження ВП 56601970 та розпочато процедуру примусового стягнення. Вважає, що виконавчий напис № 7315, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. 11 липня 2017 року, таким, що не підлягає виконанню з нас\-тупних підстав. Організаційні та правові засади вчинення виконавчих написів закріплені у статтях 34, 87-91 Зако\-ну України «Про нотаріат» та у главі 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, № 296/5. Спірний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням вимог цих норм права, а саме: відповідно до вимог п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. З наданих приватним нотаріусом Завалієвим А.А. документів вбачається, що ПАТ «КБ Приват банк», нібито, надіслав їй письмову вимогу 29 червня 2017 року ( яку вона досі не отримала), а виконавчий напис на порушення вимог п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинено приватним нотаріусом 11 липня 2017 року, тобто через 12 днів після направлення письмової вимоги. Крім того, згідно вимогам ч. 2 п. 2.3 Порядку повідомлення - письмова вимога вважається надісланою, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка, поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. ПАТ «КБ Приватбанк» не надав приватному нотаріусу доказів того, що його повідомлення отримано нею або доказів того, що повідомлення направлено поштовим відділенням зв`язку на її адресу ( мається лише доказ здачі поштового відправлення до відділення зв`язку, який не підтверджує факт відправлення повідомлення поштовим відділенням зв`язку). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1 глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умов, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. На підставі вимог п. 3.4 глави 16 Порядку строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу ( а не з дня пред`явлення письмової вимоги). З розрахунку, наданому стягувачем приватному нотаріусу, вбачається, що останній платіж у рахунок повернення кредиту у розмірі 200 грн. 01 коп. вона здійснила 24 січня 2011 року. Наступні стягнення ПАТ «КБ Приватбанк» здійснював за своєю ініціативою з її карткового рахунку без її відома та згоди, тому вони не можуть вважатися поверненням кредиту. Оскільки вона наступного місяця, тобто у лютому 2011 року не здійснила чергового повернення кредиту, що було достовірно відомо банку, то у нього у лютому 2011 року виникло право примусового стягнення боргу, незалежно від того, чи направляв він письмову вимогу їй чи ні. Тому, трирічний строк, встановлений п. 3.1 глави 16 Порядку для вчинення виконавчого напису витік у лютому 2014 року. Крім того, стягувачем не доведена безспірність заборгованості в частині її розміру. Позивач отримала тіло кредиту у розмірі 1 000 грн., а стягувач надав приватному нотаріусу відомості про те, що розмір заборгованості за тілом кредиту складав 6 971 грн. 70 коп. Заборгованість за тілом кредиту ні при яких обставинах не може зростати з часом, а може тільки залишатися на тому самому рівні при несплаті кредиту або зменшуватися при частковому погашенні заборгованості. Стягувач не надав приватному нотаріусу доказів того, що окрім 1 000 грн. він видав їй інші грошові кошти. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування креди\-том та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та по\-зиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівни\-ками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розра\-хунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження без\-спірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана з підписом боржника про його отримання. За таких обставин безспірність заборгованості за тілом кредиту не підтверджується наданими стягувачем документами. Допущені відповідачем та третьою особою вимог актів цивільного законодавства щодо вчинення нотаріального напису дають законні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7315, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійови\-чем від 11 липня 2017 року щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на ко\-ристь ПАТ «КБ Приватбанк», що виникла за Кредитним договором № б/н від 21 серпня 2008 року за період з 21 серпня 2008 року по 31 травня 2017 року у розмірі 36 242 грн. 04 коп., з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6 971 грн. 70 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 23 428 грн. 08 коп.; заборгованість з пені та комісії у розмірі 3 878 грн. 35 коп.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 250 грн. 00 коп.; заборго\-ваність по штрафам ( відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1713 грн. 91 коп. Стягнути з відповідача на свою користь судові витрати у справі. Позивач у судове засідання не з`явився, але до його початку представник позивача [PERSON] до початку відкритого судового засідання надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.. Представник відповідача [PERSON] . [PERSON] . у судове засідання не з`явився, але до його початку надав суду відзив на позовну заяву, зазначивши, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, такими що не підлягають задоволенню, оскільки банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості і виконавчий напис вчинений з дотриманням чинного законодавства. Також просить провести розгляд даної справи без участі представника банку ( а.с. 30-32). \~ \~ \~ \~Третя особа: Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А. А. у відкрите судове засідання не з`явився попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст.247ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Суд встановив, що 11 липня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис серії НМЕ № 838050 ( зареєстрований в реєстрі за № 7315), щодо невиплачених [PERSON] ПАТ «КБ Приватбанк», в строк відповідно до умов Кредитного договору від 21 серпня 2008 року та розрахунку заборгованості договором станом на 31.05.2017 року , грошових коштів у розмірі 36 242 грн. 04 коп., з ураху\-ванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6 971 грн. 70 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 23 428 грн. 08 коп.; заборгованість з пені та комісії у розмірі 3 878 грн. 35 коп.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 250 грн. 00 коп.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1713 грн. 91 коп. ( а.с.10). На підставі вказаного виконавчого напису 14.06.2018 року Синельниківським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження (а.с.19 з.а.). З копії розрахунку заборгованості за договором б/н від 21.08.2008 року укладеного між ПАТ «КБ Приватбанк» та [PERSON] станом на 31.05.2017 року вбачається заборгованість у розмірі 36 242 грн. 04 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 971 грн. 70 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 23 428 грн. 08 коп.; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 878 грн. 35 коп.; заборгованості по штрафам у розмірі 1963 грн. 91 коп. ( а.с.13-14). Судом, також досліджено та взято до уваги копії письмових документів, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, а саме: заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до нотаріуса від 04.07.2017 року; кредитний договір від 21.08.2008 року; письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором б/н від 21.08.2008 року; копії квитанцій про сплату поштових послуг. За змістом статті 88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Законом України\~«Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~року №1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України). Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей50,87,88\~Закону України\~"Про\~нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88\~Закону України\~"Про\~нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. Як вбачається із копії виконавчого напису від 11 липня 2017 року строк, за яким провадиться стягнення\~- період з 21 серпня 2008 року по 31 травня 2017 року. Слід зазначити, приватним нотаріусом не було враховано вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат», в якій зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строк, за який провадиться стягнення в оскарженому виконавчому написі нотаріуса визначено більше ніж за 9 (дев`ять) років, тобто більше трьох років з дня виникнення права вимоги у банка. Крім того, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258\~ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Встановлено, що при зверненні банку до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в розмір повної суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором включено і розмір пені, який заявником нарахований поза межами річного строку спеціальної позовної давності (з 29.08.2008 по 31 травня 2017 року). В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду України від 04.03.2015 у справі № 6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки викладено і в постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Отже, оспорюваний виконавчий напис вчинений із порушенням вимог статті 88\~Закону України\~«Про нотаріат» та пункту 284 Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано нотаріусу доказів отримання позичальником [PERSON] письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором, а лише надано копії таких вимог. Таким чином, у нотаріуса не було підстав для висновку про погодження (не заперечення) боржником розміру нарахованої банком заборгованості. Суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд вказує на те, що в поєднанні з вимогою пункту 1 статті 6 Конвенції обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6\~Конвенції\~також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. Виходячи з викладеного, встановивши, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, приймаючи до уваги, що нотаріус, при вчиненні виконавчого напису не мав повного обсягу документів, зокрема, доказів підтвердження отримання боржником вимоги про погашення заборгованості, умов та тарифів за кредитним договором, не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості та вчинив виконавчий напис поза межами встановленого законодавством строку для вчинення відповідних дій, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем від 11 липня 2017 року щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на ко\-ристь ПАТ «КБ Приватбанк», що виникла за Кредитним договором № б/н від 21 серпня 2008 року за період з 21 серпня 2008 року по 31 травня 2017 року у розмірі 36 242 грн. 04 коп., таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а також інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, тому на користь [PERSON] з відповідача необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору при подачі позову до суду в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved