Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач ТОВ «Рада» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], де є третя особа ОСББ «13-й квартал», про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги обгрунтували тим, що відповідач є власником 2-х кімнатної квартири [ADDRESS], а позивач є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує даний будинок. 25.03.2002 між позивачем та відповідачем було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Оскільки відповідач належним чином не виконує свої обов'язки по своєчасному внесенню в повному обсязі плати за комунальні послуги, тому за ним утворилась заборгованість за період з 01.09.2014 по лютий 2015 року в розмірі 1023,32 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Також позивач просив стягнути з відповідача інфляційні витрати в розмірі 110 грн. 87 коп., три відсотки річних в розмірі 9 грн. 64 коп. та витрати на оплату судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги згідно з наданим розрахунком заборгованості за період з листопада 2014 року по лютий 2015 року. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, пояснивши, що 01.11.2014 послуги з утримання будинку та прибудинкової території позивачем не надаються, оскільки рішенням загальних зборів членів ОСББ «13-й квартал» вирішено з 01.11.2014 відмовитися від послуг позивача та передати житловий будинок на баланс ОСББ «13-й квартал», а тому позивач не має права отримувати плату за послуги, які ним не надаються. Представники третьої особи ОСББ «13-й квартал» проти позову заперечували, просили відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ОСББ «13-й квартал» з листопада 2014 року обслуговує житловий будинок та прибудинкову територію, відкриті рахунки та укладені відповідні договори з виконавцями житлово-комунальних послуг, а відповідач з 01.11.2014 отримує ці послуги від третьої особи, тому підстав для задоволення позову немає. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Звернувшись до суду з даним позовом, позивач ТОВ "Рада" вказує, що відповідач [PERSON] є власником (співвласником) 2-х кімнатної квартири [ADDRESS], в якому ТОВ «Рада» є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує даний будинок. 25.03.2002 між позивачем та відповідачем укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території (а.с. 7-10). Згідно п. 5.10 договір укладається на три років з моменту його підписання та вважається продовженим на наступний термін, якщо жодна із сторін в письмовій формі не заявить про його перегляд за один місяць до його закінчення. Як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2014 відповідач звернувся до позивача з заявою про припинення договірних відносин з 01.11.2014 (а.с. 190). В матеріалах справи міститься протокол № 2/2014 загальних зборів об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «13-й квартал» від 16.10.2014, згідно з яким на загальних зборах було ухвалено: всі договори, угоди, договірні зобов'язання власників квартир в будинку [ADDRESS] в м. Києві та ТОВ «Рада» вважати такими, що втратили чинність, кожен власник розриває договірні відносини з ТОВ «Рада», прийняти будинок [ADDRESS] в м. Києві на баланс ОСББ «13-й квартал», визначити ОСББ балансоутримувачем та управителем будинку [ADDRESS] в м. Києві, уповноважити правління ОСББ укласти договори з ПАТ «Київенерго» та ВАТ АК «Київводоканал» до 01.11.2014 року, про прийняті рішення повідомити ТОВ «Рада» (а.с. 69-72). Також в матеріалах справи містяться копії договорів, укладених ОСББ «13-й квартал» (а.с. 170-176). Представник позивача стверджує, що відповідач з 01.11.2014 несвоєчасно та не у повному обсязі сплачував надані йому житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим за період з 01.11.2014 по лютий 2015 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 1023,32 грн. по оплаті експлуатаційних послуг, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с. 6). Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Разом з тим, позивач, будучи наділений правом подання доказів, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], як і не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме позивач був виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території по [ADDRESS] за період з 01.11.2014 по 01.03.2015 і, відповідно, має право вимагати оплати цих послуг відповідачем за цей період. Позивач не вказав, що отримання доказів було неможливим, або у нього виникли складнощі в поданні цих доказів, не переконав суд у своїй правоті та не довів обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень. Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed