Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд стягнути з управління соціального захисту населення Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області та з управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області солідарно на його користь 50 186, 03 грн. в рахунок відшкодування збитків та 20 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , маючи статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1) та статус особи з інвалідністю 2 групи з 08.10.2019 довічно, у квітні 2020 року звернувся до управління соціального захисту населення Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області з заявою про встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення. У зв`язку з відмовою у задоволенні своєї вимоги, позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням суду від 30.09.2020 адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправною відмову управління соціального захисту населення Рокитнянської РДА Київської області у встановленні [PERSON] статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення та зобов`язано встановити позивачеві статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати відповідне посвідчення. Після набрання рішенням суду законної сили позивач був вимушений звертатися до суду з заявою про видачу виконавчого листа, якого в подальшому було передано для примусового виконання до відділу примусового виконання рішень\~ Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області. Лише 24 грудня 2020 року позивачу було видано посвідчення особи з інвалідністю. До грудня 2020 року позивач отримував пенсію у розмірі 4 365, 60 грн., а після отримання статусу інваліда війни, пенсія позивача збільшилася на 4 921, 65 грн. Всього за період з 13.04.2020 до 24.12.2020 позивач фактично отримав пенсію в розмірі 36 858, 92 грн. , хоча у разі надання йому статусу інваліда війни з 13.04.2020 позивач отримав би пенсію в розмірі 77 463, 64 грн., тому останній недоотримав пенсію в розмірі 40 604, 72 грн. Також, позивач не отримав\~\~ компенсації за санаторно-курортне лікування в розмірі 9 581, 31 грн. Тому розмір заподіяних позивачеві збитків становить 50 186, 03 грн. Крім цього, позивачеві було спричинено моральну шкоду, розмір якої останній оцінює в сумі 20 000 грн. Моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що внаслідок відмови управління соціального захисту населення Рокитнянської РДА\~ у наданні йому статусу інваліда. Він тривалий час почував себе пригніченим та морально подавленим та був вимушений втрачати власний час. Відволікаючись від своїх звичайних життєвих справ, що також негативно вплинуло на стан його психічного здоров`я. У зв`язку з ліквідацією районів, позивач просить стягнути солідарно із управлінь соціального захисту населення Рокитнянської РДА та Білоцерківської РДА на свою користь 50 186, 03 грн. в рахунок відшкодування збитків та 20 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 травня 2021 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 01 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 06 липня 2021 року на 11.00 год. У зв`язку з неявкою відповідачів в судове засідання, призначене на 06 липня 2021 року, розгляд справи відкладено та призначено на 16 вересня 2021 року на 09.00 год. 16 вересня 2021 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача- адвоката Іллінського О.В. про уточнення належного відповідача. Вказана заява обґрунтована тим, що після призначення справи до розгляду з`ясувалося, шо відповідач 1 Управління соціального захисту населення Рокитнянської РДА Київської області припинене як юридична особа. Датою припинення зазначеної юридичної особи є 19.08.2021. Підставою припинення юридичної особи є розпорядження Кабінету міністрів України № 1635-р від 16.12.2020 «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій». Вказана обставина доводиться детальною інформацією про юридичну особу, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За таких обставин, представник позивача просить суд виключити з переліку відповідачів у справі відповідача 1 Управління соціального захисту населення Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області. Тому представник позивача просить суд стягнути із відповідача 2 Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області на користь [PERSON] 50 186, 03 грн. в рахунок відшкодування збитків та 20 000, 00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяних протиправною відмовою у задоволенні законної вимоги позивача про встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни. З аналогічним позовом позивач звертався до Київського окружного адміністративного суду, але ухвалою від 26.04.2021 у відкритті провадження було відмовлено з тих мотивів, що спір підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства. Враховуючи обґрунтованість заяви представника позивача про відшкодування шкоди лише з управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області, суд\~ вважає її прийнятною та такою, що підлягає до задоволення. 16 вересня 2021 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Іллінського О.В., в якій останній просить розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. У разі неявки в судове засідання представника відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Цього ж дня надійшла зава представника позивача щодо подачі документів на підтвердження витрат на правничу допомогу після ухвалення судового рішення. Представник відповідача Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації в судові засідання, призначені на 06 липня 2021 року та 16 вересня 2021 року не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з ухвалою суду про відкриття провадження у справі та датою призначення судового розгляду у справі на 06 липня 2021 року, вручене відповідачу 01.06.2021 року. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з судової повісткою про призначення судового розгляду на 16 вересня 2021 року вручене відповідачу 10 вересня 2021 року. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 08 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до начальника управління соціального захисту населення Рокитнянської районної державної адміністрації із заявою, в якій просив видати йому посвідчення інваліда війни. Листом № 423/03, підписаним начальником управління 13.04.2020, [PERSON] повідомлено про відмову в наданні останньому статусу інваліда війни. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року, адміністративний позов [PERSON] задоволено, визнано протиправною відмову Управління соціального захисту населення Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області у встановленні [PERSON] статусу особи з інвалідністю війни та видачі відповідного посвідчення, викладеному у листі від 13.04.2020 № 423/03 та зобов`язано Управління соціального захисту населення Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області встановити [PERSON] статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати відповідне посвідчення. 17 листопада 2020 року Київським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у даній адміністративній справі. 09 грудня 2020 року [PERSON] звернувся з листом до начальника управління соціального захисту населення Рокитнянської районної державної адміністрації, в якому просив на виконання рішення суду від 30 вересня 2021 року встановити йому статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати відповідне посвідчення. Листом № 1185, за підписом начальника управління від 17.12.2020, повідомлено [PERSON] про відсутність бланків вказаних посвідчень. 24 грудня 2020 року [PERSON] видано посвідчення серії [NUMBER] , відповдіно до якого пред`явник посвідчення є особою з інвалідністю другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни. Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень 28.12.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 64006436 з виконання виконавчого листа № 320/3523/20 виданого 17.11.2020 Київським окружним адміністративним судом, яким зобов`язано Управління соціального захисту населення Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області встановити [PERSON] статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати відповідне посвідчення.\~\~ Постановою державного виконавця від 27.01.2021за невиконання законних вимог державного виконавця накладено штраф на Управління соціального захисту населення Рокитнянської районної державної адміністрації. Постановою державного виконавця від 25.02.201 закінчено виконавче провадження ВП № 6400643 у зв`язку з тим, що рішення суду виконано в повному обсязі до відкриття виконавчого провадження. Довідкою про доходи, виданою [PERSON] зазначено, що розмір пенсії останнього становив: в квітні 2020 року 3 936, 20 грн; в травні-червні 2020 року 4 176, 90 грн.; в липні-листопаді 2020 року 4 365, 60 грн.; в грудні 2020 року 5 743, 54 грн.; в січні березні 2021 року 9 287, 25 грн. В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься запис, датований 19.08.2021 про припинення юридичної особи Управління соціального захисту населення Рокитнянської районної державної адміністрації. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року у справі № 320/4491/21 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом [PERSON] до Управління соціального захисту населення Рокитнянської районної державної адміністрації Київської область та Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди у зв`язку з тим, що даний спір підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства, за правилами ЦПК України. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне: Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частинами першою-третьої статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Згідно з вимогами статті 23 Цивільного кодексу України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.\~ Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин першої-другої статті 1166 Цивільного кодексу України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з вимогами частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною першою статті 1173 цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відповідно до частини першої статті 1174 Цивільного кодексу України, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Частиною першою статті 1205 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення юридичної особи, зобов`язаної відшкодувати шкоду, завдану каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, і встановлення її правонаступників виплата щомісячних платежів покладається на її правонаступників. У цьому разі вимоги про збільшення розміру відшкодування шкоди пред`являються до її правонаступників. Пунктом третім\~ частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: 1) безплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів; 2) позачергове безплатне зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів), безплатне забезпечення іншими протезами і протезно-ортопедичними виробами; 3) безплатне позачергове щорічне забезпечення санаторно-курортним лікуванням з компенсацією вартості проїзду до санаторно-курортного закладу і назад. Згідно з пунктом першим постанови Кабінету міністрів України від 08 листопада 2017 року № 838 «Про розмір середньої вартості путівки для виплати грошової компенсації замість путівки громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи- установлено, що середня вартість путівки для виплати грошової компенсації замість путівки громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, та дітям, яким установлено інвалідність, пов`язану з Чорнобильською катастрофою, визначається Міністерством соціальної політики щороку з розрахунку 35 відсотків розміру одного прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня відповідного року для осіб, які втратили працездатність (із заокругленням до однієї гривні). Відповідно до пункту 1 Наказу Міністерства соціальної політики України № 165 від 25.02.2020 «Про встановлення середньої вартості путівки для виплати грошової компенсації замість путівки громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, та дітям, яким установлено інвалідність, пов`язану з Чорнобильською катастрофою» установлено середню вартість путівки для виплати грошової компенсації замість путівки громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, та дітям, яким установлено інвалідність, пов`язану з Чорнобильською катастрофою, в межах бюджетних коштів, виділених відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», у сумі 573 грн. Згідно з вимогами пункту шостого Порядку забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення (крім м. Києва) рад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 187, - особи з інвалідністю внаслідок війни та особи з інвалідністю, зазначені у статті 6-2 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", забезпечуються путівками строком на 18-21 день позачергово щороку (із січня по грудень). Відповідно до абзацу 1 пункту 10 частини 1 Постанови Верховної ради України «Про утворення і ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX утворено Білоцерківський район (з адміністративним центром у місті Біла Церква) у складі територій Білоцерківської міської, Володарської селищної, Гребінківської селищної, Ковалівської сільської, Маловільшанської сільської, Медвинської сільської, Рокитнянської селищної, Сквирської міської, Ставищенської селищної, Таращанської міської, Тетіївської міської, Узинської міської, Фурсівської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 10 частини 1 вказаної Постанови ліквідовано у Київській області: Баришівський, Білоцерківський, Богуславський, Бориспільський, Бородянський, Броварський, Васильківський, Вишгородський, Володарський, Згурівський, Іванківський, Кагарлицький, Києво-Святошинський, Макарівський, Миронівський, Обухівський, Переяслав-Хмельницький, Поліський, Рокитнянський, Сквирський, Ставищенський, Таращанський, Тетіївський, Фастівський, Яготинський райони; Позивачем проведено розрахунок заподіяних йому збитків щодо різниці в сумах виплаченої та недоотриманої пенсії за період часу 13.03.2020 по 24.12.2020, що становить 40 604, 72 грн. (різниця між пенсією, яку останній мав би отримати в разі задоволення його заяви від 13.04.2020 в розмірі 77 463, 64 грн. та пенсією, яку позивач фактично отримав в розмірі 36 858, 92 грн.). Судом встановлено, що позивач за період квітня-грудня 2020 року отримав пенсію в розмірі 39 861, 54 грн. (квітень - 3 936, 20 грн. + травень 4 176, 90 грн. + червень 4 176, 90 грн. + липень 4 365, 60 грн. + серпень 4 365, 60 грн. + вересень 4 365, 60 грн. + жовтень 4 365, 60 грн. + листопад 4 365, 60 грн. + грудень 5 743. 54 грн.). З урахуванням збільшення розміру виплати пенсії з 13 квітня 2020 року по 24 грудня 2020 року позивач мав би отримати пенсію за період квітня-грудня 2020 року в розмірі 81 444, 83 грн. (квітень 7 146, 83 грн.(3 936, 20 грн. : 30 х 12 = 1574, 48 грн. + 9 287, 25 : 30 х 18 = 5 572, 35 грн.) +\~ травень 9 287, 25 грн. + червень 9 287, 25 грн. + липень 9 287, 25 грн. + серпень 9 287, 25 грн. + вересень 9 287, 25 грн. +\~ жовтень 9 287, 25 грн. + листопад 9 287, 25 грн. + грудень 9 287, 25 грн.). Таким чином різниця у виплаті пенсій, складає 41 583, 29 грн., що на думку суду, складає розмір збитків, заподіяних позивачеві недоотриманням пенсійних виплат. У зв`язку з тим, що позивачем визначено розмір заподіяних збитків за недоотримання пенсії в сумі 40 604, 72 грн. суд,

Outcome: dismissed