Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~03.10.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання незавершеного будівництва об`єктом спільної сумісної власності, також просила стягнути на її користь з відповідача судові витрати. \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2007 р. по 10.01.2012 р. та в подальшому 01.12.2012 р. повторно зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.09.2018 р., що набрало законної сили 02.11.2018 р. Позивачка зазначає, що під час шлюбу з відповідачем вони придбали земельні ділянки № [NUMBER] , [NUMBER] в СТ «Нива», Миколаївська область Миколаївський район, с. Кир`яківка. У зв`язку із тим, що вказані земельні ділянки не були приватизовані та належали СТ «Нива», придбання відбулось шляхом вступу до членів кооперативу Відповідача та виходу попереднього власника. За час шлюбних відносин, спільними силами було зведено та облаштовано будинок на території вказаної земельної ділянки. З 2007 року Відповідач проживав із дружиною в дачному будинку, розташованому в СТ «Нива». Позивачка вказує, що станом на дату звернення до суду з позовом побудований садівничий будинок який хоча й не введено в експлуатацію, але придатний для проживання, оскільки в ньому виконані внутрішні ремонтні роботи, проведено комунікації. Відповідач не здійснює інвентаризацію вказаного майна, не допускає нікого на територію, відмовляється добровільно провести поділ зазначеного майна, що унеможливлює здачу його в експлуатацію, державну реєстрацію права власності та отримання Позивачем права власності на частину нерухомого майна, у зв`язку з чим є необхідність визнання об`єкту незавершеного будівництва (садівничого будинку з господарськими будівлями) об`єктом спільної сумісної власності подружжя. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явилася. При тому її представник надала заяву про підтримання позову в повному обсязі. Відповіді на відзив позивачем не надано. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився. При тому відповідачем було надано письмову заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними у справі матеріалами, також відповідачем раніше подано відзив на позов де зазначено, що позовну заяву не визнає повністю, вважає її безпідставною та стверджує, що в неї викладені лише припущення та домисли позивача. Також заявив про сплив позовної давності за даним позовом. Крім того відповідач зазначає, що в позивачка не надає належних та допустимих доказів до позовної заяви. \~ \~ \~ \~Також відповідач [PERSON] посилався на висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року цивільній справі № 200/22329/14-ц. \~ \~ \~ \~Тому просив постановити ухвалу про закриття провадження у справі та стягнути з позивачки [PERSON] компенсацію здійснених ним витрат. \~ \~ \~ \~Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд дійшов наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано 10.01.2012 року. \~ \~ \~ \~Згідно копії свідоцтва про шлюб сторони знов зареєстрували шлюб 01.12.2012 року. \~ \~ \~ \~Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - знову розірвано. \~ \~ \~ \~Відповідно повідомлення СТ Нива, які наявні у них земельні ділянки № [NUMBER] та [NUMBER] , [ADDRESS] розташоване за [ADDRESS] : [ADDRESS] , обліковуються за членом кооперативу [PERSON] \~ \~ \~ \~КП ММБТІ повідомило, що за вищевказаною адресою ділянка № [NUMBER] технічна інвентаризація відсутня. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~Частиною 1\~ст. 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи (позовної заяви) та не заперечується сторонами, за адресою СТ «Нива», Миколаївська область Миколаївський район, с. Кир`яківка знаходиться спірний садівничий будинок, який на даний час, не повністю добудований, до експлуатації не введений. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що земельна ділянка № [NUMBER] на якій збудований садівничий будинок за адресою: Миколаївська область Миколаївський район с/рада, Кир`яківська, Нива садівниче товариство, належить відповідачеві. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~ \~ \~ \~Тлумачення норм сімейного законодавства свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті (ч.1\~ст.61 СК України). \~ \~ \~ \~Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга\~статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга\~статті 364 ЦК України). \~ \~ \~ \~Статтею 71 СК України\~встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто Використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. \~ \~ \~ \~Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). \~ \~ \~ \~Зі змісту п.п. 23,24\~постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. \~ \~ \~ \~Якщо річ неможливо розділити, вона присуджується одному з подружжя. \~ \~ \~ \~Якщо виділити в натурі частину із загального майна не можна, хтось один із подружжя має право на отримання від іншого грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частини. Проте, така компенсація може бути надана лише за згодою колишньої дружини чи чоловіка. Крім того, присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. \~ \~ \~ \~Пленум Верховного Суду України в\~постанові від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~відзначив, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, для визначення якої при необхідності призначається експертиза. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другоїстатті 331 ЦК Україниправо власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. \~ \~ \~ \~Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначається постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 534 та іншими нормативними актами Кабінету Міністрів України та Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог статей328та329 ЦК Україниправо власності набувається на підставах, що не заборонені законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.2.3 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року №55 не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. \~ \~ \~ \~Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому є майном, яке за умов, передбачених законом, може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. \~ \~ \~ \~Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, потрібно визнати, що об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) - це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. \~ \~ \~ \~Визнаючи при цьому право власності на матеріали чи обладнання, суд у своєму рішенні має зазначити (назвати) ці матеріали чи обладнання. \~ \~ \~ \~Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року № 6-388цс15 \~ \~ \~ \~За встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин суд приходить до переконання, що оскільки новостворене будівництво не введене в експлуатацію та право власності на нього, в передбаченому законом порядку не встановлено, то право спільної сумісної власності у сторін виникає на будівельні матеріали та обладнання, що використовувались при будівництві спірного майна. Проте, таких вимог позивач не заявляла. Будь-яких доказів на підтвердження участі позивача у будівництві чи придбанні будівельних матеріалів у судовому засіданні не встановлено. \~ \~ \~ \~Крім того як зазначено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року, частиною другою\~статті 331 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України\~встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або\~законом\~передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до\~закону\~підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. \~ \~ \~ \~Аналіз положень\~статті 331 ЦК України\~у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 цього кодексу, частини третьої\~статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації. \~ \~ \~ \~Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 18 Закону України «Про основи містобудування»\~реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об`єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій. Закінчені будівництвом об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об`єктів забороняється. \~ \~ \~ \~За положеннями пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. \~ \~ \~ \~Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. \~ \~ \~ \~Визнання ж права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами\~ЦК України\~чи іншими нормативними актами не передбачено. \~ \~ \~ \~Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15,\~і підстав для відступу від нього не вбачається. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). \~ \~ \~ \~Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають однакову можливість повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду відповідні докази, що підтверджують або спростовують певні факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на досягнення позитивного для себе рішення, позивач на свій розсуд скористався своїми правами щодо забезпечення доказів та позову. \~ \~ \~ \~Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, як необґрунтованих. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~, у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача. \~ \~ \~ \~Щодо вимог відповідача про стягнення з позивача [PERSON] компенсації здійснених ним витрат пов`язаних з розглядом справи то в цій вимозі слід відмовити з таких підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно п. 48 Постанови від 17.10.2014 року № 10 пленуму Вищого спеціалізованого\~суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ\~ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно ст. 133 ч.1 та ч.3 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вказано в Постанові Верховного суду від 17.10.2018 року №301/1894/17, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed