Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач 28 січня 2016 року звернулася до Пологівського районного суду Запорізької області з позовом до Пологівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання права власності на житловий будинок №12 по вул.Шкільна у с.Пологи Пологівського району Запорізької області за набувальною давністю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що до 2000 року у неї не було власного житла, і вона винаймала квартиру. Через деякий час вона дізналася, що по вул.Шкільна,20 у с.Пологи Пологівського району Запорізької області є безхазяйний будинок, який був відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 грудня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Пологівського нотаріального округу [PERSON], переданий державі в особі Пологівської міжрайонної податкової інспекції. Майно, на яке було видано свідоцтво, складалося з житлового будинку з господарськими будівлями (тоді по вул.Шкільна, 20 у с.Пологах Пологівського району Запорізької області), і належало воно померлій 25 січня 1998 року [PERSON]. Позивач звернулася до податкової інспекції, де дізналась, що вказаний будинок був поставлений на облік і виставлений на торги для подальшого продажу. Вона виявила бажання придбати цей будинок і була визнана переможцем торгів, сплативши за нього 800 гривень, що відтворено в меморіальних ордерах від 04 вересня 2000 року. Реалізацією вказаного будинку займалося приватне підприємство Фаворит, яке повинно було виготовити технічний паспорт на будинок і зареєструвати право власності на будинок. З дозволу Пологівської обєднаної державної податкової інспекції позивач вселилася в жовтні 2000 року у вказаний будинок з метою проживання до оформлення документів на нього, а також збереження його цілісності. З 2000 року позивач з чоловіком і сином постійно проживає у цьому будинку, але зареєструватися в ньому не може, так як відповідач у справі не спромігся оформити документи на будинок. Крім того, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що їй сільською радою виділена по вул.Шкільна,12 у с.Пологи земельна ділянка. [PERSON] тоді звернулася до податкової інспекції і зробила копії документів, які в них збереглися, щоб на підставі них звернутися до суду з позовом. Вона і члени її родини не зверталися протягом 15 років з приводу оформлення права власності на придбаний будинок, бо не було часу і грошей. На теперішній час вона бажає оформити своє право власності на цей будинок, однак не може цього зробити через відсутність реєстрації права власності на нього. Просить визнати за нею за набувальною давністю право власності на житловий будинок 12 по вул. Шкільна в с.Пологи Пологівського району Запорізької області. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх з зазначених у позові підстав. При цьому наполягає, що відповідачем у справі повинна бути саме Пологівська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що Пологівська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області створена на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №311 від 06 серпня 2014 року і здійснює свою діяльність з 01 квітня 2015 року. Згідно передавального акту №1 обєктів нерухомого майна з балансу Пологівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області на баланс Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області станом на 01 квітня 2015 року житловий будинок по вул.Шкільна 20 (12) по вул.Шкільна у с.Пологи Пологівського району не передавався, а тому нема достовірних даних про те, що житловий будинок, який є предметом спору у даній справі, є власністю ОДПІ. Просив прийняти рішення згідно чинного законодавства України на підставі наявних у справі доказів. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є чоловіком позивача. Наприкінці 2000 року вони придбали у податковій інспекції на прилюдних торгах житловий будинок №20 по вул.Шкільна у с.Пологи Пологівського району Запорізької області за 800 грн. двома платежами спочатку 300 грн., а потім 500 грн.. Все оформляли через ПП «Фаворит», яке зобовязалося оформити всі документи з купівлі-продажу будинку і права власності на нього. Проте, не дочекавшись зазначених документів, вони з дружиною звернулися у 2015 році до ПП «Фаворит», де їм відповіли, що зі спливом часу документів ніяких не збереглося і порадили їм звернутися до податкової інспекції або до суду. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він з 1984 року живе у с.Пологи Пологівського району Запорізької області по вул.Шкільна,10. По-сусідству з ним у будинку №12 по цій же вулиці проживає родина [PERSON]. Живе ця родина по зазначеній адресі приблизно з 2000 року. Йому не відомо, на яких умовах і в кого позивач придбала житловий будинок, в якому живуть на даний час [PERSON], про це мова ніколи не велася між ними. Вислухав у судовому засіданні позивача, представника відповідача, допитав свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно довідки Пологівської сільської ради [PERSON] проживає без реєстрації в будинку №12 по вул.Шкільна в с.Пологи Пологівського району Запорізької області з жовтня 2000 року (а.с.23). Згідно довідки виконкому Пологівської сільської ради Запорізької області в звязку з картографічними змінами номер будинку №20 по вул.Шкільна у с.Пологи змінений на №12 по тій же вулиці (а.с.5,зворот). З копії технічного паспорту на спірний будинок і свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 грудня 1999 року вбачається, що його власником є Пологівська обєднана державна податкова інспекція (а.с.7,18). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абзаці другому пункту 9 постанови №5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснив, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Згідно ч.1 та ч.2 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано правозахищати права, свободи чи інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Як встановлено судом з матеріалів справи, пояснень позивача і представника відповідача, свідків, відповідач у справі не порушував права, свободи чи інтереси позивача [PERSON]. Навпаки, наявність свідоцтва про право на спадщину за законом, яким підтверджено право власності Пологівської міжрайонної податкової інспекції на спірний житловий будинок, надавало протягом всього строку проживання позивача у спірному житловому будинку і надає їй таке право і на теперішній час звернутися до державної нотаріальної контори і оформити своє право власності на житловий будинок. Але даним правом [PERSON] не скористалася. Крім того, позивач зазначає в позові і в судовому засіданні, що ПП «Фаворит», яке повинно було після торгів підготувати всю необхідну документацію для оформлення права власності, не виконало цих зобовязань, що підтверджує висновок суду про те, що відповідач у справі не порушував права і законні інтереси позивача [PERSON], тим більше, що позивач лише через 15 років від дня перемоги на торгах звернулася до податкової інспекції, але не з приводу її порушених прав податковою інспекцією, а щоб знайти певні документи для подачі до суду, яких у неї, як пояснила позивач у судовому засіданні, не збереглося. З пояснень позивача в судовому засіданні вбачається, що ПП «Фаворит» більше свою діяльність не здійснює. Доводи ж позивача про те, що вона під час проживання у спірному житловому будинку проводила капітальний ремонт, сплачувала комунальні послуги, провела певні переобладнання суд не приймає до уваги як доведеність позовних вимог, оскільки ці дії позивача не свідчать про набуття нею права власності на будинок та не є підставою для набуття такого права. Платіжні документи на а.с.20-22 відповідно до ст.212 ЦПК України не є належними доказами обґрунтованості позовних вимог [PERSON], оскільки в жодному з банківських документів стороною банківських операцій Пологівська міжрайонна податкова інспекція не виступає, а є ПП «Фаворит». Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог відмовити.

Outcome: dismissed