Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який заповіту за життя не склав, та після його смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається з банківського вкладу. Вказує, що на день смерті вони з чоловіком були зареєстровані за різними адресами. До спливу шести місячного терміну вона, позивач не змогла звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.Через важке економічне становищев в Україні, вона працює та фактично проживає за кордоном (республіка Польща). Крім того, хворіє на цукровий діабет ІІ типу, тому часто проходить профілактичне лікування. Так, 07.01.2018р. поїхала на роботу та повернулась 19.03.2018р., через погане самопочуття звернулась за медичною допомогою та проходила курс лікування. Щоб не втратити робоче місце змушена була одразу ж повернутись на роботу, тому 31.05.2018р. перетнула кордон України та Польщі, проте через погіршення самочуття у зв`язку з хронічною хворобою цукровий діабет змушена була повернутися додому та знову пройти курс лікування. З 24.06.2018р. по 16.10.2018р. перебувала за кордоном. Приїхавши додому звернулась до нотаріуса з метою оформити свої права на спадкове майно після смерті чоловіка, однак приватним нотаріусом Антонюк О.В. роз`яснено, що вона пропустила строк на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду. Також їй, позивачу стало відомо, що відповідач подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , та приватним нотаріусом Антонюк О.В. відкрито спадкову справу. Зазначає, що отримати свідоцтво про право на спадщину відповідач не зможе, оскільки він не являється спадкоємцем за законом. На скільки їй відомо, жодних документів які б підтверджували родинний зв`язок між померлим та відповідачем, останнім не представлено. Вважає причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними, оскільки в неї не було можливості особисто звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, через необхідність проходити лікування та роботу. Подавши відповідь на відзив зазначила, що опікун [PERSON] є дочкою відповідача у справі, проте жодних доказів родинного зв`язку між померлим та [PERSON] до справи не долучено. Свідоцтва про народження, на які як на доказ родинного зв`язку посилається відповідач можуть підтвердити тільки походження [PERSON] та [PERSON] , тому вважає, що дані документи жодним чином не відносяться до даної справи. Посилання відповідача на те що між нею, позивачем та чоловіком були припинені шлюбні відносини, та що вони не проживали разом більше 15 років, не мають відношення до справи та не відповідають дійсності. У них з чоловіком, так як і у багатьох сім`ях відносини були не завжди ідеальні, виникали сварки. Проте, що спадкодавець ніде не працював, вона змушена була виїжджати за кордон на роботу, тому і похованням займався відповідач, проте витрати за поховання йому було повернуто. Зазначає, що вона, позивач є єдиною спадкоємицею за законом після смерті чоловіка, яка може це підтвердити, крім того є спадкоємицею першої черги спадкування. Вважає, що підстави наведені в позовній заяві для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є достатніми. Посилання відповідача на те, що вона могла подати заяву до нотаріуса, коли не лікувалася 07.04.2018р. та 08.04 2018р., є абсурдними, адже 08 квітня 2018 р. було свято Пасхи, та відповідно державні вихідні. В Польщівона працює 8 -10 годин в день та 6 днів в тиждень, тому подати заяву через посольство також не мала можливості. Роботодавець відпускав її у позачергові відпустки для того, щоб мала можливість підлікуватись. У ті дні. коли їздила додому на лікування, то почувала себе дуже погано, сімейний лікар назначав їй амбулаторне лікування та контролювала її лікування безпосередньо вдома, оскільки їй було важко навіть добратись до Коломийської ЦРЛ. Просить суд визначити їй, [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. У попередньому судовому засіданні представник позивача адвокат Юркевич Х. підтримала мотиви та вимоги позову Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник клопотала про завершення розгляду справи без її участі Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого вважає даний позов безпідставним виходячи з наступного. Позивач належним чином не визначила коло спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця і, які мають бути залучені до участі в розгляді даної справи, не надала суду належних доказів в підтвердження позовних вимог. Вказує, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 29 липня 2018 року. Пред`являючи позов, позивач послалася на причини пропуску строку для прийняття спадщини, вказавши, що вона перебувала за кордоном з 07.01. 2018 року по 19.03.2018 року, з 31.05.2018 року по 13.06.2018 року, з 24.06.2018 року по 16.10.2018 року, а в період проживання за місцем її реєстрації в с. Перерів Коломийського району проходила курси лікування. На підтвердження своїх вимог позивач надала копію закордонного паспорта з відмітками про перетин державного кордону України з ПР, довідку амбулаторії сімейної медицини с. Перерів від 31.10.2018 року, в якій зазначено, що позивач [PERSON] знаходилася на амбулаторному лікуванні з 30.03.2018 року по 30.05.2018 року, з 15.06.2018 року по 22.06.2018 року. Зі змісту вказаної довідки вбачається, що в період з 20.03.2018 року по 29.03.2018 року, 14.06.2018 року, 23.06.2018 року позивач проживала в с. Перерів, не лікувалася і мала можливість подати нотарісу заяву про прийняття спадщини. Також з виписки з амбулаторної картки видно, що позивач проходила лікування з 30.03.18року по 06.04.2018 року, з 09.04.2018 року по 20.04.2018 року, з 30.04.2018 року по 10.05.2018 року, з 22.05.2018 року по 30.05.2018 року. Отже, періоди знаходження позивачки на амбулаторному лікуванні, які зазначені у довідці мають розбіжності з періодами лікування, які вказані у виписці з амбулаторної карти. Так, зі змісту виписки з амбулаторної карти вбачається, що позивач не знаходилася на лікуванні 07.04.2018 року, 08.04.2018, з 21.04 по 29.04.2018 року, з 11.05.2018 року по 21.05. 2018 року. Позивач проходила курси лікування з приводу хронічних захворювань (гіпертонічної хвороби, цукрового діабету в стадії субкомпенсації, остеохондрозу, холецисто-панкреатиту). Всі захворювання позивача, які вказані у вищевказаній довідці та виписці з амбулаторної карти давали можливість останній не тільки неодноразово виїжджати з м. Коломия в ПР, але там і працювати . В той же час позивач, проживаючи в с. Перерів Коломийського району без поважних причин не подала заяви про прийняття спадщини. Також зазначив, що позивач, проживаючи в ПР, була вправі і мала можливість в шестимісячний строк після смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини в консульські відділи посольства України в ПР, або ж надіслати з ПР письмову заяву про прийняття спадщини до будь-якого нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу. Вважає, що у позивача відсутні причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, які були б пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які можна визнати поважними. Зазначив, що позивач хоча на день смерті спадкодавця і перебувала з ним у зареєстрованому шлюбу, однак фактично їх сім`я розпалася давно, спільно вони не проживали більше 15 років. Позивач не спілкувалася із спадкодавцем, похорон він, відповідач здійснив за свої кошти. Просить відмовити [PERSON] в позові до нього про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідачів адвокат Волошанська О.І. в попередньому судовому засіданні підтримала поданий відзив. Представник відповідачів подала до суду заяву в котрій просила розгляд даної справи завершити в її відсутності, зазначила, що позов не визнає, просить врахувати, що факт перебування за кордоном на роботі не є підставою для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, з наданої позивачем довідки амбулаторії сімейної медицини вбачається, що 20 березня 2018 року по 29 березня 2018 року (9 днів), 14 червня 2018 , 23 червня 2018 позивач не лікувалася і не була за кордоном. Згідно ж виписки з амбулаторної карти позивач не лікувалася та не була закордоном , крім вказаних дат , 07 квітня 2018, 08 квітня 2018, з 21 квітня по 29 квітня 2018 , з 11 травня по 21 травня 2018, тому не підтверджується наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення позивачем дій - подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини в 6-місячний строк після смерті спадкодавця. Просить в позові відмовити . Враховуючи пояснення сторін, беручи до уваги відзив на позов, відповідь на відзив та заяви сторін , дослідивши матеріали справи, суд доходить висновків. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права. Суд встановив, що позивач [PERSON] є дружиною померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про смерть (а.с. 8,9) Спадкодавець [PERSON] заповіту не склав і після його смерті відкрилась спадщина за законом на банківський вклад (а.с.87). Згідно з роз`ясненням приватного нотаріуса Антонюк О.В. позивачу [PERSON] рекомендовано звернутись до суду із заявою про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що позивач спадщину після смерті спадкодавця не прийняла (а.с.10). Відповідно до положень ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду з позовом, позивач [PERSON] зазначала про те, що встановлений ч.1 ст.1270 ЦК строк для звернення із заявою про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки працює та фактично проживає за кордоном в Польщі, що часто хворіє у зв язку з чим проходила профілактичне та амбулаторне лікування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до правової позиції ВС справа №198/476/16-ц від 18.01.2018р., зазначено, що"позивачем не доведено поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця, оскільки наведені ним обставини не пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, позивачем не доведено також і наявність причин, з яких він не мав можливості направити нотаріусу заяву про прийняття спадщини поштою". При розгляді справи № 6-85 ЦС 12 ВС зроблено правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцю з моменту його відкриття і закон зобов язує спадкоємця, який не проживав постійно з спадкодавцем в 6-ти місячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Норми ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і дані обставини визнані судом поважними. ВСУ в правовій позиції, висловленій в постанові від 23.08.2017р. у справі № 6-1320цс17 зазначив, що за змістом статті 1272 Цивільного кодексу України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд роз яснив, що правила частини третьої ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;2) ці обставини визнані судом поважними. Як вбачається з доданих позивачем документів, остання дійсно проходила лікування з приводу захворювання в період, який співставлявся з строком для подачі заяви про прийняття спадщини, однак суд зазначає, що проходження лікування позивача в згаданий строк не було постійним. Так, на підтвердження своїх вимог позивач надала копію закордонного паспорта з відмітками про перетин державного кордону України з ПР, довідку амбулаторії сімейної медицини с. Перерів Коломийськогорайону від 31.10.2018 року (а.с.12,13,14-20). Відповідно до поданих позивачем доказів відомості в період з 20.03.2018 року по 29.03.2018 року , за 14.06.2019 року , за 23.06.2018 року - відсутні (позивач не лікувалась та не перебувала за кордоном) . Періоди знаходження позивача на амбулаторному лікуванні, зазначені у вищевказаній довідці амбулаторної сімейної медицини містять розбіжності з періодами лікування, які вказані у виписці з амбулаторної карти, і з якої вбачається, що значно більше днів позивач не проходила лікування, а саме 07.04.2018 року, 08.04.2018, з 21.04 по 29.04.2018 року, з 11.05.2018 року по 21.05.2018 року.(а.с.12,13) У вказаній виписці з амбулаторної карти зазначено, що позивач лікувалася вдома амбулаторно з приводу гострого респіраторного захворювання, бронхіту, її хронічних захворювань, що не підтверджує наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення нею дії - подачі заяви про прийняття спадщини. У період, коли позивач проходила лікування амбулаторно не перешкоджало позивачу звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, або надіслати таку заяву поштою, що відповідало б вищезазначеним роз`ясненням ВСУ, однак вона цього не зробила своєчасно. Також факт перебування та тимчасового проживання спадкоємця за кордоном не є підставою для надання їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, про що вказано в постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 459/205/16-ц. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, переглядаючи 6 червня 2018 року судові рішення по справі №592/9058/17-ц (касаційне провадження № 61-200 св 18), вказав на те, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), від 04 листопада 2015 року у (справа № 6-1486цс15) та Верховного Суду від 6.06.2018 року справа №592/9058/17-ц. Таким чином, правові позиції Верховного Суду України та Верховного Суду є чіткими - постійне проживання в іншій місцевості, необізнаність спадкоємця про наявність майна,пропуск терміну для спадкування без поважної причини не є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У відповідності до ст.411 ЦПК України правові позиції Верховного Суду є обов язковими для суду першої інстанції. Частина 4 ст. 263 ЦПК України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду. Звертаючись до суду з позовом, позивач не надала належних та допустимих доказів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення нею дій - подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини в шести місячний строк після смерті спадкодавця, у звязку із чим позивач не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх вимог і заперечень. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. За таких обставин, судом не встановлено поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного та ст.ст.81,1268-1270,1272 ЦК України,

Outcome: dismissed