Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа виконавчий комітет Знам»янської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Вказала, що 07.06.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Знам»янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.06.2013 року шлюб між ними розірвано. Причиною припинення шлюбних відносин стала несумісність характерів, відсутність порозуміння в поглядах на життя та зловживання алкогольними напоями, на підставі чого виникали сварки. За рішенням суду відповідач також сплачує аліменти на утримання дитини та частково і на її утримання. З моменту розівання шлюбу і по теперішній час відповідач ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини і не піклується про його фізичний та духовний розвиток дитини, намагається ухилитись від матеріальної допомоги, не спілкується з ним, не забезпечує медичного догляду. Дитина фактично не пам»ятає батька. Просить позбавити батьківських прав відповідача стосовно його дитини - [PERSON], [INFO]. Отримавши позов [PERSON], [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Знам»янської міської ради, про скасування висновку про доцільність позбавлення батьківських прав та визначення порядку зустрічей з дитиною. Вказав, що перебував у шлюбі з відповідачкою, який за рішенням суду розірвано. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. 20.10.2014 року службою у справах дітей виконавчого комітету Знам»янської міської ради підготовлено висновок про доцільність позбавлення його батьківських прав стосовно дитини. Відповідачка та виконавчий комітет ЗМР в особі служби у справах дітей як на підставу доцільності позбавлення його батьківських прав посилаються на відсутність власного житла, проживання в будинку батьків, відсутність постійного заробітку, не підтримання матеріально сім»ї, не прийняття його участі в процесі виховання дитини. Та наявність заборгованості по аліментам. Тобто зробили висновок, що самоухилився від виховання дитини. Вважає, що під час погодження питання щодо можливості позбавлення його батьківських прав надано перевагу лише одному із батьків. Не взято до уваги що відповідачка перешкоджає йому у зустрічах з дитиною, надання ним матеріальної допомоги синові, поставлено у провину наявність заборгованості по аліментам, посилання на інформацію відділу освіти про діагностичне обстеження дитини, яким рекомендовано обмежити спілкування, не взято до уваги те, що до нього ніколи не застосовувались заходи впливу та відсутність житла, та відсутність постійного заробітку і негативні характеризуючи дані. Просить визнати незаконним та скасувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав стосовно дитини та встановити наступний порядок спілкування дитини з батьком: -з 18.00 у п»ятницю по 20.00 годину та у неділю з ночівлею 2 рази на місяць (через тиждень) -1 раз на тиждень по буднім дням з 17.00 до 21.00 години в тому числі для відвідування громадських заходів; -1 раз в рік від 10 до 20 днів з правом виїзду з дитиною на відпочинок до моря чи інші місця з метою оздоровлення дитини; -на свято нового року - по парним календарним рокам; на день народження батька та бабусі (матері батька) - з 10.00 до 21.00 -на 9 травня, Різдво Христове, Великдень- протягом 4 годин на день; -безперешкодне відвідування сина у зручний час для батька по місцю проживання, навчання лікування сина. [PERSON] та її представник з»явилися у судове засідання. Вимоги первісного позову підтримали в повному обсязі. Просять їх задовольнити. Вимоги зустрічного позову не визнали, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість, тому в задоволенні останніх просять відмовити. [PERSON] та його представник з»явилися у судове засідання. Вимоги первісного позову не визнали в повному обсязі, в задоволенні їх просять відмовити, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість. Вимоги зустрічного позову підтримали в повному обсязі. Просять останні задовольнити. Представник третьої особи за первісним позовом та як представник відповідача за зустрічним позовом з»явилася в судове засідання. Проти задоволення первісних позовних вимог не заперечувала. В задоволенні вимог зустрічного позову заперечує. Просить відмовити в задоволенні останніх. Прокурор в судове засідання з»явився. В інтересах дитини просить відмовити в задоволенні як первісних позовних вимог так і зустрічних позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, пояснення свідка та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що і вимого первісного позову так і зустрічного позову необгрунтовані та є такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який за рішенням Знам»янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.06.2013 року розірвано. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. За рішенням Знам»янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.06.2012 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі ? частину заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 1/6 частину заробітку на утримання позивача. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України батьки або один з них можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Але по результатах розгляду справи судом не отримано достатніх доказів, які б переконливо свідчили про дійсне ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітнього сина. Суд критично оцінює пояснення відповідача щодо неможливості сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі, але звертає увагу, що відповідач сплачує певні грошові суми на утримання дитини. Надані позивачем документальні докази підтверджують окреме проживання батька та дитини, та відсутність власного житла. Але на їх підставі неможливо встановити характер стосунків, що склалися між батьком та дитиною, та зробити висновок про те, що відповідач дійсно взагалі не виконує своїх батьківських обов'язків. Суд додатково звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, але аналіз наданих суду доказів у їх сукупності свідчить про наявність у відповідача бажання виконувати свої батьківські обов'язки та на думку суду це узгоджується з інтересами дитини, тому у задоволенні цього позову має бути відмовлено. Крім того, суд, на підставі ч.6 ст.19 Сімейного кодексу України, не погоджується із висновком служби у справах дітей виконавчого комітету Знам»янської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини від 20.10.2014 року, який міститься в матеріалах справи, оскільки він суперечить інтересам дитини, є недостатньо обґрунтованим. Отже, відмова в задоволення первісного позову виключає задоволення зустрічного позову. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За змістом ч. 6 ст. 19 СК України висновок органу опіки та піклування є рекомендаційним. Отже, з урахуванням вимог чинного законодавства, суд вважає, що порушено порядок вирішення питання щодо визначення порядку спілкування з дитиною, оскільки на момент розгляду справи, жодна із сторін з відповідною заявою щодо визначення порядку та способу прийняття участі батька у вихованні дитини, тобто дану вимогу заявлено передчасно. Судові витрати залишити по фактично понесеним. На підставі викладеного, ст. 19,ст.164, СК України та

Outcome: dismissed