Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заподіяної (майнової шкоди), збитків у розмірі 23 770 грн. вартості туру з білетами на переліт, посилаючись на те, що вона у лютому 2018 року уклала договір на туристичне обслуговування з метою оздоровлення та відпочинку своєї дочки [PERSON] та її малолітніх онуків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно вказаного договору нею був придбаний тур до Єгипту в період з 11.03.2018 року по 18.03.2018 року. Вказала, що її дочка [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] з серпня 2009 року по 21.05.2018 року, від якого мають двох синів. Вона, яка бабуся, має право на участь у вихованні та спілкуванні із онуками, також їм допомагає. На даний час дочка та онуки тимчасово перебувають в Чеській республіці у зв`язку із навчанням дітей та роботою дочки. Її колишній зять безпідставно чинить перешкоди їй у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров`я дітей, їх фізичний та духовний розвиток, зокрема, не надав дозвіл на виїзд дітей за кордон, хоча обіцяв надати таку згоду вчасно. В результаті, дочка та онуки вимушені були відмовитися від поїздки, згода через судове рішення вже була неможлива, внаслідок чого їй спричинено збитків у розмірі 23 770 грн. Ухвалою суду від 16 жовтня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладений у позові. Позивач додатково пояснила, що перед тим, як замовити тур, вона спілкувалася по телефону із відповідачем та він надіслав череб «вайбер» фото дозволу на виїзд дітей за кордон із зазначенням дати, однак закрив прізвище нотаріуса, який посвідчив згоду. Вона оформила тур, але дозвіл їй так надіслано і не було. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки рекомендованим повідомленням, однак конверти повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.52-53, 56-57). Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 лютого 2018 року між Туроператором Join Up, від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діє ФОП [PERSON] , Турсубагент, та [PERSON] укладено Договір № К306/180219-1 на туристичне обслуговування (а.с.6-9). Згідно Додатку № 1 до Договору на туристичне обслуговування № К306/180219-1 від 19.02.2018 року, [PERSON] придбано туристичні послуги, а саме переліт та проживання в готелі у країні Єгипет з 11.03.2018 року по 18.03.2018 року, для [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно п.6.2 Договору вартість послуг складає 23 773 грн. 93 коп., які позивачем сплачено у повному обсязі, що підтверджується Розрахунковою квитанцією для готівкових розрахунків №№ К306/180219-1 від 19.02.2018 року, Ваучером № 101028 від 07.03.2018 та Чартерними пасажирськими квитками № 06/5660001243189, № 06/5660001243187, № 06/5660001243188 (а.с.5,11-14). Судом також встановлено, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 21 травня 2018 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02 серпня 2009 року, розірвано, рішення набрало законної сили 21.06.2018 року (а.с.15). Із вказаного рішення також вбачається, що судом встановлено наявність у сторін двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Згідно ч.4 ст. 82 КПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» неповнолітні громадяни України виїжджають з України за наявності паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Відповідно до п.п.1 п. 4 "Правил перетинання державного кордону громадянами України", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.95 № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010р. № 724), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску . Згідно ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З пункту 8 ч.2 ст. 16 ЦК України слідує, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зі змісту п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України слідує, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Аналізуючи зібрані по справі докази та виходячи з наведених норм законодавства, суд приходить до висновку, що позивач не довела заподіяння їй збитків саме відповідачем. Так, нею не надано доказів надання [PERSON] дозволу на виїзд дітей за кордон через прикладну програму «Вайбер», що дало їй підстави вважити, що останній надішле цей дозвіл поштовим відправленням. Також нею не доведено, що відповідач погоджувався надати дозвіл на виїзд дітей за кордон будь-яким іншим способом, у зв`язку з чим вона сподівалася на його отримання та оплатила тур для своїх онуків. Крім того, нею не доведено спричинення їй шкоди через невиїзд за кордон її дочки [PERSON] , адже для виїзду останньої дозволу відповідача не потребується. Враховуючи, що правові підстави для відшкодування майнової шкоди передбачають наявність вини в діях чи бездіяльності особи, чого позивачем доведено не було, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову у задоволенні позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України та покладає їх на позивача.

Outcome: dismissed