Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, відповідно до якого прохав суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» на його користь 278 040 грн. 15 коп. (суми вкладу та нарахованих відсотків) та судові витрати. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 25.09.2014 року між ним, як Вкладником, та ПАТ «Імексбанк» в особі начальника відділення № 346 АТ «Імексбанк» [PERSON] (далі Банк) був укладений договір банківського вкладу № [NUMBER], відповідно до якого Банк прийняв від нього грошові кошти на строковий банківський депозит у сумі 222 600,00 грн. строком на 26 календарних днів до 21.10.2014 року під 22,00% річних, було відкрито депозитний рахунок [NUMBER](за вкладом «ПРОЛ ексклюзивний» 1 міс.» в грн.). За договором банківського вкладу №1320000426 від 28.01.2013 року, укладеного між ПАТ «Імексбанк» в особі начальника відділення №346 АТ «Імексбанк» Стусь Д.М. та [PERSON] було відкрито депозитний рахунок [NUMBER] (за вкладом «Відсотки по депозитним рахункам»). Скориставшись своїм правом на повернення коштів 22.10.2014 року позивачу було відмовлено. На численні заяви позивача про видачу готівки Банком кошти не видаються. Позивач зазначає, що такими діями відповідача було порушено його права, як вкладника, як споживача, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримував в повному обсязі, прохав суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. 28.01.2013 року між [PERSON] (Вкладник) та ПАТ «Імексбанк» в особі начальника відділення № 346 АТ «Імексбанк» Стусь Д.М. (далі Банк) був укладений договір банківського вкладу № [NUMBER], відповідно до якого Банк відкриває поточний рахунок [NUMBER] відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валюті затвердженою Постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492 та зобов'язується приймати і зараховувати на відкритий рахунок, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. 25.09.2014 року між [PERSON] (Вкладник) та ПАТ «Імексбанк» в особі начальника відділення № 346 АТ «Імексбанк» [PERSON], (далі Банк) був укладений договір банківського вкладу № [NUMBER], відповідно до якого Банк прийняв від нього грошові кошти на строковий банківський депозит у сумі 222 600,00 грн. строком на 26 днів на депозитний рахунок [NUMBER] зі сплатою 22,00% річних. Дата повернення вкладу - 21 жовтня 2014 року. Внесення Вкладником коштів в сумі 222 600,00 грн. на депозитний рахунок [NUMBER] Банку підтверджується копією виписки з особистого рахунку від 14.10.2014 року. Підпунктом 2.4.4. Депозитного договору №1320001675 «Права та обов'язки сторін» передбачено обов'язок Банку повернути Вкладнику суму депозиту з нарахованими відсотками після закінчення терміну дії договору, на першу вимогу Вкладника, готівкою або в безготівковій формі за заявою Вкладника, шляхом перерахування на поточний або інший депозитний рахунок , вказаний Вкладником. Підпунктом 2.3.7. Депозитного договору №1320000426 «Права та обов'язки сторін» передбачено обов'язок Банку здійснювати приймання та видачу готівки відповідно до чинного законодавства та нормативних актів Національного банку України. Судом також встановлено, що позивач, як Вкладник, звертався до Банку з метою повернення вкладу 21.10.2014 року, 22.10.2014 року, 23.10.2014 року, 27.10.2014 року, 29.10.2014 року, 30.10.2014 року, 31.10.2014 року. Судом встановлено, що відповідно до копії виписки по рахунку [NUMBER] за період з 01.10.2014 року по 03.11.2014 року всього на рахунку знаходиться 278 040, 15 грн. Всупереч умовам Депозитного договору, в порушення свого обов'язку щодо повернення вкладу (п. 2.4.4), відповідач депозитні кошти не повернув. Судом встановлено, що позивач 28.10.2014 року було направлено до Національного Банку України письмову вимогу, в порядку ст. 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність», про зобов'язання прийняти рішення про віднесення ПАТ «Імексбанк» до категорії проблемних. Копія даної вимоги була направлена також до головного офісу ПАТ «Імексбанк» та відділення ПАТ «Імексбанк» №346 в м. Полтаві, відповіді на дану вимогу позивач не отримав. Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Своїми діями Відповідач порушив вимоги ст. ст. 629 та 1060 Цивільного Кодексу України, пункт 3.3 Постанови НБУ від 03.12.2003 року № 516 "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 р. за N 1256/8577). Питання пов'язані з правовідносинами у сфері банківського вкладу в Україні нормативно врегульовано нормами Конституції України, Закону України «Про банки та банківську діяльність», нормами Цивільного Кодексу України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», договором банківського вкладу та ін. Відповідно до норм діючого законодавства України всі, зокрема банківські установи України зобов'язані, вести свою діяльність у відповідності до законів. Також, слід зазначити, що згідно зі ст. ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд. У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак ненадання вкладнику можливості використання цих коштів, зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідо до п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 встановлено, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від судового збору звільняються cпоживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Outcome: approved