Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

29.08.14 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] та обґрунтовувала свої вимоги тим, що вона працює робітником по благоустрою міста в КП «Апостолівське ЖЕП», кожен день отримує завдання та приступає до їх виконання. 06.08.14 року вона знаходилась на роботі по благоустрою міста, виконувала роботу по вул.. Шкільна на території Ценрального базару в м. Апостолове, близько 13-30 години в той час як вона разом з [PERSON] та іншими колегами стали перепочити, до неї підійшла майстер [PERSON], стала робити зауваження, вказувала що вона погано працює, взагалі нічого не робить. Вона сказала позивачці, що виконує свою роботу відмінно, її зауваження візьме до уваги, проте позивач почала кричати на неї, ображати нецензурними словами, порівнювати її з тваринами, висловлювати грубі слова, обмовляти її, поширювати завідомо неправдиві чутки, що вона веде непристойний спосіб життя. На її зауваження відповідач не реагувала. Після цього відповідач щоденно почала безпричинної її ображати, повторюючи вищевказане, що може підтвердити свідок [PERSON] У зв'язку з вказаними діями відповідачки вона повертаючись додому переносить постійні переживання, хвилювання, страх можливого повторення подій, негативні спогади, у неї стан постійної тривоги, нестійкий настрій, порушення сну, почуття образи. Просила стягнути з відповідача на її користь 5000 грн. відшкодування моральної шкоди, зобов'язати відповідача публічно вибачитись на її адресу через засіб масової інформації. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила суд позов задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Романченко В.В. позов підтримав, просив задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві, уточнивши що події відбувались не 06.08.15 року, а 13.08.15 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, пояснивши, що вона працює майстром КП «Апостолівського ЖКП», позивачка працювала в бригаді по озелененню, від працівників бригади почали надходити скарги на неналежне виконання позивачкою своїх обов'язків, тоді вона в журналах писала завдання конкретному робітнику, позивачка неналежним чином виконувала свої обов'язки у зв'язку з чим вона писала службові записки, просила в позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснивши, що позивач не надала доказів факту поширення відповідачкою [PERSON] неправдивих відомостей, заподіяння моральної шкоди, дії вчинені відповідачкою вчинені в межах компетенції, визначеної посадовою інструкцією майстра КП «Апостолівське ЖКП». Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Доказів того, що відповідач поширила неправдиві відомості щодо позивачки 06.08.14 року в судовому засіданні не встановлено і позивачка та її представник в судовому засіданні уточнили, що конфлікт мав місце не 06.08.14 року, як зазначено в позові, а 13.08.14 року. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач у позовних вимогах не вказала яку конкретну інформацію, поширену 13.08.14 року та після цього - щоденно, вона просить визнати недостовірною, тому згідно ст.. 11 ЦПК України судом розглянуто цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, а саме - щодо стягнення моральної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії. Вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно ст.. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В судовому засіданні не встановлено, що відповідач [PERSON] вчинила щодо позивачки [PERSON] протиправних дій 13.08.2014 року та у подальшому - щоденно. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працювала на посаді робітника з благоустрою КП «Апостолівське ЖЕП» та 05.09.14 року звільнена з посади за власним бажанням, що підтверджується наказом про звільнення (а.с.43). Під час роботи керувалась виробничою інструкцією робочого по благоустрою та озелененню № 34 (а.с.58), згідно якої її безпосереднім кревняком є майстер по благоустрою (а.с.58). Відповідач [PERSON] з 01.09.11 року працює на посаді майстра з благоустрою КП «Апостолівське ЖЕП», що підтверджується характеристикою (а.с.39), у своїй роботі керується посадовою інструкцією № 29 майстра з благоустрою (а.с.60-62). Зокрема майстер з благоустрою організує і контролює виконання заходів щодо забезпечення благоустрою і належного санітарного стану території, закріпленої за ЖЕП, має права, зокрема давати підлеглим доручення, завдання, контролювати своєчасне та якісне виконання підлеглими виробничих завдань. Позивачці [PERSON] а також гр.. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на період з 11.08.14 року по 15.08.2014 року було надано завдання щодо прибирання території Центрального ринку м. Апостолове Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивачка його дружина, працювала в КП «Апостолівське ЖЕП», на роботі відповідач [PERSON] поширювала щодо неї неправдиві чутки, що вона погано працює, висловлювала образливі слова на її адресу. У зв'язку з чим його дружина вдома знервувалась, хвилювалась, переживала, гірше спала, різко погіршувався настрій у неї. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що в серпні 2014 року їм було дано завдання прибирати на Центральній площі в м. Апостолове, вони прибирали, підпалили сміття, приїхала майстер [PERSON] та почала ображати гр.. [PERSON]. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює в бригаді по благоустрою КП «Апостолівське ЖЕП», позивач недобросовісно виконувала свої обов'язки, 13.08.14 року їм було дано завдання прибирати на Центральній площі в м. Апостолове, вони прибирали, хтось з працівників підпалили сміття, приїхала майстер [PERSON] та почала робити зауваження, гр.. [PERSON] сперечалась з майстром. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює в бригаді по озелененню міста, 13.08.2014 року їм було дано завдання прибирати на Центральній площі в м. Апостолове, вони прибирали, хтось з працівників підпалили сміття, приїхала майстер [PERSON] та почала робити зауваження, гр.. [PERSON] підбурювала до невиконання її вказівок, невиконання її завдань. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 13.08.14 року їм було дано завдання прибирати на Центральній площі в м. Апостолове, вони прибирали, хтось з працівників підпалили сміття, приїхала майстер [PERSON] та почала робити зауваження, гр.. [PERSON] сперечалась з майстром. Свідок [PERSON] пояснила, що 13.08.14 року пояснила, що працює в бригаді по озелененню міста, 13.08.2014 року їм було дано завдання прибирати на Центральній площі в м. Апостолове, вони прибирали, хтось з працівників підпалили сміття, приїхала майстер [PERSON] та почала робити зауваження, гр.. [PERSON] сперечалась з майстром. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що працювала з гр.. [PERSON], у серпні 2014 року було доручено прибирання на території Центрального ринку м. Апостолове, майстер [PERSON] давала зауваження щодо роботи гр.. [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює в КП «Апостолівське ЖЕП» кладівником, є головою профспілкового комітету, позивач зверталась з заявами щодо неправомірної поведінки майстра, на засіданні була вся бригада, твердження позивачки не підтвердились. Відповідачем складено службові записки про невиконання позивачем [PERSON] службових обов'язків 25.04.14 року (а.с.50), 13,14 серпня 2014 року (а.с. 46-48), складались акти про неналежне виконання службових обов'язків позивачкою 26.08.14 року (а.с.52), 27.08.14 року (а.с.53), складалась доповідна про неналежне виконання трудових обов'язків (а.с.57). У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює міським головою м. Апостолове, знає майстра КП «Апостолівське ЖЕП» [PERSON] як належного працівника, нею щодо [PERSON] писались службові записки, розбирались у виконавчому комітеті, проводились бесіди щодо належного виконання роботи. Гр.. [PERSON] також складала доповідну щодо майстра [PERSON], проте ці обставини не підтвердились, оскільки на засідання ніхто з зазначених нею свідків не з'явився. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює першим заступником міського голови м. Апостолове, з весни 2014 року почали надходити заяви відповідача щодо неналежного виконання трудових обов'язків позивачкою, в зв'язку з чим ним проводились бесіди з позивачкою щодо необхідності належним чином виконувати завдання. Наказом в.о. начальника КП «Апостолівське ЖЕП» від 21.08.14 року [PERSON] за не виконання своїх службових обов'язків, порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку 13.08.14 року та 14.08.14 року оголошено догану (а.с.41). На засіданні комісії з трудових спорів 28.08.14 року прийнято рішення за систематичне порушення трудової дисципліни, а також перебування на робочому місці в нетверезому стані, невиконання службових завдань попередити [PERSON] та [PERSON] про можливе звільнення в разі повторення подібних дій. (а.с.56). Таким чином вказані докази суд вважає належними, достатніми та допустимими для підтвердження того, що 13.08.2014 року позивач [PERSON], під час виконання обов'язків по місцю роботи допустила порушення трудової дисципліни, відповідач [PERSON] робила їй зауваження, складала службові записки, що відноситься до її компетенції на виконання поставлених завдань згідно посадової інструкції майстра з благоустрою. У подальшому за вчинення 13.08.14 року та ряду інших порушень позивач притягалась до дисциплінарної відповідальності, на неї накладено дисциплінарне стягнення, яке вона не оскаржувала. Таким чином, у судовому засіданні позивачкою не надано доказів вчинення відповідачкою [PERSON] 13.08.14 року та у подальшому - щоденно, протиправних дій щодо позивачки [PERSON], а тому вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Вимоги про зобов'язання публічно попросити вибачення через засіб масової інформації також не підлягають захисту, оскільки факт поширення недостовірної інформації щодо позивачки відповідачем не знайшов підтвердження в судовому засіданні, та, крім того, такий спосіб захисту порушеного права не передбачено ст.. 16 ЦК України, і відповідно до роз'яснень викладених в п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України. Тому в задоволенні позову слід відмовити. Оскільки в позові слід відмовити не підлягають стягненню і судові витрати.

Outcome: dismissed