Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник [PERSON], [INFO], будучи особою, яка не досягла шлюбного віку, звернулася до суду із заявою про надання їй права на шлюб. В обґрунтування вимог вказала, що між нею і [PERSON], 04.09.1998року народження, склалися теплі і щирі стосунки. Вони мають взаємні почуття любові та поваги один до одного, тому для створення повноцінної сімї мають намір зареєструвати шлюб, але, звернувшись до відділу реєстрації актів цивільного стану з метою подання заяви про реєстрацію шлюбу, вони дізналися, що вона ще не досягла встановленого законом шлюбного віку і що для цього потрібно судове рішення про надання дозволу на шлюб. Зазначаючи на те, що укладення шлюбу для неї є необхідним і відповідає її інтересам, так як вона бажає зареєструвати шлюб з [PERSON] для збереження і укріплення їх почуття любові, забезпечення стабільності відносин між ними, як жінкою і чоловіком, та охорони їх прав та інтересів як подружжя, що підтримують її батьки, заявник просить суд надати їй право на шлюб з [PERSON], 04.09.1998року народження. В судовому засіданні заявник вимоги підтримала і, обґрунтовуючи їх бажанням одружитися з [PERSON] та утворити з ним сімю, просила суд їх задовольнити. При цьому суду пояснила, що їй повних 16 років, вона навчається на другому курсі педагогічного училища, власного житла, самостійного джерела доходу не має, знаходиться на утриманні батьків, які, крім неї, виховують ще трьох неповнолітніх дітей. Разом з [PERSON] вони не проживають, спільного господарства не ведуть, бо її батьки не дозволяють їм жити разом до тих пір, поки вони не зареєструють шлюб. Виняткових обставин, які б слугували зниженню шлюбного віку, не зазначила. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні вимоги заявника щодо надання права на шлюб підтримав і суду пояснив, що він проживає з матірю та вітчимом, на теперішній час навчається в технікумі на останньому курсі, не працює, самостійного доходу та власного житла не має. Мотивом необхідності реєстрації шлюбу з заявником вказує щирі стосунки та взаємні почуття, які склалися між ними. Зазначає, що після закінчення навчання має намір працевлаштуватися, щоб утримувати сімю. Заінтересовані особи [PERSON] і [PERSON], які є батьками заявника, заявлену нею вимогу щодо надання права на шлюб також підтримали, пояснивши суду, що їхня 16-річна донька [PERSON] вже тривалий час зустрічається з [PERSON], з яким хоче створити сімю, щоб жити разом, але вони, як батьки, проти фактичних шлюбних стосунків заперечують, тому поставили умову реєстрації шлюбу, але так, як донька шлюбного віку не досягла, в державній реєстрації шлюбу їм було відмовлено та розяснено право на звернення до суду з заявою про надання дозволу на шлюб. Поясняють, що донька не вагітна, навчається на другому курсі педагогічного училища, перебуває на їх повному утриманні. Крім доньки, вони мають ще трьох малолітніх дітей. Підтверджують, що ні в доньки, ні в особи, з якою вона має намір одружитися, власного джерела доходу та житла немає і згодні надавати їм матеріальну підтримку. Представник заінтересованої особи Мирноградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану до судового засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі та зясувавши мотиви заявлених вимог, суд вважає, що заявлена вимога не підлягає задоволенню, виходячи з такого. Правове регулювання сімейних відносин в Україні здійснюється з метою зміцнення сімї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб, утвердження почуття обовязку перед батьками, дітьми та іншими членами сімї, побудови сімейних відносин на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно зі статтею 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Обовязковою умовою укладення шлюбу, відповідно до вимог ст.22 цього Кодексу, закон визначає досягнення особами, які вступають у шлюб, вісімнадцяти років на день реєстрації шлюбу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.23 зазначеного Кодексу за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Тобто, предмет доказування у цій категорії справ становлять обставини, які свідчать про відповідність надання права на шлюб із зазначеною в заяві особою інтересам особи, яка не досягла шлюбного віку, в тому числі обставини, що свідчать про фізіологічну та психологічну готовність заявника до шлюбу. Ці обставини можуть підтверджуватися в суді довідкою про вагітність, свідоцтвом про народження дитини заявника або іншими документами, що виявляють такі підстави для надання права на шлюб. Цей же критерій визначений і пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", згідно якого, вирішуючи питання про надання права на шлюб неповнолітній особі, суд має виходити виключно із її інтересів. Підставами для зниження шлюбного віку є фактичне створення сімї, вагітність, народження дитини. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилась 08 червня 2002 року і на момент подання заяви до суду досягла віку повних 16 років (а.с.3). Вона мешкає за адресою: м. Мирноград, вул. Мінська, 18/2, разом із батьками, де разом з нею виховується ще троє неповнолітніх дітей (а.с.6). На момент звернення до суду заявник [PERSON] не вагітна, у фактичних шлюбних стосунках з особою, з якою має намір зареєструвати шлюб, не перебуває, аномалій фізичного чи психологічного характеру здоровя не має. \~ \~ \~ \~Виключних обставин, які б обумовлювали необхідність зниження шлюбного віку і відповідність укладення шлюбу інтересам заявника, судом не встановлено. Зясуванню відповідності реєстрації шлюбу інтересам неповнолітньої особи сприяє також визначення стану матеріального забезпечення заявника після реєстрації ним шлюбу. Як встановлено судом, станом на час звернення заявника до суду з заявою про надання їй права на шлюб як заявник, так і особа, з якою вона має намір одружитися, ні власного майна, ні засобів до існування не мають, що може мати негативний вплив як на заявника, її потенціал, здобуття нею освіти, так і на перспективу шлюбу. Наявність щирих стосунків та взаємні почуття, на що, як на підставу необхідності надання права на шлюб вказує заявник, не може слугувати виправданням зниження шлюбного віку для неповнолітньої особи. Стаття 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10.12.1948 року і ратифікованої Україною в червні 1997 року, проголосила право чоловіка і жінки, які досягли 18-ти років, одружуватися і заснувати сімю. Це ж право закріплене і у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод від 04.11.1950 року, норми якої мають своїм завданням захистити шлюб як основу сімї та статті 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16.12.1966 року. Отже, і законодавство України, і міжнародні договори, які ратифіковані Україною і є частиною національного законодавства, повязують право укладати шлюб із досягненням конкретного віку, що викликане необхідністю досягнення особистістю певної зрілості для такого кроку і подальших змін у житті. Існування виключень з цього загального правила передбачає беззаперечно обґрунтовані, поважні та доволі вагомі підстави для зниження шлюбного віку в кожному конкретному випадку, оскільки вирішуючи питання про надання права на шлюб, суд має бути безумовно впевненим, що надання такого права відповідає інтересам особи, щодо якої таке питання вирішується. Обставин, які б обгрунтовували відповідність укладення шлюбу інтересам неповнолітньої особи, не встановлено і заявником перед судом не доведено, що не надає суду підстав для задоволення заявлених вимог. Згода батьків заявника на шлюб не є безумовною підставою для надання такого права особі, яка не досягла шлюбного віку. Вирішуючи питання про надання права на шлюб неповнолітній особі, суд, виходячи виключно із її інтересів, може надати право на шлюб, а також відмовити у наданні такого права. Відмова суду у задоволенні заяви про надання права на шлюб не перешкоджає повторному зверненню у майбутньому з відповідною заявою у разі зміни обставин. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed