Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

У грудні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що з 2013 року проживав однією сім`єю з відповідачем. 14.12.2014 року відповідач була затримана органами досудового розслідування за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6,9,12,13 ч. 2 ст. 115 КК України, та відносно неї було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Під час перебування у СІЗО м. Миколаєва, [INFO] , відповідач народила дитину - [PERSON] , батьком якої є позивач. Посилаючись на те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню [PERSON] , [INFO] , участі у вихованні сина не бере, не цікавиться його життям та не бажає спілкуватися з ним, наявність у відповідача батьківських прав щодо дитини повністю суперечить інтересам дитини, може призвести до подальшого психічного травмування, а моральний облік матері усе життя впливатиме на дитину лише негативно, просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] . Ухвалою суду від 11.01.2019 року відкрито провадження у справі та залучено до участі у справі орган опіки та піклування Новоодеської РДА Миколаївської області. 15.02.2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що не ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання її малолітньої дитини, але в силу обставин, що склалися, внаслідок того, що вона утримується у СІЗО м. Миколаєва, повноцінно не може виконувати свої батьківські обов`язки. Позивач та його представник - адвокат Білий І.С. у судове засідання не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує і просить про їх задоволення. У судовому засіданні, яке проводилося у режимі відео конференції з ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала і просила у задоволенні позову відмовити, у зв`язку з його безпідставністю. Представник органу опіки та піклування Новоодеської РДА у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вважала позов таким, що підлягає задоволенню. Вивчивши доводи позову, вислухавши вступне слово відповідача щодо заявленого позову, з`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Так, згідно з даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Центральним ВДРАЦС Миколаївського МУЮ 01.04.2016 р., Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень, сформованого 12.07.2016 р., батьком [PERSON] , [INFO] , є позивач - [PERSON] , матір`ю - відповідач - [PERSON] Відповідач, відносно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з 19.12.2014 р. утримується в ДУ «Миколаївський СІЗО», де нею і було народжено дитину - [PERSON] , [INFO] Згідно з твердженнями позивача, які підтверджені в судовому засіданні відповідачем, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком у м. Миколаєві. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , відвідує дошкільний навчальний заклад №2 з вересня 2017 р., за час навчання у якому добре характеризується. Також дослідженими у судовому засіданні доказами підтверджено, що позивач добре дбає про дитину та також позитивно характеризується як батько. Судовим наказом Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.10.2018 р. з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви - з 26.09.2018 р. і до повноліття. Відповідно до висновку Новоодеської районної державної адміністрації Миколаївської області від 25.01.2019 року, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , комісія з питань захисту прав дитини при Новоодеській РДА, враховуючи інтереси малолітньої дитини, не заперечує проти позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з положеннями ст.. 164 СК України матір може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, засуджена за вчинення умисного злочину щодо дитини.. Відповідно до роз`яснень п.п. 15,18 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. „Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків може мати місце у разі, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пункти 94 - 102 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мамчур проти України » від 16.07.2015 року (заява №10383/09 ): при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по - перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по - друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним . Рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» (заява №39948/06): що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. За змістом принципів 2, 4, 6, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року: дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. Будь-яких даних щодо неналежного виконання своїх батьківських обов`язків відповідачем [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у позові не наведено та доказів такого до суду не подано. Обставини щодо злісного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , судом не встановлено Сам по собі факт народження дитини в умовах ДУ „Миколаївський СІЗО" та застосування до відповідача [PERSON] запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із чим вона, будучи позбавленою можливості вільно бачитися із власною малолітньою дитиною, піклуватися про сина, виконувати в повній мірі свої батьківські обов`язки, не дає підстави вважати її такою, що злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина, [PERSON] , що є підставою для відмови у задоволенні позову. Висновок органу опіки та піклування щодо можливості позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина, [PERSON] , є необґрунтованим та не містить даних про існування обставин, визначених законом, як передумовою застосування крайнього заходу випливу - позбавлення батьківських прав. З урахуванням наведеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed