Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

У серпні\~2018\~року до\~суду звернувся\~[PERSON]\~із вказаним\~позовом,\~в обґрунтування\~якого зазначає,\~що 29\~березня 2013\~року ухвалою\~Броварського міськрайонного\~суду Київської\~області затверджено\~мирову угоду\~за умовами\~якої,\~сторони домовились\~про те,\~що [PERSON]\~відшкодовує [PERSON]\~кошти у\~розмірі 20\~000\~грн.,\~дана виплата\~становить компенсацію\~за витрати\~по оплаті\~за переобладнання\~сараю «Б»\~в житловий\~будинок,\~зведення лінії\~електропередачі та\~проведення у\~будинку [PERSON]\~електропостачання (підключення\~до мережі,\~виготовлення технічної\~документації),\~газифікацію будинку\~[PERSON],\~проведення водопроводу\~та встановлення\~капітального забору\~по межі\~розподілу земельної\~ділянки між\~будинком та\~сараєм «Б»\~згідно домовленості.\~У свою\~чергу,\~[PERSON] зобов'язується\~подарувати частину\~земельної ділянки\~з цільовим\~призначенням для\~обслуговування житлового\~будинку господарських\~будівель та\~споруд (площа\~земельної ділянки\~визначається після\~обмірів та\~за домовленістю).\~Разом із\~даруванням частини\~земельної ділянки\~з цільовим\~призначенням для\~обслуговування житлового\~будинку господарських\~будівель та\~споруд [PERSON]\~зобов'язується\~подарувати [PERSON]\~свою 1/2\~частку у\~житловому будинку\~за адресою:\~пров.\~Шевченка,\~19,\~с.Заворичі,\~Броварський район,\~Київської області, 1/2 частку погребу «В», колодязя «К». Позивачем зобовязання\~за мировою\~угодою виконані\~в повному\~обсязі,\~а [PERSON]\~не виконала\~умови мирової\~угоди та\~09\~травня 2018\~року померла.\~Спадкоємцем за\~заповітом після\~смерті [PERSON]Г\~є [PERSON]\~До складу\~спадщини може\~увійти 1/2\~частка у\~житловому будинку\~за адресою:\~пров.\~Шевченка,19,\~с.\~Заворичі,\~Броварський район,\~Київської області,\~1/2\~частка погребу\~«В»,\~колодязя «К»\~та частина\~земельної ділянки\~з цільовим\~призначенням для\~обслуговування житлового\~будинку господарських\~будівель та\~споруд,\~які з\~часу укладання\~мирової угоди\~мали бути\~подаровані позивачу,\~оскільки договори\~дарування фактично\~укладені 29.03.2013\~року,\~згідно умов\~мирової угоди,\~затвердженої ухвалою\~Броварського міськрайонного\~суду Київської\~області від\~29.03.2013\~року. Проте покійна мати всіляко ухилялась від укладання договору дарування, та у звязку із її смертю втрачена будь-яка можливість нотаріально посвідчити договори дарування. У звязку з викладеним, позивач просить: визнати дійсним укладений 29.03.2013 року між [PERSON] та [PERSON] договір дарування 1/2 частки у житловому будинку за адресою: пров. Шевченка, 19, с. Заворичі, Броварський район, Київської області, 1/2 частки погребу «В», колодязя «К» та 1/2 частини земельної ділянки з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за адресою: пров. Шевченка.19, с. Заворичі, Броварський район, Київської області. У запереченні на позовну заяву [PERSON] пояснила, що її мати [PERSON] виконала взяті на себе зобовязання за умовами мирової угоди, а саме: звела лінії електропередач та провела електропостачання, зробила газифікацію, провела водопровід та встановила капітальний паркан по межі розподілу земельних ділянок між будинком і сараєм. Також мати завжди була готова укласти договір дарування, однак самостійно не могла цього зробити, а позивач не допомагав матері. Відповідач вважає, що не може бути відповідальною за не укладення договору дарування [PERSON] Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. У судовому засіданні позивач доводи позову підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив про задоволення позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у Київській області до суду не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованого 11.11.2011 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності (по Ѕ частці) будинок №19, що знаходиться по провулку Шевченка в с. Заворичі Броварського району Київської області. Судом встановлено, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29\~березня 2013\~року визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON], за умовами якої: «[PERSON], який є власником 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями по провулку Шевченка, 19 в с. Заворичі Броварського району Київської області переходить у конкретне користування: \~-\~житловий будинок, позначений на плані літерою «А», який складається з приміщень: кухня 1-1 площею 15,3 кв.м.; тамбур 1-2 площею 0,7 кв.м.; котельня 1-3 площею 6,7 кв.м.; сходова 1-4 площею 17,5 кв.м.; житлові кімнати: 1-5 площею 9,6 кв.м., 1-6 площею 15,2 кв.м., 1-7 площею 46,4 кв.м., 1-8 площею 17,3 кв.м.; \~- надвірні будівлі:\~погріб «В»,\~колодязь «К». [PERSON], яка є власником 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями по провулку Шевченка, 19 в с. Заворичі Броварського району Київської області переходить у конкретне користування: -\~надвірні будівлі:\~сарай «Б», гараж «Д», вбиральня «Е». Тротуар\~\~«Т», огорожа «N» розділяються по домовленості. Сторони домовляються між собою, що по даній мировій угоді [PERSON] відшкодовує [PERSON] кошти в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень, які перераховуються щомісячними платежами не менше ніж 1000 (одна тисяча) гривень на особовий рахунок № 10425 [PERSON] у Заворицькому відділенні № 10026/0750 ПАТ "Державний ощадний банк України" (вищестояща установа 10026/0741) до повного виконання зобов'язання за даною мировою угодою. Дана виплата становить компенсацію за витрати по оплаті за переобладнання сараю «Б» в житловий будинок, зведення лінії електропередачі та проведення у будинку [PERSON] електропостачання (підключення до мережі, виготовлення технічної документації), газифікацію будинку [PERSON], проведення водопроводу та встановлення капітального забору по межі розподілу земельної ділянки між будинком та сараєм «Б» згідно домовленості. До моменту розподілу земельної ділянки та оформлення відповідних документів на право власності на землю [PERSON] та [PERSON] користуються надвірними будівлями, тротуаром та огорожею спільно. [PERSON] зобов'язується подарувати частину земельної ділянки з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (площа земельної ділянки визначається після обмірів та за домовленістю). Разом із даруванням частини земельної ділянки з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд [PERSON] зобов'язується\~подарувати [PERSON]\~свою 1/2\~частку у\~житловому будинку за\~адресою: провулок Шевченка, 19 в с. Заворичі Броварського району Київської області, 1/2 частку погребу «В», колодязя «К». [PERSON] для побудови [PERSON] вбиральні зобов'язується придбати 2 (два) бетонних кільця. [PERSON] та [PERSON] відмовляються від своїх позовних вимог один до одного. Кожна із сторін має право вимагати виконання мирової угоди в частині, що стосується її.» Рішенням виконавчого комітету Заворицької сільської ради Броварського району Київської області від 30 травня 2013 року за №32 присвоєно окрему поштову адресу частині домоволодіння [PERSON]: Київська область, Броварський район, с. Заворичі, провулок Шевченка, 19. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.06.2014\~року [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0, 0413 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Броварський р., с. Заворичі, провулок Шевченка. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.10.2014\~року [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0, 1265 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Броварський р., с. Заворичі, провулок Шевченка, 19/1. Крім того, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.01.2016 року,\~[PERSON] на\~праві власності\~належить житловий\~будинок,\~розташований за\~адресою: Київська обл., Броварський р., с. Заворичі, провулок Шевченка, 19/1. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів позов задоволено. Вирішено на виконання мирової угоди, визнаної ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.03.2013 р. у цивільній справі №1007/10174/2012, провадження№2/361/131/13, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 17\~000 грн. та судові витрати 243, 60 грн. Дане рішення набрало законної сили та виконане в повному обсязі. 09 березня 2018 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК №43739, виданого повторно 10 липня 2018 року Броварським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Відповідно до заповіту, складеного 17 вересня 2010 року, [PERSON] все майно заповіла [PERSON]. Як встановлено у судовому засіданні, спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, договори дарування фактично укладені 29.03.2013 року, згідно умов мирової угоди, затвердженої ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.03.2013 року про затвердження мирової угоди. За життя покійна мати всіляко ухилялась від укладання договору дарування. При цьому, позивач просить застосувати положення ст. 220 ЦК України. Так, відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно із ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Договір дарування майнового права та договір дарування з обов'язком передати дарунок у майбутньому укладається у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми цей договір є нікчемним. З огляду на викладене встановлено, що між позивачем [PERSON] та покійною [PERSON] було укладено мирову угоду, за умовами якої остання зобов'язується подарувати [PERSON]М частину земельної ділянки з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (площа земельної ділянки визначається після обмірів та за домовленістю). Разом із даруванням частини земельної ділянки з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд [PERSON] зобов'язується подарувати [PERSON] свою 1/2 частку у житловому будинку за адресою: провулок Шевченка, 19 в с. Заворичі Броварського району Київської області, 1/2 частку погребу «В», колодязя «К». Як встановлено\~у судовому\~засіданні,\~[PERSON]\~у 2014\~році оформила\~правовстановлюючі документи\~на земельну\~ділянку для\~будівництва і\~обслуговування житлового\~будинку,\~а в\~січні 2016\~року здійснила\~реєстрацію права\~власності своєї\~Ѕ частки\~будинку за\~адресою: провулок Шевченка, 19/1 в с. Заворичі Броварського району Київської області, як цілий обєкт нерухомості. З огляду на викладене, вбачається, що за життя [PERSON] не виконала свої зобовязання за умовами мирової угоди, тобто не подарувала частину земельної ділянки та Ѕ частку будинку, фактично також не передавала майно позивачу ( ні частково, ні повністю), користувалася цим майном майже до смерті. Отже, посилання позивача на ч.2 ст. 220 ЦК України є безпідставним, оскільки у матеріалах справи відсутні письмові докази того, що сторони, тобто [PERSON] та [PERSON] домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору. Крім того, ухвалу про визнання мирової угоди не можна розцінювати також як договір про передачу дарунку у майбутньому (ст. 719, 723 ЦК України), оскільки ні в ухвалі, ні в умовах мирової угоди не визначено конкретно який розмір земельної ділянки буде подаровано, не вказано в який строк має бути переданий дарунок. При цьому, суд звертає увагу на те, що з часу укладення мирової угоди (29 березня 2013 року) і до смерті [PERSON] (09 березня 2018 року), позивач не звертався ні до суду ні до органів з примусового виконання судових рішень щодо виконання [PERSON] своїх обовязків за умовами мирової угоди. Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи позивача про те, що при затвердженні судом мирової угоди, було фактично укладено договори дарування частини земельної ділянки та будинку, є безпідставними, оскільки в мировій угоді [PERSON] лише зобовязувалась у майбутньому подарувати вказане майно, проте не визначила в який строк, не конкретизувала площу земельної ділянки. З огляду на викладене, вбачається, що [PERSON] ухилилась від виконання зобовязання, які визначені мировою угодою. Разом з тим, встановлені судом обставини не свідчать про фактичне укладення договорів дарування нерухомого майна. Отже, позовні вимоги [PERSON] є безпідставними. Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 79 ЦПК України передбачає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Стаття 80 вищевказаного Кодексу визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом стаття 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у звязку з їх необґрунтованістю, недоведеністю та безпідставністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed