Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до приватного підприємства «Медичний центр Арт», в якому просить стягнути з Приватного підприємства «Медичний центр Арт» на свою користь суму грошового відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) грн. та стягнути судові витрати. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 24.02.2020 року [PERSON] під час проходження процедури комп`ютерної томографії у філії №2 Приватного підприємства «Медичний центр Арт» за адресою [ADDRESS] , на вимогу спеціаліста центу залишила свої особисті речі в шафі, яка знаходилася в приймальні медичного центру, та зачинила її ключем. Ключ позивач забрала із собою на весь час проходження процедури. Однак, після закінчення процедури позивач з`ясувала, що її речі, які були покладені до камери схову відповідача зникли, а саме були вкрадені невідомою особою. В зв`язку із вказаним Національною поліцією України було відкрито кримінальне провадження № 12020160500000831 за фактом таємного викрадання особистого майна позивачки на суму 38 710 грн. [PERSON] зазначає, що внаслідок зазначених обставин вона зазнала моральних страждань, спричинених як протиправною поведінкою крадія, так і протиправною поведінкою відповідача, яким було нав`язано отримання нею послуг із зберігання речей в обладнаній камері схову, а потім не забезпечено належного їх зберігання. Свої моральні страждання позивач оцінює в 60000 грн. Ухвалою суду від 06.01.2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-деннеий строк для усунення недоліків позову. Після усунення позивачкою недоліків, ухвалою суду від 01.03.2021 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, з призначенням судового засідання на 27.04.2021 року. 27.04.2021 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 08.06.20211 року. 25.05.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що зазначені позивачем договірні відносини з відповідачем щодо зберігання речей не доведені, як не доведеними є і вимоги про відшкодування моральної шкоди з відповідача, внаслідок злочинних дій третьої особи. 04.06.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач послалась на те, що саме відповідач наполягав на залишенні нею своїх речей в камері схову та не забезпечив належного зберігання цих речей, після того, як позивач залишила свої речі в шафі для схову речей. Розмір моральної шкоди позивачем обраховано виходячи з глибини її моральних страждань та погіршення стану її здоров`я. У судове засідання 08.06.2021 року учасники справи не з`явилися, повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без участі позивача, позовні вимоги підтримано. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №12020160500000831, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.02.2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, 24.02.2020 року о 08.50 годині [PERSON] , знаходячись на першому поверсі приміщення медичного центру «Арт», за адресою: [ADDRESS] , побачивши, що [PERSON] зайшла до процедурного відділення, пройшла в роздягальню та залишила в шафі свою сумку, реалізуючи свій злочинний умисел, зайшов до процедурного приміщення, пройшов в роздягальню, відкрив шафу та впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав речі, які належать [PERSON] , чим спричинив їй матеріальних збитків на суму 38710 грн. [PERSON] посилається на те, що внаслідок протиправної поведінкою крадія [PERSON] , та протиправної поведінки відповідача, який спочатку нав`язав їй отримання послуг із зберігання речей в обладнаній камері схову, а потім не забезпечив належного їх зберігання, позивач перенесла моральні страждання, які вона оцінює в 60000 грн. та просить стягнути з приватного підприємства «Медичний центр «Арт». Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 п. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року, роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Крім того, згідно ч.1-2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. З наданих позивачем суду доказів, вбачається, що моральні страждання [PERSON] , наявність яких вона доводить суду, пов`язані з крадіжкою її речей, яка вчинена відповідно до зазначено обвинувального акту [PERSON] . Будь-яких доказів того, що моральна шкода, завдана [PERSON] неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача - ПП «Медичний центр «Арт», суд не надано. При цьому, суд критично оцінює посилання позивача на наявність у неї з відповідачем договірних правовідносин щодо зберігання речей, а відтак і наявності у відповідача обов`язку зберегти її речі в схоронності, оскільки відповідно до положень ст.ст. 936-937 ЦК України, за договором зберігання, який укладається в письмовій формі, одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Тобто, підтвердженням укладення відповідного договору зберігання, має бути наявність письмової форми цього договору, що позивачем у даному випадку не доведено. За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість позову [PERSON] , а відтак залишає позов без задоволення.

Outcome: dismissed