Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

04.11.2015 позивачі звернулись до суду з вказаним позовом до відповідачів, просять визнати право [PERSON] та [PERSON] на приватизацію кімнати [ADDRESS], як таких, що більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що [PERSON] з 04.11.1987 по 12.07.2012 був зареєстрований в гуртожитку, належному ЖУ «Південне» ПАТ ХК «Київміськбуд» за адресою: [ADDRESS], його дочка [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою з 27.10.2005 по 12.07.2012. У 2012 [PERSON] з вказаної адреси було виселено та переселено до гуртожитку, належному вказаному товариству за адресою: [ADDRESS]. 19.07.2012 [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. (з 25.02.2014 зареєстрований постійно по ордеру). Його дочка [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 26.01.1993 по 11.12.1995, з 19.07.2012 знята з обліку з перереєстрацією по ордеру 25.02.2014. 02.06.2015 [PERSON] звернувся до Печерської районної в м.Києві державної адміністрації з заявою щодо приватизації кімнати [ADDRESS]. Разом з тим, листом Печерської районної в м.Києві державної адміністрації від 15.06.2015 [PERSON] було відмовлено у здійсненні приватизації з підстав відсутності п'яти років реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Оскільки обидва гуртожитки належали одному й тому ж товариству, а саме ЖУ «Південне» ПАТ ХК «Київміськбуд», позивачі вважають, що перереєстрація з одного гуртожитку до іншого не є перериванням строку реєстрації, а тому наявні підстави для визнання права на приватизацію кімнати №58 у гуртожитку за вказаною адресою. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, посилаючись на викладені в позові обставини та доводи, просив позов задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі. За вказаних обставин, суд визнав можливим розгляд справи за відсутності позивача [PERSON] Відповідачі, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи своїх уповноважених представників в судове засідання не направили, надали суду заяви про розгляд справи без участі представників та письмові пояснення, згідно яких зазначили, що позивачі були зареєстровані в гуртожитку по [ADDRESS] 19.07.2012 і по теперішній час. За вказаних обставин, суд на підставі ст. 169 ЦПК України з огляду на відсутність заперечень позивача, визнав можливим провести розгляд справи, у відсутність відповідачів, на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами шляхом дослідження, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та його дочка [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 19.07.2012р., з 25.02.2014 по ордеру, що підтверджується довідками від 10.06.2015 №198 та від 19.12.2014 №138, виданими Житлово-експлуатаційною дільницею «Печерська брама». (а.с.7) Крім того, згідно наданої позивачем довідки від 10.06.2015 №139 позивач [PERSON] була зареєстрована в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] з 27.10.2005 та знята з реєстрації 12.07.2012 (а.с.10) Позивач [PERSON] з 1987 по 19.07.2012 був зареєстрований в гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. (а.с.11) 02.06.2015 позивач [PERSON] звернувся до Печерської районної в м.Києві державної адміністрації з заявою щодо приватизації кімнати [ADDRESS]. Листом районної в м.Києві державної адміністрації від 15.06.2015 за №105-105/ОП/П-394-1247 позивачу у здійсненні приватизації кімнати №58 у гуртожитку за вказаною адресою було відмовлено з підстав відсутності п'яти років реєстрації в ньому. (а.с.12-13) Майнові, економічні, соціальні, організаційні питання щодо забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які тривалий час на законних підставах проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей регулює Закон України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» (далі -Закон). Відповідно до ч.1 ст.1 Закону сфера дії цього Закону поширюється на громадян, у тому числі військовослужбовців і працівників Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, осіб рядового і начальницького складу та працівників Міністерства внутрішніх справ України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, рятувальників, поліцейських та працівників Національної поліції, а також членів їхніх сімей, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Таким чином, з наведеного положення Закону випливає, що умовою реалізації права мешканців гуртожитків на житло, зокрема, приватизацію житлового приміщення є наявність трьох обставин: відсутність власносго житла, проживання в гуртожитку та реєстрація в гуртожитку за місцем проживання більше п'яти років. Згідно з п.2 ч.1 ст.4 Закону приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, позивачі в обґрунтування своїх позовних вимог належних та достатніх доказів, які б підтверджували факт проживання та реєстрації в гуртожитку за місцем проживання, а саме: [ADDRESS] більше п'яти років суду не надали і такі дані матеріали справи не містять. По суті доводів позивачів, що строк проживання та реєстрації у гуртожитках позивачів становить більше п'яти років у зв'язку з їх перереєстрацією з одного гуртожитку в інший, і ці гуртожитки належать одному й тому ж товариству слід зазначити, що ці доводи є безпідставними та необґрунтованими, оскільки базуються на власному припущенні та не гуртуються на вимогах чинного законодавства. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи встановлені судом обставин справи та виходячи з вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідачі діяли в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України. Оскільки судом не встановлено порушення прав позивача відповідачами, суд вважає відмовити у задоволенні позову, у зв'язку з його безпідставністю та необґрунтованістю.

Outcome: dismissed