Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

21 січня 2021 року, згідно поштового відправлення, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість у розмірі 9065,94 грн за кредитним договором № б/н від 27.03.2015 року, мотивуючи позов тим, що 27.03.2015 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7258,25 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями [PERSON] на час відкриття спадщини є відповідачі. Позивачем 15.07.2020 року була направлена претензія кредитора до Чернігівської районної державної нотаріальної контори. 26.10.2020 року спадкоємцю [PERSON] було направлено лист-претензію, але ніяких дій вчинено не було. Ухвалою від 01 лютого 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження. 11 березня 2021 року проведено підготовче засідання, в яке учасники справи не з`явились. Судом вирішено клопотання позивача щодо витребування доказів, а також інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно. Запропоновано позивачу надати документи на підтвердження виникнення кредитних відносин, а також на підтвердження родинних відносин відповідачів з [PERSON] . Позивач не забезпечив участі свого представника в судовому засіданні, на адресу суду надана заява про проведення судового розгляду за відсутності представника позивача. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомли, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином за зареєстрованим місцем проживання, а також додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не надали. Суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності нез`явившихся осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи, судом встановлено наступне. Стороною позивача на підтвердження виникнення кредитних відносин з [PERSON] надана генеральна угода про реструктуризацію заборгованості від 27.03.2015, відповідно до якої банк надає кредит з 27.03.2015 по 31.03.2017 в розмірі 7258,25 грн. ( а.с.11) Надана довідка на підтвердження отримання кредитної картки 10.10.2014 зі встановленням кредитного ліміту 27.03.2015 в сумі 7258,25 грн. ( а.с.114 (на звороті),115) Надані виписка з руху кредитних коштів та розрахунок свідчать про користування [PERSON] кредитними коштами. ( а.с.9-10,112-114) На виконання до Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області був переданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] суми боргу. Постановою від 21.06.2019 виконавче провадження з примусового виконання закінчено, оскільки боржник помер [INFO] . ( а.с.41) Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~- до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.\~608,\~1218,\~1219 ЦК, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи\~її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно ч. 3\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1\~ст. 1268 ЦК\~- спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~- спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу\~(6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Виходячи із вищенаведеного, спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 09 листопада 2017 року по 09 травня 2017 року. Як слідує з відповіді Чернігівської районної державної нотаріальної контори спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не відкривалась. ( а.с.81-82) Як вбачається із довідки Пакульського старостинського округу № 59 від 15.04.2021, станом на 09 листопада 2017 року за адресою : [ADDRESS] були зареєстровані : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] . ( а.с.122) Отже, [PERSON] не був зареєстрований разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та до нотаріальної контори з заявою прийняття спадщини не звертався. Суду не надано доказів на підтвердження родинних відносин між померлою [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що були зареєстровані за однією адресою разом з [PERSON] , а отже суд не може стверджувати, що останні є спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину після померлої [PERSON] .. Належними доказами на підтвердження родинних відносин є відповідно свідоцтва про народження та укладення шлюбу. За змістом ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вирішуючи питання щодо наявності спадкового майна суд зважає на наступне. Як слідує з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за параметрами запиту за [PERSON] була зареєстрована 1/6 частка будинку по [ADDRESS] , яка нею була відчуджена та за подальшими параметрами запиту право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] в розмірі 1/6 частки та за [PERSON] в розмірі 5/6 частки. ( а.с.91-94) Враховуючи вищенаведене, матеріали даної цивільної справи не містять в собі належних та достатніх доказів, у розумінні статей\~77,80 ЦПК України, щодо кола спадкоємців, наявності спадкового майна та його вартості. Вказані обставини унеможливлюють встановлення меж та обсягу відповідальності відповідачів перед кредитором АТ КБ\~ПРИВАТБАНК. Відповідно до приписів ч.1,ч.6\~статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд, вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду\~втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Статтею 89 ЦПК України установлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, які ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. За даних обставин, у задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, необхідно відмовити, оскільки матеріали даної цивільної справи не містять в собі належних та достатніх доказів, у розумінні статей:\~77,80 ЦПК України, щодо кола спадкоємців, наявності спадкового майна та його вартості. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed