Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позов обгрунтований тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, дитина проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо, не приймає участі у вихованні дитини і не надає матеріальної допомоги, відповідач сплачує аліменти на утримання старшого неповнолітнього сина сторін [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 4 частини всіх його доходів щомісячно. Просить позов задовольнити. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвала про відкриття провадження у справі вручена сторонам, заперечення останніх щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відсутні. Відповідно до заяви від 03 жовтня 2018 позивач підтримує позов, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату, час і місце судового засідання сповіщений, про що свідчить повідомлення від 13 вересня 2018 року про вручення судової повістки рекомендованим поштовим відправленням. Відповідач, який не повідомив суду іншої адреси, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин і не подав відзиву чи заперечення. Також інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України, оголошення про виклик здійснено 07 вересня 2018 року. Заяви, клопотання сторін станом на 05 жовтня 2018 року відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247\~ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням поданих сторонами доказів суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до ст.51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони, які перебувають у зареєстрованому шлюбі, є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем і перебувають на її утриманні, домовленість сторін про сплату аліментів відсутня, тобто сторони повинні утримувати, зокрема, [PERSON] до досягнення ним повноліття відповідно до ст.180 СК України, позивач вправі звернутися до суду з даним позовом. Згідно копії виконавчого листа Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області №740/2606/16, виданого 16 серпня 2016 року, наявні відомості про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.\~ \~ \~ Згідно довідки виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 24 травня 2018 року позивач [PERSON] має зареєстроване місце проживання в [INFO], склад сім»ї, зокрема, син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Вказані фактичні обставини встановлені судом на підставі поданих сторонами доказів. Статтею 182 СК України визначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів,-стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачем заявлений позов про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлений у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 06 років з 1 липня - 1559 грн., з 1 грудня - 1626 грн.. Як зазначено вище мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини, а не достатні для повноцінного її розвитку. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами\~СК України, так і ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини\~\~від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України, можливість надання утримання на неповнолітню дитину позивачем, яка також зобов"язана утримувати дитину відповідно до ст.180 СК України, сплату відповідачем аліментів на [PERSON] у розмірі 1 / 4 частки, і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1 / 6 частки заробітку (доходу) відповідача, даний розмір аліментів не порушує баланс інтересів сторін з огляду на проживання та утримання дитини саме позивачем. При визначені розміру аліментів суд враховує також положення ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. Згідно п.3\~ч.1\~ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від\~сплати судового\~збору під\~час розгляду\~справи в\~усіх судових\~інстанціях звільняються\~позивачі -\~у справах\~про стягнення\~аліментів,\~оплату додаткових\~витрат на\~дитину,\~стягнення неустойки\~(пені)\~за прострочення\~сплати аліментів,\~індексацію аліментів\~чи зміну\~способу їх\~стягнення,\~а також\~заявники у\~разі подання\~заяви щодо\~видачі судового\~наказу про\~стягнення аліментів,\~що є\~підставою в порядку ст.141 ЦПК України для стягнення із відповідача в дохід держави 704 грн. 80 коп судового збору.\~

Outcome: approved