Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернулась до суду із позовом про позбавлення батьківських прав її сина [PERSON]. Вказувала, що на її утриманні знаходяться троє малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Їх матір [PERSON] рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 13.03.2014 року позбавлена батьківських прав. Відповідач по справі є батьком цих дітей, але він не працює, зловживає алкогольними напоями та веде не здоровий спосіб життя, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей. Посилаючись на прийняття опікунською радою Потіївської сільської ради Білоцерківського району рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, позивач просила суд позбавити її сина [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі в якій підтримала заявлений нею позов. Відповідач також звернувся до суду із заявою в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позов про позбавлення батьківських прав відносно його дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] просив задовольнити. Представники третіх осіб подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі в яких позов підтримали у повному обсягу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено. Відповідач по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними наявних в матеріалах справи копій свідоцтв про народження (а.с. 2-4). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2014 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21-23). Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач не працює та вихованням дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не займається, натомість їх бабуся [PERSON] займається вихованням онуків, створила умови для їх розвитку та проживання, що відображено в акті обстеження умов проживання в будинку [ADDRESS] від 01.04.2015 року, який складено головою села Потіївки [PERSON], секретарем сільської ради [PERSON] та депутатом [PERSON] (а.с. 5). 30.03.2015 року рішенням № 2 опікунської ради Потіївської сільської ради Білоцерківського району Київської області зроблено висновок про доцільність питання позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки [PERSON] веде не здоровий спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не працює, вихованням дітей не займається та в даний час проживає по [ADDRESS] Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує за нами необхідного догляду, не приймає участі у їх вихованні та матеріальному забезпеченні. Подана відповідачем заява про визнання позову підтверджує вказані висновки суду. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача за цим позовом у повному обсягу. Згідно ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Разом з цим, суд звертає увагу, що питання охорони майна було вирішено рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2014 року про позбавлення батьківських прав матір дітей [PERSON] шляхом накладення заборони на відчуження майна та житла малолітніх дітей. Судові витрати по справі, а саме суму судового збору в розмірі 243,60 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved