Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

У лютому 2021\~р. [PERSON] звернулась з позовом, у якому просить зняти арешт з майна житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , накладений постановою від 13.08.2004\~р. серії АА №\~529920 державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Бердичівського районного управління юстиції Житомирської області Коваль\~Н.В., реєстраційний запис за №\~1243747. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що вона після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , успадкувала будинок за адресою: [ADDRESS] , на який постановою від 13.08.2004\~р. серії АА №\~529920 державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Бердичівського районного управління юстиції Житомирської області Коваль\~Н.В. накладено арешт як на майно [PERSON] . На даний час у Бердичівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Хмельницький) будь-які виконавчі провадження щодо [PERSON] відсутні, а відтак підстави для арешту будинку відпали, арешт будинку обмежує її у реалізації права власності. [PERSON] позов підтримала та не заперечила проти його задоволення. Бердичівський міськрайонний відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Хмельницький) своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив, проте від нього надійшли заяви про розгляд справи за відсутності його представника. Судом з`ясовано, що постановою від 13.08.2004\~р. серії АА №\~529920 державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Бердичівського районного управління юстиції Житомирської області Коваль\~Н.В. накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] та заборонено здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] (а.\~с.\~11). На підставі зазначеної постанови 17.08.2004\~р. до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено реєстраційний запис за №\~1243747 про арешт нерухомого майна житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом від 17.08.2004\~р. про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.\~с.\~12). З листа від 15.12.2020\~р. Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Хмельницький) вбачається, що матеріали виконавчого провадження, у якому постановою від 13.08.2004\~р. серії АА №\~529920 державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Бердичівського районного управління юстиції Житомирської області Коваль\~Н.В. накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] та заборонено здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] , знищені за закінченням терміну зберігання, а відомості в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні, станом на 15.12.2020\~р. за відомостями Автоматизованої системи виконавчих проваджень відкритих виконавчих проваджень щодо [PERSON] у відділі на виконанні не перебуває (а.\~с.\~10). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом від 06.12.2017\~р. про смерть (а.\~с.\~6). З наведеного випливає, що на даний час підстави для перебування будинку за адресою [ADDRESS] , під арештом на підставі від 13.08.2004\~р. серії АА №\~529920 державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Бердичівського районного управління юстиції Житомирської області Коваль\~Н.В. відсутні. Спадкоємцями [PERSON] є [PERSON] (дружина) та [PERSON] (дочка), що підтверджується довідкою від 01.04.2021\~р. державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Є.С.\~Пшеничної (а.\~с.\~38), тобто до них перейшло право власності [PERSON] на цей будинок, але через перебування вказаного будинку під арештом вони обмежені у реалізації цього права. Частиною четвертою статті 41\~Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 319\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321\~Цивільного кодексу\~України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391\~Цивільного кодексу\~України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з\~частиною першою\~та другою\~статті 59\~Закону України\~"Про\~виконавче провадження"\~особа,\~яка вважає,\~що майно,\~на яке\~накладено арешт,\~належить їй,\~а не\~боржникові,\~може звернутися\~до суду\~з позовом\~про визнання\~права власності\~на це\~майно і\~про зняття\~з нього\~арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved