Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

02.12.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], треті особи: Відділ ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Амур-Нижньодніпровський район, Дніпродзержинський МРЕВ про визнання розписки дійсною, визнання права власності на рухоме майно, оскарження постанови про арешт майна боржника ВП № 36844081 від 23.10.2013 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 06.12.2012 року він, [PERSON], [INFO], за усним договором у присутності свідків домовився та купив у відповідача, [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вулиця Таманська, будинок 186-1, що діяв на підставі довіреності Серія ВРК № 060099, посвідченій [PERSON], приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, одинадцятого квітня дві тисячі одинадцятого року за реєстром № 1944 від імені [PERSON], реєстраційний номер облікової карти платника податків за даним Державного реєстру фізичних осіб - платників податків податковий № [NUMBER]. Місце проживання якого: [ADDRESS], автомобіль марки: ВАЗ - 21013; 1985 року випуску; кузов № [NUMBER]; реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований Дніпропетровським МРЕВ-2 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 28.05.2004 року. За вищевказаний автомобіль позивач заплатив тринадцять тисяч гривень 00 коп. Про отримання повного розрахунку за автомобіль згідно договору [PERSON] написав власноруч розписку в присутності свідків: [PERSON], що мешкає: [ADDRESS] і [PERSON], що мешкає: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Дружби Народів, д. № 51- в[ADDRESS], яка стала письмовим доказом укладеного договору. Більше того, позивач з довіреною особою [PERSON]Ю, [PERSON] склали нотаріальну довіреність серія ВТВ № 476207, зареєстроване в реєстрі за № 1113, посвідченої приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], на передачу позивачеві - [PERSON] прав і повноважень на вищевказаний автомобіль, а саме: «...бути представником власника у відповідних органах, підприємствах, установах та організаціях з питань, пов'язаних з продажем, переобладнанням, ремонтом, проходженням державного технічного огляду належного власнику на підставі свідоцтва про реєстрацію СІС № 222667, виданого Дніпропетровським МРЕВ-2 ДАЇУМВС України в Дніпропетровській області 28 травня 2004 року автомобіля марки: ВАЗ - 21013; 1985 року випуску; кузов № [NUMBER]; реєстраційний № [NUMBER]» та інше. Згідно усного договору, позивач передав в присутності свідків представнику [PERSON], [PERSON] повний розрахунок за проданий йому автомобіль. [PERSON] передав позивачу довіреність від господаря на його ім'я, розписку від господаря автомобіля про повний розрахунок з [PERSON] Довіреність від [PERSON] на ім'я позивача і розписку від [PERSON] про повний взаєморозрахунок між ними, ключі від автомобіля і технічний паспорт, таким чином підтвердив те що між ними звершився договір купівлі - продажу вищевказаного автомобіля. Тому позивач вважає, що він є сумлінним покупцем вищевказаного автомобіля. Він не має прав на водіння автомобіля. Позивач купував його в подарунок своєму батькові [PERSON], [INFO] та передав зазначений автомобіль батькові в день його народження, а разом з ним всі прикладені документи. Батько позивача водив цей автомобіль до 06.10.2015 року. 06.10.2015 року позивач повертався на цьому автомобілі з роботи. На перехресті Аношкіна - Сировця в м. Дніпродзержинську його зупинила патрульна служба ДАІ. Працівники патрульної служби ДАІ попросили пред'явити документи, звірили їх по базі, забрали технічний паспорт і автомобіль, і перегнали автомобіль на штраф майданчик в Міському Управлінні ДАІ в м. Дніпродзержинськ. Ніяких постанов йому не пред'являли, протоколів не складали. У зв'язку із зайнятістю на роботі, позивач звернувся в ДАІ м. Дніпродзержинська 13.10.2015 року. Черговий нічого не пояснив, видав комп'ютерну роздруківку про розшук автомобіля. У кабінеті № 101 позивачеві рекомендували звернутися в відділ Державної Виконавчої Служби Дніпропетровського міського управління юстиції Амур-Нижньодніпровського району, що знаходиться за адресою: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Газети "Правда" № 42. 16.10.2015 р. позивач звернувся в відділ Державної Виконавчої Служби Дніпропетровського міського управління юстиції Амур-Нижньодніпровського району до інспектора Малініної. Інспектор Малініна постанову суду на арешт позивачу не видала, з постановою виконавчого провадження не ознайомила, тільки дала телефон [PERSON], рекомендувала розібратися з ним або звернутися до суду. 17.11.2015 року позивач надіслав до начальника відділу Державної Виконавчої Служби Дніпропетровського міського управління юстиції Амур-Нижньодніпровського району скаргу на бездіяльність судового виконавця, На скаргу позивач 24.11.2015 р. отримав письмову відповідь № 22504 і копію постанови виконавчого провадження ВП 39934738 від 24.09.2013 р., копію постанови про арешт боржника ВП 36844081 від 23.010.2013 р. З постанови на арешт майна боржника, позивач дізнався, що вищевказаний автомобіль увійшов до числа заарештованих виконавцем [PERSON] Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції при примусовому виконанні на підставі виконавчого листа №№ 2-401/2316/2012 від 21.02.2013 г. (аліменти на дитину), які були присудженням значно пізніше покупки позивачем спірного автомобіля, який позивач придбав на підставі генеральної довіреності та розписки 06.12.2012 р.. Спірній автомобіль на момент арешту [PERSON] вже давно не належав. Більш того, згідно розписки позивач оплатив, у присутності свідків, за вищевказаний автомобіль представнику [PERSON] [PERSON] повну вартість проданого його автомобіля. Тому з постановою про арешт автомобіля позивач не згоден. Згідно письмового роз'яснення на скаргу позивача, він не має права вимагати від виконавчої служби зняття арешту з спірного автомобіля тому, що вищевказаний автомобіль досі зареєстрований на ім'я [PERSON]. Але у зв'язку з арештом автомобіля позивач не має можливості на підставі відсутності нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу автомобіля привести усі документи у відповідності з законом, та зареєструвати в МРЕВ автомобіль на своє ім'я, тому змушений звернутися до суду Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог в судове засідання не зявились, надали до суду заявив яких просили суд розглянути справу без їх участі, на розсуд суду. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO] належить автомобіль марки ВАЗ 21013, 1985 року випуску, кузов № ХТА210130G4714292, двигун № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], З матеріалів справи вбачається, що згідно розписки укладеної 11 квітня 2011 року між [PERSON], ІПН [NUMBER] та [PERSON], ІПН [NUMBER], фактично відбувся продаж автомобіля ВАЗ 21013, 1985 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], № кузова ХТА210130G4714292 за 1000,00 (одну тисячу) гривень. В підтвердження факту продажу автомобіля [PERSON] передав [PERSON] зазначений автомобіль та оформив довіреність ВРК № 060099, яку 11.04.2011 року посвідчив приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 1944. Згідно Довіреності ВРК № 060099 від 11.04.2011 року посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 1944 [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися від його імені, в тому числі продати,обміняти, передавати в оренду, позичку, заставляти за ціну та на умовах на свій розсуд, а також при здійсненні повноважень за цією довіреністю користуватись автомобілем ВАЗ 21013, 1985 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], № кузова ХТА210130G4714292. З матеріалів справи вбачається, що згідно розписки від 06 грудня 2012 року [PERSON], ІПН [NUMBER] діючи на підставі Довіреності ВРК № 060099 від 11.04.2011 року посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 1944 від імені [PERSON], ІПН [NUMBER] продав [PERSON], ІПН [NUMBER] автомобіль ВАЗ 21013, 1985 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], № кузова ХТА210130G4714292 за 13000,00 (тринадцять тисяч) гривень. Згідно Довіреності ВТВ № 476207 від 06.12.2012 року посвідченої приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 1113 [PERSON], ІПН [NUMBER] діючи на підставі Довіреності ВРК № 060099 від 11.04.2011 року посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 1944 від імені [PERSON], ІПН [NUMBER] уповноважив [PERSON], ІПН [NUMBER] бути представником власника у відповідних органах, підприємствах, установах та організаціях з питань повязаних з продажем, переобладнанням, ремонтом, проходженням державного технічного огляду автомобіля ВАЗ 21013, 1985 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], № кузова ХТА210130G4714292. З матеріалів справи вбачається, що Постановою від 24 вересня 2013 року державним виконавцем Бобро Ю.В. Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 39934738 з виконання виконавчого листа № 2-401/2316/2012 виданого 11.05.2012 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі ? частини всіх видів його заробітку. З матеріалів справи вбачається, що Постановою від 23 жовтня 2013 року державним виконавцем Бобро Ю.В. Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-401/2316/2012 виданого 11.05.2012 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, у звязку з заборгованістю по аліментам накладено арешт на рухоме майно та заборонено здійснення відчуження майна, автотранспортного засобу, а саме автомобіля ВАЗ 21013, 1985 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], № кузова ХТА210130G4714292. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] було подано Скаргу про оскарження постанови № 36844081 від 21.11.2013 року до ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Амур-Нижньодніпровського відділу, у якій скаржник просив затримати виконання Постанова № 36844081 від 21.11.2013 року та дати йому час на оскарження рішення суду. Судом встановлено, що листом Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції № 22504 від 24.11.2015 року розяснено, що для зупинення виконавчого провадження № 39934738 відсутні підстави. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні бути виконані належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 35 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін. Відповідно до пункту 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 113 ЦПК України, позови до кількох Відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.60 ЦК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлене договором або законом. У відповідності до ст. 55ч.2 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. Відповідно до вимог ч.6 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим документом з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору. Відповідно до пункту 4.1.9 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладається арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконаних дій, накладення арешту на майно боржника повинно вчинятися тільки в межах суми боргу, а оскаржувана постанова про накладення арешту не містить обмежень в арешті майна на суму стягнення, а накладає арешт на все належне майно, що позбавляє скаржника права розпоряджатися своєю власністю, отже дії що до винесення постанови про накладання арешту на все майно боржника є неправомірними, а постанова підлягає скасуванню. Так, відповідно до ст.7 Закону України «Про державну виконавчу службу», працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України. Згідно до вимог ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; та інше. На підставі наведеного,

Outcome: approved