Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою та просив встановити факт родинних відносин, а саме, що померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , була дружиною [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог заявник [PERSON] посилається на те, що він звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою про реєстрацію шлюбу, але йому було відмовлено з посиланням на те, що він є одруженим. Зазначив, що перебуваючи у шлюбі, в грудні 1998 року отримав новий паспорт, де його прізвище зазначено як « [PERSON] », тоді як в свідоцтві про народження його прізвище - « [PERSON] ». Таким чином, у зв`язку з написанням прізвища « [PERSON] » при видачі паспорта громадянина України він є досі таким, що перебуває у шлюбі. Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та задовольнити заяву про встановлення факту смерті. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. У відповідності до вимог ст. ст. 223, 247 ч. 2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Приписами ч.2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим конкретною статтею про зміст заяви. Якщо в заяві не зазначено з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу. Згідно ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Тобто за змістом даної статті суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд в порядку окремого провадження. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] заявник записаний як [PERSON] , згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] одружився з [PERSON] , після укладення шлюбу присвоєні прізвища « [PERSON] » (а.с.5-6). Судом досліджено копію паспорта заявника, де ПІБ зазначено: [PERSON] (а.с.3-4). Дослідивши матеріали справи з приводу заявлених вимог, суд не знаходить підстав для встановлення факту, про який просить заявник, оскільки заявником не доведено неможливості виправити розбіжності в його документах в позасудовому порядку, в тому числі змінити паспорт. Зокрема, з наявних в матеріалах документах вбачається, що розбіжність в прізвищі заявника міститься саме в паспорті, оскільки як свідоцтво про народження, так і свідоцтво про одруження містить в собі відомості щодо [PERSON] . Крім того, перебування у зареєстрованому шлюбі не є родинними відносинами осіб і суд позбавлений права встановлювати такий факт. Отже, родинні відносини (споріднення) - в теорії права це кровний зв`язок між людьми, а відтак чоловік і дружина не мають між собою родинних стосунків, вони становлять сім`ю, що не є тотожними поняттями. Викладене свідчить про те, що заявник безпідставно звернувся до суду із відповідною заявою, і суд не знаходить підстав для встановлення факту, про який просить заявник, а тому у задоволенні заявлених вимог слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed