Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

08.01.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до виповнення дитині повноліття. Позов мотивовано тим, що від спільного шлюбу у позивача та відповідача [INFO] народилась дитина - [PERSON] . 18 серпня 2005 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Позивач самостійно виховую та утримує сина. Відповідач не піклується про виховання і утримання спільної дитини, не проявляє до сина жодного інтересу. Провадження у справі відкрито 29.01.2019 року суддею Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинською В.Е. Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 04.11.2019 року у зв`язку з тим, що суддя Дорошинська В.Е. не може продовжувати розгляд справи, через відсторонення від здійснення правосуддя, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №766/406/19. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2019 р., головуючим у справі визначена суддя Ус О.В. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08 листопада 2019 року справу прийнято до провадження судді Ус О.В. в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. 25.11.2019 року відповідачем подано до суду клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та долучено до матеріалів справи копії довідок. 16.12.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову. Позивач в судове засідання не з`явилась, подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Подано відзив. Суд, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 25 листопада 1995 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу, серія [NUMBER] виданим 25.11.1995 року (арк. справи 8). Сторони є батьками [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 24.01.2002 року (арк справи 9). 18 серпня 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу, серія [NUMBER] від 18.08.2005 року (арк. справи 10). Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осі, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що [PERSON] 19.06.2008 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, види діяльності: оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; надання інших індивідуальних послуг; роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах (основний). 29.2.2017 року внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем (арк. справи 11-12). [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджено довідкою від 28.12.2018 року №2328-5000005504 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. справи 34). Відповідно до пенсійного посвідчення [NUMBER] виданого Пенсійним фондом України 17.09.2014 року серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] отримує пенсію по інвалідності 1 група загальне захворювання (арк. справи 34). Згідно довідки серія ДОН-04 №012084 вбачається, що [PERSON] має першу групу інвалідності, щодо висновку про умови та характер праці зазначено: праця в спеціально створених умовах, потребує постійного стороннього догляду (арк. справи 35). З довідки виданої 17.01.2019 року КУ Запорізька обласна клінічна лікарня №241 вбачається, що [PERSON] з 20.12.2018 року по теперішній час (дата видачі довідки - 17.01.2019 року) знаходиться на стаціонарному лікуванні у нефрологічному відділенні КУ «ЗОКЛ» ЗОР з діагнозом: хронічна хвороба нирок 5 стадії: сечокам`яна хвороба. Конкременти обох нирок. Хронічний двобічний калькульозний пієлонефрит загострення. Епіцистостома. Артерільна гіпертензія ІІ стадія, 2 ступеня, дуже високого кардіо-васкулярного ризику. Анемія середнього ступеня тяжкості. Програмний ГД. ІХС: дифузний кардіосклероз. Персистуюча форма ФП.СН1.ФК2. Гіпотериоз. Хронічний холецистит з гіпомоторною дискінезією жовчного міхура. Стеатогепатоз (арк. справи 37). Відповідно до довідки виданої 20.11.2019 року Комунальним некомерційним підприємством «Спеціалізована медико-санітарна частина» вбачається, що [PERSON] перебуває на лікуванні в КНП «СМСЧ» у відділенні екстракорпорального методу лікування з 16.08.2019 року та теперішній час. Діагноз: хронічна хвороба нирок 5 стадії. МКБ конкременти обох нирок. Обструктивний пієлонефрит. Сепсис. Епіцистостома. ИБС. Дифузний кардіосклероз. Персистуюча форма ФП. СН 2А. ФК 3. Наслідки спинальної травми. Нижній парапарез. Лікування програмним гемодіалізом з 28.01.2019 року. Лікування програмним гемодіалізом з 28.01.2019 року. Лікування програмним гемодіалізом отримується в амбулаторних умовах три рази на тиждень по п`ять годин. Потребує постійного медикаментозного лікування та нового інвалідного візку (арк. справи 38). Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання сина, то кошти на його утримання (аліменти) присуджує суд. За змістом статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто, СК України визначає можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі лише за заявою одержувача аліментів та не пов`язує це з заявою платника аліментів та мінливості його доходу. Щодо заявленого позивачем розміру аліментів, то позивачем визначено аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму для дитини вдповідного віку щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів захворювання; непрацездатність відповідача; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років відповідно до Закону України "Пpo Державний бюджeт на 2019 рік" становить з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Судом не приймається до уваги докази позивача на обгрунтування розміру аліментів в минулому статус відповідача як фізичної особи-підприємця, зайняття підприємницькою діяльністю, оскільки вказане на час розгляду справи в суді відсутнє, 29.02.2017 року він припинив підприємницьку діяльність. З урахуванням наданих відповідачем доказів, а саме непрацездатність, наявність інвалідності, наявність захворювання, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, оскільки позивач вважає необхідним стягнення алментів саме у твердій грошовій одиниці. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 08 січня 2019 р. Враховуючи, що відповідач є інвалідом І групи та у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 16 грудня 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial