Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог, позивачка зазначає, що працювала у ОРЕНДНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ САНАТОРІЇ «ЧЕРВОНА КАЛИНА». 19.09.2017 року наказом №8-К її було звільнено з роботи. На момент звільнення у відповідача була наявна заборгованість перед позивачкою з невиплаченої заробітної плати, а саме, заборгованість при перерахунку відпускних із врахуванням коефіцієнту коригування заробітної плати. Зазначає, що 13.11.2019 року на її картковий рахунок надійшли грошові кошти у сумі 430, 41 грн. (призначення платежу - заробітна плата). Водночас, згідно розрахунків позивачки, сума невиплаченої їй заробітної плати становить 6721,87 грн. Це зумовило позивачку звернутися до суду з відповідною позовною заявою про стягнення заробітної плати у розмірі 6721,87 грн. У строк встановлений судом, відповідачем - ОРЕНДНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ САНАТОРІЄМ «ЧЕРВОНА КАЛИНА» було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнають, вважають їх безпідставними, свою позицію обґрунтовують наступним. Згідно відомостей розподілу витрат від 19.09.2017 року при звільненні з роботи [PERSON] підприємством було нараховано та виплачено їй всі належні суми, включаючи компенсацію за невикористані дні відпустки шляхом перерахування на її банківський картковий зарплатний рахунок. Додатково пояснюють, що підприємство здійснює свою господарську діяльність виключно на умовах госпрозрахунку, виходячи із своїх фінансових можливостей підприємством була затверджена формула для розрахунку коефіцієнта, на який коригують заробітну плату у зв`язку з підвищенням окладів. Зазначають, що на виконання припису Управління Держпраці у Рівненській області №РВ982/952/АВ/П від 30.10.2019 за результатами проведеної за заявою [PERSON] перевірки санаторієм була відкоригована сума відпускних виплат у зв`язку з підвищенням посадового окладу позивачки. На виконання вищезазначеного припису позивачці на її банківський картковий зарплатний рахунок було перераховано кошти від коригування у сумі 430,31 грн. За таких обставин, вважають позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представником позивачки було подано письмові пояснення, згідно яких просить задоволити позовні вимоги у повному обсязі. Додатково зазначає, що документи, подані стороною відповідача, зокрема: наказ №180/01-49 від 19.12.2016 та протокол засідання профкому, не можуть бути прийняті до уваги під час розгляду справи з огляду на те, що вищезазначений наказ повинен бути завізованим фінансовим директором, а віза [PERSON] , яка займала дану посаду на момент видання наказу, відсутня. Крім того, зазначає, що позивачка не була ознайомлена з наказом. Більше того, представник позивачки зазначає, що такий наказ не було надано Управлінню Держпраці в Рівненській області при проведенні перевірки, а також зазначає про те, що за час роботи про існування такого наказу позивачці відомо не було. А тому просить не брати до уваги дані документи, та задоволити позовні вимоги повністю. Представником відповідача було подано письмові пояснення, згідно яких вважають позовні вимоги безпідставними і просить у їх задоволенні відмовити. Додатково зазначають, що працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі організації менше одного року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка (абзац другий п.2 постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року із змінами і доповненнями). [PERSON] прийнята на посаду економіста 22.02.2016 року (п.1 наказу №15К від 16.02.2016 року), а з цього слідує, що нарахування заробітної плати за лютий місяць 2016 року не береться в розрахунок середньої заробітної плати при визначені відпускних за лютий місяць 2017 року. Згідно абзацу першого п.10 постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року (із змінами і доповненнями), у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями передбаченими в Колективних договорах (угодах),як в розрахунковому періоді так і в періоді протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховується при обчислені середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат проводиться з урахуванням їх фінансових можливостей. У зв`зку з тяжким фінансовим станом ОП санаторію "Червона калина" прийнято наказ, за погодженням з профспілковим комітетом, про зниження коефіцієнту коригування заробітної плати (наказ №180/1-49 від 19.12.2016 року). Згідно даного наказу коефіцієнт коригування заробітної плати щодо [PERSON] за квітень-травень 2016 року склав 1,119, а за червень-грудень 2016 року - 1,099. В розрахунку позивачка за всі місяці застосовує коефіцієнт коригування 2,189. Згідно абзацу третього п.10 постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року (із змінами і доповненнями), у разі зміни тарифної ставки (посадового окладу) працівникові у зв`язку з присвоєнням вищого розряду, переведенням на іншу вищеоплачувану роботу(посаду) тощо таке коригування середньої заробітної плати не провадиться. [PERSON] була переведена з посади економіста на посаду фінансового директора з 07.04.2016 року (наказ №34К від 06.04.2016 року), на вищеоплачувану роботу. В розрахунку позивач казастосовує коефіцієнт коригування за лютий-березень 2,189, а згідно даного пункту постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року коефіцієнт коригування за ці місяці не застосовується. Позивачка не з`явилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. Представник позивачки в судовому засіданні надала пояснення з приводу обставин, що викладені нею у позовній заяві. В останнє судове засідання не з`явилася. Згідно до поданих письмових пояснень, позовні вимоги підтримує, та просить справу розглядати без її участі. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали. Ще раз наголосили на тому, що позивачка була переведена на вищеоплачувану роботу, у неї збільшився посадовий оклад, а тому коригування заробітної плати не повинно було провадиться. Щодо тих періодів, коли позивачка працювала на менш оплачуваній роботі, то санаторієм було проведено коригування заробітної плати на коефіцієнт: за квітень-травень 2016 року - 1,119, а за червень-грудень 2016 року - 1,099. Застосування таких коефіцієнтів унормоване наказом №180/1-49 від 19.12.2016 року та узгоджується з приписами постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року (із змінами і доповненнями). Оскільки підприємство повністю виплатило всі суми, що належали працівникові на час звільнення, то у задоволенні позову просять відмовити. В останнє судове засідання представники відповідача не з`явилися. Згідно поданої заяви просять розгляд справи провести без їх участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін та їх представників зважаючи, що ними були надані усні та письмові пояснення щодо обставин справи. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Як встановлено в судовому засіданні, згідно наказу ОРЕНДНОГО ПІДПРИЄМСТВА САНАТОРІЙ «ЧЕРВОНА КАЛИНА» від 16.02.2016 року №15-К [PERSON] було прийнято з 22.02.2016 року на посаду економіста з випробувальним строком один місяць та оплатою праці, згідно 12 тарифного розряд (посадовий оклад становив 3 099, 00 грн.) Наказом ОРЕНДНОГО ПІДПРИЄМСТВА САНАТОРІЙ «ЧЕРВОНА КАЛИНА» від 06.04.2016 №34-К [PERSON] було переведено на посаду фінансового директора - головного економіста з 07.04.2016 року та встановлено посадовий оклад згідно 16 тарифного розряд (посадовий оклад становив 4 487, 00 грн) Відповідно до штатного розпису 01.01.2017 року було підвищено розміри посадових окладів працівникам ОРЕНДНОГО ПІДПРИЄМСТВА САНАТОРІЮ «ЧЕРВОНА КАЛИНА», в тому числі і [PERSON] . Зокрема, її посадовий оклад з 01.01.2017 року становив 8 928, 00 грн. Наказом ОРЕНДНОГО ПІДПРИЄМСТВА САНАТОРІЮ «ЧЕРВОНА КАЛИНА» №95-К від 13.09.2017 [PERSON] було звільнено з займаної посади з 19.09.2017 року на підставі ст. 40 КЗпП України. (а.с.45) Частиною 1 ст. 116 КЗпП України встановлено, що при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Згідно відомостей розподілу витрат №170919СТ635834 від 19.09.2017 року, при звільненні з роботи [PERSON] підприємством було нараховано та виплачено всі належні їй суми, зокрема, у розмірі 11 515, 27 грн. (а.с.29). Не погодившись з таким розрахунком, та для захисту своїх прав [PERSON] звернулась до Управління Держпраці у Рівненській області щодо можливих порушень законодавства про працю ОП САНАТОРІЄМ «ЧЕРВОНА КАЛИНА». У відповідь на її звернення було сформовано лист №б/н від 17.10.2019 з повідомленням про результати проведеного інспекційного відвідування, зокрема, повідомлено про вручення головному лікаря санаторію припису з вимогою усунути виявлені порушення законодавства. (а.с.5). Як вбачається з припису про усунення виявлених порушень №№В982/952/АВ/П від 30.10.2019, Управління Держпраці у Рівненській області зобов`язало головного лікаря орендного підприємства санаторію «Червона Калина» Сивого М. Ю. усунути порушення п.10 розділу ІV постанови Кабінету Міністрів України №100, та встановлено строк усунення порушення до 14.11.2019. (а.с.32) На виконання припису ОРЕНДНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ САНАТОРІЄМ «ЧЕРВОНА КАЛИНА» була відкоригована сума відпускних виплат у зв`язку з підвищенням посадового окладу позивачки. На виконання вищезазначеного припису позивачці на її банківський картковий зарплатний рахунок було перераховано кошти у сумі 430,31 грн., що підтверджується відомістю розподілу виплат від 13.11.2019 №191113СТ570832 (а.с.31). Водночас, як зазначила позивачка, згідно її розрахунків сума невиплаченої їй заробітної плати повинна становити 6721,87 грн. Це зумовило позивачку звернутися до суду з відповідною позовною заявою про стягнення заробітної плати у розмірі 6721,87 грн. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд виходив з наступного. Як вбачається з позовної заяви позивачки, зокрема: розрахунку заборгованості (а.с.3) її твердження щодо виплати їй заробітної плати при звільненні в неналежному розмірі базуються на не правильному встановленні їй коефіцієнту коригування заробітної плати в зв`язку з підвищенням посадових окладів та неправильному визначенні середньомісячної заробітної плати. Зокрема, згідно розрахунку позивачки: -за лютий 2016 року коефіцієнт коригування заробітної плати повинен становити 2,189, а для нарахування відпускних повинна застосовуватись сума у розмірі 1 938, 82 грн.; -за березень 2016 року коефіцієнт коригування заробітної плати повинен становити 2,189, а для нарахування відпускних повинна застосовуватись сума у розмірі 7 604, 54 грн.; -за квітень 2016 року коефіцієнт коригування заробітної плати повинен становити 2,189, а для нарахування відпускних повинна застосовуватись сума у розмірі 12 011, 98 грн.; -за травень 2016 року коефіцієнт коригування заробітної плати повинен становити 2,189, а для нарахування відпускних повинна застосовуватись сума у розмірі 12 851, 85 грн.; -за червень 2016 року коефіцієнт коригування заробітної плати повинен становити 2,189, а для нарахування відпускних повинна застосовуватись сума у розмірі 13 867,42 грн.; -за липень 2016 року коефіцієнт коригування заробітної плати повинен становити 2,189, а для нарахування відпускних повинна застосовуватись сума у розмірі 15 419,00 грн.; -за серпень 2016 року коефіцієнт коригування заробітної плати повинен становити 2,189, а для нарахування відпускних повинна застосовуватись сума у розмірі 18 420, 31 грн.; -за вересень 2016 року коефіцієнт коригування заробітної плати повинен становити 2,189, а для нарахування відпускних повинна застосовуватись сума у розмірі 17 383,20 грн.; -за жовтень 2016 року коефіцієнт коригування заробітної плати повинен становити 2,189, а для нарахування відпускних повинна застосовуватись сума у розмірі 17 911,38 грн.; -за листопад 2016 року коефіцієнт коригування заробітної плати повинен становити 2,189, а для нарахування відпускних повинна застосовуватись сума у розмірі 14 249, 43 грн.; -за грудень 2016 року коефіцієнт коригування заробітної плати повинен становити 2,189, а для нарахування відпускних повинна застосовуватись сума у розмірі 14 779, 33 грн.; -за січень 2017 року коефіцієнт коригування заробітної плати повинен становити 1, а для нарахування відпускних повинна застосовуватись сума у розмірі 8 764, 04 грн. Крім того, за її підрахунками, середньоденна заробітна плата за період з лютого 2016 по січень 2017 року становить 481, 99 грн. Однак, суд, погоджуючись з позицією відповідача, вважає, що позивачкою у власному розрахунку невірно застосовано коефіцієнт коригування заробітної плати. Зокрема, згідно пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення заробітної плати» , у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу IV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів). У разі зміни тарифної ставки (посадового окладу) працівникові у зв`язку з присвоєнням вищого розряду, переведенням на іншу вищеоплачувану роботу (посаду) тощо таке коригування середньої заробітної плати не провадиться. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , згідно наказу ОРЕНДНОГО ПІДПРИЄМСТВА САНАТОРІЙ «ЧЕРВОНА КАЛИНА» від 16.02.2016 року №15-К було прийнято з 22.02.2016 року на посаду економіста з випробувальним строком один місяць та оплатою праці, згідно 12 тарифного розряд (посадовий оклад становив 3 099, 00 грн.). Наказом ОРЕНДНОГО ПІДПРИЄМСТВА САНАТОРІЙ «ЧЕРВОНА КАЛИНА» від 06.04.2016 №34-К [PERSON] було переведено на посаду фінансового директора - головного економіста з 07.04.2016 року, та встановлено посадовий оклад згідно 16 тарифного розряд. Посадовий оклад становив вищу суму, ніж визначена законодавством мінімальна заробітна плата. Тобто, з системного аналізу вищезазначених норм права вбачається, що право позивачки на коригування середньої заробітної плати шляхом застосування коефіцієнту підвищення тарифних ставок і посадових окладів могло виникнути лише до 07.04.2016 року, тобто до часу переведення на посаду фінансового директора; і з цього часу за умови, що її заробітна плата не збільшилася б. Але при переведенні позивачки на іншу посаду її заробітна плата (посадовий оклад) підвищився. А щодо періоду, протягом якого позивачка працювала на посаді економіста (лютий 2016 - квітень 2016), то таке коригування середньої заробітної плати згідно пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення заробітної плати», було проведено з урахуванням наказу підприємства №180/1-49 від 19.12.2016 року. Таку ж позицію зазначено у листі Міністерства соціальної політики України №1491/13/8416 від 27.10.2016 року щодо розрахунку середньої зарплати, зокрема, у разі зміни тарифної ставки (посадового окладу) окремим працівникам у зв`язку з присвоєнням вищого розряду, переведенням на іншу вище оплачувану роботу (посаду) тощо коригування середньої заробітної плати не провадиться. Щодо позиції відповідача відносно розрахунку коефіцієнтів коригування заробітної плати у зв`язку з підвищенням посадових окладів [PERSON] , суд погоджується з розрахунком із застосуванням формули розрахунку коефіцієнта, затвердженої наказом ОРЕНДНОГО ПІДПРИЄМСТВА САНАТОРІЮ «ЧЕРВОНА КАЛИНА» №180/01-49 від 19.12.2016 року, наданої представником відповідача (а.с.30). У суду немає підстав сумніватися у правильності проведених розрахунків, оскільки, пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення заробітної плати» передбачено можливість на госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. Наказом ОРЕНДНОГО ПІДПРИЄМСТВА САНАТОРІЮ «ЧЕРВОНА КАЛИНА» №180/01-49 від 19.12.2016 року у зв`язку з нестабільним фінансовим станом підприємства було вирішено у всіх випадках збереження середньої заробітної плати розмір коефіцієнта, на який розраховують заробітну плату у зв`язку з підвищенням посадових окладів (тарифних ставок), розраховувати за формулою: (К-1)*0,1+1, де, К - коефіцієнт коригування, розрахований згідно п.10 постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення заробітної плати». Зважаючи на наведене та враховуючи, що підприємство виплатило позивачці всі суми, належні їй при звільненні, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed