Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», в якому просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське Бюро Кредитних історій» вилучити з кредитної історії [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) інформацію щодо наявності заборгованості за усіма кредитними договорами, укладеними з Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є клієнтом АТ КБ Приватбанк. Проте, нещодавно позивачеві стало відомо, що його дані, щодо наявності старих та нових кредитних договорів, АТ КБ Приватбанк передає до ТОВ УБКІ, де ці дані без згоди позивача обробляються та зберігаються. Після звернення в серпні місяці 2020 року до АТ КБ Приватбанк та до ТОВ УБКІ з вимогами щодо вилучення особистих даних та даних про кредитні угоди з кредитної історії, яка обліковується в ТОВ УБКІ, 17 вересня 2020 року позивач отримав на електрону пошту відповідь № 1665 від ТОВ "УБКІ, якою йому було відмовлено в задоволенні моєї вимоги щодо вилучення вказаних даних. На думку позивача, дії відповідачів по збиранню та розповсюдженню його персональних даних, без відповідної письмової згоди є грубим порушенням Закону України Про захист персональних даних, а відтак всі дані позивача, які знаходяться у віданні ТОВ УБКІ мають бути вилучені. Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 22 лютого 2021 року. У судове засідання 22 лютого 2021 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Судове засідання відкладено на 06 квітня 2021 року. У судове засідання 06 квітня 2021 року сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно листа ТОВ «Українське бюро кредитних історій» від 17 вересня 2020 року № 1665 на ім`я [PERSON] , ТОВ "УБКІ відмовило останньому у задоволенні його вимоги щодо вилучення його кредитної історії та рекомендувало звернутися до суду для вирішення цього питання. Згідно листа АТ КБ «Приватбанк» від 30 вересня 2020 року № 20.1.0.0.0/7-200908/6653 на ім`я [PERSON] , банк на виконання вимог чинного законодавства України та договірних відносин зобов`язаний здійснювати зберігання та обробку персональних даних клієнтів з їх згоди, яку позивач в даному випадку надав, уклавши договір з банком про банківське обслуговування. З огляду на зміст частин першої третьої статті 9 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» банк може отримати згоду від суб`єкта кредитної історії на передачу інформації до Бюро про кредитний правочин до укладення самого кредитного договору, однак, має право передати цю інформацію до Бюро лише після укладення договору. Суд критично оцінює посилання заявника на порушення банком частини четвертої статті 9 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», оскільки йому не повідомлено назви та адреси бюро кредитних історій, до якого передаватиметься інформація, а анкети-заяви також не містять вказаної інформації, оскільки частиною четвертої статті 9 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» не встановлено обов`язку надання інформації суб`єкту кредитної історії у письмовій формі, не встановлено строки інформування та форму відповідного звернення, отже, заявник не довів порушення його прав. Крім того, судом враховано, що [PERSON] не заперечує факт укладення кредитного договору, факт підписання анкет-заяв, отже, підстав, передбачених статтею 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», для вилучення інформації з кредитної історії позивача, немає. Ураховуючи наведене, підписанням анкет-заяв [PERSON] підтвердив, що банком виконаний обов`язок щодо інформування позивача про передачу інформації про кредитний договір до Бюро кредитних історій. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.11.2020 року по справі № 761/8791/19. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, доводи, наведені в обґрунтування позовної заяви, не можуть бути підставами для її задоволення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального права. За таких обставин, суд доходить висновку про залишення позову [PERSON] без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed