Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

05 червня 2018 року до Токмацького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» до [PERSON] про стягнення вартості не облікованого природного газу. На обґрунтування позовних вимог АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» зазначає, що з 01 липня 2015 року Публічне акціонерне товариство по газопостачання та газифікації «ЗАПОРІЖГАЗ» на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу серія АЕ N2 642479 здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Відповідно за вказаним в розумінні Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» серед, суб`єктів ринку природного газу, кваліфікується як Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ). В січні 2016 року ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» було сформовано та направлено [PERSON] , яка отримувала технічний доступ до ГРМ, об`єкт якої за адресою: [ADDRESS] в установленому законодавством порядку була підключена до газорозподільної системи ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ», Заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу. Відповідно до персоніфікованих даних заяви-приєднання, [PERSON] , як суб`єкту ринку природного газу було присвоєно персональний ЕІС-код № [NUMBER] , а облік постачання (розподілу) природного газу на об`єкті [PERSON] було забезпечено комерційним вузлом обліку газу на базі лічильника газу типу 4 GALLUS 2000 G4, заводський номер 01037847. За наслідками направлення Оператором ГРМ Заяви-приєднання до договору розподілу природного газу, з боку [PERSON] Заяву-приєднання до договору розподілу природного газу на адресу Оператора ГРМ повернуто не було. Проте протягом часу 2015 року [PERSON] здійснювала оплату спожитого природного газу на підставі наданих їй з боку його постачальника - ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» відповідних рахунків за послуги з газопостачання. За вказаним вбачається, що факт оплати [PERSON] спожитого газу підтверджує споживання газу останньою, а отже є діями, які засвідчують бажання [PERSON] укласти договір розподілу природного газу, що у підсумку є фактом приєднання [PERSON] до умов договору розподілу природного газу (акцептуванням договору розподілу природного газу) на умовах, що зокрема визначені в персоніфікованих даних відповідної заяви-приєднання. 10.03.2017 року ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» в порядку надання послуг з розподілу природного газу [PERSON] , на об`єкті за адресою: [ADDRESS] , було здійснено контрольне зняття показань комерційного вузла обліку газу на базі лічильника газу типу 4 GALLUS 2000 G4, заводський номер 01037847 за підсумками якого були відсутні зауваження. За наслідками контрольного зняття показань комерційного вузла обліку газу складено відомість. В подальшому, як зазначено у позові, 19.08.2017 року ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» при проведенні чергового контрольного огляду комерційного ВОГ, та його складових на об`єкті [PERSON] на предмет відсутності ознак пошкодження ЗВТ, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в ЗВТ було виявлено порушення споживача, яке у відповідності до пп. 1 п. 1 гл. 2 розд. XI Кодексу ГРМ кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). У відповідності до вказаних приписів 19.08.2017 року за наслідками виявлення факту порушення [PERSON] , представниками ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» на місці виявлення порушення у належному для цього порядку було складено Акт про порушення № 0600046875 від 19.08.2017 року за формою, наведеною в додатку 16 Кодексу ГРМ. Внесені до акту відомості було підтверджено підписами представників Оператора ГРМ та [PERSON] . В контексті зазначених приписів законодавства за фактом виявлення ознак пошкодження пломби на рахунковому механізмі та відповідно за наявності підозри у несанкціонованому втручанні в роботу ЗВТ за ініціативою ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» було вирішено про проведення експертизи лічильника газу. Для чого 19.08.2017 року ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» в присутності [PERSON] лічильник газу було знято та упаковано в пакет, який було опломбовано пломбою Оператора ГРМ № С39785549. За наслідками запровадження заходів з зняття лічильника ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» було складено протокол направлення ЗВТ на експертизу № 00151 від 19.08.2017 року, який було підписано учасниками. У відповідності до протоколу стороною відповідальною за доставку ЗВТ на експертизу було визначено [PERSON] , місцем проведення експертизи було визначено службове приміщення ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» каб. 4 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе 52 та було визначено, що експертизу буде проведено у зручний для споживача день 04 вересня 2017 року о 08.00 годині. На виконання зазначеного, [PERSON] ні 04.09.2017 року, ні 25.10.2017 року на засідання комісії ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» з проведення експертизи ЗВТ та пломб, що затверджено наказом підприємства № 881-ОД від 07.10.2016 року у складі працівників Товариства та за участі провідного інженера з метрології ДП «ЗАПОРІЖЖЯСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ», лічильника газу типу 4 GALLUS 2000 G4, заводський номер 01037847, доставлений не був. У зв`язку з викладеним, експертизою було встановлено, що за відмовою споживача, що є визначеним, як особа відповідальна за доставку ЗВТ, доставити лічильник газу, упакований в пакувальну тару, опломбовану пломбою С39785549 на комісію, призначену на 04.09.2017 року, згідно п. 7 глави 10 розділу X Кодексу ГРМ, підтверджено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ та позаштатний режим роботи ЗВТ, що вказані в Акті про порушення № 0600046875 від 19.08.2017 року. За наслідками експертизи складеного Акт експертизи лічильника газу №1039 від 26.2017 року. 27.10.2017 року за наслідками висновків комісії з проведення експертизи щодо наявності факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ в Товаристві було запроваджено відповідні подальші заходи, а саме здійснено розгляд Акту про порушення № 0600046875 від 19.08.2017 року комісією ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» з розгляду актів про порушення, затвердженою наказом Товариства № 913-1016 від 24.10.2016 року, зі змінами згідно наказу Товариства № 01На-37-0317 від 09.03.2017 року. За наслідками розгляду акту про порушення було прийнято рішення про його задоволення повністю. За вказаним 15.12.2017 року на підставі задоволеного акту про порушення № 0600046875 від 19.08.2017 року, Оператором ГРМ було складено Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 15.12.2017 року за змістом акту-розрахунку відповідно до пункту 1 глави З розділу XI Кодексу ГРМ, за наслідками несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу здійснено розрахунок об`єму необлікованого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (277,2 м? в опалювальний період і 83,16 м? в неопалювальний період) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв [PERSON] (фізичної особи) (газова плита - 1 шт., котел - 1 шт.) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення, (з 11.03.2017 року по 18.08.2017 року), вартість якого у підсумку становить 7929,30 гривень. 19.12.2017 року на адресу [PERSON] , рекомендованим поштовим відправленням № 6903523566212 від 19.12.2017 року із супровідним листом № Zp03.2-СЛ-25666-1217 від 18.12.2017 року було направлено окремий рахунок ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» від 15.12.2017 року на оплату протягом 10 календарних днів з дати отримання цього рахунку вартості необлікованого /донарахованого) об`єму природного газу за вищевказаних обставин на суму 7929,30 гривень, який [PERSON] відмовилася від отримання. [PERSON] станом на момент подання позову не сплатила вартість необлікованого удонарахованого) об`єму природного газу за вищевказаних обставин на суму 7929,30 гривень за окремим рахунком ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» від 15.12.2017 року на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та охороняємих законом інтересів з даним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача [PERSON] донарахований не облікований об`єм та обсяг природного газу і його вартості на користь КП «Запоріжгаз" в сумі 7929,30 гривень та суму сплачених судових витрат віднести на відповідача. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 11 червня 2018 року справу передано на розгляд до Василівського районного суду Запорізької області, за територіальною підсудністю, відповідно до ч.1 ст.31 ЦПК України, посилаючись при цьому на довідку про реєстрацію місця проживання особи (вих..№10-06/1947 від 06.06.2018 року), відповідно до якої відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 19 липня 2018 року Василівським районним судом отримані відомості від реєстратора Кам?янської сільської ради Василівського району Запорізької області про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача по справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 20 липня 2019 року відкрито провадження у справі ухвалою Василівського районного суду Запорізької області та дана цивільна справа перебувала в провадженні судді Василівського районного суду Запорізької області Степаненко Ю.А. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2019 року, відповідно до Розпорядженням №21 від 26.02.2019 року, у зв`язку з закінченням терміну повноважень судді Степаненко Ю.А, дана цивільна справа №328/1428/18 (провадження №2/311/62/2019) розподілена судді Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 04 березня 2019 року цивільну справу № 328/1428/18 прийнято до свого провадження та визначено проведення судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.88). Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 07 серпня 2019 року задоволено клопотання представника позивача АТ «Запоріжгаз» Швайковского А.А. та залучено до участі у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» до [PERSON] про стягнення вартості не облікованого природного газу в якості позивача - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (а.с.169). В судовому засіданні представник позивача АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» Швайковський А.А. заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить позов задовольнити за викладеними у ньому підставами та стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП «Запоріжгаз" донарахований не облікований об`єм та обсяг природного газу і його вартості в сумі 7929,30 гривень та суму сплачених судових витрат . В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про стягнення вартості не облікованого природного газу не визнала у повному обсязі, заперечує проти їх задоволення посилаючись на те, що у вказаному у позові домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , вона певний період часу мешкала з трьома своїми дітьми, матір`ю та дідусем. Потім її дідусь помер 02 лютого , рік точно не пригадує, а після його смерті з місць позбавлення волі звільнився її дядько (брат матері) [PERSON] , який приїхав жити у вказаний вище будинок. У зв`язку з приїздом дядька, вона з дітьми та матір вимушені були піти проживати до іншого помешкання. Проживала вона з дітьми близько двох років по тій же [ADDRESS] , номера будинку не пригадує, де орендувала житло., а потім у вересні 2017 року переїхала жити до свого цивільного чоловіка в [ADDRESS] , де у той же час і зареєструвалася за цією ж адресою. Вказує про те, що огляд лічильника газу працівниками ПАТ «Запоріжгаз» в її присутності не було, актів ніяких при ній не складалося та на підпис їй не надавалися, від підпису на актах вона не відмовлялася, оскільки на час перевірок у серпні 2017 року вона по [ADDRESS] вже не проживала та хто саме там проживав на ой час їй невідомо. Пред`явлений позов не визнає, вважає його безпідставним та просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» Швайковського А.А., відповідачки [PERSON] , ретельно вивчивши матеріали цивільної справи №328/1428/19, дослідивши та відтворивши в судовому засіданні наданий представником позивача електронний доказ у вигляді DVD диску, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 01.11.2016 року введено в дію Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року № 329 VІІІ (далі - Закон), яким визначено правові засади функціонування ринку природного газу України. У відповідності до пп.33 п.1 ст.1 Закону, ринок природного газу це - сукупність правовідносин, що виникають зокрема у процесі постачання природного газу, а також надання послуг з його розподілу. У відповідності до пп.35 п.1 ст.1 Закону, розподіл природного газу це - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. За приписами пп.17 п.1 ст.1 Закону, оператор газорозподільної системи це - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). У відповідності до п.2 ст.37 Закону, оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається регулятором. Підпунктом 32 п.1 ст.1 Закону визначено, що регулятор це - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. У відповідності до статті 38 Закону, права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу. За пп.11 ст.1, п.1 ст.41 Закону, кодекс газорозподільних систем це - правила експлуатації та доступу до газорозподільної системи, що затверджуються Регулятором. За приписами статті 40 Закону, розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Статтею 1 Закону визначено, що: споживач це - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (пп.37 цієї статті); побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (пп. 23 цієї статті); суб`єкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач (пп. 39 цієї статті). Згідно заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), направленої ПАТ «Запоріжгаз» до [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , було присвоєно персональний ЕІС-код № 56XM14F28369343V, а облік постачання (розподілу) природного газу на об`єкті [PERSON] було забезпечено комерційним вузлом обліку газу на базі лічильника газу типу 4 GALLUS 2000 G4, заводський номер 01037847 (а.с.12). За п.3 глави 3 розділу VІ кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст..ст.633,634,641,642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМта/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п.4 гл.3 розділ VI Кодексу ГРМ). Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем (п. 2 гл. 1 розд. 1 Кодексу ГРМ). Пунктом 3 гл.1 розд.1 Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється зокрема, на операторів газорозподільних систем, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. У відповідності до законодавства та статуту позивача, з 01 липня 2015 року ПАТ «Запоріжгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління та суб`єктів ринку природного газу кваліфікується, як оператор газорозподільної системи, що підтверджено статутом позивача та численними актами приймання-передачі природного газу, надання послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, балансування обсягів природного газу. Пунктом 1 та 2 гл.1 розд. VI Кодексу ГРМ передбачено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Абзацом 2, 3 п.1 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ передбачено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. За п. 3 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного Газу. Договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п. 4 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ). Пунктом 5 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) Оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) або додатка 2 (для споживачів, що не є побутовими) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема, мають містити: 1) присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку; 2) величину приєднаної потужності об`єкта споживача; 3) перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності). Згідно з вимогами цього пункту здійснюється приєднання до договору розподілу природного газу споживачів-замовників, які отримують технічний доступ до ГРМ. Пунктом 7 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Факт оплати споживачем [PERSON] спожитого газу підтверджує споживання газу останньою, а отже є діями, які засвідчують бажання споживача укласти договір розподілу природного газу, що у підсумку є фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептуванням договору розподілу природного газу) на умовах, що зокрема визначені в персоніфікованих даних відповідної заяви-приєднання. Відповідно до Акту про порушення № 0600046875 від 19.08.2017 року, складеного контролером головного господарства інспектування [PERSON] , як зазначено в Акті - в присутності [PERSON] , 19.08.2017 року було демонтовано лічильник газі для проведення експертизи за адресою будинок [ADDRESS] , копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.13). Абзацом 3 п.7 гл.10 розділу Х Кодексу ГРМ передбачено, що при виявленні несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача може бути ініційована його експертиза у порядку, визначеному цим розділом. До отримання результатів експертизи розрахунок не облікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється. Згідно п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт - розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Як вбачається з протоколу № 2336 від 27.10.2017 року, відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», Акт про порушення № 0600046875 від 19.08.2017 року було задоволено (а.с.18). Абзацом 2 п.11 гл.5 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Пунктом 1 гл.3 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населення (додаток 15 до цього кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. На підставі задоволеного акту про порушення № 0600046875 від 19.08.2017 року, фахівцем (з балансування) ПАТ «Запоріжгаз» Критиною Т.Ю. складено Акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 15.12.2017 року, в якому вказано, що відповідно до п.2 глави 3 розділу ХІ кодексу ГРМ, за наслідками несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу був проведений перерахунок не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, завданого порушенням споживача у розмірі 7929,30 грн., копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.29). Крім того, фахівцем з балансування Критиною Т.Ю. було складено розрахунок об`єму необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості за граничними об`ємами з 11.03.2017 року по 18.08.2017 року з урахуванням підключення газових приладів (плита - 1 шт., котел - 1 шт.), зареєстровано 1 особа, опалювальна площа 25,2 м?, - сума необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу складає - 7929,00 гривень (а.с.29,27-28). П.12 гл.5 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача або надсилається поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. 18.12.2017 року на адресу [ADDRESS] поштовим відправленням №6903523566212 від 18.12.2017 року із супровідним листом № Zp03.2-СЛ-25666-1217 від 18.12.2017 року було направлено Акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу від 15.12.2017 року та рахунок на оплату не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості від 15.12.2017 року на оплату протягом 10 календарних днів з дати отримання цього рахунку вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу за вищевказаних обставин на суму 7929,30 гривень (а.с.31). Вказаний акт-розрахунок та рахунок на сплату, [PERSON] не отримала, що підтверджується копією повідомлення про повернення конверту, у зв`язку з неврученням «За закінченням терміну зберігання» (а.с.32). П.8.4 Типового договору розподілу природного газу передбачено, що у разі якщо дії однієї зі сторін призвели до завдання матеріальної шкоди іншій стороні її відшкодування здійснюється в добровільному порядку згідно з вимогами чинного законодавства, а у разі, якщо не досягнуто згоди, - за рішенням суду. Відповідно до вимог ст..526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог ЦК України. Порушенням зобов`язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). П.4 ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до пп.3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Факт порушення пп.2 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, а саме: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (несанкціоноване відновлення газопостачання) підтверджено Актом про порушення № 0600046875 від 19.08.2017 року, проте в судовому засіданні не доведено, що вказане порушення допущено саме споживачем [PERSON] , відповідачкою по спарві. Разом з тим, 20.03.2019 року Василівським районним судом отримані відомості від реєстратора Кам?янської сільської ради Василівського району Запорізької області про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача по справі [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] з 14.09.2017 року (а.с.45). Як вбачається з відповіді, наданої на запит суду, виконавчого комітету Відділу надання адміністративних послуг та реєстрації Токмацької міської ради Запорізької області за №10-06/1652 від 25.03.2019 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстрованих осіб не має. Протягом періоду з 01.07.2017 року по 01.01.2018 року фізичні особи на вказану адресу не реєстрували своє місце проживання та не знімались з реєстрації. Стосовно складу фактично проживаючих осіб надано довідку голови квартального комітету Бондарь Н.К. за №61 від 25.03.2019 року, відповідно до якої за вищевказаною адресою фактично мешкав [PERSON] , 1976 року народження. Станом на 25.03.2019 року іншої інформації не має (а.с.112,123). Відповідно до відповіді на запит суду, Комунального підприємства «АБРИС» Токмацької міської ради Запорізької області з №98 від 20.03.2019 року, вбачається, що згідно паперових носіїв інвентаризаційної справи,що зберігається в архіві КП «Абрис» Токмацької міської ради, станом на 01.01.2013 року нерухоме майно, будинок за адресою: [ADDRESS] , обліковується за: [PERSON] - ј частка, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.01.1974 року р.№[NUMBER], зареєстрованого Токмацьким бюро технічної інвентаризації; [PERSON] - ј частка, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.01.1974 року р.№[NUMBER]; [PERSON] - ј частка, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.01.1974 року р.№[NUMBER]; [PERSON] - ј частка, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.01.1974 року р.№[NUMBER]. Останнє звернення до КП «Абрис» Токмацької міської ради Запорізької області було у 1991 році (а.с.121,125). Відповідно до пп.3 п.1 глави 2 розділу ХІ "Кодексу газорозподільних систем", затверджених Постановою НКРЕ та КП № 2494 від 30.09.2015 року, до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживача) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. В судовому засіданні було відтворено наданий представником позивача електронний доказ у вигляді DVD диску, який жодним чином не підтверджує факти, викладені у позовної заяві, а навпаки їх спростовує: на вказаному носії інформації не відображено складання Акту про порушення безпосередньо в присутності споживача [PERSON] та відповідно, доводи представника позивача про складання Акту про порушення саме в присутності [PERSON] та відмова споживача від підпису на Акті жодними належними та допустимими доказами не доведена та, відповідно, твердження відповідачки [PERSON] , яка заперечувала вказані обставини, не спростовані. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Рішення суду повинно бути мотивованим і обґрунтованим, і не може ґрунтуватися на припущеннях. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно закону. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Аналізуючи в сукупності досліджені докази, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та у встановленому законом порядку недоведеними, а тому задоволенню не підлягають. Позивачем не дотримані вимоги законодавства України, згідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано жодного доказу, вини відповідача стосовно не повідомлення останньою про позаштатного режиму роботи лічильника. Виходячи з наведених обставин та у відповідності до вище наведених норм права, суд приходить до висновку, що позов жодними належними доказами не доведений, а тому задоволенню не підлягає. Суд, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення позову Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» до [PERSON] про стягнення вартості донарахованого не облікованого об`єму та обсягу природного газу в загальній сумі 7929,30 грн., за вищенаведеними підставами. Згідно з ч.1, 2, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України, а тому, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 1762,00 грн, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: dismissed