Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

17.01.2017 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому прохає змінити розмір аліментів та стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, у розмірі 3000 гривень на місяць до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з відповідачем по справі мають спільну дитину- [PERSON], [INFO]. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2013 стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON]., [INFO], у розмірі ? частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму у місяць на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на утримання дитини потрібно не менше 6000 гривень, внаслідок того, що позивач повинна витрачати щомісячно грошові кошти на утримання дитини. Вказує, що [PERSON] з моменту постановлення рішення Московського районного суду м. Харкова приховує свої реальні прибутки, відраховуючи лише зі своєї пенсії 638,64 грн., при цьому відповідач є власником чотирьох квартир у новобудівлі. Вважає, що відповідач має інші доходи, можливо від надання в оренду свої квартири. Також позивач зазначає, що відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину, пов'язаних із лікуванням, освітою та розвитком дитини. За рахунок аліментів, які сплачує відповідач покриваються лише витрати на обіди дитини у будні дні - виключно. Позивач на теперішній час є безробітною. 27.09.2017 протоколом повторного автоматизованого розподілу справи, головуючим по справі визначено суддю Поліщук Т.В. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Вважає, що відповідач приховує дійсні свої доходи та може сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що сплачує аліменти на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2013. Є пенсіонером по інвалідності та кожен місяць офіційно здійснюються відрахування по сплаті аліментів на утримання сина, інших доходів не має. Прохав у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] (т. 1 а.с. 4) Після реєстрації шлюбу 30.09.2015 [PERSON] змінено прізвище на [PERSON] (т. 1 а.с. 5). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2013 стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх його доходів, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.06.2013 і до досягнення дитиною повноліття ( т. 1 а.с. 6). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. [PERSON] перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності, як інвалід другої групи по лінії Державної фіскальної служби України, у період з червня 2013 та по жовтень 2017 з пенсії [PERSON] здійснюються відрахування на виплату аліментів (т. 2 а.с. 133-134, 200). Відповідно до статті180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. З пояснень сторін по справі та наданих ними доказів суд приходить до висновку про неможливість досягти ними відповідної домовленості. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. ст. 180. 182. 184 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Суд, при визначенні розміру аліментів, повинен враховувати найбільш вагомі обставини, визначені законом, які мають братися ним до уваги при вирішенні спору. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення по справі, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Норми Сімейного кодексу України встановлюють принцип, відповідно до якого базою аліментних відрахувань є дійсні та постійні доходи платника. Це прямо випливає зі ст. 183 СК України, яка закріплює загальне правило, що аліменти встановлюються у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] має регулярний дохід, є інвалідом другої групи. Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Так, позивачем не надано суду достовірних доказів щодо здачі в оренду власності відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів щодо зміни майнового стану відповідача після постановлення рішення Московського районного суду від 01.08.2013. Також наявність майна у відповідача не є підставою для зміни розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Разом із тим, суд приймає до уваги той факт, що позивачем заявлено вимоги лише про зміну розміру аліментів, в той час, як в обґрунтування розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача, позивач наводить наявність особливих обставин - пов'язаних із лікуванням, розвитком дитини, які потребують додаткових витрат. Можливість стягнення додаткових витрат на утримання дитини передбачена діючим законодавством України. Так, відповідно до частини 1 статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.18 постанови № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. З іншими позовними вимогами позивач до суду не зверталась. Суд роз'яснює [PERSON] право на звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини за наявності особливих обставин, відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed