Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

У лютому 2015 року позивач, Публічне акціонере товариство «ДТЕК Донецькобленерго», в особі представника [PERSON], яка діє на підставі довіреності, звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну\~\~енергію. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем електричної енергії. На ім'я відповідача відкрито особовий рахунок № 2554-55, ним неодноразово здійснювались перерахування грошових коштів\~\~за спожиту електричну енергію, отже між позивачем та [PERSON] існують фактичні договірні правовідносини. Станом на день подання позву у відповідача виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у зв'язку з несплатою послуг позивача, у розмірі 436,15 гривень, яку позивач, посилаючись на діюче законодавство, просить стягнути з [PERSON], та\~\~судові витрати\~\~в сумі 243,60 гривень. Ухвалою суду від 17 червня 2015 року первісного відповідача у справі, [PERSON], змінено за клопотанням представника позивача належним відповідачем, - [PERSON] Представник позивача ПАТ „ ДТЕК Донецькобленерго" [PERSON], що діє на підставі довіреності, до судового засідання не прибула, надіславши заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Судлві повістки про виклик до суду надсилались неодноразово за зареєстрованою адресою її проживання рекомендованим листом із повідомленням, але конверти були повернуті поштовим відділенням за закінченням строку зберігання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч. 1\~ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу (ч. 1\~ст. 714 ЦК України) одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Судом встановлено, що між відповідачем, як споживачем електричної енергії, з одного боку, та енергопостачальником ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», з іншого, договір про постачання енергетичних ресурсів не укладався. Проте, як вбачається з копії особового рахунку № 702755 Житлово-комунального підприємства «Азовжитлокомплекс», [PERSON] з 08 квітня 2010 року зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.23). За даними з Реєстру прав власності на нерухоме майно, індексний номер документа 37206523 від 07 травня 2015 року, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18 квітня 2008 року (а.с. 31-33). Наведені дані підтверджені також повідомленням начальника Маріупольського БТІ від 05 травня 2015 року № 35 (а.с. 35). Отже можна зробити висновок, що між [PERSON], як власником квартири за вказаною вище адресою, та позивачем, як енергопостачальником, існують фактичні договірні відносини, що виплавають з постачання і користування електроенергією.\~\~ Відповідно до ч. 3\~ст. 162 ЖК України\~наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», власник та наймач (орендатор) квартири зобов'язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Згідно п. 42\~Правил користування електричною енергією\~для населення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України\~від 26 липня 1999 року № 1357, споживач електроенергії зобов'язаний оплачувати спожиту електроенегрію та здійснювати платежі відповідно до умов договору та\~Правил користування електричною енергією, вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Відповідно до п. 19, 20\~Правил користування електричною енергією\~для населення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України\~від 26 липня 1999 року № 1357, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються відповідно діючим тарифам для населення на основі фактичних показників приладу обліку. Розрахунковим періодом за спожиту електричну енергію є календарний місяць. Сплата за використану протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Як вбачається з доданої до позову довідки розрахунку заборгованості за адресою: [ADDRESS], (особовий рахунок 2554-55), заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 18 листопада 2013 року по 16 червня 2014 року становить 436,15 гривень. Отже суд вважає, що [PERSON], як власник квартири [ADDRESS], та споживач електричної енергії, має відношення до відшукуваної заборгованості внаслідок неналежного виконання зобов'язання з оплати послуг позивача. Відповідач жодного разу до суду не з'явилась, не побажавши тим самим приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання нею своїх зобов'язань за договором постачання і користування електроенергією. Враховуючи викладені обставини, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Приймаючи до уваги положення ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, які складають 243,60 гривень. На підставі ст.\~ст.\~\~162 ЖК України,\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги",\~ст. 714 ЦК України,

Outcome: approved