Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

В позові зазначено, що 21 липня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого, позивач надав, а відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Червоноармійської сільської ради. Вказаним договором було встановлено строк оренди в 5 років, тобто до 21 липня 2011 року. Відповідач договір оренди відповідно до умов Договору не продовжив у зв`язку з чим посилаючись на положення ст.ст. 83,317,321,386,387,1212 ЦК України просив суд, витребувати у ПП «Приват сервіс» із незаконного володіння самостійну зайняту земельну ділянку, зобовязати відповідача звільнити вказану земельну ділянку та не чинити перешкод у її користуванні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували вказали, що ПП «Приват-Сервіс» користуються земельною ділянкою на законних підставах. Так 03 серпня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір оренди земельної ділянки відповідно до якого термін дії основного договору від 21 липня 2006 року було продовжено ще на 10 років. Вважають заявлені вимоги необґрунтованими та в позові просять відмовити. Суд вислухавши пояснення осіб які беруть участь у справі дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON], згідно державного акту про право власності на земельну ділянку є власником земельної ділянки загальною площею 6,2845 га, розташованої на території Червоноармійської сільської ради Якимівського району запорізької області(а.с.5). 19 травня 2006 року між позивачем та ПП «Приват-Сервіс» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки , який був зареєстрований у Якимівському РВ Запорізької РФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» про що вчинено запис від 21 липня 2006 року за №040626400029 (а.с.6-9). Відповідно до п.4 вказаного Договору, його укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 5 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Відповідно до ч. 2 ст. 631 ЦК Українидоговір набирає чинності з моменту його укладення. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації - ст. 18 Закону України "Про оренду землі". Відповідачем не надано жодних доказів, щодо виконання ним положень п.4 Договору. Таким чином, відповідно до зазначених норм та положень п.4, п.30 Договору, вказаний договір припинив свою дію 21 липня 2011 року. Разом з цим, 03 серпня 2011 року між позивачем та ПП «Приват-Сервіс» було укладено додатковий договір оренди, вказаної земельної ділянки , який був зареєстрований у відділі Держкомзему у Якимівському районі Запорізької області про що вчинено запис від 29 грудня 2011 року (а.с.26). Відповідно до вказаного додаткового договору п. 4 основного Договору було викладено в новій редакції, а саме: «Продовжити термін дії договору оренди на 10 років». Тобто термін дії договору оренди землі продовжено до 21 липня 2016 року. Вказаний додатковий договір оренди землі від 03 серпня 2011 року, позивачем не оскаржений та на час розгляду справи є чинним. Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК Українирегулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). За змістом частини першої статті 1212 ЦК Українибезпідставно набутим майном є майно, набуте особою без достатньої правової підстави. Тобто, чинний договір є достатньою та належною правовою підставою набуття майна. Майно не може вважатися набутим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб. За таких обставин відсутні правові підстави для застосування положень ст.ст. 386,387, 1212 ЦК України для витребування майна із чужого незаконного володіння, звільнення земельної ділянки та зобовязання не чинити перешкод у користування земельної ділянки, оскільки відповідач користується земельною ділянкою на підставі чинного Договору. Таким чином, заявлені позивачем вимоги є необґрунтовані та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed