Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

15.04.2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання права власності та встановлення ідеального розміру частки у праві спільної часткової власності на квартиру, яку уточнила від 21.10.2020 року. Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] обгрунтовує, що рішенням Южноукраїнської міської ради від 04.07.2012 року №629 передано у приватну спільну часткову власність із доплатою за надлишкову загальну площу [PERSON] житлове приміщення №113а в будинку [ADDRESS] , рішенням Южноукраїнської міської ради від 30.08.2012 року №675 передано у приватну спільну часткову власність (494/1000) [PERSON] житлове приміщення №113б площею 13,3 кв.м., кухні площею 1,6 кв.м., коридору площею 4, 35+ 0,85 кв.м., вбиральні (сполученої) 1,85 кв.м., балкону площею 0,2 кв.м., а всього загальною площею 22, 15 кв.м. в будинку [ADDRESS] . Посилається на те, що підчас реєстрації приміщення №113 перейменовано в два окремих приміщення 113-А та 113-Б по [ADDRESS] . Бюро технічної інвентаризації були виготовлені технічні паспорти, в яких зазначено, що [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності комунальна квартира, загальною площею 44, 8 кв.м. У свідоцтві про право власності на житлове приміщення, яке видано [PERSON] загальна проща приміщення 113-б складає 22, 15 кв.м. та їй належить 494/1000 ідеальної частки у цьому приміщенні, що повинно відповідати лише 10, 94 кв.м. Однак у технічному паспорті зазначено, що реальна частка переданої у власність [PERSON] квартири складається з житлової кімнати площею 13,3 кв.м., кухні площею 1,6 кв.м., коридору площею 4,35+085 кв.м., вбиральні ( сполученої) 1, 85 кв.м., балкону площею 0,2 кв.м., а всього загальною площею 22, 15 кв.м. Помилкове перейменування житлового приміщення №113 в два окремих житлових приміщення перешкоджає позивачці належним чином розпоряджатися належним їй майном. Позивачка в позовній заяві посилається на Конституію Украни, на норми матеріального права, ст.ст. 317, 319, ст. 15, ст. 4, ст. 16, ст. 356 ЦК Украни на Постанову Верховного суду №683/1540/16-ц від 03.09.2018 року та на рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року, та інші нормативно правові акти. Посизивачка посилаючись на те, що в позасудовому порядку виправити помилку неможливо, просить визнати за нею право власності на 494/1000 ідеальних часток у квартирі [ADDRESS] , загальною площею 44, 8 кв.м. на приміщення загальною площею 22.15 кв.м., з яких 13,3 кв.м. житлової площі, починаючи з дати прийняття рішення міської ради про приватизацію". В судове засідання позивачка не з`явилася, а її представник підримала позовні вимоги, заявою від 21.10.2020 року уточнила позовні вимоги (а.с. 136) та просила суд їх задовольнити. Представник відповідачів виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради та Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, міський голова надав суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без участі представника (а.с 81,106, 121,122, 133, 135) Із матераілів справи вбачається, що рішенням Южноукраїнської міської ради від 04.07.2012 року №629 передано у приватну спільну часткову власність (505/1000) із доплатою за надлишкову загальну площу [PERSON] житлове приміщення №113а в будинку [ADDRESS] (а.с 10-11), рішенням Южноукраїнської міської ради від 30.08.2012 року №675 передано у приватну спільну часткову власність (494/1000) [PERSON] житлове приміщення №113б в будинку [ADDRESS] (а.с. 12 ,13 ). На підставі зазначених рішень [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва про право власності на нерухоме майно (відповідно а.с. 7 та 12) та оформлені технічні паспорти (відповідно 8-9 та 14-15), у всіх правовстановлюючих та технічних документах зазначені ідеальні частки 505/1000 та 494/1000. Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 травня 2019 року відповідно до резолютивної частини "Визнати за [PERSON] право власності на 506/1000 ідеальних часток у квартирі спільного заселення загальною площею 44,8 кв.м. в будинку [ADDRESS] загальною площею 22,65 кв.м., житловою площею 13,8 кв.м. (а. с. 10-11). На праві спільної власності належить квартира спільного заселення за адресою: приміщення [ADDRESS] . При оформленні документів була обчислена ідеальна частка кожного із співвласників у відповідності до фактично зайнятої площі, [PERSON] - 22,65 кв.м., що складає 505/1000, [PERSON] - 22,15 кв.м., що складає 494/1000 частки. При зверненні до нотаріуса для оформлення купівлі-продажу було виявлено, що у розрахунку ідеальних часток міститься помилка і сума часток співвласників складає 999/1000, а має дорівнювати одиниці. Математична помилка була допущена при обчисленні частки [PERSON] , що при розрахунку становила 505,580/1000 і мала бути заокруглена до 506/1000. Посилаючись на те, що в позасудовому порядку виправити помилку неможливо, позивач просила визнати за нею право власності на 506/1000 ідеальних часток у квартирі та стягнути з відповідачів судові витрати. Стаття 355 ЦК України передбачає, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Ст. 43 ЦПК України спрямована на забезпечення добросовісної процесуальної поведінки учасників справи в умовах змагальності та виходячи із принципу пропорційності, що покликаний забезпечити баланс приватних та публічних інтересів під час відправлення правосуддя. В даній справі має місце недобросовісне здійснення процесуальних прав або невиконання обов`язків щодо доказів, як із сторони позивача так і бездіяльність відповідача, яка не обґрунтована будь якими діями та засобами. Позивач зобов`язаний надати наявні у нього офіційні документи, які стосуються розгляду на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги. Відповідач визнав позов але навіть не зазначив обставини помилки, що має істотне значення. Суд не виключає, що представник відповідача у результаті домовленості із представником з другої сторони намагаються встановити законність в незаконний спосіб. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Суд проанлізував та вивчим матеріали справ які містяться в справі та приходить до висновку, що суд не може не взаконний спосіб встановлювати законність. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed