Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив визнати за ним право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3522586400:02:000:0375, загальною площею 8,15 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Оситнязької сільської ради, Кіровоградського району та області, а також витребувати вказану земельну ділянку з незаконного володіння відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON], який є дідом позивача, належала на праві власності, згідно державного акта на право приватної власності на землю, вище вказана земельна ділянка. Після смерті [PERSON] вказану земельну ділянку успадкував його син [PERSON], який є батьком позивача, проте право власності на спадкове майно не оформив. Після смерті останнього [PERSON] звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, а потім до Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області з метою отримання документів необхідних для подальшого оформлення спадщини. Однак, було встановлено, що земельна ділянка з такими ж зовнішніми межами, номером на плані та розміром, на підставі іншого державного акта належить [PERSON], що перешкоджає [PERSON] оформити право власності на спадкове майно та отримати відповідні правовстановлюючі документи. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та пояснив, що спірну земельну ділянку він успадкував у встановленому законом порядку, після смерті своєї матері [PERSON], та будь-яких дій щодо незаконного володіння земельною ділянкою не вчиняв, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Третя особа - Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області у судове засідання свого представника не направили, проте надали на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника (а.с.68-68). Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог статей 1217, 1218, 1225 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтями 328 та 392 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Згідно вимог ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно ст.15 ч.1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія КР №201036, який видано Оситнязькою сільською радою, Кіровоградського району та області, належала земельна ділянка [NUMBER], загальною площею 8,15 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Оситнязької сільської ради, Кіровоградського району та області (а.с.6). [INFO] останній помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Оситнязькою сільською радою, Кіровоградського району та області, актовий запис №10 (а.с.7). Після смерті [PERSON] залишився його син [PERSON], який [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Оситнязькою сільською радою, Кіровоградського району та області, актовий запис №06 (а.с.8). З метою реєстрації права власності на спадкове майно [PERSON] звернувся до державного кадастрового реєстратора, яким 18.11.2013 року було винесено рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав знаходження у межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (а.с.9,10-12). Листом №832/11-06/1 від 03.03.2014 року, який надано Державною інспекцією сільського господарства в Кіровоградській області, повідомлено [PERSON], що при перевірці за його зверненням було підтверджено факт видачі правовстановлюючого документа на одну й ту ж земельну ділянку двом особам, що свідчить про неправомірні дії з боку Кіровоградської районної державної адміністрації з огляду на дати прийнятих рішень та видачі правовстановлюючих документів (а.с.13). Розпорядженням голови Кіровоградської районної державної адміністрації №175-р від 29.03.2002 року [PERSON], як власнику сертифіката на право на земельну частку (пай) АГП ім. Фрунзе на території Оситнязької сільської ради, Кіровоградського району та області, було виділено в натурі та передано у приватну власність земельну ділянку [NUMBER], загальною площею 8,15 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Оситнязької сільської ради, Кіровоградського району та області (а.с.48-50). На підставі вказаного розпорядження [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-КР №014971, який видано Кіровоградською районною державною адміністрацією (а.с.53). За життя [PERSON] складено заповіт, посвідчений 25.01.2011 року за номером 14 секретарем Бережинської сільської ради, Кіровоградського району та області, яким [PERSON] заповіла вищевказану земельну ділянку [PERSON] (а.с.55). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Бережинською сільською радою, Кіровоградського району та області, актовий запис №14 (а.с.54). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON], який отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом та провів державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3522586400:02:000:0375 (а.с.51-52). Отже, [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка належала його діду [PERSON] на праві власності, оскільки вказана земельна ділянка також належить [PERSON] та успадкована [PERSON], яким оформлено відповідні документи, проте доказів скасування державного акту чи рішень органів, якими спірну земельну ділянку передано у власність [PERSON], а в подальшому [PERSON], суду не надано, що позбавляє можливості визнати за [PERSON] право власності. Крім цього, позов пред'явлено лише до [PERSON], проте вказана особа не є єдиним належним відповідачем по справі, оскільки іншими співвідповідачами повинні виступати органи, якими вирішено питання щодо передання спірної земельної ділянки у власність, однак клопотання про їх залучення в якості співвідповідачів по справі представником позивача не заявлялось, а суд позбавлений можливості за власною ініціативою залучити співвідповідача. Відповідно до вимог ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним. Аналіз даної норми свідчить, що позивачем за позовами про витребування майна із чужого незаконного володіння є власник, а підставами - обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння (це факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та ін.). З позицій процесуального права ці та інші обставини становлять предмет доказування. У позовній заяві [PERSON] ставиться питання про витребування спірної земельної ділянки з незаконного володіння [PERSON], проте вказана позовна вимога є необґрунтованою, оскільки [PERSON] не оформлено право власності на спірну земельну ділянку. Натомість [PERSON] використовує спірну земельну ділянку на підставі оформлених у встановленому законодавством порядку правовстановлюючих документів, які на даний час не скасовані. Таким чином, наведені вище обставини свідчать, що позов є необґрунтованим, а тому підлягає залишенню без задоволення.

Outcome: dismissed