Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з дійсним позовом. На обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 30 вересня 2013 року між нею і публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», було укладено договір №0122/ 073, згідно з яким у відділенні банку, розташованому в м.Горлівка по вул.Петровского 1 їй було надано в оренду індивідуальний сейф №27 у депозитному сховищі банку для зберігання цінностей та документів на строк з 30 вересня 2013 року по 29 жовтня 2013 року. Зазначений договір згодом подовжувався сторонами і діяв до 18 липня 2014 року, коли працівники відповідача перестали допускати [PERSON] в депозитне сховище банку до орендованого індивідуального сейфу. Рішення про отримання в оренду індивідуального сейфа було прийнято позивачем у зв'язку з необхідністю забезпечити збереження наявних в неї цінностей, а також у зв'язку з тим, що її родина у жовтні 2013 року повинна була отримати кредит у сумі 100 000 доларів США під плановане будівництво будинку. Позивач ознайомилася з умовами договору, Загальними умовами надання банківських послуг юридичним особам, затвердженим рішенням Правління банку №118 від 04 квітня 2011 року, переконавшись у абсолютної надійності збереження цінностей. Після укладення договору [PERSON] поклала в наданий індивідуальний сейф №27 належні їй і її родині коштовності, а саме: - годинники чоловічі з браслетом Політ золото 585 * вагою 68 г вартістю 62056 грн.; - ланцюг жіночий плетіння Пітон золото 585 * вагою 36 г вартістю 32853 грн.; - ланцюг жіночий плетіння Якірне золото 750 * вагою 14 г вартістю16380 грн.; - ланцюг жіночий плетіння Косичка золото 750 * вагою 16 г вартістю 18720 грн.; - браслет жіночий в / к гірський кришталь золото 583 * вагою 35 г вартістю 31832 грн.; - браслет жіночий плетіння Бісмарк подвійний золото 583 * вагою 23 г вартістю 20990 грн.; - банківські злитки (штамп) 2 штуки золото 999.9 * вагою 100 г вартістю 312000 грн.; - банківські злитки (штамп) 4 штуки золото 999.9 * вагою 50 г вартістю 31 2000 грн.; - банківські злитки (штамп) 3 штуки золото 999.9 * вагою Південь вартістю 48800 грн.; - банківські злитки (штамп) 8 штук золото 999,9 * вагою 1 г вартістю 12480 грн.; - монети царські Миколаївські 44 шт.по 5 руб. вартістю 294 637 грн.; - монети царські Миколаївські 12 шт.по 10 руб. вартістю 136 843 грн.; - діаманти в розсипи 58 каменів вартістю 1256735 грн.; - каблучка в / к діамант 0,2 сt золото 585 * вагою 3 м вартістю 9133 грн.; - каблучка в / к діамант 0,2 сt золото 585 * вагою 3,8 г вартістю 9864 грн.; - каблучка в / к діамант 0,2 сt золото 585 * вагою 3,8 г вартістю 9 864 грн.; - каблучка в / к діаманти 3 шт. по 0,2 сt золото 585 * вагою 3 ,? г вартістю 22239 грн.; - каблучка в / к діамант 0,3 сt і чорна крихта золото 585 * вагою 3 г вартістю 24587 грн.; - каблучка в / к 2 смарагда і 3 діаманти по 0,3 сt золото 585 * вагою 3,5 г вартістю 68693 грн.; - каблучка в / к смарагд і діаманти крихта золото 585 * вагою 3,5 г вартістю 8 158 грн.; - каблучка в / к діаманти 2 шт. по 0,1 сt і 1 шт.0.18 сt золото 585 * вагою 3,3 г вартістю 19392 грн.; - каблучка в / к діамант 0,4 сt золото 585 * вагою 4 г вартістю 39390 грн.; - каблучка в / к діаманти 3 шт. по 0,1 8 сt золото 585 * вагою 3,2 г. вартістю 22279 грн.; - каблучка в / к діаманти 32 шт. по 0,2 сt і 16 шт. по 0,1 і 1 шт. по 0,3 золото 750 * вагою 10 г вартістю 335178 грн.; - каблучка Рак в / к очі рубіни золото 750 * вагою 7 г вартістю 8 190 грн.; - каблучка в / к діаманти крихта золото 585 * вагою 3,5 г вартістю 3194 грн.; - каблучка в / к діамант 0,1 сt золото 585 * вагою 2.5 м вартістю 7245 грн.; - каблучка в / к перлина і діаманти крихта золото 585 * вагою 3,3 г вартістю 3 194 грн.; - каблучка в / к чорний діамант золото 585 * вагою 7 г вартістю 6 388 грн.; - каблучка в / к діамант 0,3 сt золото 585 * вагою 3.5 м вартістю 24861 грн.; - каблучка в / к діаманти 1 шт. 0,3 сt і 2 шт. по 0.2 золото 585 * вагою 3,5 г вартістю 37768 грн.; - сережки в / к діаманти 4 шт. по 0,18 сt і чорний топаз 2 шт. золото 750 * вагою 5 г вартістю 31662 грн.; - сережки в / к діаманти 6 шт. по 0,18 сt золото 585 * вагою 4 г вартістю 17550 грн.; - сережки в / к перли та діаманти крихта золото 585 * вагою 6 г вартістю 5475 грн.; - сережки в / к діаманти крихта золото 585 * вагою 4,2 г вартістю 3 832 грн.; - сережки в / к діаманти крихта золото 585 * вагою 4,5 г вартістю 4106 грн.; - сережки в / к діаманти крихта золото 585 * вагою 6 г вартістю 5 475 грн.; - сережки в / к діаманти 2 шт. по 0,18 сt золото 585 * вагою 3 м вартістю 15643 грн.; - сережки в / к смарагди і діаманти золото 585 * вагою 7 м вартістю 18388 грн.; - сережки в / к діаманти 2 шт. по 0,3 сt золото 750 * вагою 10 г. виробництво Великобританія вартістю 55035 грн.; - набір сережки і кільце в / к діаманти 3 шт. по 0,3 сt золото 585 * вагою 4,5 і 5 г вартістю 73672 грн.; - набір сережки і кільце в / к перли та діаманти 4 шт. по 0.1 сt і 1 шт. -0,2 Золото 750 * вагою 4,5 і 3,5 г виробництво Арабські Емірати вартістю 35669 грн.; - набір сережки і кільце в / к діаманти 30 шт. по 0.1 сt і 1 -0.18 сt, і 3 чорних топазу золото 750 * вагою 10 і 7,2 г вартістю 169044 грн.; - печатка в / к діамант 1 шт.-0,3 сt золото 750 * вагою 7 г вартістю 28055 грн.; - печатка в / к діамант 5 шт.-0,1 сt золото 585 * вагою 7 г вартістю 31208 грн.; - печатка в / к діаманти крихта і чорний топаз золото 585 * вагою 8 г вартістю 7\~300 грн.; - печатка Павук в / к діамант 1 шт.-0.4 сt золото 585 * вагою 14 г вартістю 48516 грн.; - печатка в / к чорний топаз і діаманти крихта золото 585 * вагою 5,5 г вартістю 5019 грн.; - браслет чоловічий плетіння Пітон золото 585 * вагою 42 г вартістю 38330 грн.; - браслет чоловічий плетіння Бісмарк подвійний золото 585 * вагою 44 г вартістю 40154 грн.; - ланцюг жіночу плетіння Картьє золото 585 * вагою 64 г вартістю 58406 грн.; - хрест чоловічий золото 585 * вагою 14 г вартістю 12776 грн.; - медальйон виробництво Великобританія золото 750 * вагою 3 г вартістю 3 510 грн., ; а всього коштовностей загальною вартістю 3 957 273 грн., а також грошові кошти в сумі 100 000 доларів США. 30 жовтня 2013 чоловіком позивача, [PERSON], за договором траншу №401.44099 / FW401.464 від 30 жовтня 2013 року, укладеного з АТ «ПроКредит Банк» отримано кредит на будівництво будинку в сумі 40 000 доларів США. Зазначена сума грошей також була поміщена позивачем в індивідуальний сейф №27, наданий відповідачем для зберігання цінностей та документів. 10 грудня 2013 чоловіком позивача за договором траншу №401.44178 / FW 401.464 від 10 грудня 2013 року, укладеного з АТ «ПроКредит Банк», отримано кредит на будівництво будинку в сумі 60 000 доларів США. Зазначена сума грошей також була поміщена позивачем в індивідуальний сейф №27, наданий відповідачем для зберігання цінностей та документів. Позивач дотримувалася всіх умов, передбачених договором, своєчасно оплачувала надані послуги, ніяких проблем з збереженням належного позивачеві майна не виникало. У травні 2014 [PERSON], який є директором повного товариства «Ломбард Вера» [PERSON] і Компанія», повідомив [PERSON], що він отримав листа від приватного підприємства «Кредо Плюс М», яке здійснювало охорону ломбардів, що належали повному товариству «Ломбард Вера» [PERSON] і Компанія», з якого випливає, що у зв'язку з проведенням антитерористичної операції вони не можуть гарантувати охорону майна товариства. Оскільки в ломбардах зберігається майно клієнтів, збереження якого повне товариство «Ломбард Вера» [PERSON] і Компанія» має забезпечити, то позивач звернулася в Горлівське відділення ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» з питанням про можливість надання в оренду індивідуальних сейфів і поцікавилася, чи гарантує ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» збереження майна в існуючих на той час умовах. Працівники банку запевнили, що збереження майна гарантується. 12 і 13 травня 2014 між позивачем і повним товариством «Ломбард Вера» [PERSON] і Компанія» були укладені договори зберігання, згідно з якими повне товариство «Ломбард Вера» [PERSON] і Компанія» передала позивачеві на зберігання, а вона прийняла майно у виді виробів з золота вартість яких станом на 18 липня 2014 року становила 4 725 858 грн. 03 коп. З метою забезпечення збереження отриманих на зберігання цінностей [PERSON] уклала 12 травня 2014 договір №0182/073, згідно з яким їй було надано в оренду індивідуальний сейф №8 у депозитному сховищі банку; 13 травня 2014 договір №0183/073 на надання їй в оренду індивідуального сейфа №54 у депозитному сховищі банку; 3 липня 2014 договір №0194 / 073 про надання індивідуального сейфа №110 в депозитному сховищі банку. У зазначені сейфи позивачем були поміщені отримані на зберігання від повного товариства «Ломбард Вера» [PERSON] і Компанія» цінності на суму 4 725 858 грн. 03 коп. В даний час у зв'язку зміною цін на дорогоцінні метали вартість отриманих на зберігання цінностей і вкладених в індивідуальні сейфи, надані відповідачем, становить 17 639 015 грн. 33 коп. До 18 липня 2014 роки [PERSON] в будь-який зручний для неї час мала доступ до орендованих індивідуальних сейфів. Однак з 18 липня 2014 мені у доступі до орендованих індивідуальних сейфів їй було відмовлено у зв'язку з наказом керівництва відповідача про тимчасове призупинення роботи. Зазначені обставини підтверджуються актом, складеним 22 липня 2014 року за участю працівників Горлівського відділення банку. У зв'язку з неможливістю отримати доступ до сейфів позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою, в якій ставила питання про надання можливості доступу до індивідуальних сейфів з метою отримання вкладених у них цінностей, на що отримала відповідь, що відділення банку в Горлівці в даний час не працюють, і після стабілізації ситуації в м. Горлівка їй повідомлять про можливість доступу до індивідуальних сейфів. Оскільки в результаті не прийняття відповідачем заходів до збереження майна, що знаходиться в індивідуальних сейфах, позивач втратила належне особисто їй і її родині майно на суму 3\~957 273 грн., та грошові кошти в сумі 200 000 доларів США. що відповідає 4 000 964 грн., а також позивач змушена нести відповідальність за передане їй повним товариством «Ломбард Вера» [PERSON] і Компанія» на зберігання майно на суму 4 725 858 грн. 03 коп. У зв'язку із зазначеними обставинами [PERSON] втратила сон і спокій, постійно перебуває в стані стресу, оскільки не може повернути одержане за договорами зберігання майно, що спричиняє їй моральну шкоду, яку вона оцінює у 300\~000 грн. і просить стягнути з відповідача на свою користь на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». Також просить суд стягнути з публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на свою користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 25 597 252 грн. 33 коп. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі договору від 24.08.2015р. (а.с. 76) в судовому засіданні позов підтримали, наполягали на його задоволенні, на його обґрунтування навели доводи аналогічні викладеним у позові. Позивач додатково показала, що 18 липня 2014 року, коли у місті Горлівка виникла загострена ситуація, вона прийшла до банку, що забрати звідти все своє майно, однак приміщення банку було зачинене. Біля входу до банку також стояли працівники відділення, які і склали акт про не допуск в приміщення. З того дня вона неодноразово намагалась зателефонувала на гарячу лінію банку, зверталась до комендатури м. Горлівка. У жовтні 2014 року вона потрапила в приміщення банку і побачила, що приміщення депозитарію пограбоване. Частина комірок була відкрита, а інша взагалі була відсутня. Вважає, що оскільки на кожний дорогоцінний виріб існує відповідний договір з його власником, то ломбардні відомості, в яких відображений весь прийнятий від громадян товар, є належним доказом перебування цих дорогоцінностей в приміщенні банку. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності (а.с. 124, 157) в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, мотивуючи свої заперечення наступним. Дійсно між [PERSON] та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» були укладені договори на користування індивідуальним сейфом. Кожний з договорів становить правочин, зміст якого викладений в декількох документах, включаючи Загальні Умови надання банківських та фінансових послуг фізичним особам, затвердженим рішенням Правління банку №213 від 17 липня 2013 року з усіма наступними змінами та доповненнями. Зазначені Загальні Умови надання банківських, фінансових та інших послуг фізичним особам, розміщені на Офіційному сайті Банку та є пропозицією Банку, відповідно до якої Банк бере на себе зобов'язання перед фізичними особами, які приймають (акцептують) цю пропозицію, надавати послуги в порядку та на умовах, передбачених Договором комплексного обслуговування за Тарифами, які встановлені Банком та оприлюднені. В п. 3.5 Додатку 4 до зазначених Загальних Умов «Загальні умови надання фізичним особам в оренду індивідуальних сейфів для зберігання цінностей та документів» зазначено, що наймачеві (в даному конкретному випадку наймач - це позивач) для роботи з вмістом свого індивідуального сейфа надається окрема кімната (кабіна). Враховуючи конфіденційність вкладення цінностей, працівник депозитного сховища не повинен бути присутній при операціях наймача з цінностями. Отже, відповідач, приймаючи та затверджуючи вищевказані правила та умови, гарантує наймачам недоторканність їх права на таємницю вмісту індивідуального сейфу, встановлюючи при цьому певні обмеження щодо заборони на зберігання в індивідуальному сейфі речей, які можуть спричинити пожежу або іншу шкоду, а також речей, зберігання яких прямо заборонено чинним законодавством України (п. 1.5. 1.6 Додатку 4). Пунктом 1.10 Додатку 4 встановлено, що банк не несе відповідальності за зміст індивідуального сейфу. Таким чином. відповідач не знає та не може знати, що конкретно зберігається в індивідуальних сейфах, якими на підставі договорів користується [PERSON] Зміст сейфу відомий тільки користувачу. Не має жодного документу, який може підтвердити те, що саме ті речі, перелік яких наводить позивач в своєї позовній заяві, містяться в зазначеному сейфі. Договір про відповідальне зберігання, укладений з третьою особою, акти приймання-передачі, підписані позивачем та третьою особою не доказують того, що саме ці речі і саме в цій кількості знаходяться в сейфі. Так само не доведеними вважає твердження позивача щодо того, що в теперішній час депозитне сховище відповідача є розкраденим, оскільки не існує жодного документу, який би це підтверджував. Таким чином, позивачем не доведений факт існування в нього збитків, завданих саме діями або бездіяльністю відповідача. Позивачем не надано жодних доказів, щодо понесення ним моральних чи фізичних страждань внаслідок протиправних дій відповідача, не доведена його вина, а також не було надано жодних доказів щодо причино-наслідкового зв'язку, відповідно до якого повинно бути доказано, що саме неправомірні дії відповідача спричинили моральні страждання позивача, які останній вказує в своїй заяві. Представник повного товариства «Ломбард Вера» [PERSON] и К», керівник ПТ «Ломбард Вера» [PERSON] и К» [PERSON], який діє на підставі наказу №3 від 30.01.2008р. (а.с. 146) в судовому засіданні показав, що вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Зазначив, що основним видом діяльності ПТ «Ломбард Вера» [PERSON] и К» є видача кредитів громадянам, забезпечених дорогоцінними металами. Свою діяльність ломбарди здійснюють у м. Горлівка. Зберігання дорогоцінних металів ломбард здійснював в сховищах, які розташовані безпосередньо в приміщеннях ломбарду. Охорону приміщень ломбарду здійснювала фірма «Кредо», яка припинила свою діяльність у місті Горлівка в травні 2014 року. У звязку з цим всі дорогоцінності з ломбарду були передані на зберігання [PERSON], яка в подальшому мала зберігати їх індивідуальних сейфах ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». Одного дня всі дорогоцінності зі сховищ він привіз на машині в пакетах до банку, разом з ним була [PERSON] та одна з приймальниць ломбарду. Усього дорогоцінностей було більше десяти кілограмів. Після цього, кожного дня, [PERSON] разом з однією з двох приймальниць приходила до сейфу в банк, де забирали дорогоцінності, які підлягали викупу, і клали товар, прийнятий на зберігання. Що саме і в який день [PERSON] брала у індивідуальному сховищі банку йому не відомо. Однак, всі дорогоцінності, які були передані в ломбард відображені у інвентарній відомості. З 27 липня 2014 року приміщення банку було захоплене ополченцями і з того часу [PERSON] не мала доступу до свого сейфу. Вважає, що оскільки наведені в інвентарних відомостях ломбарду дані є достовірними, і дорогоцінності ломбарду зберігались тільки в приміщенні банку, то банк має повернути все майно, перелічене в них. Свідок [PERSON] в залі суду показала, що з 2009 року вона працює приймальницею-касиром ПТ «Ломбард Вера» [PERSON] и К». В 2014 році керівництво ломбарду прийняло рішення зберігати всі дорогоцінності у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» м. Горлівка. З травня 2014 року дорогоцінності з трьох ломбардів вивозились до банку, де зберігались в комірках. Вона неодноразово була у приміщенні сховища банку. Комірки являли собою металеві ящики, всього в розпорядженні [PERSON] їх було чотири. Кожного дня, з кимось з приймальниць-касирів, [PERSON] клала до комірки прийняті за день дорогоцінності та забирала вироби, які власники виявили бажання забрати. Товар в ломбардах приймався від інших приймальниць за описом, і він не перевірявся за вагою чи складом. Брали і клали дорогоцінності до комірок вони з [PERSON] в маленькому кабінеті, а вже до дипозитарію [PERSON] заходила сама. Які конкретно вироби залишились в комірках (їх вага, довжина, склад) вона не може стверджувати. В одній з комірок зберігалось особисте майно [PERSON]: косметичка з металом, три-чотири банківських упаковки з доларами США, жіночій золотий годинник з діамантами. В останній раз в дипозитарії вона була 17 липня 2014 року, бачила, що всі дорогоцінності були на місці. Вона до цього часу працює в ломбарді, клієнтам, які бажають викупити свої речі, вона пояснює, що всі дорогоцінності ломбарду залишились в банку. Однак, з чуток їй відомо, що в банку зараз нічого немає. Бачила, що там зараз постійно перебувають озброєні особи. Свідок [PERSON] показала, що останні два роки вона працює приймальницею-касиром ПТ «Ломбард Вера» [PERSON] и К». З травня 2014 року всі дорогоцінності ломбарду зберігались в приміщенні ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» м. Горлівка. Щодня, до обіду, [PERSON] з кимось з приймальниць-касирів їздила до банку, а після обіду ломбард видавав дорогоцінності клієнтам, які заздалегідь повідомляли ломбард про свій намір викупити свої дорогоцінності. В одній з комірок зберігалось особисте майно [PERSON] Не памятає коли була в приміщенні банку в останній раз. За чутками більше в банку нічого немає. Зайти в приміщення банку тепер неможливо, оскільки там знаходяться озброєні люди. Свідок [PERSON] в залі суду показала, що приблизно шість років вона працювала завідуючою депозитарію відділення ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» у м. Горлівка по вул. Петровського, 1. [PERSON] була клієнтом депозитарію більше шести років. На початку травня 2014 року [PERSON] займала чотири комірки депозитарію. Щодня [PERSON] приходила в дипозитарій в період з десятої до дванадцятої години, і знаходилась там від сорока хвилин до однієї години. Оскільки багато клієнтів банку щодня приходили в дипозитарій, то інколи вона заходила до дипозитарію, і просила [PERSON] поспішати. Вона бачила, що [PERSON] зберігала в депозитарії золото, приблизно 8-10 пачок доларів США. Вважає, що в комірках [PERSON] зберігала саме золото, оскільки метали були відповідного кольору, а заповнені комірки були дуже важкими. 17 липня 2014 року був останнім днем роботи банку. З приміщення банку нічого не вивозилось. 22 липня 2014 року [PERSON] був складений акт про не допуск в приміщення банку, який вона також підписувала. Вранці 25 липня 2014 року було зафіксоване проникнення до приміщення банку. Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, третьої особи та свідків, дослідивши надані докази і вивчивши матеріали справи, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку. За правилами ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням положень цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. 30.09.2013р. між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] був укладений договір №0122/073 на користування індивідуальним сейфом (далі - Договір 1). Відповідно до пункту 1.1. Договору 1 банк надає, а наймач орендує індивідуальний сейф №27 в депозитному сховищі банку для зберігання в ньому цінностей на строк з 30.09.2013 р. до 29.10.2013 р. включно. Згідно пункту 2.1. Договору 1, яким передбачені права наймача, останній має право: - використовувати сейф протягом визначеного цим Договором строку для зберігання дорогоцінних металів, грошових коштів, цінних паперів та інших речей, крім речей, що можуть спричинити пожежу або іншу шкоду, а також речі, зберігання яких прямо заборонено чинним законодавством України: пожежо/вибухонебезпечні, хімічні, отруйні, радіоактивні речовини, наркотичні засоби, зброю тощо; - мати доступ до сейфа протягом дії цього Договору необмежену кількість раз в будь-який день Банку з понеділка по пятницю з 09-00 до 17-45. Зі змісту пункту 2.4. Договору 1, яким передбачені обовязки Банку, вбачається, що Банк зобовязаний: надати наймачу індивідуальний сейф у належному стані та забезпечити умови для зберігання речей наймача; - забезпечити наймачу вільний доступ до своїх речей при умові дотримання ним правил користування індивідуальним сейфом; - забезпечити згідно з чинним законодавством України збереження конференційної інформації, яка стосується наймача, факту укладення цього договору та вкладеного майна (а.с. 8). 07.07.2014р. між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] був укладений договір про внесення змін №0009 до договору №0122/073 на користування індивідуальним сейфом від 30.09.2013р. Зокрема, пункт 1.1. Розділу 1 Договору 1 був викладений в такій редакції: «Банк надає, а Наймач приймає в тимчасове користування індивідуальний сейф №27 в депозитному сховищі банку для зберігання в ньому цінностей та документів на строк з 30.09.2013р. до 05.08.2014р. включно.» (а.с.9). Також в ході судового розгляду було встановлено та не заперечувалось сторонами, що між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] також були укладені інші, повністю аналогічні, договори на користування індивідуальним сейфом: №0182/073 від 12.05.2014р., згідно якого був наданий в оренду індивідуальний сейф №8 (далі Договір2); №0183/073 від 13.05.2014р. згідно якого був наданий в оренду індивідуальний сейф №54 (далі Договір3); №0194/073 від 03.07.2014р., згідно якого був наданий в оренду індивідуальний сейф №110 (далі Договір4)(а.с.15). Положення Розділу 7 Договорів 1-4 передбачають, що договір становить правочин, зміст якого викладений в декількох документах, включаючи Загальні Умови. Відповідно до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Промінвестбанк»/загальні умови надання банківських, фінансових та інших послуг, затвердженого рішенням Правління ПАТ «Промінвестбанк» від 06.02.2014р. (протокол №44), в редакції, діючий з 2009 року, Загальні Умови надання банківських, фінансових та інших послуг фізичним особам є публічним договором (а.с. 115-123). Зазначені Загальні Умови надання банківських, фінансових та інших послуг фізичним особам, розміщені на Офіційному сайті Банку за адресою: http://www.pib.com.ua. та є пропозицією Банку, відповідно до якої Банк бере на себе зобов'язання перед фізичними особами, які приймають (акцептують) цю пропозицію, надавати Послуги в порядку та на умовах, передбачених Договором комплексного обслуговування за Тарифами, які встановлені Банком та оприлюднені. Розділом 3 Додатку 4 до зазначених Загальних Умов «Загальні умови надання фізичним особам в оренду індивідуальних сейфів для зберігання цінностей та документів» (далі Додаток 4) передбачено наступне. 3.4.1Посадова особа супроводжує Наймача у депозитне сховище. Наймач та Посадова особа відкривають разом (кожен своїм ключем) замок від індивідуального сейфа, в разі, якщо сейф з кодовим замком, то Наймач самостійно відкриває сейф. Після закінчення користування індивідуальним сейфом Наймач самостійно закриває індивідуальний сейф та залишає депозитне сховище. 3.4.2Наймачеві для роботи з вмістом свого індивідуального сейфа надається окрема кімната (кабіна). Враховуючи конфіденційність вкладення цінностей, працівник депозитного сховища не повинен бути присутній при операціях Наймача з цінностями. Отже, Відповідач, приймаючи та затверджуючи вищевказані правила та умови, гарантує наймачам недоторканність їх права на таємницю вмісту індивідуального сейфу, встановлюючи при цьому певні обмеження щодо заборони на зберігання в індивідуальному сейфі речей, які можуть спричинити пожежу або іншу шкоду, а також речей, зберігання яких прямо заборонено чинним законодавством України (п. 1.5. 1.6 Додатку 4). Пунктом 1.10 Додатку 4 встановлено, що Відповідач не несе відповідальності за зміст індивідуального сейфу (а.с. 121). Розділом 6 Положення про порядок зберігання цінностей фізичних осіб в індивідуальних сейфах в відділеннях ПАТ «Промінвестбанк», затвердженого рішенням Правління ПАТ «Промінвестбанк» від 25.06.2014р. №164, в редакції, діючий з 2009 року, передбачено наступне: 6.1.Для відвідування Депозитного сховища Наймач (або Довірена особа) повинен підтвердити своє право на доступ до індивідуального сейфу, тобто надати Посадовій особі паспорт або інший документ, що посвідчує особу, назвати номер сейфа (або надати Договір).Ідентифікація Наймача/Довіреної особи може проводитись також за допомогою технічних засобів. 6.2.Посадова особа: - звіряє прізвище Наймача, зазначене у паспорті або іншому документі, що посвідчує особу, з даними реєстраційної картки (та/або з Договором, при наданні його Наймачем); - перевіряє термін користування індивідуальним сейфом. При явці Наймача після закінчення терміну (або оплаченого періоду) користування індивідуальним сейфом його допуск до індивідуального сейфа можливий тільки після сплати штрафних санкцій згідно з |вимогами Загальних умов та Договору; - звіряє номер індивідуального сейфа і номер ключа з номерами, зазначеними у реєстраційній картці; - якщо відвідувач - Довірена особа Наймача, то перевіряє наявність довіреності, звіряє прізвище, ім'я та по батькові відвідувача, зазначене у паспорті або іншому документі, що посвідчує особу, з даними, вказаними в довіреності; - здійснює запис про відвідування індивідуального сейфа в реєстраційній картці з зазначенням дати і часу, отримує підпис відвідувача; - супроводжує Наймача до Депозитного сховища, де розблоковує сейф, після чого Наймач має можливість відкрити індивідуальний сейф за допомогою свого ключа. 6.3.Відкриття/закриття індивідуального сейфу відбувається в залежності від специфіки обладнання, встановленого у Банку (за допомогою електронної системи або механічного ключа). 6.4.Індивідуальний сейф є недоступним для будь-якої сторонньої особи, окрім Наймача або його Довіреної особи, за виключенням випадків передбачених Договором та чинним законодавством України. 6.5.Для роботи Наймача із вмістом індивідуального сейфу може бути відведена Кабіна Клієнта у передсховищі, що забезпечує повну конфіденційність для проведення операцій із вмістом сейфу. 6.6.Враховуючи конфіденційність вкладення цінностей, Посадова особа не повинна бути присутньою при здійсненні Наймачем відповідних операцій у Кабіні Клієнта. 6.7.Після закриття Наймачем індивідуального сейфу. Посадова особа зачиняє Депозитне сховище. 6.8.Залишати Наймача одного у Депозитному сховищі цінностей категорично забороняється (а.с. 108). Аналізуючи наведені положення та правила слід дійти висновку, що ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», надаючи, відповідно до укладених договорів, послуги з оренди індивідуальних сейфів, не знає та не може знати, що конкретно зберігають наймачі в індивідуальних сейфах, зміст сейфу відомий тільки його користувачу. Крім того, банк не несе відповідальності за вміст сейфів наймачів. Згідно зі ст.ст.10, 60 ЦПК України закріплено принцип змагальності сторін і гарантується сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин суд має сприяти особі в їх витребуванні, тим самим суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Згідно ч.1 та ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На обґрунтування заявлених вимог позивачем суду надані договори зберігання б/н від 12 та 13 травня 2014 року, укладені між повним товариством «Ломбард Вера» [PERSON] и К» та [PERSON] (а.с.10-11,12-13), акт приймання-передачі до договору зберігання б/н від 12 травня 2014 року (а.с. 14), інвентаризаційні відомості ПТ «Ломбард Вера» [PERSON] и К» (а.с. 28-75), також позивач посилається у позові на договори траншу, які так і не були надані суду, однак наведене жодним чином не може підтвердити, що всі речі та цінності, прийняті [PERSON] на зберігання від ПТ «Ломбард Вера» [PERSON] и К» знаходяться в сейфі сховища ПАТ «Промінвестбанк» у м. Горлівка та були поміщені туди. З огляду на характер правовідносин між сторонами, не можуть слугувати таким доказами і надані в судовому засіданні пояснення свідків. Доводи позивача, щодо порушення відповідачем вимог Договорів 1-4 ПАТ «Промінвестбанк» в частині не забезпечення їй доступ до орендованих індивідуальних сейфів також не заслуговують на увагу суду з огляду на наступне. Дійсно, як вбачається зі змісту акту про не допуск в АТ «Промінвестбанк» м. Горлівка від 22.07.2014 року, складеного [PERSON], остання в присутності свідків: завідуючої дипозитарієм [PERSON] та начальника відділу роздрібного бізнесу [PERSON] засвідчила, що вона намагалась потрапити в депозитарій 18, 21 та 22 липня 2014 року з метою дострокового розірвання договорів на використання депозитних комірок і необхідністю забрати свої речі. В результаті їй було відмовлено у звязку з наказом керівництва про тимчасовій простій через близьке розміщення захопленої ополченцями ДНР будівлі Управління Внутрішніх справ м. Горлівки. Акт підписано [PERSON] та свідками (а.с. 22). Відповідно до постанови Правління НБУ від 23.07.2014р. №436., ураховуючи те, що на території Донецької, Луганської областей та Автономної Республіки Крим склалася ситуація, яка унеможливлює роботу банківської системи у звичайному порядку, з метою забезпечення фінансування потреб держави та життєдіяльності населення, на виконання вимог Інструкції щодо організації роботи банківської системи в надзвичайному режимі, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2014 року №435, було запроваджено, починаючи з 24 липня 2014 року, надзвичайний режим роботи банківської системи в Донецькій, Луганській областях та Автономній Республіці Крим на офіційному рівні. Розпорядженням публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» №395-р від 21.07.2014 року була тимчасово призупинена діяльність всіх відокремлених підрозділів банку в м. Донецьку, Обласного відділення ПАТ «Промінвестбанк» в м. Луганськ, Горлівського, Макіївського відділень та Роздрібного без балансового відділення №37 ПАТ «Промінвестбанк» в Донецькій області з 21 липня 2014 року до окремого розпорядження (а.с. 94). Пункт 1 постанови Правління Національного банку України «Про призупинення здійснення фінансових операцій» від 06.08.2014 р. №466, передбачає, що Банки України мають призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою. Фінансова операція це будь-яка операція, пов'язана зі здійсненням або забезпеченням здійснення платежу суб'єктами господарювання, зокрема: - внесення або зняття депозиту (внеску, вкладу); - переказ грошей з рахунка на рахунок; - обмін валюти; - надання послуг з випуску, купівлі або продажу цінних паперів та інших видів фінансових активів; - надання або отримання позики або кредиту; - страхування (перестрахування); - надання фінансових гарантій та зобов'язань; - довірче управління портфелем цінних паперів; - фінансовий лізинг; - здійснення випуску, обігу, погашення (розповсюдження) державної та іншої грошової лотереї; - надання послуг з випуску, купівлі, продажу і обслуговування чеків, векселів, платіжних карток, грошових поштових переказів та інших платіжних інструментів; - відкриття рахунка. Наказом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» №149 від 15.08.2014. призупинено з 18 серпня 2014 року здійснення усіх фінансових операцій до окремого розпорядження про їх відновлення Горлівського відділення ПАТ «Промінвестбанк» в Донецькій області. Частиною 2 ст.614 ЦК України передбачено, що відсутність вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Викладене свідчить, що в період з 21 липня 2014 року, по теперішній час дії публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» з призупинення діяльності Горлівського відділення ПАТ «Промінвестбанк» в Донецькій області є вимушеними в надзвичайних обставинах, а неможливість позивача скористуватися своїм правом на вільний доступ до орендованого сейфу не є наслідком винних дій відповідача, діяльність якого у м. Горлівка на теперішній час є призупиненою відповідним наказом. Не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду і доводи позивача з приводу того, що на теперішній час депозитне сховище ПАТ «Промінвестбанк» у м. Горлівка пограбоване та зруйноване. Так, з пояснень свідків допитаних в залі суду, які на теперішній час мешкають у м. Горлівка, вбачається, що всім їм відомо лише зі слів, що приміщення сховище банку відкрите та пограбоване. В той же час, з пояснень представника відповідача, наданих в залі суду, вбачається, що сховище банку являє собою неприступний бункер, несанкціонований доступ в який є неможливим, і їй на теперішній час відомо, що керівництвом банку вживаються усілякі заходи для запобігання проникнення злочинців у сховище. Досудове розслідування по факту проникнення злочинців у приміщення банку триває, винні особи не встановлені. Зі змісту повідомлення ПАТ «Промінвестбанк» від 11.11.2015 року №09-7-2/808 вбачається, що 28.07.2014р. о 03:04 ранку від охоронника відділення банку, розташованого за адресою: м. Горлівка, вул. Петровського, 1 в телефонному режимі надійшло повідомлення про те, що невідомі озброєнні люди за допомогою вибухівки та ломів проникли у приміщення відділення банку. Перше, що було зроблене озброєними особами, після захвату приміщення відділення банку, це приведення в негідний стан кабелів, які забезпечували роботу засобів зв'язку та спостереження, у тому числі і відеоспостереження. По існуючий інформації, на сьогодні в приміщенні відділення банку знаходяться численні озброєнні особи, а сама будівля відділення охороняється відповідними підрозділами ДНР. По даному факту банком було подано заяву №22-11/45 від 28.07.2014р. до Обласного УМВС України в Донецькій області, номер вхідної пошти 3827 від 31.07.2014р. (а.с. 151). Відповідно зі статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як роз'яснено у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України). Отже, виходячи з аналізу чинного законодавства, розяснень постанови Пленуму ВСУ, судової практики, вирішуючи спір у межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у справі доказів, наданих сторонами, можливо дійти до висновку, що дійсно в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження доводи позивача, що 28.07.2014р. мало місце проникнення сторонніх осіб в приміщення Горлівського відділення публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», за адресою: м. Горлівка, вул. Петровського, 1. Однак, доводи позивача з приводу того, що приміщення пограбоване не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, вони спростовується поясненнями представника відповідача, яка в судовому засіданні наполягала на тому, що несанкціонанований доступ в депозитне сховище банку виключений. З огляду на викладене, з врахуванням того, що висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити у звязку недоведеністю у судовому засіданні, що дії відповідача були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок , факту завдання шкоди та розміру завданої шкоди. Як наслідок, похідні вимоги позивача про відшкодування їй моральної шкоди, спричиненої їй не вжиттям заходів для збереження належного їй майна задоволенню також не підлягають, у звязку з недоведеністю факту відсутності майна в приміщенні банку. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Проте задоволення такої вимоги за умови її предявлення можливе з урахуванням положень п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», який передбачає право споживачів на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Фактів спричинення моральної шкоди завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) не встановлено, тому підстави для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» взагалі відсутні. Відповідно до ч.4 ст.88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. При розгляді дійсної справи судові витрати сторонами не понесені. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed