Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа - Одинадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на кооперативну квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказувала, що вона є онукою померлого [INFO] [PERSON] та його єдиною спадкоємицею за заповітом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] і позивач протягом шести місяців фактично вступила в управління та володіння спадковою квартирою, а тому вчинила дії які свідчать про прийняття спадщини. При цьому, 24.01.2014 року постановою Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючих документів на квартиру. Оскільки позивач позбавлена можливості отримати дублікат правовстановлюючих документів на квартиру для оформлення спадщини, просила про задоволення позовних вимог. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Представники Київської міської ради та Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з»явилися, подали до суду письмові пояснення та клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Одинадцяту Київську державну нотаріальну контору повідомлено про час та місце розгляду справи, якою надіслано до суду копію спадкової справи до майна померлого [PERSON] Представник позивача не заперечував щодо розгляду справи за відсутності осіб, які не з»явилися до суду. З огляду на зазначене, суд вважає можливим проведення судового засідання та винесення рішення за відсутності представників Київської міської ради, Головного управління юстиції у м. Києві та Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові пояснення відповідачів, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Померлий [PERSON] був членом ЖБК «Мікрофон» з 20.05.1987 року та повністю сплатив суму пайового внеску за квартиру [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖБК «Мікрофон» від 08.01.1992 року, а також довідкою від 30.10.2013 року №7944. У відповідності до ст. 13 Закону України «Про власність», діючого на час відкриття спадщини, об»єктами права індивідуальної власності є, крім іншого, жилі будинки та квартири. За ст. 15 цього ж Закону член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до інформаційних довідок КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна від 03.06.2013 року за КВ-2013 №10788 право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] було зареєстровано на підставі Довідки, виданої ЖБК «Мікрофон» мінського району м. Києва від 08.01.1992 року за №29. Згідно постанови Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори від 24.01.2014 року №538/02-31 підставою відмови [PERSON] в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом зазначено відсутність правовстановлюючого документу на спадкову квартиру. При цьому згідно відповіді [PERSON] від 23.12.2013 року №26849 КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна не делеговано повноважень щодо видачі дублікату реєстраційного посвідчення на об»єкт нерухомості. За ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого відділом ЗАГСу Мінського району м. Києва. З матеріалів спадкової справи №923/11 заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем щодо майна померлого за заповітом, більше того єдиним спадкоємцем, яка звернулася з заявою про оформлення спадщини. З огляду на час відкриття спадщини, та положення п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд вважає необхідним застосовувати до спірних правовідносин чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року). У відповідності до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З долучених до матеріалів справи документів вбачається, що спадковою квартирою володіє та користується [PERSON] з часу відкриття спадщини. Згідно положень діючої на час відкриття спадщини Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР №145/5 від 31.10.1975 року з послідуючими змінами, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути, крім іншого, наявність у спадкоємців ощадної книжки та інших документів виданих відповідними органами на ім»я спадкодавця на майно. З матеріалів справи вбачається, що ощадні книжки [PERSON] знаходяться у [PERSON], копії яких долучені до матеріалів справи. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року №4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", яка була чинною і діяла на час відкриття спадщини, передбачений шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску, якщо ж у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка вступила в управління та володіння спадковим майном, суд вважає, що позовні вимоги доведені та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved