Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

01.09.2011 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» обґрунтовує свої вимоги тим, що 08.05.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ«Райффайзен Банк Аваль», правонаступником за всіма правами і обов'язками якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір № 014/0029/74/74319 про надання кредитних коштів в сумі 157 863,00 доларів США на строк до 08.05.2007 року під 14,5% відсотків річних з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом щомісячними ануїтетичними платежами. Позивач свої зобов'язання виконав, видавши готівкою через касу Таїровського відділення Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» [PERSON] кошти в сумі 157 863,00 доларів США. Однак [PERSON] всупереч умовам кредитного договору не здійснив погашення кредиту відповідно графіку, не повернув позивачу кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами. У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року, відповідно до якого [PERSON] на добровільних засадах бере на себе зобов'язання відповідати по зобов'язаннях [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/0029/74/74319 від 05.05.2007 року. Також, у якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року, відповідно до якого [PERSON] на добровільних засадах бере на себе зобов'язання відповідати по зобов'язаннях [PERSON], які виникають з умов Кредитного договору № 014/0029/74/74319 від 05.05.2007 року. Про порушення зобов'язання та необхідність повного погашення боргу відповідачі повідомлені належним чином, однак по теперішній час не виконали свої обов'язки щодо погашення боргу. За порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Станом на 03.08.2011 року заборгованість відповідачів перед позивачем за кредитним договором №014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року складає 322144,75 доларів США у тому числі: заборгованість за кредитом - складає 135224,46 доларів США; заборгованість за відсотками складає 51460,01 доларів США; пеня за прострочення тіла кредиту складає 10738,14 доларів США; пеня за прострочення відсотків по кредиту складає 124722,14 доларів СЩА. Просив суд стягнути на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно заборгованість за кредитним договором №014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року складає 322144,75 доларів США, у тому числі: заборгованість за кредитом - складає 135224,46 доларів США; заборгованість за відсотками складає 51460,01 доларів США; пеня за прострочення тіла кредиту складає 10738,14 доларів США; пеня за прострочення відсотків по кредиту складає 124722,14 доларів СЩА (том 1 а.с. 3-7). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.03.2013 року, у зв'язку зі смертю відповідача [PERSON], замінено відповідача по справі на [PERSON] (том 1 а.с. 203). 15.05.2012 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договорів припиненими, зобов'язання вчинення певних дій, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08.05.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/0029/74/74319 за умовами якого банк надав відповідачу кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 157 836,00 доларів США. 08.05.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки № 014/0029/74/74319, відповідно до якого [PERSON] виступила поручителем за зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/0029/74/74319 від 05.05.2007 року. 08.05.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки № 014/0029/74/74319, відповідно до якого [PERSON] виступила поручителем за зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору 014/0029/74/74319 від 05.05.2007 року. Кредитний договір був укладений 08.05.2007 року. У договорі поруки, який був укладений з [PERSON] та [PERSON] мається посилання на кредитний договір від 05.05.2007 року, таким чином мова йде про різні договори і укладення договору поруки раніше, чим укладення кредитного договору. 08.05.2007 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком Аваль» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, відповідно до якого в забезпечення зобов'язання по кредитному договору № 014/0029/74/74319 від 08.05.07 року [PERSON] передав в іпотеку майнові права на трьохкімнатну квартиру № 29 за адресою: м. Одеса, вул. Скиданівська, буд. 7-11, на підставі договору інвестування № 58 від 29.12.2005 року. Договір іпотеки від 08.05.2007 року був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. за реєстром № 1680. 08.05.2007 року на підставі договору іпотеки приватним нотаріусом Колодяжною А.В. було накладено заборону відчуження на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], за реєстром №119. Вважають, що Договір іпотеки укладений з Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», однак на дату укладання договору банку з такою назвою вже не існувало. Кредитний договір укладався з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», таким чином договір іпотеки укладався з неіснуючою юридичною особою. [INFO] [PERSON] помер, тому кредитний договір, що був укладений між ним та банком припинив свою дію. Зазначили, що з моменту смерті [PERSON] договір поруки № 014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року з [PERSON] та договір поруки № 014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року з [PERSON] не має жодної можливості бути реалізованим, тому що юридичні факти, необхідні для їх реалізації не можуть наступити, а тому реальне настання правових наслідків, обумовлених договорами поруки неможливе. Вважають, що договори поруки необхідно визнати припиненими з дня смерті [PERSON] Щодо договору іпотеки, то даний договір також є припиненим, тому як кредитний договір (основне зобов'язання) є припиненим з моменту смерті позичальника. Просили суд визнати договір поруки №014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] припиненим з 18.11.2010 року, визнати договір поруки № 014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] припиненим з 18.11.2010 року, визнати договір іпотеки від 08.05.2007 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] припиненим з 18.11.2010 року, зобов'язати приватного нотаріуса Колодяжну А.В. вчинити певні дії, а саме виключити реєстраційний запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів рухомого майна за №5243857, зобов'язати приватного нотаріуса Колодяжну А.В. вчинити певні дії, а саме виключити реєстраційний запис з державного реєстру іпотек об'єкт обтяження - майнові права на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], стягнути з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь [PERSON], [PERSON] понесені судові витрати в розмірі 107,30 грн., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 107,30 грн. (том 1 а.с. 128-131). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позов просив задовольнити в повному обсязі ( том 2 а.с. 102, 116). Відповідач [PERSON] діючи від свого імені в судовому засіданні не визнала позовні вимоги за первісним позовом. Суду пояснила, що не визнає позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» оскільки вважає, що вимоги заявлені до неї необґрунтовано. На підтвердження існування заборгованості банк надав до суду Кредитний договір, укладений з [PERSON] та відповідний договір поруки, який був укладений з нею. Однак, [INFO] [PERSON] помер. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця. Спадкоємець несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. За умовами договору поруки від 08.05.2007 року вона не давала кредитору згоду відповідати за нового боржника. Будь-яких додаткових угод до договору поруки між нею та банком також не укладалось. Тому, у разі смерті боржника вона повинна відповідати лише у тому разі, якщо вона надавала на це свою згоду. Враховуючи, що вона не згодна відповідати по зобов'язанням за кредитним договором від 08.05.2007 року після смерті [PERSON], підстави для притягнення її до солідарної або будь-якої іншої відповідальності за цим кредитним договором відсутні. У зв'язку з чим просить відмовити в задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у повному обсязі. Зустрічну позовну заяву підтримала та просила суд її задовольнити в повному обсязі. [PERSON] діючи в якості представника в інтересах відповідача [PERSON] в судовому засіданні не визнала позовні вимоги за первісним позовом. Підтримала надані до суду письмові заперечення (том 2 а.с. 68-71) та просила відмовити у задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] у повному обсязі у зв'язку з пропуском позовної давності. Зустрічну позовну заяву підтримала та просила суд її задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. З наданих до суду письмових заперечень (том 2 а.с. 17-18) вбачається, що відповідачка не визнає позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», оскільки вважає, що вимоги заявлені до неї необґрунтовано. На підтвердження існування заборгованості банк надав до суду Кредитний договір, укладений з [PERSON] та відповідний договір поруки, який був укладений з нею. Однак, [INFO] [PERSON] помер. За умовами договору поруки від 08.05.2007 року вона не давала кредитору згоду відповідати за нового боржника. Будь-яких додаткових угод до договору поруки між нею та банком також не укладалось. Тому, у разі смерті боржника вона повинна відповідати лише у тому разі, якщо вона надавала не це свою згоду. Враховуючи, що вона не згодна відповідати по зобов'язанням за кредитним договором від 08.05.2007 року після смерті [PERSON], підстави для притягнення її до солідарної або будь-якої іншої відповідальності за цим кредитним договором відсутні. У зв'язку з чим просить відмовити в задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення заборгованості за кредитним договором, а зустрічну позовну заяву підтримала та просила суд її задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Надали до суду письмові заперечення, з яких вбачається, що вимога ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо погашення заборгованості [PERSON] не визнають та заперечують проти задоволення позову. В обґрунтування своєї позиції зазначили, що [PERSON] вступив у справу у якості відповідача у зв'язку із відповідним клопотанням позивача по справі. У позовній заяві позивач просив стягнути з [PERSON] усю суму заборгованості за кредитним договором, проценти за ним та суми штрафних санкцій. У клопотанні про заміну відповідача позивач просив лише замінити відповідача новим - правонаступником первісного відповідача - [PERSON], однак при цьому не змінив розмір позовних вимог. В той же час, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Позивач не зазначив, яке майно одержав у спадщину новий відповідач, [PERSON], яка його вартість та не змінив відповідно до цієї вартості розмір позовних вимог. [PERSON] отримав у спадщину лише земельну ділянку площею 7,79 га, яка обмежена в цивільному обороті, оскільки не може відчужуватись. Незалежно від вартості, відчужувати таку земельну ділянку неможливо. Норма законодавства України не передбачає можливості стягнення зі спадкоємця грошового еквіваленту вартості переданого у спадщину майна. Лише вартість самого майна. Отже прохальна частина позову має складати вимогу до [PERSON] у вигляді вимоги щодо стягнення з нього вартості переданого у спадок майна. Лише це майно може бути предметом стягнення, і це має бути зазначено у позові. В іншому випадку такий позов задоволенню не підлягає. Вимога позивача стосується виконання [PERSON] обов'язків за кредитним договором, однак не враховує того, що такі обов'язки мають бути виконані лише в межах прийнятої спадщини. Крім цього позивачем пропущено строк для пред'явлення вимог до спадкоємця. [PERSON] помер ще [INFO], з цього моменту позивач мав змогу здійснити дії щодо його розшуку, звернутись до родичів померлого, здійснити дії щодо його розшуку, однак жодних таких дій позивачем не було зроблено. Днем відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Днем відкриття спадщини є день смерті [PERSON] - [INFO]. Позивач мав пред'явити вимоги до спадкоємців [PERSON] не пізніше 18.05.2011 року. Однак цієї дати жодних вимог до спадкоємців [PERSON], зокрема до [PERSON] з боку позивача пред'явлено не було. Отже позивачем було пропущено строк для пред'явлення вимог до спадкоємців, і наразі будь-які вимоги з його боку до [PERSON] не можуть бути задоволені. Крім цього, якщо кредитор не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Але цей строк вже сплинув. Майно, передане у спадок, права та обов'язки [PERSON] як спадкодавця, в тому числі обов'язки за кредитним договором, перейшли до [PERSON] у день відкриття спадщини - день смерті [PERSON] Тому з цієї дати необхідно рахувати строк настання строку вимоги до [PERSON] як до спадкоємця обов'язків [PERSON] за кредитним договором. Позивач, як кредитор [PERSON] мав би звернутися до [PERSON] не пізніше одного року з дня настання строку вимоги до нього, тобто не пізніше 18.11.2011 року. Однак жодної вимоги з боку позивача до цієї дати до [PERSON] не пред'являлось. Такою вимогою можливо вважати клопотання про зміну відповідача, згідно якого [PERSON] замінив у цій якості [PERSON] Однак таке клопотання датовано 16.05.2012 року, а заявлено воно було ще пізніше. Тому всі можливі строки для пред'явлення вимог до спадкоємців [PERSON] - [PERSON] позивачем були пропущені. Позивач вже позбавлений права вимоги до [PERSON] як до спадкоємця майна [PERSON] за будь-яким зобов'язанням останнього. Тому вважають, що жодних вимог до відповідача [PERSON] пред'явлено бути не може і стягнути навіть еквівалент вартості майна, переданого у спадок [PERSON] неможливо й з урахуванням означених обставин - пропущення строку для пред'явлення вимоги до спадкоємця. У зв'язку з чим просить суд в задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON], [PERSON] відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що первісний позов та зустрічна позовна заява підлягають частковому задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого зі всіма правами і обов'язками є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року про надання кредиту в сумі 157 863,00 доларів США на строк до 08.05.2018 року під 14,50 % відсотків річних з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом щомісячними ануїтетними платежами (том 1 а.с. 19-29). Крім того, між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] у якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором було укладено договір поруки № 014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року, відповідно до якого [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання відповідати по зобов'язаннях [PERSON] (том 1 а.с. 30-32). Також, між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] у якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором було укладено договір поруки № 014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року, відповідно до якого [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання відповідати по зобов'язаннях [PERSON] (том 1 а.с. 33-35). 08.05.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, відповідно до якого в забезпечення зобов'язання по кредитному договору № 014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року [PERSON] передав в іпотеку майнові права на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], на підставі договору інвестування № 58 від 29.12.2005 року Договір іпотеки від 08.05.2007 року був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. за реєстром № 1680. 08.05.2007 року на підставі договору іпотеки приватним нотаріусом Колодяжною А.В. було накладено заборону відчуження на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], за №119. Договір іпотеки укладений з Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (том 1 а.с. 36-39). Банк свої зобов'язання щодо надання кредиту виконав в повному обсязі. [PERSON] не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором №014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 03.08.2011 року складає 322 144,75 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом складає 135 224,46 доларів США; заборгованість за відсотками складає 51 460,01 доларів США.; пеня за прострочення тіла кредиту складає 10738,14 доларів США; пеня за прострочення відсотків по кредиту складає 124 722,14 доларів США (том 1 а.с. 47-52). Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 599, 610, 611 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання. У випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок однобічної відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно з п.п. 1.2., 2.1 Договорів поруки від 08.05.2007 року, у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору № 014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року, [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання вимоги, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. Як вбачається з матеріалів справи, листом № 15-29/18-1639 від 01.06.2019 року та листом № 15-29/18-2017 від 26.08.2009 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» надіслано до [PERSON] вимоги про повне дострокове виконання грошового зобов'язання за кредитним договором №014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року (том 1 а.с. 43, 46) та отриманого позичальником особисто 03.06.2009 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (том 1 а.с. 42). Крім того, листами № 15-29/18-2019 від 26.08.2009 року та № 15-29/18-2017 від 26.08.2009 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» надіслано до [PERSON] та [PERSON] вимоги про виконання грошового зобов'язання за кредитним договором №014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року (том 1 а.с. 44, 45). Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно п. 4.1. договорів поруки від 08.05.2007 року, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами (дата договору) і діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 4.1) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право. У разі якщо кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання, направивши боржнику вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та інших платежів, при цьому договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, шестимісячний строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, для пред'явлення вимоги поручителю обчислюється від дня дострокового повного погашення заборгованості, зазначеного кінцевим строком у вимозі кредитора до боржника. Судом встановлено, що банком було направлено вимогу № 15-29/18 -1638 від 01.06.2009 року на адресу відповідача [PERSON], яке було отримано 03.06.2009 року відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення №1110371. Крім того банком було направлено вимоги про виконання грошових зобов'язань за договором поруки і до відповідачів [PERSON] та [PERSON] за № 15-29/18-2019 від 26.08.2009 року та № 15-29/18 -2019 від 26.08.2009 року відповідно, але в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачі ці вимоги отримали. (том 1 а.с.44-45). Передбачений ч.4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум повинен обчислюватись від наступного дня після настання дати дострокового повернення заборгованості. Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову. В той же час позовну заяву банком було пред'явлено лише 01.09.2011 року, що є більше ніж через два роки після настання строку виконання основного зобов'язання, то в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припинила свою дію. Таким чином, встановивши, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами договорів поруки встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника [PERSON] за кредитним договором, та що ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який був змінений ним відповідно до пункту 6.5 кредитного договору, не пред'явив протягом шести місяців вимоги до поручителя про виконання зобов'язання, суд дійшов висновку про те, що зобов'язання [PERSON] та [PERSON] за договорами поруки припинилися. Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення в постанові Верховного Суду України від 29 січня 2014 року у справі № 6-155цс13. Крім того, в судовому засіданні також встановлено, що [INFO] помер позичальник [PERSON], про що, згідно з свідоцтвом про смерть [NUMBER], в Книзі реєстрації смертей 19.11.2010 року зроблено відповідний актовий запис № 1490 (том 1 а.с. 93). Відповідно до матеріалів спадкової справи №115/2011 від [INFO] відкритої після смерті [PERSON] вбачається, що [PERSON] спадкоємець за законом до майна померлого [INFO] її чоловіка [PERSON] відмовилась від належної їй частки в спадщині на користь сина померлого [PERSON] В свою чергу [PERSON] прийняв спадщину за померлим [PERSON], який доводився йому батьком. Згідно з ч. 1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. У разі смерті боржника, поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника відповідно до вимог ст.ст. 553-554 ЦК України, якщо таке зазначено у договорі поруки. Відповідно роз'яснень п.32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позивальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання відповідати по зобов'язаннях [PERSON], який помер [INFO]. За нового кредитора - [PERSON] поручителі не давали згоду відповідати по зобов'язаннях, а тому договори поруки вважаються припиненими з [INFO]. Встановивши, що зобов'язання [PERSON] та [PERSON], як поручителів перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором припинилися, у зв'язку зі смертю позичальника [PERSON] та відсутністю згоди поручителів відповідати по зобов'язаннях нового боржника, суд приходить до висновку про обґрунтованість зустрічного позову в частині визнання договору поруки № 014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] припиненим з [INFO] і визнання договору поруки № 014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] припиненим з [INFO] та про відмову у задоволені позовних вимог Банку в частині стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] за договором кредиту. 17.05.2012 року представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», заявивши клопотання про заміну неналежного відповідача обґрунтовував його, зокрема, посиланням на ст.ст. 1218, 1281, 1269, 1282 ЦК України, відповідно до яких спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора в межах вартості успадкованого майна (том 1 а.с. 132-133). У зв'язку з чим ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.03.2013 року було задоволено клопотання представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про заміну неналежного відповідача [PERSON] на належного [PERSON], у зв'язку зі смертю першого (том 1 а.с.203). За правилами ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; той з подружжя, який пережив спадкодавця, і діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом; за загальним правилом, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, проте, за відповідною угодою ці частки можуть бути змінені на користь будь-кого зі спадкоємців; спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з довідки про склад сім'ї № 145 від 28.11.2011 року на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] разом із спадкодавцем, за адресою [ADDRESS], проживали його дружина [PERSON], син [PERSON] та онук [PERSON] (том 1 а.с. 104). Беручи до уваги положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України, єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є його син [PERSON], а тому до нього перейшли зобов'язання спадкодавця. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] прийняв спадщину за померлим [PERSON], яка складається з земельної ділянки, площею 7,76 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Красноссільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області та майнових прав на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], на підставі договору інвестування №58 від 29.12.2005 року, передані в іпотеку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за Договором іпотеки посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. від 08.05.2007 року за реєстром № 1680. Згідно довідки П'ятої одеської держнотконтори від 19.12.2011 року, свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалось (том 1 а.с. 191). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Невиконання спадкоємцем вимог закону щодо оформлення та реєстрації спадкового майна не може бути підставою для відмови у задоволенні позову в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У роз'ясненнях, наданих у п. 36. постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року № 5 зазначено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (стаття 23 Закону України "Про іпотеку"). Проте якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Якщо боржник та іпотекодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця переходять не лише права та обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за основним зобов'язанням у межах вартості спадкового майна. Отже, правила статті 1281 ЦК України щодо строку пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців не застосовуються до зобов'язань, забезпечених іпотекою. Таким чином, доводи відповідачів [PERSON], [PERSON] та їх представника про позбавлення кредитора права вимоги в силу ч. 4 ст.1281 ЦК України не ґрунтуються на законі та суперечить обставинам справи. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року, наданим позивачем станом на 03.08.2011 року вбачається, що борг складає 322 144,75 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом складає 135 224,46 доларів США; заборгованість за відсотками складає 51 460,01 доларів США; пеня за прострочення тіла кредиту складає 10738,14 доларів США; пеня за прострочення відсотків по кредиту складає 124 722,14 доларів США (том 1 а.с. 47-52). Однак суд вважає, що погодитись з таким розрахунком заборгованості не можливо, оскільки позивачем після смерті [PERSON], померлого [INFO], продовжено нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій за порушення умов договору. Враховуючи, що позичальник [PERSON] помер [INFO], суд вважає обґрунтованим розміром заборгованості за кредитним договором № 014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року в сумі, яка складається з заборгованості за кредитом - 135 224,46 доларів США; заборгованості за відсотками 38 459,93 доларів США, пені за прострочення тіла кредиту 1282,16 доларів США; пені за прострочення відсотків по кредиту складає 72440,29 доларів США, тобто нарахування здійснені за життя позичальника. Відповідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність строком в один рік. Як вбачається з матеріалів справи, представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заявивши клопотання про заміну неналежного відповідача 17.05.2012 року фактично звернувся до суду з вимогою до [PERSON] (том 1 а.с. 132-133). Оскільки, про застосування позовної давності було заявлено [PERSON] діючи від імені та в інтересах [PERSON] в ході розгляду справи, то з розрахунку щомісячної пені за прострочення тіла кредиту та пені за прострочення відсотків по кредиту підлягають виключенню суми поза межами одного року. За загальними правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч. 1,2 ст. 533 ЦК України). Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 14 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Таким чином, заборгованість по кредитному договору складається з заборгованості за кредитом - 135 224,46 доларів США; заборгованості за відсотками 38 459,93 доларів США, а всього 173 684,39 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США = 20,69 грн.) на день ухвалення рішення складає 3 593 530,02 грн., але в межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В задоволенні інших сум позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] необхідно відмовити за пропуском строку звернення до суду. Відмовляючи у задоволені зустрічного позову [PERSON] та [PERSON] до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в частині позовних вимог про визнання припиненим договору іпотеки від 08.05.2007 року укладено між Акціонерним поштово-пенсійним банком Аваль» та [PERSON] суд виходив з наступного. Так, відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 3 частини 2 цієї норми встановлено такий спосіб захисту, як припинення дії, яка порушує право. Тобто зміст даного способу захисту полягає як в припиненні неправомірної дії так і в зобов'язанні вчинити певну дію в разі, якщо має місце порушення прав неправомірною бездіяльністю, в наслідок чого порушується право. Між тим, позивачі [PERSON] та [PERSON] не є сторонами оскарженого договору іпотеки, а тому в них не виникли права та обов'язки за цими правочином. Крім того, із зустрічної позовної заяви не вбачається, які саме права та інтереси позивачів порушено, не визнано або оспорено відповідачем. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання припиненим договору іпотеки від 08.05.2007 року укладено між Акціонерним поштово-пенсійним банком Аваль» та [PERSON] є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» понесені судові витрати в розмірі 1820 грн. Крім того, враховуючи часткове задоволення зустрічного позову з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягають стягненню у рівних частках на користь [PERSON] та [PERSON] понесені судові витрати в розмірі 107,3 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial