Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

05.11.2015 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності посилаючись на те, що його батьками є [PERSON] та відповідач. Батько позивача [PERSON] помер 17.01.2015 року. Після смерті батька позивача відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка по вул. Кармелюка у м. Чернівці та частина будинку № 82 по вул. Кармелюка у м. Чернівці. Житловий будинок № 82 по вул. Кармелюка у м. Чернівці належить на праві спільної сумісної власності позивачу, відповідачу та спадкодавцю. Державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії , так як житловий будинок перебуває у спільній сумісній власності. Позивач просить суд визначити, що частки співвласників житлового будинку № 82 по вул. Кармелюка Устима м. Чернівці з господарськими будівлями і спорудами є рівними і складають по 1/3 частині для кожного співвласника. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив, що відповідач нічим не порушує його права. Відповідач у судове засідання не зявилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено: Житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами № 82 по вул. Кармелюка у м. Чернівці належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.03.2008 року. [PERSON] помер 17 січня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.01.2015 року. Постановою державного нотаріуса Першої Чернівецької державної нотаріальної контори від 22.10.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Частиною 1 статті 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з іншим правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Як встановлено у судовому засіданні між позивачем та відповідачем відсутній спір про право. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Пленум Верховного Суду України в п. 12 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частка кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними ( частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Окрім цього позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону. Ст. 370 ЦК України передбачено виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Ст. 372 ЦК України передбачений поділ майна, що є у спільній сумісні власності. З позовом щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності або поділ майна, що є у спільній сумісні власності позивач до суду не звертався. Суд вважає, що відсутні законні підстави для визначення часток майна, що є у спільній сумісній власності.

Outcome: dismissed