overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

01.09.2014р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO], сина [PERSON] , [INFO], в розмірі 1/3частини з усіх видів доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку , оскільки відповідач не допомагає добровільно. Також позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4частини з усіх видів доходу, щомісячно, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, а позивач не працює, доглядає дитину до 3-х років, також вимушена утримувати дітей. Шлюб був укладений 12 липня 2008року. У судовому засіданні позивач пояснила, що відповідач їх покинув, а вона з дітьми проживає сама та утримує своїх дітей, а тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3частини з усіх видів доходу та стягнути аліменти в розмірі 1/4частини з усіх видів доходу на її утримання. Позивач також зазначила, що з жовтня 2014року вона вже працює. У судовому засіданні відповідач позов визнав і згоден платити аліменти на утримання дітей та позивача. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Шлюб між сторонами укладений 12 липня 2008року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. У шлюбі сторони мають сина [PERSON] , [INFO], сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження. Діти мешкають разом з позивачем, що підтверджується поясненнями сторін . Позивач не працювала, доглядала дитину до досягнення нею 3-річного віку до 24.09.2014р. Згідно ст. 84 СК України « дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років». Враховуючи матеріальне положення сторін, позивач отримувала державну допомогу, відповідач має постійну роботу, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4частини з всіх видів доходу. Згідно ст.180 СК України " батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Враховуючи матеріальний стан сторін, позивач працює на теперішній час, відповідач має постійну роботу , суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей розмірі 1/3частини з всіх видів доходу щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України- аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів 01.09.2014р., тому суд вважає можливим стягнути аліменти з 01.09.2014р. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

01.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом і свої доводи обґрунтовує тим, що 02.12.2011року ПАТ КБ" ПРИВАТБАНК" і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За станом на 30.06.2015року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 4336,78грн., яку просить стягнути. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 02.12.2011року ПАТ КБ" ПРИВАТБАНК" і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За станом на 30.06.2015року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 4336,78грн., яка складається з наступного: - 692,71грн.- заборгованість за кредитом; - 1391,37грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 1570грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 500,00грн. - штраф ( фіксована частина); - 182,70грн. - штраф ( процентна складова). Тому, суд стягує з відповідача заборгованість перед банком у сумі 4336,78грн. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 243,60грн. судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

01.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 16665 грн. 38 коп. та судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи сповіщалася в установленому законом порядку, завчасно та належним чином про причини неявки не повідомила. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.10.2013 року ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" та відповідачем [PERSON] було укладено договір згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 2500 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] умов договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 31.07.2014 року утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 16665 грн. 38 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 13126 грн. 39 коп., заборгованість по процентам - 1969 грн. 21 коп., заборгованість з пені та комісій за користування кредитом - 300 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 769 грн. 78 коп. (а.с 8-9). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та судових витрат на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

01.11.2016 до суду надійшла заява представника Переяслав-Хмельницького центру соціального захисту пенсіонерів та інвалідів стаціонар для постійного проживання інвалідів з психоневрологічними захворюваннями Р.П.Голованової про госпіталізацію в примусовому порядку до психіатричного закладу [PERSON], яка страждає хронічним психічним захворюванням, що обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих. Представник заявника в судовому засіданні підтримав вимоги викладені у заяві та пояснив, що 31.10.2016 до нього звернулась [PERSON] з проханням госпіталізувати її підопічну [PERSON] на примусове лікування до КЗ КОР «ОПНМО», в зв'язку з погіршенням її стану здоров`я зокрема погіршення сну, мислення розірване, на запитання відповідає безглуздо. На підставі цих свідчень [PERSON] 31.11.2016 була оглянута комісією лікарів психіатрів, та за їх висновком потребує примусової госпіталізації з ціллю надання психіатричної допомоги і лікуванню в умовах стаціонару. Також зазначив, що в зв'язку з важким станом пацієнт нетранспортабельний. [PERSON] в судове засідання доставлена не була, в зв'язку з її важким станом здоров'я. Законний представник [PERSON] в судовому засіданні проти примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку не заперечувала. Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву про необхідність госпіталізації в примусовому порядку [PERSON] Суд, заслухавши в судовому засіданні лікаря-психіатра, законного представника [PERSON] та прокурора і дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" примусова госпіталізація можлива в випадках , коли лікування особи можливе лише в стаціонарних умовах, а також при встановлені у особи тяжкого психічного розладу внаслідок чого ця особа створює безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 31.10.2016 вбачається, що [PERSON], страждає психічним розладом, діагноз шизофренія, доступна формальному контакту, більшість відповідей не по суті, манірна, емоційно неадекватна, мислення паралогічне, розірване, критика відсутня. Потребує примусової госпіталізації з ціллю надання психіатричної допомоги і лікуванню в умовах стаціонару. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника Переяслав-Хмельницького центру соціального захисту пенсіонерів та інвалідів та примусового госпіталізувати [PERSON] до комунальної установи КЗ КОР "ОПНМО" для надання психіатричної допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

01.11.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивачка [PERSON] посилається на те, що з відповідачем [PERSON] мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO]. Дитина знаходиться на її (позивачки) повному утриманні, а відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає. Просила суд стягнути з [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] на її користь аліменти на утримання їхньої дитини - доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.11.2016 року до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON] на судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, позов визнав та не заперечував проти винесення рішення, яким стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У свідоцтві про народження [PERSON] [INFO], відповідач [PERSON] записаний її батьком. Отже, позов підлягає повному задоволенню в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір стягнення аліментів суд визначає виходячи з вимог ст.ст. 182-183 Сімейного кодексу України, а також з того, що у відповідності зі ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється утримання з зарплати і доходів громадян при стягненні аліментів більш 50%. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що у відповідності зі ст. 51 Конституції України кожний з подружжя має рівні права й обов'язки, а також батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Ст. 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки обоє зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Оскільки аліменти стягуються на одну дитину, то розмір аліментів не може перевищувати більш 25%. Суд у відповідності зі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача судові витрати в доход держави. Відповідач не додав суду відомостей і доказів, котрі дають право суду звільнити його від сплати судового збору. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню на підставі п.1 ст.367 ЦПК України, ст.191 СК України. На підставі ст.ст. 180, 182-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.70 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

01.11.2017 року заявник звернулася\~ до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що\~\~ 12.05.2017 року помер її батько [PERSON] в смт. Мирний м. Євпаторія, тобто на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим. Звернувшись до органів ДРАЦС в місті [PERSON] для реєстрації смерті батька, отримала відмову, оскільки не може надати медичний документ відповідної форми, що підтверджує факт смерті, а тому просить суд\~ встановити факт смерті [PERSON], який помер 12.05.2017 року в смт. Мирний м. Євпаторія Автономної Республіки Крим, в порядку ст.257-1 ЦПК України. Заявник в судовому засіданні підтримала заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, надіслали заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечили проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-АЯ № 599764 [PERSON] помер 12.05.2017 року у смт. Мирний м. Євпаторія Республіки Крим Російської Федерації. Факт смерті підтверджується поясненнями заявника в судовому засіданні та копією свідоцтва про смерть, серія І-АЯ № 599764, яке видано 13.05.2017 року Євпаторським міським відділом записів актів цивільного стану Департамента записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій, визначено тимчасово окупованою територією. Статтею 1 даного Закону передбачено, що тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. \~ Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 17 Закону України " Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою 01.11.2017 року Маловисківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану громадянину України [PERSON], яка є донькою [PERSON], відмовлено у державній реєстрації смерті її батька з посиланням на відсутність документа закладу охорони здоров"я, що підтверджує факт смерті. А тому, право заявника підлягає захисту в судовому порядку шляхом встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до вимог пункту 8 частини 1 статті 256, статті 257-1 ЦПК України.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

01.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. У заяві він вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON], у теперішній час виникла необхідність оформити спадщину, нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але роз'яснено, що через розбіжності в прізвищі матері в паспорті та свідоцтві про смерть та в його свідоцтві про народження, з наданих документів не вбачається ознак родинних відносин з [PERSON], що впливає на визначення ставки оподаткування спадщини, а тому [PERSON] просить встановити факт родинних відносин з матір'ю [PERSON], яка померла [INFO]. Заявник до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Приватний нотаріус [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. 19.11.2014 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]. Відповідно до ст. 174 Податкового кодексу України спадкоємці, які отримали спадщину сплачують податок до бюджету за нульовою ставкою - для членів сім'ї спадкодавця першого ступеню родинних відносин та 5% для спадкоємців, які не є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення. В судовому засіданні встановлено, 16.04.1953 р.н. був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище "[PERSON]". 19.07.1955 р. видано свідоцтво про народження заявника, в якому його матір'ю вказано [PERSON]. Відповідно до ордеру № [NUMBER] від 03.11.1983 р. виданому [PERSON], його сім'я складається з [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - син. Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 21.12.1982 р., [PERSON] після реєстрації шлюбу змінив прізвище на "[PERSON]". Таким чином, суд приходить до переконання, що [PERSON], яка померла [INFO], є матір'ю [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 234,256 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що викладені в заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення для визначення ставки оподаткування спадщини, а тому вимоги [PERSON] обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

01.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки його доходу щомісяця у зв"язку з продовженням нею навчання до закінчення терміну навчання, тобто до 30 червня 2015 року. Позивач до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав: Відповідач [PERSON] є батьком позивача (а.с.5), яка навчається в Краснолиманському професійно-технічному училищі з терміном навчання з 01.09.2012 р. по 30.06.2015 за професією-оператор комп*ютерного набору та мешкає зі своєю матір"ю [PERSON], окремо від свого батька - відповідача по справі та знаходиться на її утриманні (а.с. 7,8). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця. Таким чином позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

01 березня 2018 року лікар-психіатр 3-б відділення ПОКПЛ імені [PERSON] [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Полтави із заявою про доцільність госпіталізації до психіатричного стаціонару та стаціонарного лікування недієздатного [PERSON], [INFO], якого 28.02.2018 року було госпіталізовано за направленням лікаря психіатра Ліщинівського будинку-інтернату, ППНД та заявою опікуна до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] з діагнозом: «шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, маніоформно-параноїдний синдром, стан загострення». \~\~\~ \~01.03.2018 року хворий оглянутий комісією лікарів-психіатрів, встановлений діагноз: «шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, маніоформно-параноїдний синдром, стан загострення», прийнято рішення про госпіталізацію недієздатного до психіатричного стаціонару для лікування в умовах Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні. В судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції лікар [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти госпіталізації. Прокурор Сазоненко О.В. в судовому засіданні просила задовольнити заяву. [PERSON] в судове засідання не зявилася, просила суд слухати справу у її відсутності. З заявою лікарні згодна. \~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи та заслухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. \~\~ Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016у\~справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу"(справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з\~наступними змінами у взаємозв»язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. \~ \~Рішенням Київського районного суду міста Полтави від 07.02.2002 року [PERSON] визнано недієздатним, призначено опікуном [PERSON]. \~01.03.2018 року хворий оглянутий комісією лікарів-психіатрів, встановлений діагноз: «шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, маніоформно-параноїдний синдром, стан загострення», у зв'язку з чим потребує госпіталізації. Враховуючи погіршення стану здоровя [PERSON], за висновком комісії лікарів-психіатрів хворий потребує надання стаціонарної психіатричної допомоги. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за доцільне госпіталізувати недієздатного [PERSON] до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved