Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до приватного нотаріуса Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу [PERSON], третя особа - [PERSON], про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити нотаріальну дію. Ухвалою суду залучено в якості третьої особи по справі [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що її мати [PERSON] 16.05.2007 р. склала заповіт в якому все своє майно заповідала в рівних долях їй, онуку [PERSON] та сину [PERSON] В 2009 р. мати стала інвалідом 1 групи, потребувала постійної сторонньої допомоги. 12.01.2012 р. [PERSON] склала інший заповіт яким все своє майно заповідала сину [PERSON] Рішенням суду від 03.07.2013 р. їй(позивачці) відмовлено в позові про визнання заповіту від 12.01.2012 р. недійсним. В мотивувальній частині рішення записано, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми і відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК України є нікчемним. В зв'язку з цим, на думку позивачки, в силу повинен вступити попередній заповіт складений 16.05.2007 р. З цих підстав разом із сином [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса [PERSON] яка відкрила спадкову справу із заявою про прийняття спадщини згідно заповіту від 16.05.2007 р. Листами № 243/02-14 та № 243/024/12 приватним нотаріусом було дана відповідь, що в разі недійсності заповіту, спадкоємець який за заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Тому свідоцтво про право на спадкування буде видаватись за законом згідно ст..1261 ЦК України спадкоємцям першої черги. Позивачка вважає дану відмову такою, що порушує її права як спадкоємця, вважає її незаконною. З таким тлумаченням закону про наслідки нікчемного заповіту не згідна оскільки нікчемний правочин це правочин недійсність якого встановлена законом. Вважає відповідно до роз'яснень які містяться в п.7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними» заповіт [PERSON] від 12.01.2012 р. не є укладеним, а неукладений заповіт не відміняє заповіт укладений від 16.05.2007 р. Позивачка просить суд винести рішення яким визнати відмову нотаріуса [PERSON] про вчинення нотаріальних дій протиправними і зобов'язати вчинити нотаріальні дії, а саме: зобов'язати видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом складеного [PERSON] 16.05.2007 р. В суді позивачка позов підтримала, просить його задоволити. Відповідачка в суді позов не визнала, просить відмовити в його задоволенні. Суду відповідачка пояснила, що вимоги позивачки визнати її дії неправомірними є необґрунтованими оскільки постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій по її заяві не виносила, а дала письмову відповідь на її звернення із роз'ясненням діючого законодавства; визнання рішенням суду заповіту від 12.01.2012 р. нікчемним не є підставою для поновлення попереднього заповіту оскільки відповідно до ст..1257 ЦК України в цьому випадку спадкування повинно здійснюватись за законом, право на спадщину після смерті [PERSON] мають всі спадкоємці першої черги. Представник третьої особи по справі [PERSON] в суді пояснила, що вважає дії відповідача неправомірними, а позов таким, що підлягає до задоволення. Третя особа по справі - [PERSON] суду пояснив, що він як спадкоємець першої черги має право на спадкування майна померлої матері, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи [PERSON] та третю особу [PERSON], вивчивши матеріали справи № 2208/9143/12, матеріали справи, суд встановив наступне. 16.05.2007 р. державним нотаріусом Другої Кам'янець-Подільської державної нотаріальної контори [PERSON] було посвідчено заповіт [PERSON], [INFO], яким вона заповіла все своє майно в рівних частках кожному гр.[PERSON], [PERSON], [PERSON]. Заповіт [PERSON] зареєстровано в реєстрі за № 2-2889(а.с.6) 12 січня 2012 року приватним нотаріусом Кам»янець-Подільського міського нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] посвідчено заповіт [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] та зареєстровано в реєстрі правочинів за №43(а.с.42). [PERSON] померла [INFO] р.(а.с.39). Спадкова справа після смерті [PERSON] була відкрита приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу Хмельницької області [PERSON], 21.02.2012 р. на підставі заяви сина померлої [PERSON] від 21.02.2012 р. який в своїй заяві про прийняття спадщини вказав, що приймає спадщину за заповітом від 12.01.2012 р.(а.с.38). [PERSON] зверталася до приватного нотаріуса Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] 20.04.2012 р., в своїй заяві вказала, що просить видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно ст..1241 ЦК України(а.с.46). Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2013 р. по справі № 2208/9143/12 за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання заповіту недійсним, яке набуло законної сили 03.10.2013 р. згідно ухвали апеляційного суду Хмельницької області, в задоволенні позову відмовлено. Зазначеним рішенням суду встановлено, що оскільки з тексту заповіту(складеного [PERSON] на користь [PERSON] від 12.01.2012 р.) видно, що посвідчення заповіту приватним нотаріусом [PERSON] відбувалось без свідків, тобто заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми і відповідно до ч.1 ст.1257 ЦК України є нікчемним, а на підставі ст. 215 ЦК України - у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, тому встановивши ці обставини, суд відмовив у задоволенні позову про визнання правочину недійсним, оскільки не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. 01.11.2013 р. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] із заявою від 31.10.2013 р. в якій просила надати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] від 16.05.2007 р. оскільки рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 03.07.2013 р. та апеляційним судом Хмельницької області від 03.10.2013 р. заповіт [PERSON] від 12.01.2012 р. є нікчемним(а.с.49-50). Листом від 11.11.2013 р. приватним нотаріусом [PERSON] було дано письмову відповідь позивачці в якій роз'яснено, що оскільки заповіт від 12.01.2012 р. було визнано нікчемним, а тому спадкування після смерті [PERSON] буде оформлятись по закону, видача свідоцтва про право на спадщину за законом буде здійснюватись після подання документів підтверджуючих родинні стосунки та правовстановлюючих документів на спадкове майно(а.с.50 на звороті). 06.11.2013 р. до приватного нотаріуса Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] звернувся [PERSON] із заявою від 05.11.2013 р. в якій просив надати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] від 16.05.2007 р. оскільки рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 03.07.2013 р. та апеляційним судом Хмельницької області від 03.10.2013 р. заповіт [PERSON] від 12.01.2012 р. є нікчемним(а.с.51). Листом від 19.11.2013 р. приватним нотаріусом [PERSON] було дано письмову відповідь [PERSON] в якій роз'яснено, що оскільки заповіт від 12.01.2012 р. було визнано нікчемним, а тому для спадкування після смерті [PERSON] закликаються спадкоємці першої черги згідно ст..1261 ЦК України, а оскільки він не є спадкоємцем першої черги тому на видачу свідоцтва про право на спадщину не має права. Отримавши лист приватного нотаріуса від 11.11.2013 р. позивачка звернулася з позовом до суду. Як вбачається з приєднаної до матеріалів справи копії спадкової справи(а.с.38-51) позивачкою приватному нотаріусу [PERSON] не подавались документи які підтверджують її родинні стосунки з померлою. Ч.4 ст. 49 закону України «Про нотаріат» встановлено, що на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Ст. 50 закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Як встановлено судом, приватний нотаріуса Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу [PERSON] не виносила по заяві позивачки від 31.10.2013 р. постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, позивачка отримавши від приватного нотаріуса письмову відповідь від 11.11.2013 р. до неї з вимогами надати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії не зверталась, а тому позовна вимога позивачки про визнання протиправною відмови відповідачки у вчиненні нотаріальних дій є безпідставною. Ст.. 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Ч.2 ст.215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ч. 4 ст. 1254 ЦК України, якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Твердження позивачки, що з врахуванням положень п.7 та п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» заповіт [PERSON] від 12.01.2012 р. не є укладеним, а неукладений заповіт не відміняє заповіт укладений від 16.05.2007 р., суд оцінює критично оскільки вони суперечать діючому законодавству. При цьому суд також враховує, що п.4 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Оскільки рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2013 р. по справі № 2208/9143/12 за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу [PERSON], було встановлено, що заповіт [PERSON] на користь [PERSON] посвідчений 12 січня 2012 р. приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] є нікчемним, відповідно до змісту ч.2 ст. 215 ЦК України та п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» нікчемний правочин є різновидом недійсного правочину, а тому з врахуванням положень ч.4 ст. 1254 ЦК України та ч.4 ст. 1257 ЦК України чинність попереднього заповіту [PERSON] від 16.05.2007 р. не відновлюється, а спадкування майна померлої [INFO] р. [PERSON] повинно здійснюватись за законом на загальних підставах. З врахуванням наведеного, а також враховуючи, що позивачка не подавала відповідачці документи підтверджуючі її родинні стосунки з померлою [INFO] [PERSON], а тому вимоги позивачки зобов'язати відповідачку вчинити нотаріальні дії, а саме видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом складеного [PERSON] від 16.05.2007 р. (в рівних частинах дочці [PERSON], онуку [PERSON] та сину [PERSON]) задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed