Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 12 жовтня 2007 року отримала кредит у розмірі 3800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїм підписом підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Одночасно п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та Правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 30 квітня 2018 року має заборгованість по кредиту в розмірі 90155,72 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 3594,56 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 77492,71 грн., заборгованості за пенею та комісією 4299,13 грн., а також штрафу відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн. та штраф (процентна складова) 4269,32 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 12 жовтня 2007 року у розмірі 90155,72 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. До позовної заяви додана письмова заява представника позивача [PERSON], згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Ухвалами суду від 12 вересня 2018 року та 24 вересня 2018 року явка представника позивача в судове засідання визнана обовязковою. Представник позивача [PERSON] надав суду письмову заяву, згідно якої просив розглядати справу 05 жовтня 2018 року за його відсутності, та просив долучити до матеріалів справи заяву [PERSON] про надання банківських послуг в Приватбанку від 12 грудня 2008 року та довідку АТ КБ «Приватбанк». Відповідач повторно не з'явилася у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав. Так, позивачем додано до позову та встановлено в судовому засіданні, що 12 жовтня 2007 року відповідач [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про надання банківських послуг в Приватбанку, та своїм підписом підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. На заяву [PERSON] банк надав їй строковий кредит у сумі 3471,60 грн. на строк 24 місяці з 12 жовтня 2007 року по 12 жовтня 2009 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 55,55 грн., та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 315,60 грн. Відсоткова ставка за кредитом може змінюватися в залежності від змін облікової ставки НБУ чи в інших випадках, відповідно до п. 3.3 Умов. Крім того, їй надано кредитну картку № 4149437304344961 від 12 жовтня 2007 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 12 жовтня 2007 року, [PERSON] станом на 30 квітня 2018 року має заборгованість по кредиту у розмірі 90155,72 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 3594,56 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 77492,71 грн., заборгованості за комісією 4299,13 грн., а також штрафів 4769,32 грн. Натомість, з вищезазначеного розрахунку вбачається, що станом на 24 грудня 2008 року відсутня будь-яка заборгованість за зазначеним кредитним договором, тоді як починаючи з 03 жовтня 2010 року знову зазначена заборгованість за кредитом та нарахування процентів, комісії та штрафів. З наданої представником позивача суду 05 жовтня 2018 року заяви [PERSON] від 12 грудня 2008 року про надання банківських послуг в Приватбанку вбачається, що 12 грудня 2008 року між нею та ПАТ КБ "ПриватБанком" був укладений інший кредитний договір та надана нова кредитна картка № 4149605358035541, а з наданої представником позивача суду 05 жовтня 2018 року довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: № 4149605358035541 від 12.12.2007 року, 4149605378348395 від 16.08.2010 року, 4149605378390207 від 28.09.2010 року, 4149437720067378 від 01.02.2012 року, 4149437721679221 від 19.03.2012 року, 4149437720028909 від 05.04.2012 року, 4149437719953661 від 05.07.2012 року, 4149437728012756 від 21.08.2012 року. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за пять днів до початку першого судового засідання у справі. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1,2,4 ст.83 ЦПК України, \~сторони та\~інші учасники\~справи подають\~докази у\~справі безпосередньо\~до суду. Позивач,\~особи,\~яким законом\~надано право\~звертатися до\~суду в\~інтересах інших\~осіб,\~повинні подати\~докази разом\~з поданням\~позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Отже, судом встановлено, що на заяву [PERSON] банк надав їй строковий кредит у сумі 3471,60 грн. на строк 24 місяці з 12 жовтня 2007 року по 12 жовтня 2009 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 55,55 грн., та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 315,60 грн. Крім того, їй надано кредитну картку № 4149437304344961 від 12 жовтня 2007 року. Однак як\~вбачається зрозрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 12 жовтня 2007 року станом на 24 грудня 2008 року відсутня будь-яка заборгованість за зазначеним кредитним договором, тоді як починаючи з 03 жовтня 2010 року знову зазначена заборгованість за кредитом та нарахування процентів, комісії та штрафів. Суд не бере до уваги надану представником позивача 05 жовтня 2018 року заяву [PERSON] від 12 грудня 2008 року про надання банківських послуг в Приватбанку, оскільки ні в позовній заяві ні в додатках до неї жодним чином не зазначено про договір між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] № б/н від 12 грудня 2008 року та даний доказ по справі поданий до суду з порушенням вимог ст. 83 ЦПК України. Крім того, за правилами спрощеного позовного провадження зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за пять днів до початку першого судового засідання у справі. Також суд не бере до уваги надану представником позивача 05 жовтня 2018 року довідку АТ КБ «Приватбанк» про надання кредитних карток [PERSON], а саме: № 4149605358035541 від 12.12.2007 року, 4149605378348395 від 16.08.2010 року, 4149605378390207 від 28.09.2010 року, 4149437720067378 від 01.02.2012 року, 4149437721679221 від 19.03.2012 року, 4149437720028909 від 05.04.2012 року, 4149437719953661 від 05.07.2012 року, 4149437728012756 від 21.08.2012 року, оскільки з зазначеної довідки не вбачається за яким саме кредитним договором надавалися перелічені кредитні картки та даний доказ по справі поданий до суду з порушенням вимог ст. 83 ЦПК України. Отже, заборгованість за кредитом та нарахування процентів, комісії та штрафів, яка зазначена за період з 03 жовтня 2010 року до 30 квітня 2018 року стосується іншого договору укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] № б/н від 12 грудня 2008 року. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, розглядаючи справу в межах позовних вимог з врахуванням положень ст. 13 ЦПК України, та враховуючи, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 12 жовтня 2007 року, тоді як з розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 12 жовтня 2007 року вбачається, що станом на 24 грудня 2008 року відсутня будь-яка заборгованість за зазначеним кредитним договором, а за правилами\~спрощеного позовного\~провадження зміна\~предмета або\~підстав позову\~допускається не\~пізніше ніж\~за пять\~днів до\~початку першого\~судового засідання\~у справі, з заявою про зміну предмета\~або підстав\~позову позивач\~не звертався, тому в задоволенні позову слід відмовити. \~ \~ \~ \~Відмова у задоволенні даних позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не позбавляє їх права звернутися до суду з позовною заявою [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12 грудня 2008 року. У зв`язку з відмовою АТ КБ «Приватбанк» в задоволенні позовних вимог судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню не підлягає. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed