Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування її на утриманні чоловіка [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначає, що вона перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. [INFO] її чоловік помер. Заявниця перебувала на утриманні [PERSON] , оскільки на момент його смерті ніде не працювала. Натомість, померлий отримував пенсію як військовий пенсіонер, яка була для їхньої сім`ї постійним і основним джерелом засобів до існування. Встановлення зазначеного факту необхідно [PERSON] для призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Іншим чином довести цей юридичний факт вона не має змоги, а тому і звернулася з вказаною заявою до суду. У судове засідання заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу за їх відсутності, вказують, що заяву підтримують повністю. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Клюцук В. П. у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, у надісланому на адресу суду письмовому клопотанні просить суд розглянути справу за його відсутності. Також у поданих до суду письмових поясненнях представник заінтересованої особи [PERSON] просить об`єктивно дослідити усі матеріали справи та прийняти обґрунтоване рішення, оскільки оцінка доказів щодо встановлення факту перебування на утриманні є виключно компетенцією суду, що розглядає справу. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши позиції учасників справи, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до положень ст.ст. 30, 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або є особами з інвалідністю. Члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Зі змісту вказаних норм законодавства випливає, що право на пенсію в разі втрати годувальника має, зокрема, дружина, яка на день його смерті була непрацездатною. Судом об`єктивно встановлено, що заявниця та [PERSON] 15 вересня 1973 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданим 15 вересня 1973 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції. 02 листопада 2018 року заявниця звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, однак при поданні вказаної заяви [PERSON] не надано довідку про перебування на утриманні померлого годувальника. У зв`язку з цим заявницею було подано заяву зобов`язання про надання рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні в [PERSON] . Станом на 04 січня 2019 року рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії управлінням не приймалось. Зазначені обставини підтверджуються повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 08 січня 2019 року № 338/08. У відповідності до довідки Ізяславського районного військового комісаріату Хмельницької області від 21 грудня 2018 року № 116 та довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18 грудня 2018 року № 40085/04 [PERSON] дійсно являвся пенсіонером Міністерства оборони України. Розмір його пенсії становив: у січні-лютому 2005 року 184 грн. 34 коп., у березні 2005 року 192 грн. 09 коп., у квітні-грудні 2005 року 208 грн. 38 коп., у січні-жовтні 2006 року 416 грн. 76 коп. Натомість, з довідок Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 93126/02.02-07 від 05 листопада 2018 року та № 3034/08 від 11 грудня 2018 року вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області і отримує пенсію за віком з 25 червня 2008 року. Розмір її пенсії станом на дату призначення складав 483 грн. 06 коп. Розмір пенсії заявниці станом на 01 листопада 2018 року складає 1457 грн. 04 коп. Таким чином, на час смерті свого чоловіка 23 жовтня 2006 року заявниця на обліку в управлінні не перебувала та пенсію не отримувала. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] на час смерті свого чоловіка [PERSON] не досягла пенсійного віку (їй виповнився лише 53 роки), не була інвалідом, була працездатною, а тому встановлення факту перебування на утриманні не породжує для неї права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Вказані обставини є підставою для відмови у задоволенні заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed