Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

06.12.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтовання своїх вимог вказує, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі, який рішенням суду від 20.05.2008 року розірвано. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні та вихованні. Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 24.03.2008 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 200 гривень, але не менше за 30 % прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, до досягнення дитиною повноліття. На даний час неповнолітня дитина [PERSON] навчається в школі, для розвитку дитини та забезпечення її потреб, позивачем були затрачені значні кошти. Посилаючись на ст. 150, 181, 182, 183, 185, 192 СК України, просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача Олександрівського районного судк Донецької області від 24.03.2008 року та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який діє з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядають за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який діє з 15.12.2017 року. Позивач [PERSON] в судове засідання прибула, підтвердила обставини викладені в позовній заяві, наполягала на задоволенні позовних вимог, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, через оголошення на сайті суду, клопотань про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи, заперечень проти позову до суду не надав. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та не оспорювалось в судовому порядку, [PERSON](прізвище позивача до зміни імені [PERSON](а.с.8)) та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 14.08.2006 року виконкомом Степанівської сільської ради Олександрівського району Донецьої області(а.с.9). Відповідно до рішення Олександрівського райнного суду Донецької області від 24.03.2008 року з відповідача [PERSON] на користь відповідача [PERSON].(прізвище позивача до зміни імені [PERSON].(а.с.8)) стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 200 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягненням дитиною повноліття. (а.с.11). Неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] мешкає разом з матір'ю позивачем у справі [PERSON], братиком [PERSON] та вітчимом [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 1402 від 02.10.2017 року, наданою Виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області (а.с.12). Вирішуючи питання стосовно зміни розміру аліментів, суд виходить з наступного. Так, відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини", в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. У відповідність дост.182 СК України, визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 191 СК України, визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до роз'яснень п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3ст. 181 СК Україниаліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2ст.182 СК України. У відповідність до рішення ЄСПЛ від 22.03.2012 року (Konstantin Markin) проти Російської Федерації (скарга № 30078/06), «Європейський Суд також нагадує, що досягнення гендерної рівності у даний час є головною метою країн - учасників Ради Європи, і лише особливо важливі причини можуть слугувати тому, щоб відмінність у ставленні могло вважатися сумісним із Конвенцією. Зокрема, посилання на традиції, загальні правила або переважаючу суспільну думку в окремій державі є недостатніми для виправдання відмінності у ставленні за ознакою статі (п.127). Що стосується доводу про особливу соціальну роль жінок у вихованні дітей, європейський Суд зазначає, що у справі "Петровіц проти Австрії" він вказував на поступову еволюції суспільства в сторону більш рівного розподілу обов'язків чоловіків і жінок по вихованню дітей (п.139). При вирішенні даної справи, суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. При вирішенні справи суд погоджується з доводами позивача, що її неповнолітня донька потребує більшого догляду та матеріальних коштів, оскільки з віком збільшуються її потреби в навчанні, розвитку та іншому. У відповідність до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У зв'язку з наведеним, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved