Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON], за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - Одеської міської ради, Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області, в якому просили зобов'язати [PERSON] звільнити та привести в первинний стан за рахунок відповідача в 3-денний строк частину земельної ділянки площею 0,654 га, розташованої в [ADDRESS], маючої позначки «А-Б-В-Г-Д-Е-Ж-А», яка перебуває у фактичному користуванні співвласників домоволодіння, шляхом знесення цегляного та металевого паркану, зведеного по периферії ділянки. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] посилається на те, що після смерті свого батька [PERSON] він успадкував земельну ділянку під [ADDRESS]. Також, до спадщини увійшли 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], який складається в цілому з одного житлового кам'яного будинку під літерою «А», житловою площею 219,5 кв.м. та надвірних будівель: «Э» - веранда, «XI» - вбиральня, «РІ» - веранда», «Э1» - альтанка, XXI- XXIII - мостіння, 25-29 - огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 1348 кв.м., з яких 869 кв.м. - знаходяться у фактичному користуванні, 479 кв.м. - у приватній власності. Позивачі також вказують, що відповідач [PERSON] є сином померлої у 01.09.2009 р. співвласниці частини домоволодіння - [PERSON] та своїми діями чинить співвласникам домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] та прилеглому до земельної ділянки домоволодінню за адресою: [ADDRESS], належного [PERSON], перешкоди у користуванні частиною земельної ділянки площею 0,0654 га, шляхом огородження захопленої частини земельної ділянки цегляним парканом та металевою сіткою, чим позбавив співвласників доступу у користуванні земельною ділянкою а також позбавив технічні служби можливості обслуговувати повітряну високовольтну лінію електропередач (ЛЕП) та колодязь з питного водопостачання. Позивачі вказують, що відповідач [PERSON] є одним із спадкоємців померлої у [INFO] співвласниці домоволодіння [PERSON] та взагалі не є власником частини земельної сіянки, розташованої по [ADDRESS], оскільки з дня смерті його матері [PERSON] відкрилася спадщина лише на 1/5 та 21/100 частини житлового будинку під [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] зазначають, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2005 року по цивільній справі №2-6101/2005 p. було зобов'язано [PERSON] - покійного батька позивача [PERSON] та [PERSON] не перешкоджати [PERSON] в приватизації земельної ділянки площею 0,0625 га., розташованої по [ADDRESS] та затверджено проект розподілу земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS], виконаний 07 липня 2005 р. Одеським відділенням Інституту «УкрГеоінформ», згідно якого в користування [PERSON] відведено земельну ділянку площею 0,0625 кв.м, що має позначки «А-Б-В-Г-Д-Е-Ж-А» по [ADDRESS]. Не погодившись з даним рішенням, [PERSON] подав апеляційну скаргу та 19.03.2013 року апеляційним судом Одеської області рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2005 року скасовано в частині затвердження розподілу земельної ділянки, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Отже, позивачі вважають, що оскільки померлою співвласницею частини житлового будинку право власності на земельну ділянку для обслуговування домоволодіння [ADDRESS] не оформлялось, будь-які правовстановлюючі документи, передбачені ст. 126 ЗК України, відсутні, а тому [PERSON] незаконно заволодів та протиправно користується частиною земельної ділянки [ADDRESS] У судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] наполягали на задоволенні позовних вимог. [PERSON] у судове засідання 10.10.2014 року не з'явився, повідомлений належним чином, про що свідчить підпис його представника у розписці (а.с. 166, 171), заперечень на позовну заяву не надав. Треті особи у судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином (а.с. 171, 176-179). Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні позивачу [PERSON] на підставі свідоцтв про спадщину за законом на праві власності належить земельна ділянка під [ADDRESS] (а.с. 9), а також 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], який складається в цілому з одного житлового кам'яного будинку під літерою «А», житловою площею 219,5 кв.м. та надвірних будівель: «Э» - веранда, «XI» - вбиральня, «РІ» - веранда», «Э1» - альтанка, XXI- XXIII - мостіння, 25-29 - огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 1348 кв.м., з яких 869 кв.м. - знаходяться у фактичному користуванні, 479 кв.м. - у приватній власності (а.с. 8). Позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності належить домоволодіння [ADDRESS] яке складається з одного жилого будинку літ. «И» загальною площею 171,1 кв.м, житловою площею 53,1 кв.м (а.с. 185-186). У судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] стверджували, що відповідач [PERSON] є сином померлої у 01.09.2009 р. співвласниці частини домоволодіння - [PERSON] та своїми діями чинить співвласникам домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] та прилеглому до земельної ділянки домоволодінню за адресою: [ADDRESS], належного [PERSON], перешкоди у користуванні частиною земельної ділянки площею 0,0654 га, шляхом огородження захопленої частини земельної ділянки цегляним парканом та металевою сіткою, чим позбавив співвласників домоволодіння доступу у користуванні земельною ділянкою загального користування, а також позбавив технічні служби можливості обслуговувати повітряну високовольтну лінію електропередач (ЛЕП) та колодязь з питного водопостачання. Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В порушення вимог вказаної вище ст. 60 ЦПК України позивачі не надали суду належних доказів на підтвердження того, що, по-перше, саме відповідачем у даній справі було здійснено будівництво кам'яного огородження, по-друге, що внаслідок цього будівництва відбулось самочинне захоплення земельної ділянки, що ця земельна ділянка перебувала у фактичному користуванні співвласників домоволодіння № 82 по Фонтанській дорозі та, нарешті, що це яким-небудь чином порушує права позивачів. З урахуванням принципу диспозитивності судового процесу суд неодноразово роз'яснював позивачам зміст ст. 60 ЦПК України та пропонував вирішити питання про призначення у справі експертизи, на вирішення якої поставити, зокрема, запитання щодо наявності або відсутності факту самочинного захоплення земельної ділянки, визначення конкретної площі самочинно захопленої ділянки у разі встановлення факту користування земельною ділянкою без достатньої правової підстави, проте сторони даним правом не скористалися, відповідної заяви суду не надали. При цьому суд виходить з того, що саме на позивачів покладено обов'язок довести факт самовільного використання відповідачем земельної ділянки, яка, за їх твердженням, є земельною ділянкою загального користування. Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.01.2014року, з метою визначення конфігурації земельної ділянки, визначення кола співвласників домоволодіння та визначення, чи має [PERSON] відношення до зазначеного домоволодіння, було зобов'язано Комунальне підприємство "БТІ" Одеської міської ради надати Київському районному суду м. Одеси для огляду у судовому засіданні, інвентаризаційну справу на будівлю, що розташована за адресою: [ADDRESS], та інвентаризаційну справу на будівлю, що розташована за адресою: [ADDRESS] У судовому засіданні 26.05.2014року представник КП «БТІ» ОМР надав для огляду суду вищезазначені інвентаризаційні справи, однак на пропозицію суду зняти копії інвентаризаційних справ для залучення їх до матеріалів справи, позивач відмовився, що зафіксовано в журналі судового засідання від 6.05.2014року (а.с. 145-147). Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.п. 8, 13 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким. Резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК. З огляду на викладене, суд критично оцінює та вважає за неможливе задовольнити вимогу позивачів про зобов'язання [PERSON] звільнити та привести в первинний стан за рахунок відповідача в 3-денний строк частину земельної ділянки площею 0,654 га, розташованої в [ADDRESS], оскільки в матеріалах справи відсутні документи та будь-які докази, які дозволили б суду пересвідчитися та визначити площу цієї ділянки саме у розмірі 0,654 га. Відповідно до ч 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на підставі свідоцтва про спадщину за законом на праві власності належить земельна ділянка під [ADDRESS] (а.с. 9, 10). У судовому засіданні [PERSON] пояснив суду, що відповідач жодним чином не порушує його право власності на вказану земельну ділянку площею 0,0479 га, а лише огородив суміжну земельну ділянку, яка, як вважає позивач, є ділянкою загального користування співвласників домоволодіння. За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для захисту права власності [PERSON] на земельну ділянку від неіснуючих порушень з боку [PERSON]. Суд не приймає до уваги посилання [PERSON] на те, що [PERSON] здійснив самочинне захоплення земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні співвласників домоволодіння [ADDRESS], оскільки інші співвласники домоволодіння до суду із відповідним позовом до [PERSON] не зверталися, а право власності [PERSON] на приналежну йому земельну ділянку площею 0,0479 га відповідачем не порушується. Щодо позовних вимог [PERSON] суд зазначає, що цим позивачем жодними засобами доказування не доведено, що його домоволодіння [ADDRESS] межує із земельною ділянкою [ADDRESS], як не зазначено яким чином відповідач [PERSON] порушує права [PERSON] При викладених обставинах у задоволенні позовів слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed