Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцею Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ по Клесівській ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцею Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області №26-к від 21 серпня 2020 року «Про звільнення [PERSON] », поновити її на посаді провідного спеціаліста (завідувача бібліотекою) з часу звільнення, стягнути з Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцею Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 1 вересня 2020 року по день поновлення на роботі, а також середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку по день фактичного розрахунку. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що вона з 01 січня 2011 року прийнята на посаду провідного бібліотекаря Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей. Наказом по Клесівській ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей №26-к від 21 серпня 2020 року позивач звільнена з вказаної посади з 31 серпня 2020 року за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України - у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема, скороченням штату працівників, зумовлених недостатнім обсягом доведеного розміру селищного бюджету коштів дотації місцевого бюджету на здійснення переданих з бюджету видатків на утримання закладів освіти та неможливістю перевести працівника за його згодою на іншу роботу. Підставою для звільнення, відповідно до наказу є : рішення сесії Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області від 26 травня 2020 року «Про внесення змін до штатних розписів установ комунальної власності Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області», наказ по Клесівській ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей №57Г від 04 червня 2020 року «Про скорочення чисельності штату», наказ по Клесівській ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей №58Г від 09 червня 2020 року «Про попередження про звільнення у зв`язку із скороченням штату», а також повідомлення про заплановане звільнення та наявність вакансій від 29 травня 2020 року. Своє звільнення з роботи позивач вважає незаконним, оскільки зазначає, що рішення сесії Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області №2638 від 26 травня 2020 року «Про внесення змін до штатних розписів установ комунальної власності Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області» прийнято всупереч вимогам Закону України «Про освіту» та «Про повну загальну середню освіту». Крім цього, позивач вказує, що стаття 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачає повноважень селищної ради вносити зміни у штатні розписи комунальних закладів загальної середньої освіти. Отже, вказані обставини позивач вказує як підставу для її поновлення на роботі. З огляду на те, що вказані правовідносини виникли з приводу трудових відносин, судом відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України. Відповідач заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не заявив. Однак, у строк, визначений ст.278 ЦПК України відповідачем подано відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому сторона вказує на безпідставність заявлених позивачем вимог. В обґрунтування своєї позиції відповідач вказує, що позивача було звільнено з посади в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема, скороченням штату працівників, при чому, на думку сторони, процедуру звільнення було повністю дотримано (в даному випадку відповідач зазначає про можливість суду отримати дозвіл профспілкової організації на звільнення працівника). Крім цього, відповідач зазначає, що наказом МОН України №1205 від 06 грудня 2010 року «Про затвердження Типових штатних нормативів закладів загальної середньої освіти» керівникам закладів надається право у разі виробничої необхідності змінювати штати окремих структурних підрозділів в межах фонду оплати праці, що і було здійснено за ініціативою директора ЗОШ. Крім цього, відповідач зазначає, що при скороченні посади завідувача бібліотеки залишається одна штатна одиниця бібліотекаря, що є достатнім для забезпечення функціонування бібліотечно-інформаційного освітнього процесу у навчальному закладі. Під час судового провадження сторонами надавались суду додаткові письмові докази до відзиву та відповіді на відзив, які долучені до матеріалів справи. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Правовідносини між сторонами виникли з приводу дотримання прав працівника при укладенні та розірванні трудового договору. Вказані правовідносини регулюються нормами КЗпП України. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на ті обставини, що вона була працевлаштована на посаді провідного бібліотекаря. Вказані обставини доводяться наданою суду позивачем копією трудової книжки від 16 червня 1974 року, виданої на ім`я [PERSON] , в якій міститься запис від 31 грудня 2010 року, здійснений на підставі наказу №170 від 31 грудня 2010 року про прийняття позивача на посаду провідного бібліотекаря з 01 січня 2011 року по переводу з Сарненської ЦС ПШБ, згідно із ст.32 КЗпП України. Наказом №26-К від 21 серпня 2020 року за підписом директора Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області [PERSON] була звільнена з посади провідного бібліотекаря з 31 серпня 2020 року, на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України - в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема, скороченням штату працівників, зумовлених недостатнім обсягом доведеного розміру селищного бюджету коштів дотації місцевого бюджету на здійснення переданих з бюджету видатків на утримання закладів освіти та неможливістю перевести працівника за його згодою на іншу роботу. Пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В даному випадку позивач посилалась як на підставу позову - на незаконність рішення сесії Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області №2638 від 26 травня 2020 року «Про внесення змін до штатних розписів установ комунальної власності Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області», яке, на її думку, суперечить вимогам чинного законодавства. Однак, правомірність вказаного рішення не є предметом розгляду даного спору, оскільки вимогу про незаконність вказаного рішення позивачем не заявлено. Таким чином, розглядаючи даний трудовий спір, пов`язаний із звільненням за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, враховуючи принцип диспозитивності, в даному випадку, суд зобов`язаний з`ясувати : чи дійсно у відповідача відбулися зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не має можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджував ся він за два місяці про наступне вивільнення, про що вказано у п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів». Наказом директора Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей №61 від 20 травня 2020 року було направлено звернення до Клесівської селищної ради щодо внесення змін до штатного розпису вказаного навчального закладу з виведенням посади завідувача бібліотеки, в зв`язку із зменшенням кількості класів та обсягу фонду художньої літератури - на підставі наказу МОН №1205 від 06 грудня 2010 року та у зв`язку із виробничою необхідністю. Із наданої позивачем копії рішення Клесівської селищної ради від 26 травня 2020 року №2638 «Про внесення змін у штатні розписи комунальних закладів Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області» вбачається, що органом місцевого самоврядування цим рішенням дійсно внесені зміни до штатного розпису, в тому числі, Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей, а саме : з 1 вересня 2020 року виводиться 1,0 штатна одиниця завідувача бібліотеки (провідного бібліотекаря). В подальшому, наказом №57Г від 04 червня 2020 року були внесені зміни до штатного розпису Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області, а саме : на підставі рішення Клесівської селищної ради від 26 травня 2020 року №2638, виведено 1,0 штатну одиницю завідувача бібліотеки (провідного бібліотекаря) з 01 вересня 2020 року. Отже, судом встановлено, що у бібліотеці Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей дійсно з 1 вересня 2020 року відбулись зміни в організації виробництва і праці, шляхом скорочення одиниці провідного бібліотекаря, яку обіймала [PERSON] . Чинним законодавством, а саме ч.1 ст.49-2 КЗпП України встановлено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджують не пізніше ніж за два місяці. Із наданої відповідачем копії попередження від 29 травня 2020 року вбачається, що цього числа [PERSON] мали повідомити про її наступне звільнення з роботи на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України - в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці з 1 вересня 2020 року, на підставі рішення Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області №2638 від 26 травня 2020 року. Відповідно до відзиву на позов, який подано відповідачем - позивач не з`явилась для отримання вказаного попередження. В подальшому директором навчального закладу виносились накази №57Г від 04 червня 2020 року та №58Г від 09 червня 2020 року - про попередження [PERSON] про наступне звільнення з роботи. Однак, позивач була обізнана про наступне вивільнення, оскільки 01 червня 2020 року зверталась із листом на ім`я голови Клесівської селищної ради, в якому вимагала скасувати рішення вказаного органу місцевого самоврядування від 26 травня 2020 року, на підставі якого були внесені зміни до штатного розпису. Крім цього, відповідачем вказано, що попередження про вивільнення від 29 травня 2020 року було надіслано позивачеві поштою, оскільки вона не з`явилась для його отримання та підписання. Вказані обставини доводяться наданим суду фіскальним чеком від 30 травня 2020 року про направлення на ім`я [PERSON] поштового відправлення через відділення АТ «Укрпошта». Враховуючи наведені вище докази, суд вважає, що в цій частині вимог законодавства роботодавцем дотримано. Статтею 42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишенні на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці. Крім цього, статтею 49-2 КЗпП України визначено, що при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Із дослідженого судом повідомлення №03/01-10/266 від 26 серпня 2020 року за підписом начальника управління Державної служби якості освіти у Рівненській області - відповідно до пункту 5 Типових штатних нормативів закладів загальної середньої освіти, затверджених наказом МОН України №1205 від 06 грудня 2010 року - у закладах загальної середньої освіти із наповнюваністю 11 і більше класів вводиться посада завідувача бібліотекою. Згідно із Витягом із Інформаційної системи управління освітою по Клесівській ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей Клесівської селищної ради обліковується 32 класи із кількістю учнів 711. Однак, згідно із вказаним вище повідомленням №03/01-10/266 від 26 серпня 2020 року за звітом 83-РВК «Звіт про чисельність та склад педагогічних працівників закладів загальної середньої освіти» - станом на 05 вересня 2019 року в закладі працювало 2 бібліотекарі (завідувачі бібліотек). Отже, скорочено було одну із посад провідного бібліотекаря. Копія диплому серії [NUMBER] , виданого 30 травня 1992 року на ім`я [PERSON] , доводить, що позивач закінчила рівненський державний інститут культури за спеціальністю бібліотекознавство і бібліографія. Відповідно до повідомлення від 31 серпня 2020 року №70 - у Клесівській ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей відсутня робота за відповідною професією чи спеціальністю (бібліотекознавство і бібліографія), про що позивача намагались повідомити за телефоном, на доведення чого надано відповідний акт від 31 серпня 2020 року. Враховуючи наведені вище обставини, суду не надано доказів наявності у навчальному закладі можливостей переведення позивача на іншу посаду. Крім цього, частиною 1 статті 43 КЗпП України встановлено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених в тому числі п.1 ст.40 КЗпП України може бути проведено лише за попередньою згодою профспілкового органу, первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Із повідомлення профспілкового комітету первинної профспілкової організації Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області №146 від 25 листопада 2020 року, вбачається, що вказана профспілкова організація не дає згоди на звільнення [PERSON] в зв`язку із тим, що вважає рішення Клесівської селищної ради №2638 від 26 травня 2020 року таким, що прийнято з перевищенням повноважень, а тому таким, що не є законним. Статтею 43 КЗпП України визначено, що рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обгрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обгрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Відповідно до чинного законодавства - профспілки мають право брати участь від імені працівників в процесі укладання та контролю за виконанням колективних договорів, генеральної, галузевих, регіональних угод. Законодавець закріпив також право профспілок проводити у встановленому порядку збори, мітинги, пікетування, демонстрації для підтримки своїх вимог під час проведення переговорів щодо розробки, укладення чи зміни колективного договору, угоди. У разі порушення чи невиконання зобов`язань по колективному договору, угоді профспілки мають право вимагати від власника, або уповноваженого ним органу усунення зазначених порушень, а власник зобов`язаний вжити відповідних заходів для їх усунення. Крім цього, профспілки наділені правом вимагати від роботодавця розірвати трудовий договір (контракт) з керівником підприємства, установи, організації, якщо він ухиляється від участі в переговорах щодо укладення або зміни колективного договору, не виконує зобов`язань за колективним договором, допускає інші порушення законодавства про колективні договори.У сфері додержання законодавства про охорону праці профспілки, зокрема, у разі виявлення загрози життю або здоров`ю працівнику, мають право вимагати від роботодавця негайного припинення робіт на робочих місцях, виробничих дільницях, у цехах та інших структурних підрозділах або на підприємстві в цілому на час, необхідний для усунення загрози життю або здоров`ю працівників. Профспілки також можуть проводити незалежну експертизу умов праці та об`єктів виробничого призначення, що проектуються, будуються чи експлуатуються, на відповідність їх нормативно-правовим актам з питань охорони праці. Важливим, з огляду на об`єктивність та повноту розслідування нещасного випадку на виробництві або профзахворювання є право профспілок брати участь у розслідуванні причин нещасних випадків і профзахворювань на виробництві та можливості давати свої висновки по ним. В даному випадку суд вважає відмову профспілкової організації необґрунтованою, так як до повноважень профспілкової організації не входить аналіз рішень органів місцевого самоврядування. Враховуючи наведене, суд вважає, що звільнення [PERSON] з роботи проведено із дотриманням вимог чинного законодавства, через що відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про поновлення її на посаді провідного бібліотекаря. Позивачем, також ставиться вимога про стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу - з моменту звільнення до часу прийняття рішення судом у цій справі. За змістом ч.2 ст.235 КЗпП України - суд може стягнути на користь працівника середній заробіток за час вимушеного прогулу. Однак, оскільки суд дійшов до висновку стосовно відсутності порушень трудових прав позивача, вимога про стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу також не підлягає до задоволення. Крім цього, позивач просила стягнути з відповідача на її користь вихідну допомогу, вказуючи, що вихідна допомога мала становити суму 8 021 грн. 24 коп., в той час як фактично їй сплачено роботодавцем 3 565 грн. 24 коп. Відповідно до ч.1 ст.44 КЗпП України - при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Порядок обчислення середнього заробітку з метою виплати вихідної допомоги при звільненні визначено «Порядком обчислення середньої заробітної плати», затвердженим Постановою КМУ №100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», пп.2 п.ІІ розділу І якого визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Надана суду довідка про доходи №3066 від 01 вересня 2020 року, доводить, що протягом останніх 4 місяців, що передували звільненню (з урахуванням простою, який доводиться наданими суду відповідачем наказами із додатками), розмір заробітної плати позивача складав 2970 грн. 67 коп. Отже, [PERSON] не працювала два місяці, що передували звільненню (липень та серпень 2020 року), через що середній заробіток має обчислюватись виходячи із заробітку за попередні два місяці, а саме : за травень та червень 2020 року, в яких оплата праці здійснювалась у тому ж розмірі (2970 грн. 67 коп.). Таким чином, середній заробіток за вказаний період становить 2970 грн. 67 коп. Із наведеної вище довідки про доходи вбачається, що у серпні 2020 року позивач отримала вихідну допомогу у сумі 4456 грн., тобто, в межах середнього заробітку. В даному випадку відповідач не заперечував проти стягнення на користь позивача середнього заробітку за період з 01 по 04 вересня 2020 року, тобто, по день видачі трудової книжки [PERSON] , однак, такої вимоги позивачем заявлено не було. З огляду на наведене, позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення за їх безпідставністю. На підставі наведеного, ст.ст. 40, 42, 43 КЗпП України,

Outcome: dismissed