Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

03 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 квітня 2012 року померла її мати [PERSON] Після її смерті залишилась спадщина у вигляді двох земельних ділянок: площею 3,115 га та 0,812 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходиться на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області. За життя [PERSON] заповіту не складала. Позивачка на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України своєчасно прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім позивачки спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON], рідний брат позивачки, який на спадщину не претендує. На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на вказані вище земельні ділянки, але з'ясувалось, що відсутні оригінали державних актів на право власності на вказані вище земельні ділянки. Дублікати позивачці відділ Держземагенства у Білопільському районі не видає, оскільки на даний час законодавством не передбачена процедура видачі дублікатів державних актів. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] звернулась з даним позовом до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявились, остання направила суду заяву про розгляд справи без їх участі. Також представник позивача надав суду заяву про зменшення позовних вимог, просила визнати за позивачкою 1/2 частку спірних земеьних ділянок, оскільки інша 1/2 частка земеьних ділянок за законом належить [PERSON], який відповідно ч.3 ст. 1268 ЦК України також вважається таким, що своєчасно прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] Представник відповідача Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, сільський голова [PERSON] направив суду листа про розгляд справи без участі їхнього представника, з позовом згодні. Третя особа- Віхтенко В.М. в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позов сестри [PERSON] підтримав у повному обсязі. Представник третьої особи - Улянівської державної нотаріальноїконтори в судове засідання не зявився, державний нотаріус [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третіх осіб за наявними в справі доказами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що матірю позивачки [PERSON] була нині покійна [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки (а.с. 10). [PERSON] померла 27 квітня 2012 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все її майно, зокрема, на дві земельні ділянки, а саме: земельну ділянку площею 3,115 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Верхосульської сільської ради Білопільського району та яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №026710 від 23 квітня 2002 року, та земельну ділянку площею 0,812 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Верхосульської сільської ради Білопільського району та яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №038430 від 23 квітня 2002 року, що підтверджується ксерокопіями вказаних вище державних актів (а.с. 8-9). З довідки виконкому Верхосульської сільської ради Білопільського району від 22 червня 2015 року № 260 вбачається, що [PERSON], яка померла 27 квітня 2012 року, постійно до дня соєї смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Верхосульської сільської ради не посвідчувався. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є діти покійної: [PERSON] та [PERSON], які на день смерті [PERSON] постійно проживали та були зареєстровані разом з нею (а.с. 11). Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкоємцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивачка [PERSON] разом з братом [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України своєчасно прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується як довідкою з Верхосульської сільської ради від 10 серпня 2015 року, так і довідкою з Білопільського РС УДМС Білопільського РУЮ про реєстрацію [PERSON], а також ксерокопією паспорту позивачки з відповідною відміткою про прописку в с. Валіївка Білопільського району по вул.Червоних партизан, 19, де постійна жила та була зареєстрована нині покійна [PERSON] (а.с. 20, 27). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 11 серпня 2015 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не була заведана (а.с. 24-25). На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на вказані вище земельні ділянки, але з'ясувалось, що відсутні оригінали державних актів на право власності на вказані вище земельні ділянки. Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затверджена наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99р. № 43, що діяла на час видачі державних актів, втратила чинність на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 03 липня 2013 року № 404 "Про визнання такими, що втратили чинність деяких наказів", дублікат позивачці [PERSON] відділ Держземагенства у Білопільському районі не видає, оскільки на даний час законодавством не передбачена процедура видачі дублікатів державних актів на право власності на землю, так само як і самих державних актів, тому позивачка [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на земельні ділянки в порядку спадкування в нотаріальній конторі. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п.п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельних ділянок площею 3,115 га та 0,812 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходиться на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області На підставі викладеного,

Outcome: approved