Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання останньої такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовував тим, що він є власником квартири [ADDRESS] У вказаній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON] Проте жодних правових підстав користуватися вказаною квартирою відповідач не має. Починаючи з 2003 року відповідач в квартирі не з'являлася, місце її проживання не відомо, жодних витрат на утримання квартири не здійснює, комунальні платежі не сплачує, однак залишилася бути зареєстрована за адресою квартири [ADDRESS] Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином, через канцелярію суду надійшла заява в якій позов підтримують та просять про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що в справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв'язку з чим суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.09.2013 року (а.с. 6). Згідно витягу Територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 10.11.2017 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] Факт непроживання відповідача за адресою квартири [ADDRESS] підтверджується згідно відповіді від 22.03.2018 року №82-аз/125/51/01-2018, виданої Оболонським УП НП України ГУ в м. Києві, відповідно до якої [PERSON] із заявами та повідомленнями щодо чинення перешкод у проживанні в квартирі [ADDRESS] до Оболонського УП НП України ГУ в м. Києві не зверталася. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] більше одного року поспіль. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому відповідачем не надано належного чи допустимого доказу на спростування позовних вимог. Аналізуючи зібрані у справі докази у сукупності, суд вважає доведений той факт, що відповідач не мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 41 Конституції України, "Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним." Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності. Ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] як власник має право на здійснення права власності на належну квартиру [ADDRESS] та вимагати усунення порушень цього права. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про необхідність визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved