Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

04 жовтня 2019 року за підсудністю з Сумського районного суду Сумської області надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] , яка мотивується тим, що [INFO] померла їхня мати [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно: квартира [ADDRESS] , що належала матері на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06 жовтня 2009 року; земельні ділянки (паї), які розташовані на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, кадастрові номери 5920655700:01:005:0907 - площею 0,1398 га та 5920655700:01:005:0906 - площею 1,7868 га, що належали померлій на підставі державних актів на право власності від 28 листопада 2008 року. Вказане майно вони прийняли, подавши 22 червня 2010 року до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В. у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Також [INFO] помер їхній батько [PERSON] , після смерті якого залишилось майно, що він успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] , але право власності на нього не встиг оформити за життя, а саме: 1/3 частини квартири [ADDRESS] та по 1/3 частині земельних ділянок (паїв), які розташовані на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, кадастрові номери 5920655700:01:005:0907 - площею 0,1398 га та 5920655700:01:005:0906 - площею 1,7868 га. Вказане майно [PERSON] прийняла, подавши 13 березня 2014 року до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В. у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Крім того, 04 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернувся із заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON] 18 лютого 2019 року представник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну [PERSON] частину квартири [ADDRESS] , а також паїв, які розташовані на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, кадастрові номери 5920655700:01:005:0907 - площею 0,1398 га та 5920655700:01:005:0906 - площею 1,7868 га. Проте, постановою від 19 лютого 2019 року нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та законом у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. 19 листопада 2019 року позивачі подали уточнену позовну заяву, в якій вказали, що їхня мати [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Заповіт посвідчено 27 січня 2010 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В. за №88. Позивачка [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/3 частину земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, кадастрові номери 5920655700:01:005:0907 - площею 0,1398 га та 5920655700:01:005:0906 - площею 1,7868 га, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а також право власності на 1/3 частину земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, кадастрові номери 5920655700:01:005:0907 - площею 0,1398 га та 5920655700:01:005:0906 - площею 1,7868 га, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на 1/3 частину земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, кадастрові номери 5920655700:01:005:0907 - площею 0,1398 га та 5920655700:01:005:0906 - площею 1,7868 га, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] 20 листопада 2019 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання. 04 грудня 2019 року та 05 лютого 2020 року третя особа - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Вольвач А.В. направила письмові заперечення проти позову, зазначивши, що у позивачів немає перешкод у отриманні свідоцтв про спадщину на земельні ділянки у нотаріальній конторі і вона їм пропонує це зробити. Втрата оригіналів правовстановлюючих документів на землю не є підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про спадщину. Окрім того, вона позивачам не відмовила у оформленні спадщини, а тільки зазначила перелік документів, які необхідно надати для оформлення спадщини. 05 лютого 2020 року позивачі подали додаткові пояснення щодо заперечень нотаріуса проти задоволення позову, де зазначили такі ж аргументи, що зазначені ними в позовній заяві. 05 лютого 2020 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, направили клопотання про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають. Представник відповідача - Улянівської селищної ради Білопільського району в судове засідання не прибув, селищний голова Каштенкова Л.П. направила заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, проти рішення суду не заперечують. Щодо визнання чи невизнання позову у листі нічого не зазначено. Третя особа - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Вольвач А.В. в судове засідання не з`явилась, надіслала лист, в якому просила розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог заперечувала та вказала на те, що за умови виконання позивачами визначених нею дій, спадщину можливо оформити в нотаріальному порядку без суду. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з такого. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] , позивачка [PERSON] народилася [INFO] в сім`ї [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8, 9, 18). Мати позивачів [PERSON] померла [INFO] , а батько [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їхню смерть (а. с. 14, 17). 27 січня 2010 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В. посвідчено заповіт від імені [PERSON] , яким вона на випадок смерті все своє майно заповіла в рівних частинах кожному: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12). Згідно з витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі 27 січня 2010 року зареєстровано заповіт за №88 від імені [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В. після померлої [INFO] [PERSON] і 21 червня 2010 року заведена спадкова справа №11. 13 березня 2014 року заведена спадкова справа №02/2014 після [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 13, 15, 16). Матері позивачів [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 листопада 2002 року №1384, належали на праві власності земельні ділянки: площею 0,1398 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, кадастровий номер 5920655700:01:005:0907; площею 1,7868 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, кадастровий номер 5920655700:01:005:0906 (а. с. 10, 11). 18 лютого 2019 року представник позивачки [PERSON] за довіреністю [PERSON] звернувся із заявою до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В., в якій просив видати його довірителю свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну останній частину квартири [ADDRESS] , а також земельних паїв, розташованих на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, з кадастровим номером 5920655700:01:005:0906 площею 1,7868 та з кадастровим номером 5920655700:01:005:0907 площею 0,1398 га. До того ж, просив видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на належну останній частину квартири [ADDRESS] , а також паїв, розташованих на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області з кадастровим номером 5920655700:01:005:0906 площею 1,7868 та з кадастровим номером 5920655700:01:005:0907 площею 0,1398 га. Представник посилався на те, що [PERSON] вчасно подала заяви про прийняття спадщини після смерті матері та батька (а. с. 19). Але суд звертає увагу на те, що представник [PERSON] [PERSON] , звернувшись із зазначеною заявою, не долучив до неї жодного документу на підтвердження належності земельних ділянок померлим спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] . Окрім того, у заяві нічого не зазначено з приводу втрати оригіналів державних актів на земельні ділянки. 18 лютого 2019 року приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В. своєю постановою відмовила представнику позивачки у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом саме з підстав ненадання правовстановлюючих документів та роз`яснила про необхідність подання нотаріусу зазначених у цій постанові документів. Також зазначила, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту втрата оригіналів державних актів не є перешкодою для оформлення спадщини (а. с. 20). З листа приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В., що поданий до суду, вбачається, що вона заперечує проти задоволення позову, оскільки спадщину можливо оформити в нотаріальному порядку за умови надання позивачами вказаних нею документів, а також копій державних актів, оголошення в газеті про втрату оригіналів державних актів. Вказує на те, що кадастрові номери земельних ділянок станом на 2008 та 2019 рік можуть мати розбіжності у зв`язку зі змінами в Публічній кадастровій карті України (а. с. 53). З копії Спадкової справи №11, заведеної 22 червня 2010 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В., вбачається, що вона була заведена після померлої [INFO] [PERSON] та в ній наявні заяви доньки померлої [PERSON] , сина померлої [PERSON] та чоловіка померлої [PERSON] про прийняття ними спадщини. Також у вказаній спадковій справі спадкоємцям розтлумачено заповіт, складений [PERSON] , щодо написання прізвища, ім`я та по батькові доньки [PERSON] , у написанні прізвища та по батькові якої у заповіті допущена помилка (а. с. 54-58). З копії Спадкової справи №02/2014, заведеної 13 березня 2014 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В., вбачається, що вона заведена після померлого [INFO] [PERSON] та в ній наявні заява доньки померлого [PERSON] про прийняття нею спадщини, а також заява сина померлого [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після батька (а. с. 59-61). Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.ст. 1233 і 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. У пункті Порядку зазначено, що для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об`єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно використовуються відомості з Державного земельного кадастру або Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, та паперовий носій інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації). У разі наявності в заявника копії примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подається також відповідна копія. Державна реєстрація прав у випадку, передбаченому цим пунктом, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованих речових прав на підставі таких документів у Державному земельному кадастрі чи в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, або на паперових носіях інформації (в реєстрових книгах, реєстраційних справах, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації), з обов`язковим зазначенням у Державному реєстрі прав відомостей про втрату, пошкодження чи зіпсування відповідного документа. В пункті 8 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вказано, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року. В методичних рекомендаціях Нотаріальної палати України щодо особливості державної реєстрації права власності спадкодавця за заявою спадкоємця (пункт 66 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року №553) зазначено, що у випадку, якщо спадкодавцем за життя було набуто право власності, однак документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно, втрачений і видача його дублікату не передбачена діючим законодавством, реєстрацію права власності спадкодавця за заявою спадкоємця можливо здійснити, застосовуючи у сукупності норми пунктів 53 і 66 Порядку №1127. В такому випадку видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно буде вчинена на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, коли для видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріусу подається документ, що підтверджує факт набуття (виникнення) права власності у спадкодавця на таке майно, з відповідними відомостями про державну реєстрацію прав на таке майно відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент їх набуття (виникнення), то нотаріусом приймаються ці документи для вчинення відповідної нотаріальної дії. Реєстрація права власності спадкодавця за заявою спадкоємця має наслідком не виникнення права власності спадкодавця в момент такої реєстрації, а офіційне визнання і підтвердження державою факту набуття спадкодавцем речових прав на нерухоме майно, що відбулось у нього за життя. Суд звертає увагу на те, що звертаючись до суду з позовом, позивачі у позовній заяві зазначили, що оформити спадкові права у нотаріуса не можуть, бо втрачені оригінали державних актів. В той же час, самі позивачі до позовної заяви долучають ксерокопії державних актів, які завірені позивачкою [PERSON] , із позначкою, що копії документів відповідають оригіналам. Також позивачами не зроблено оголошення в друкованих засобах масової інформації про втрату оригіналів державних актів. Окрім того, аналізуючи зазначені вище норми законів та нормативних документів, слід зазначити, що втрата оригіналів державних актів не є перешкодою для оформлення спадкових прав позивачами у нотаріальній конторі. Нотаріусу достатньо подати в даному випадку копії державних актів, які маються у позивачів, або отримати у нотаріуса запит до Центру надання адміністративних послуг Білопільської РДА для виготовлення витягів з ДЗК. Отже, підсумовуючи викладене, суд зазначає, що будь-яких об`єктивних перешкод у позивачів для оформлення спадкових прав у нотаріальній конторі немає. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси видають свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене та виходячи із зазначених вище норм закону, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачами не дотриманий порядок позасудового захисту спадкових прав і не надано доказів щодо неможливості здійснення такого захисту без звернення з позовом до суду.

Outcome: dismissed