Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

11.11.2014 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] до ФОП [PERSON] про захист авторського права та стягнення компенсації за його порушення. Вказує, що 04.11.2014 року представником позивача було виявлено, що у магазині "[INFO], що знаходиться на [ADDRESS], здійснюється розповсюдження контрафактного примірника твору образотворчого мистецтва - картини [PERSON], на якій зображено маленьку дівчинку-ангелочка, яка лежачи на рушнику, тягне свою голову до верху, та яка увійшла до збірника художниці "[INFO]", і на яку було зареєстровано авторське право. Вважає, що відповідач розповсюджуючи контрафактні примірники вищевказаного твору, грубо порушує майнові та немайнові права художниці. Просить стягнути із відповідача на користь [PERSON] компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав (за продаж контрафактного примірника твору образотворчого мистецтва картини), у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення у справі, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, а також судові витрати у справі стягнути із відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечив. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подала, хоча повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником немайнових (невідчужуваних) авторських прав на збірку творів образотворчого мистецтва "[INFO]", що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] від 20.05.2014 року, копією дослідження творчості позивача з метою встановлення вартості картин, витягом із копії "[INFO]", у якому зібрані фотографічні знімки творів образотворчого мистецтва, які були створені позивачем, в т.ч. фотознімок на якому зображено маленьку дівчинку-ангелочка, яка лежачи на рушнику, тягне свою голову до верху. За змістом ст. ст. 440, 441 ЦК України, ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" до майнових прав автора належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами, а саме дозволяти або забороняти, зокрема розповсюдження творів шляхом продажу, відчуження іншим способом, а також подання своїх творів до загального відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до творів з будь-якого місця і будь-який час за їх власним вибором. Відповідно до ст. 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права" порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є: вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені ст. ст. 14, 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені ст. ст. 15, 39, 40, 41 цього Закону, з урахуванням передбачених ст. ст. 21-25, 42, 43 цього Закону обмежень майнових прав. Із пояснень представника позивача викладених у позовній заяві встановлено, що 04.11.2014 року представником позивача було виявлено, що у магазині "[INFO], що знаходиться на [ADDRESS], здійснюється розповсюдження контрафактного примірника твору образотворчого мистецтва - картини [PERSON], на якій зображено маленьку дівчинку-ангелочка, яка лежачи на рушнику, тягне свою голову до верху, та яка увійшла до збірника художниці "[INFO]", і на яку було зареєстровано авторське право. Продаж вищевказаної картини та її придбання підтверджується копією товарного чеку від 04.11.2014 року на суму 220 грн., з якого вбачається, що "[INFO]", що знаходиться в [ADDRESS], і яка належить відповідачу, було продано картину "[PERSON]" в кількості 1 шт. (а.с.7, 10). Факт реалізації вищевказаної картини також підтверджується фотокопіями придбаної картини та диском із відеозаписом процесу придбання картини (а.с.8-9). За змістом ст.52 вищевказаного Закону, при порушеннях будь-якою особою авторського права, передбачених статтею 50 Закону, суб'єкти авторського права можуть звертатися до суду з позовом про, зокрема, заборону дії, що порушують авторське право, припинення дій, що порушують авторське право; виплату компенсацій; вимагати від осіб, які порушують авторське право і (або) суміжні права позивача, надання інформації про третіх осіб, задіяних у виробництві та розповсюдженні контрафактних примірників творів і об'єктів суміжних прав. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 433 ЦК України та п.8 ч.1 ст. 8 Закону України "Про авторське право та суміжні права" твори живопису, а також взагалі твори образотворчого мистецтва, є об'єктами права інтелектуальної власності. Як вбачається із ст. 1 Закону України "Про авторське право та суміжні права" примірником твору є копія твору, виконана у будь-якій матеріальній формі,а твором образотворчого мистецтва є скульптура, картина, малюнок, гравюра, літографія, твір художнього (у т.ч. числі сценічного) дизайну тощо. Згідно зі ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, опублікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися. Відповідно до Національного стандарту № 4 "Оцінка майнових прав інтелектуальної власності", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року № 1185 контрафактна продукція - це продукція або примірник, які випускаються, відтворюються, публікуються, розповсюджуються, реалізуються тощо з порушенням майнових прав інтелектуальної власності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що картина продана відповідачем є контрафактним примірником твору позивача, якій належать виключні права на нього. Водночас, позивач не надавала ФОП [PERSON] дозволу (згоду) на розповсюдження (продаж) твору - картини на якій зображено маленьку дівчинку-ангелочка, яка лежачи на рушнику, тягне свою голову до верху. Відповідно до п.п.43,44 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 4 червня 2013 року "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав", відповідно до пункту "б" статті 50 Закону № 3792-ХІІ розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення є порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту. Особа, яка розповсюджує об'єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами. Під контрафактними примірниками твору, фонограми відеограми, програм організацій мовлення розуміються примірники об'єктів авторського права і (або) суміжних прав, які виготовлені, відтворені, опубліковані і (або) розповсюджені з порушенням авторського права і (або) суміжних прав (особистих немайнових і (або) майнових), у тому числі примірники захищених в Україні зазначених об'єктів, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, у яких ці об'єкти ніколи не охоронялися або перестали охоронятися. Як вбачається із абз. 2, 3 п. 12 наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз'яснено, що позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причино-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача. При цьому суду слід виходити із наявності матеріально-правової презумпції авторства (ч. 1 ст. 435 ЦК України, ст. 11 Закону України "Про авторське право і суміжні права"). Зокрема, первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Це положення застосовується також у разі опублікування твору під псевдонімом, який ідентифікує автора. Відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону при використанні ним об'єкту авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (ст. ст. 614, 1166 ЦК України). Відповідач у судове засідання не з'явилася, пояснень чи заперечень по суті заявлених вимог не подала, доказів на виконання вимог Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним об'єкту авторського права і (або) суміжних прав не подала, а тому суд приходить до висновку, що із відповідача на користь позивача слід стягнути компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав (за продаж контрафактного примірника твору образотворчого мистецтва (картини), у розмірі визначеному п. "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право та суміжні права", ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік", тобто 12180 грн. (10х1218,00 грн.). Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved