Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] та зняти заборону на відчуження даної квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.10.2010 року між ним та [PERSON] був укладений спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори Кретовою О.В. та зареєстрований в реєстрі за №3-1601, згідно якого [PERSON] зобов'язався виконувати розпорядження [PERSON], передбачені договором, а в разі її смерті набував право власності на майно [PERSON], яке складається з квартири [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. На час смерті [PERSON] спадковий договір розірвано або скасовано не було. Відповідно до договору, у разі смерті відчужувача набувач зобов'язаний надати до нотаріальної контори: свідоцтво про смерть відчужувача, договір купівлі-продажу квартири, паспорт, ІПН та спадковий договір. Договір купівлі-продажу квартири не зберігся. Оскільки позивач не був стороною при укладенні договору купівлі - продажу квартири, він не може його отримати і надати його нотаріусу, у зв'язку з чим нотаріальна контора не має змоги зареєструвати право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на своє ім'я. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача надав суду заперечення, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи [PERSON] -[PERSON], [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Представник Восьмої Харківської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до спадкового договору, посвідченого державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори Кретовою О.В. за реєстровим №3-1601, укладеного між позивачем та [PERSON], згідно якого [PERSON] зобов'язувався виконувати розпорядження [PERSON], передбачені договором, а в разі її смерті набував право власності на майно останньої, а саме на квартиру [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.01.2014 року. Відповідно до п.8 спадкового договору, у разі смерті відчужувача набувач зобов'язаний надати до нотаріальної контори: свідоцтво про смерть відчужувача, договір купівлі-продажу квартири, паспорт, ідентифікаційний номер та сам спадковий договір. Листом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори №1618/02-13 від 07.04.2016 року позивачу відмовлено у наданні договору купівлі - продажу квартири [ADDRESS], у зв'язку з тим, що він не був стороною при його укладенні. [PERSON] у своїй позовній заяви відповідачем зазначив Харківську міську раду. Однак, як вбачається з матеріалів справи, у померлої [PERSON] також є спадкоємці першої черги, син та дочка, які не позбавлені та не усунуті від спадкування, а залучення відповідачем Харківську міську раду може порушувати права спадкоємців першої черги на прийняття спадщини. Тому суд вважає, що залучення Харківської міської ради як відповідача у даному випадку є безпідставним. Відповідно до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Отже, Харківська міська рада не може претендувати на відумерлу спадщину у вигляді вищевказаної квартири. Статтею 41 Конституції України, ст.ст.319,329 ЦК україни визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 1302 ЦК України встановлено, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення у цивільній справі" №14 від 18.12.2009 року, рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обгрунтованість рішення у цивільній справі. Таким чином, виходячи з вищевикладено, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Розподіл судових витрат вирішується відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed