Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] встановивши для нього наступні заходи тимчасового обмеження прав та поклавши на нього наступні обов'язки: зобов'язати [PERSON] залигити місце проживання, а саме квартиру за адресою 50093, [ADDRESS], заборонити заходити та перебувати за вказаною адресою та заборонити [PERSON] в будь-який спосіб контактувати з [PERSON]. В обгрунтування заяви [PERSON] вказала, що [PERSON] є її колишнім чоловіком, їх шлюб розірвано рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09.07.2018 року. Заявник та [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS], у них склалися неприязні відносини, через те, що [PERSON] веде себе агресивно, упродовж тривалого часу вчиняє стосовно заявниці психологічне та фізичне насилля , шляхом систематичних принижень, та намагання зробити проживання в квартирі нестерпним. [PERSON] погрожує заявникові розправами, висловлюється в її адресу нецензурною лайкою, підіймає руку та обмежує в користуванні власним житлом. [PERSON] зверталася з заявою до поліції та відносно [PERSON] був складений протокол за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП , постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт. Крім того заявник стверджує, що [PERSON] має проблеми зі здоров'ям, в нього проявляються суїцидальні нахили, психоемоційні розлади. Заявник належним чином повідомлена про слухання справи до суду не з'явилася, причини неявки суду не відомі. Заінтересована особа в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до ч.1 ст. 350-5 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке. Як встановлено судом заявник [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який між ними розірвано рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09.07.2018 року, що набрало чинності 09 серпня 2018 року. Обґрунтовуючи подану заяву, заявник зазначила, що заінтересованою особою [PERSON] тривалий час вчиняєтьсядомашнє насильство щодо неї психологічного та фізичного характеру, а тому відносно нього має бути виданий обмежувальний припис, на підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Заявник [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS], власником квартири згідно довідки від 24.10.2018 року виданої Головою ОСББ "Діамант КР" є [PERSON]. Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт, за психологічне насилля в сім'ї. Але в постанові зазначено, що [PERSON] в суді вину за протоколом не визнав, пояснив, що психологічне та фізичне насилля не застосовував, за руки хапав, але не вчиняв насилля. Крім того заявник стверджує, що [PERSON] має проблеми зі здоров'ям, в нього проявляються суїцидальні нахили, психоемоційні розлади. Але при цьому надає суду як докази свідоцтва про хворобу [PERSON] стосовно проходження ним військової служби, а не стосовно сім'ї та заявника. Більше того з даних свідоцтв № 143/216 від 21.03.2018 року та № 143/216 від 26.04.2018 року вбачається, що [PERSON] сумував за рідними, відчував себе непотрібним своїй сім'ї через неможливість забезпечити їх матеріально, у нього виникло почуття провини та безвихідність, при розповіді про сім'ю починав плакати. Отже, з даних висновків суд не вбачає агресію та негативне відношення до сім'ї, а тому не може взяти ці свідоцтва про хворобу як доказ по справі. У відповідності до п.3, п.6, п.7, п.8, ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частинами 3, 4статті 26 вказаного Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначено розділом IV глави13 ЦПК України. Відповідно до ст. 350-1 ЦПК Українизаява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Згідно п. 1, п. 3ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначенихЗаконом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначенихЗаконом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначенихЗаконом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків». У відповідності до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. Отже, з урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про видачу обмежувального припису.

Outcome: dismissed