Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом, який мотивує тим, що наказом № 51 від 10 вересня 2007 року його було прийнято на роботу на посаду тренера-викладача відділення вільної боротьби Коломийської дитячо-юнацької спортивної школи № 1. 11 листопада 2016 року його було звільнено із займаної посади в порядку переведення до Дитячо-юнацької спортивної школи № 2 відповідно до п.5 ст. 36 КЗпП України. Однак, в укладенні трудового договору з ДЮСШ № 2 йому було протиправно відмовлено. У зв`язку з проведеною на підставі рішення Коломийської міської ради реорганізацією правонаступником ДЮСШ № 2 стала КДЮСШ. З приводу протиправної відмови в укладенні трудового договору він звертався до Коломийського міськрайонного суду, яким за результатами розгляду справи № 346/6512/16-ц 07 вересня 2018 року винесено рішення про часткове задоволення позову: визнано незаконною відмову директора Коломийської дитячо-юнацької спортивної школи № 2 Коломийської міської ради Івано-Франківської області в прийнятті його на роботу в порядку переведення; зобов`язано директора Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи міста Коломиї укласти із ним трудовий договір в порядку, встановленому п.5\~ст.36 Кодексу законів про працю України; стягнуто із зазначеної школи на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 11 листопада 2016 року до 04 січня 2018 року; вирішено питання про розподіл судових витрат та допущено до негайного виконання рішення в частині зобов`язання укладення трудового договору та стягнення заробітної плати за один місяць. Зазначені обставини встановлено рішенням суду від 07 вересня 2018 року в справі № 346/6512/16 ц, в якій брали участь ті самі особи, що на підставі ч. 4 ст. ЦПК України є підставою для звільнення від доказування. Зазначає, що переведення було пов`язане з тим, що вільна боротьба, тренером якої він працює, була переведена з ДЮСШ № 1 до ДЮСШ №2. На момент звільнення для переведення для нього було встановлено, окрім інших, наступні істотні умови праці: постійне робоче місце зал боротьби ДЮСШ №1 за адресою: [ADDRESS] , 43; тимчасове місце роботи ФСК «Локомотив» за адресою: м. Коломия, вул. Яворницького, 28 (на час ремонту приміщення постійного місця роботи); режим роботи тижневе навантаження в розмірі 36 год., по 2 заняття в день, час початку занять 15:15 та 17:35 год. 10 жовтня 2018 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, його ознайомлено з наказом директора КДЮСШ № 187 від 08 жовтня 2018 року про виконання рішення суду, яким прийнято його на посаду тренера викладача відділення вільної боротьби з тижневим навантаженням 24 год. в порядку п. 5 ст. 36 КЗПП України з 09 жовтня 2018 року. Йому відомо, що до цього наказу вносились зміни стосовно розміру тижневого навантаження, однак, з ними його не ознайомлювали. При цьому директором КДЮСШ в усному порядку встановлено для нього наступний режим роботи: тижневе навантаження 30 год.; по 2 заняття в будні дні та в суботу на 14:00 та на 20:00 год. На його усні зауваження стосовно неефективності такого графіку з мотивів забезпечення можливості явки підопічних так і з мотивів незаконності односторонньої зміни умов трудового договору жодної реакції роботодавця не було. У зв`язку з цим, він 11 жовтня 2018 року звернувся із заявою до Коломийської міської ради та директора КДЮСШ з метою врегулювання трудового спору в позасудовому порядку, в якій, крім іншого, просив відновити істотні умови праці, а саме місце та режим роботи. 29 жовтня 2018 року він звернувся з додатковим повідомленням, в якому більш детально виклав обставини порушення його права на захист від зміни режиму роботи в односторонньому порядку. Під час розгляду даного звернення 30 жовтня 2018 року о 15:00 год. проведено перевірку проведення тренування. В ході перевірки складено два акти, якими зафіксовано відсутність дітей на тренуванні, один з яких датовано 29 жовтня, а інший 30 жовтня 2018 року. З даного приводу ним надано пояснення від 02 листопада 2018 року, в якому просив взяти до уваги надані за змістом пояснення обставини та затвердити розклад занять згідно додатку Листом № Х/1303 від 08 листопада 2018 року Коломийська міська рада повідомила його, що згідно затвердженого розкладу тренеривикладачі по вільній боротьбі проводять заняття у залі боротьби КДЮСШ з 15:15 до 19:50 год., а тому з врахуванням діючого розкладу йому запропоновано вільні години у залі для проведення занять. Листом від 09 листопада 2018 року директор КДЮСШ повідомив його, що рішення суду в справі № 346/6512/16-ц виконано і для нього визначено робоче місце й тижневе навантаження з відповідним місцем роботи за встановленим графіком занять з урахуванням вже діючого графіку, також йому роз`яснено, що він вправі відмовитись від продовження роботи тренером-викладачем КДЮСШ, що може слугувати фактичною підставою для його звільнення у відповідності до вимог п. 6 ст. 36 КЗпП України (відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці). Вважає, що дії відповідача з односторонньої зміни істотних умов праці є протиправними, оскільки метою переведення була зміна роботодавця з формальних підстав та без фактичних змін умов праці. При переведенні він не давав згоди на зміну істотних умов праці. З моменту переведення і до цього часу значних змін в організації виробництва і праці КДЮСШ не відбулось, єдиною підставою для відмови йому у відновленні істотних умов праці відповідач наводить зайнятість приміщення залу вільної боротьби у той час, що встановлений режимом роботи до переведення. Про зміну істотних умов праці, всупереч нормам ч. 3 ст. 32 КЗпП України, у двомісячний строк чи на час подання даного позову, його повідомлено не було. Відповідачем принципово ігнорується можливість проведення занять згідно попереднього графіку одночасно з іншими заняттями, що встановлені графіком, в приміщенні залу боротьби. Всупереч ст. 3 Конвенції про права дитини (ратифіковано Постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року) при встановленні графіку занять директор КДЮСШ не приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. У зв`язку з цим малолітні діти не мають можливості відвідувати заняття о 14: 00 год. (коли у більшості з них ще заняття в загальноосвітніх закладах) та о 20:00 год. (заняття завершується о 22:15 год., що спричинює небезпеку для дітей при поверненні додому), через що діти масово пропускають заняття спортом , що суперечить їх інтересам. Тому позивач просить визнати незаконними дії Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи м. Коломиї із зміни істотних умов його праці; зобов`язати вказану школу поновити йому істотні умови праці, що існували до протиправної відмови в укладенні трудового договору 11 листопада 2016 року, а саме: постійне робоче місце зал боротьби за адресою: [ADDRESS] 43; режим роботи - час початку занять 15:15 та 17:35 год. та субота о 10:00 год., а також стягнути з відповідача на його користь понесені ним та документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Представник відповідача\~в судовому\~засіданні вимоги\~позову заперечив,\~вказав,що\~він як\~директор спортивної\~школи виконав\~рішення суду,\~встановив позивачу\~години тренувань,\~тренування проводяться\~за тою\~самою адресою,за\~якою проводились\~до звільнення\~позивача,\~години тренувань\~встановлені таким\~чином,щоб\~і інші\~тренери,\~які виконують\~свої обов`язки,\~могли проводити\~тренування дітей\~належним чином,оскільки\~окрім позивача,\~є ще\~3\~тренери з\~вільної боротьби.\~Позивачу встановлено\~навантаження 30\~годин в\~тиждень,\~однак позивачу\~по факту\~збережено ту\~саму заробітну\~плату,які\~він отримував до звільнення. На заповненість груп по тренуванню у того чи іншого тренера він вплинути не може, оскільки школа є комунальним закладом і діти її відвідують безкоштовно, виключно за своїм бажанням та бажанням батьків. Тому призначені години тренування у кожного тренера призначені з врахуванням роботи колективу та школи в цілому. Тренування в школі відбуваються і після 19.00 вечора ,в тому числі і після 21.00 год. [PERSON] , призначені для позивача є максимально наближені для зручності дітей. В своїх поясненнях вказав на той факт,що з поверенням позивача,в колективі є певна напруга та психологічний дискомфорт, якщо тренування проводяться іншими тренерами за присутності позивача, то зал ділиться відповідним простирадлом,що вносить певний дискомфорт в трудовому колективі. Просить в позовних вимогах відмовити в повному обсязі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив,що коли він був директором,то заняття тренерам призначались послідовно та підряд, щоб не було великих вікон між тренуваннями. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив ,що його дитина займається в групі позивача на 18.50 год. і йому було б зручно,якщо його дитина ходила на заняття на 17.15год.,оскільки він забирає дитину з заняття,коли є темна пора. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила,що її дитина ,до звільнення позивача з роботи , займалась о 15.00 год, а тепер змушена займатись у вечірній час, відповідно важко добиратись до дому. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно з наказом № 4 від 03 листопада 2016 року Коломийської дитячо-юнацької спортивної школи № 1 відділу молоді та спорту Коломийської міської ради зобов`язано тренера-викладача [PERSON] у зв`язку з проведенням капітального ремонту в приміщенні ДЮСШ по [ADDRESS] , звільнити зал вільної боротьби та на час ремонтів тренування проводити в ФСК «Локомотив» з перевезенням спортивного інвентарю (а.с. 15). Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 07 вересня 2018 року в справі № 346/6512/16-ц визнано незаконною відмову директора Коломийської дитячо-юнацької спортивної школи № 2 Коломийської міської ради Івано-Франківської області в прийнятті [PERSON] на роботу в порядку переведення; зобов`язано директора Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи міста Коломиї укласти із [PERSON] трудовий договір в порядку, встановленому п.5\~ст.36 Кодексу законів про працю України; стягнуто із зазначеної школи на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 11 листопада 2016 року до 04 січня 2018 року; вирішено питання про розподіл судових витрат та допущено до негайного виконання рішення в частині зобов`язання укладення трудового договору та стягнення заробітної плати за один місяць (а.с. 8-11). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Наказом № 187 від 08 жовтня 2018 року Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи м. Коломиї відділу молоді та спорту Коломийської міської ради позивача прийнято з 09 жовтня 2018 року на посаду тренера-викладача відділення вільної боротьби з тижневим навантаженням 24 години, в порядку, встановленому п. 5 ст. 36 КЗпП України (а.с. 16). 11 жовтня 2018 року позивач звернувся із заявою до Коломийської міської ради та Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи м. Коломиї з метою врегулювання трудового спору в позасудовому порядку, в якій, крім іншого, просив відновити істотні умови праці, а саме місце та режим роботи (а.с. 17-18). 29 жовтня 2018 року позивач звернувся до вищезазначених адресатів з додатковим повідомленням, в якому просив відновити режим роботи, що існував до протиправної відмови в укладенні трудового договору, згідно графіку занять, що був затверджений для нього в ДЮСШ № 1 м. Коломия на момент припинення трудових відносин при переведенні (а.с.19). 02 листопада 2018 року директору Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи м. Коломия позивачем надано письмове пояснення, в якому він просив взяти до уваги надані за змістом пояснення обставини та затвердити розклад занять згідно додатку, зазначив що 29 жовтня 2018 року жодна перевірка проведення заняття не проводилась, вважав, що при проведенні перевірки 30 жовтня 2018 року не виявлено жодного порушення ним трудової дисципліни (а.с. 20,21). Листом № Х/1303 від 08 листопада 2018 року Коломийська міська рада повідомила позивача з приводу його заяви від 11 жовтня 2018 року та додаткового повідомлення від 29 жовтня 2018 року про те, що згідно із затвердженим розкладом тренеривикладачі по вільній боротьбі проводять заняття у залі боротьби КДЮСШ по вул. Л.Українки, 43, з 15:15 до 19:50 год., а тому з врахуванням діючого розкладу йому запропоновано вільні години у залі для проведення занять (а.с. 22). Листом від 09 листопада 2018 року директор Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи м. Коломиї повідомив позивача про те, що рішення Коломийського міськрайонного суду від 07 вересня 2018 року в справі № 346/6512/16-ц виконано повністю, його прийнято на роботу тренером-викладачем з вільної боротьби, визначено робоче місце й тижневе навантаження з відповідним режимом роботи за встановленим графіком занять з урахуванням вже діючого графіку, за яким працюють інші тренери-викладачі у тому ж спортивному залі КЮДСШ. Також йому роз`яснено, що він вправі відмовитись від продовження роботи тренером-викладачем КДЮСШ із запропонованим йому графіком, що може слугувати фактичною підставою для його звільнення у відповідності до вимог п. 6 ст. 36 КЗпП України (відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці) (а.с. 23). Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно норм\~ч.1-3\~ст.\~32\~цього Кодексу\~переведення на\~іншу роботу\~на тому\~ж підприємстві,\~в установі,\~організації,\~а також\~переведення на\~роботу на\~інше підприємство,\~в установу,\~організацію або\~в іншу\~місцевість,\~хоча б\~разом з\~підприємством,\~установою,\~організацією,\~допускається тільки\~за згодою\~працівника,\~за винятком\~випадків,\~передбачених у\~статті 33\~цього Кодексу\~та в\~інших випадках,\~передбачених законодавством. Не\~вважається переведенням\~на іншу\~роботу і\~не потребує\~згоди працівника\~переміщення його\~на тому\~ж підприємстві,\~в установі,\~організації на\~інше робоче\~місце,\~в інший\~структурний підрозділ\~у тій\~же місцевості,\~доручення роботи\~на іншому\~механізмі або\~агрегаті у\~межах спеціальності,\~кваліфікації чи\~посади,\~обумовленої трудовим\~договором.\~Власник або\~уповноважений ним\~орган не\~має права\~переміщати працівника\~на роботу,\~протипоказану йому\~за станом\~здоров`я. У зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Згідно з вимогами ст. 57 КЗпП України час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством. Відповідно до ч. 4 ст. 36 зазначеного Кодексу у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40). Згідно з п. 31 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» відповідно до ст.32 КЗпП переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором. Не вважається переведенням, що потребує згоди працівника, переміщення його на тому ж підприємстві (в установі, організації) на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ на території підприємства в межах тієї ж місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою і з тими ж істотними умовами праці. Однак і переміщення не може бути безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов`язку поновити працівникові попередні умови праці. Як вбачається з пояснень самого позивача і пояснень представника відповідача, з 10 жовтня 2018 року всі тренування, які проводить позивач з групами дітей, відбуваються саме в залі боротьби в м.Коломия по вул.Л.Українки,43, там де працював позивач до його звільнення. Щодо встановленого навантаження для позивача, то дійсно наказом №187 від 8.10.2018 року позивача поновлено на роботі та надано тижневе навантаження 24 години. Станом на час розгляду справи, відповідно до пояснень самого позивача, йому встановлено тижневе навантаження 30 годин, однак йому повністю збережено розмір заробітної плати,яку він отримував до свого звільнення у 2016 році. Згідно пояснень позивача, він не може отримати тижневе навантаження в 36 годин, тобто те навантаження,яке в нього було до звільнення, оскільки не має достатньої кількості дітей в його групах. Відповідно в цій частині позову, суд вважає, що згідно ст.32 КЗпП України відповідач при поновленні на роботі позивача істотні умови щодо заробітної платні позивача не порушив, і позивач цієї вимоги в позові не ставить. Щодо встановлення годин роботи позивача, то суд зазначає, що при поновленні на роботі позивача з 10 жовтня 2018 року, йому було встановлено години тренувань о 14.00 та 20.00 , що підтверджується відповідним графіком занять з 9.10.2018 року по 15.01.2019 року. Однак з 16.01.2019 року графік було змінено, позивачу встановлено розклад занять відповідно на 15.15. год та 18.50 год. До звільнення у позивача графік роботи був 15.15 та 17.35 год. За таких обставин, суд ,враховуючи той факт,що позивач забезпечений роботою і йому встановлено навантаження та максимально наближено режим роботи до тих умов,які в нього були до звільнення у 2016 році, вважає заявлені вимоги безпідставними. Так, в спортивній школі окрім позивача є ще 3 тренери по вільній боротьбі, які теж працюють з своїм навантаженням, мають свої групи дітей, і виконують свої обов`язки, відповідно вимога позивача про зміну йому режиму роботи з 18.50 год на 17.35 год є безпідставними та неналежними. У відповідності дост.76\~ЦПК України\~ доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Позивач не навів суду достатніх доказів, які б свідчили про те, що йому змінено істотні умови режиму праці, які в нього були до звільнення з роботи у 2016 році. Так, при поновленні на роботу, він працює після обіду, розрив годин є достатнім для виконанням ним повноцінно своїх обов`язків. Аргументація позивача та його представника, що буцім-то на 18.50 год. діти не ходять на тренування бо це пізня година, є неспроможними. Так, КДЮСШ є комунальним закладом, спортивною школою на добровільних започаткуваннях, коли і як ходити на тренування до школи вирішують в першу чергу діти та їх батьки,а позивач не навів суду достатніх та належних доказів того,що 18.50 год. є пізньою годиною для тренувань. Крім цього, суд бере до уваги той факт,що окрім позивача ,працюють ще 3 тренера,які мають також дітей та підлітків в своїх групах,там теж є батьківські комітети та батьки,які теж не бажають змінювати графік занять дітей. Відповідно ,на думку суду, директор спортивної школи зайняв виважену та компромісну позицію. Згідно до ст.ст.12,81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст.15\~Цивільного кодексу\~України кожна\~особа має\~право на\~захист свого\~цивільного права\~у разі\~його порушення,\~невизнання або\~оспорювання.\~Кожна особа\~має право\~на захист\~свого інтересу\~,\~який не\~суперечить загальним\~засадам цивільного\~законодавства.\~Згідно ст.16\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~звернутись до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу.\~У відповідності\~до ст.4\~Цивільно-процесуального\~кодексу України\~ кожна\~особа має\~право в\~порядку,\~встановлену \~цивільно-процесуальним\~кодексом звернутись\~до суду\~за захистом\~своїх порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів.\~У відповідності\~до ст.64\~Конституції України\~право на\~звернення до\~суду за\~захистом своїх\~прав і\~свобод не\~підлягає обмеженню.\~Дане право\~гарантоване усім\~фізичним та\~юридичним особам,\~права і\~свободи чи\~інтереси яких\~порушені,\~незнані або\~оспорені.\~Згідно ст.5\~ЦПК України\~здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб визначений законами України. У відповідності до ст.10 ЦПК України Суд при\~розгляді справи\~керується принципом\~верховенства права та розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.Згідно з ст.11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. У відповідності до ст.12 ЦПК України суд розглядає справу на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У абзаці 3 п. 11 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~18\~грудня 2009\~року N\~14\~"Про\~судове рішення" судам роз`яснено, що, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Тобто у випадку обґрунтованості позовних вимог суд відмовляє у їх задоволенні у зв`язку з пропуском строку позовної давності. У випадку недоведеності позову суд відмовляє у його задоволенні саме з цих підстав, а не застосовує наслідки пропуску позовної давності. Оскільки судом встановлено,що на час розгляду справи, позивача було поновлено на роботі з наданням робочого місця в залі боротьби за адресою бульвар Л.Українки,43 в м.Коломия, режим роботи початку занять встановлено з 16 січня 2019 року в будні дні о 15.15год. та о 18.50год. ,в суботу о 8.30 год.,то відповідно не має порушення істотних умов праці позивача, які в нього були до звільнення. Низька присутність дітей в групах позивача свідчить, можливо, про його недостатню кваліфікацію, та неможливість залучити більшу кількість дітей до тренувань, про що сам позивач пояснив суду, обгрунтовуючи свою позицію про те, що він не бажає збільшувати своє навантаження до 36 годин, замість 30 годин, які на даний час у нього є. Позивач працює в післяобідні години, початок роботи о 15.15 год. та 18.50 год. в будні дні , в суботу о 8.30 год., які суд не вважає порушенням істотних умов договору, зважаючи на ст.ст.32,37,57 КЗпП України. Судом не беруться до уваги звернення від колективу батьків Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи м.Коломия до уповноваженого Президента України з прав дитини, оскільки копія цього звернення була подана в судовому засіданні тільки 27 березня 2019 року,хоча у відповідності до ст.ст.197-200 ЦПК України, сторони зобов`язані були подати всі наявні у них документи в підготовчому засіданні, яке було проведено 28 грудня 2018 року. Крім цього, суд зауважує, що підписи під даним зверненням поставили батьки дітей, як тих ,що займаються о 15.15 год. так і ті, що займаються о 18.50 год.,що по суті є некоректним зловживанням позивачем своїми процесуальними правами, оскільки проблема з перенесенням заняття з 14.00 години на 15.15. годину є вже вирішеною. Щодо пояснень свідків, які б бажали, щоб їх діти ходили в більш зручний час займатись у групі позивача, то суд , при прийнятті рішення, зважає на той факт, що окрім позивача, працюють інші тренери, які мають також дітей та підлітків в своїх групах, яких є більшість, там теж є батьки, які теж не бажають змінювати графік занять дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку,що позовні вимоги є недоведеними безпідставні та не підлягають до задоволення. На підставі викладеного та ст.ст.15,16 ЦК України,ст.32,37,57 КЗпП України та

Outcome: dismissed