Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просив визнати відповідача - [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 15.01.1981 року її матері - [PERSON] було виданого ордер [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] на сім'ю у складі 3- х осіб. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], [INFO] померла мати позивача - [PERSON], [INFO] померла сестра позивача - [PERSON] Після смерті матері позивач, на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради, переоформила на своє ім'я особовий рахунок на спірну квартиру. В квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач по справі - [PERSON] (племінник), який з 2014 року не проживає за місцем своєї реєстрації, не сплачує комунальні послуги, не підтримує квартиру у належному стані, майно та особисті речі відповідача в квартирі відсутні, перешкод для проживання у квартирі для відповідача позивач не створює, він за власним бажанням та з власної волі не проживає за місцем своєї реєстрації. Посилаючись на викладене, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, представник позивача - [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, будь - яких заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Враховуючи те, що від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України». Згідно з п. 9 ч. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного. Стаття 61 ЖК України передбачає, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Із матеріалів справи вбачається, що Ордер [NUMBER] від 15.01.1981 року на жиле приміщення - квартиру [ADDRESS], на сім'ю у складі з 3 -ти осіб, був наданий матері позивачки - [PERSON] виконавчим комітетом Корабельної ради народних депутатів(а.с.11). [INFO] помер батько позивача - [PERSON], [INFO] померла мати позивача - [PERSON], [INFO] померла сестра позивача - [PERSON](а.с.8-10). Після смерті матері позивач, на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради, переоформила на своє ім'я особовий рахунок на спірну квартиру (а.с.12). Згідно довідки про склад сім'ї, виданої КП ДЄЗ "Океан" № 5354 від 05.10.2017 року (а.с.13), в спірній квартирі зареєстровані: позивач (наймач), відповідач (племінник) та син позивача. Відповідач - [PERSON] з 2014 року за місцем своєї реєстрації не проживає, що підтверджується актом (а.с.17). Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як надані позивачем докази у своїй сукупності вказують на те, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням. Згідно з ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви зареєстрованої особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Outcome: approved