Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 24.10.2018 року вона розірвала шлюб з відповідачем, у період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач не цікавиться життям доньки, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні та утриманні. Про дитину піклується позивач одноосібно. З урахуванням викладеного, позивач просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2021 року зазначену позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 11.03.2021 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя витребувано у органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району письмовий висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки: [PERSON] . 02.06.2021 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Від представника позивача адвоката Мельнікової А.А. надійшла заява про проведення розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та встановленим законом порядку, шляхом надсилання судових повісток та оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України", причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, правом на надання відзиву не скористався. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району в судове засідання не з`явився, надав суду висновок про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських правпо відношенню до малолітньої [PERSON] , просив справу розглядати справу без представника органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої: [PERSON] , [INFO] , що вбачається з даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.11.2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №796. Дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою про зарахування на облік та обслуговування у заклад для бездомних та реєстрацію місця проживання, виданої 30.01.2019 року Центром обліку та нічного перебування бездомних осіб Львівської міської ради. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2018 року (справа №335/9940/18) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2020 року (справа №335/2164/20) з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з довідки Закладу дошкільної освіти (ясла-садку) №153 Львівської міської ради від 03.07.2020, вих. №68, малолітня [PERSON] перебувала у вказаному закладі з 12.09.2016 по 31.08.2018 року. Мати дитини, [PERSON] , з перших днів відвідування дитиною заклад проявляла велику зацікавленість у співпраці з працівниками групи до виховного процесу, брала участь у батьківських зборах, бесідах, а також святах протягом усіх вікових груп. Відповідно до листа початкової школи №4 відділу Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 30.06.2020 №02-07/108, малолітня [PERSON] навчається у вказаному закладі з 01.09.2019 року, за час навчання дитини нею опікується мати [PERSON] . Батько дитини батьківські збори не відвідує навчанням дитини не цікавиться. Відповідно до висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району № 01-10/3300 від 01.06.2021 року вбачається, що розглянувши представлені матеріали, враховуючи думку дитини, а також відсутність переконливих документів, які б підтверджували злісне та свідоме ухилення батька від виконання батьківських обов`язків, відсутність медичних доказів щодо наявності у [PERSON] хронічного алкоголізму або наркоманії, не доведеність жорстокого поводження з боку батька до доньки, експлуатації дитини батьком, примушення дитини до жебрацтва або бродяжництва, комісія дійшла висновку про недоцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 198& p., ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 p. № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Позивачем та представником не надано належних та допустимих доказів, в чому саме полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення батька по відношенню до дитини батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дитини, а також, що неналежне виконання [PERSON] його батьківських обов`язків створює загрозу життю дитини. Також, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району № 01-10/3300 від 01.06.2021 року про недоцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] . З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити повністю.

Outcome: dismissed