Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

05 липня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 03 серпня 2002 року до 19 вересня 2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач надає кошти на утримання дитини, але не регулярно, а сину невдовзі виповниться 15 років та на його утримання потрібна сума не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач офіційно не працює, але займається підприємницькою діяльністю, зареєстрований як ФОП "Тихонюк", в своїй власності має торгову базу з продажу будівельних матеріалів, магазин "Євродом" та дві аптеки, які знаходяться в місті Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, однак розмір його прибутків їй невідомий, однак він дозволяє собі купувати дорогі речі, автомобілі та регулярно відпочивати за кордоном, а тому в змозі надавати необхідні кошти на утримання сина. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, одночасно уточнивши позовні вимоги, а саме просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісяця (а.с.\~19). Відповідач в судове засідання також не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 2 000 грн. на місяць (а.с. 20). На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 03 серпня 2002 року до 19 вересня 2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 4, 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю (а.с. 6), знаходиться на її утриманні та вихованні, відповідач періодично надає матеріальну допомогу на утримання сина, однак ця допомога є нерегулярною, тому суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів обґрунтовані та підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.ст.\~182, 184\~СК України та письмової згоди [PERSON], з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина, необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісяця до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ст.ст. 84, 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень 00 коп. та на користь позивача, понесені нею і документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 500 гривень 00 коп. (а.с. 9). На підставі викладеного,

Outcome: approved