Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніної Т.А., в якій просить скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме запису про право власності, посилаючись на те, що їй належить на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що 31.01.2008 між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №6/4/33/2008/840-К/39, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 65 227, 20 доларів США на строк по 10.03.2017, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатив проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором. 31.01.2008 між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №6/4/33/2008/840-І/42, за умовами якого в іпотеку банку передано квартиру [ADDRESS] , загальною площею 75,2 м2. Позивачу стало відомо, виключно з телефонних дзвінків, що між ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» та ВАТ КБ «Надра» укладено договір про відступлення прав за кредитним договором та за іпотечними договорами. 01.03.2021 [PERSON] з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта майна, стало відомо, що ПНХМНО Луніної Л.В. 19.02.2021 вчинено реєстраційні дії, винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 56718257, згідно з яким було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 75,2 м2 за ТОВ «Фінансова компанія «Фінтрайт». Вважає, що вчинення реєстраційних дій та зміна власника вказаної квартири є незаконними, вчиненими в супереч закону. Представник ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» звернувся до суду з відзивом, в якому посилається на то, що між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] 31.01.2008 було укладено кредитний договір №6/4/33/2008/840-К/39, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 65 227, 20 доларів США, а позичальник зобов`язується повернути отримані грошові кошти та сплатити відсотки за користування ними в строк та розмірах. Позичальник порушив умови кредитного договору. ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» є новим кредитором та іпотекодержателем у зазначених зобов`язаннях. Отже, заборгованість позичальника визначена первісним кредитором ПАТ «КБ «Надра» на момент відступлення прав вимоги за кредитним договором, що відображено у додатку № 1 до договору № GL3N217214 про відступлення прав вимоги від 29 квітня 2020 року у розмірі 76 653 долари США 85 центів. Також, для забезпечення виконання зобов`язань позичальника та кредитним договором, між банком та [PERSON] 31 січня 2008 року було укладено договір іпотеки№6/4/33/2008/840-І/42, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Пугачовою І.В., зареєстрований у реєстрі за № 440, відповідно до умов якого іпотекодавцем передано в іпотеку банку нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 75,2 м2, житловою площею 49,30 м2. На поточний момент рішення суду у справі № 619/1508/13-ц, яке набрало законної сили 03.06.2013, [PERSON] протягом майже 8 років не виконане навіть частково. У кредитора та іпотеко держателя єдиним дієвим способом задоволення вимог, забезпечених іпотекою, залишилося звернення стягнення на предмет іпотеки, що було передбачено укладеними між сторонами угодами та відповідно вимогам статті 37 Закону України «Про іпотеку». Позивач не надав жодних доказів, з яких можливо було б зробити висновок про неправомірність дій державного реєстратора, зокрема, наявності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації, передбачених ч. 1 ст. 24 Закону про державну реєстрацію прав. Отже, таке рішення прийнято у спосіб, порядку та у межах повноважень державного реєстратора, передбачених законодавством та є законним, а за відсутності встановлення на підставі належних та допустимих доказів протиправності вказаного рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, запис про державну реєстрацію права власності не може бути скасований. Просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову у повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, про що надав відзив та просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Т.А. в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про день та час розгляду справи належним чином. Судом встановлено, що 31 січня 2008 року між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит у сумі 65 227, 20 доларів США на строк до 10.03.2017 року та зобов`залася сплатити визначені цим договором кошти. В цей же день 31.01.2008 [PERSON] передала в іпотеку Банку квартиру [ADDRESS] . 29 квітня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» укладено договір про відступлення прав вимоги, за яким до ТОВ перейшли права вимоги до [PERSON] у повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення прав вимоги. Згідно Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 76 653, 85 доларів США (еквівалент 2 073 371, 67 гривень), де 61 767, 76 доларів США - основний борг, 14 886, 09 доларів США - відсотки. Згідно вимог ст.ст. 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договором іпотеки встановлено, що у випадку невиконання позичальником основного зобов`язання по кредитному договору, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У договорі іпотеки сторони погодили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання по кредитному договору в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору, на що іпотекодавець надав згоду, що зафіксовано у п.п. 5.3, 5.4 договору іпотеки. 16 лютого 2021 року приватним нотаріусом ХМНО Луніною Л.В. вчинено реєстраційні дії, а саме: право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за ТОВ«Фінансова компанія «ФІНРАЙТ». Посилання [PERSON] , що реєстрація проведена з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не відповідає наданим доказам. Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Пунктом 61 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 06.03.2020 визначено, що для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки також подаються: засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення. Відповідачем надані відповідні підтвердження щодо дотримання цих вимог закону: 03.06.2020 за вих.№ 03/06-27 та 27.07.2020 за вих.№ 27/07-16 товариством направлялися відповідні повідомлення, які повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання». (а.с. 106-119) Доводи позивача, що відповідачем неправильно зазначені номери телефону на цих повідомленнях, а тому позивачка їх не отримувала також судом не приймаються, оскільки позивачем не надано доказів, яким чином позивачка повідомлялася про наявність кореспонденції і телефоном, або письмовим повідомленням, або і тим, і іншим. Посилання позивачки, що зазначені номери телефону їй не належать або вона ними не користується також нічим не підтверджується. Безпідставне посилання [PERSON] і щодо порушення вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно якого протягом дії цього Закону не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна. Матеріали справи свідчать і це не спростовано [PERSON] , що вона має інше зареєстроване місце постійного проживання, а саме: [ADDRESS] , тоді як спірним майном є квартира [ADDRESS] . Позивачкою зазначена саме ця адреса в позовній заяві (а.с. 2) на цій час; така ж адреса зазначена нею і в кредитному договорі (а.с. 72, 77), у додатковій угоді (а.с. 78, 84), у графіку погашення кредиту після реструктуризації. (а.с. 87) В спірній квартирі ніхто взагалі не зареєстрований (а.с. 133). Отже, вважати, що на [PERSON] розповсюджується вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не можна. Що стосується посилання [PERSON] , що не проводилася оцінка іпотечного майна, суд виходить з наступного. Згідно вимог ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Відповідачем проведено оцінку предмету іпотеки на момент набуття його у власність - 24.09.2020, про що надано відповідну копію (а.с. 120-121) із зазначенням про це у відповідному витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 122), а саме: вартість 200 000 гривень. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed