Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом та просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на квартиру, розташовану за адресою: м.Одеса, вул.Космонавтів, буд.№27, корпус №4, кв.№1, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на ? земельної ділянки, яка розташована на території Кордонської сільської ради, СТ «Сонячний», діл. №449, 450 - після смерті [PERSON], померлої 29 липня 2012 року. Зобовязати приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на вище вказану квартиру та земельну ділянку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.07.2012 року померла її рідна тітка, [PERSON]. 16.10.2012 року позивачем було подано заяву до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, [PERSON] щодо прийняття спадщини після смерті тітки. Проте у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено у зв*язку з тим, що 14.09.2012 року до нотаріуса звернувся [PERSON]. як спадкоємець згідно ст..1266 ЦК України із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, [PERSON], померлої 29.07.2012 року. Спадкове майно складається з квартири №1 будинку № 27 корпус № 4 по вул. Космонавтів в м. Одесі та на ? частину земельної ділянки, яка розташована на території Кордонської сільської ради, СТ «Сонячний», ділянка № 449, ділянка № 450. 22.04.2009 року помер син [PERSON] [PERSON], двоюрідний брат позивача. Після смерті сина, [PERSON] прийняла спадщину. Позивач вказує, що її батько, [PERSON] помер, інші родичи відмовились від спадкових прав, про існування сина у двоюрідного брата позивача - [PERSON] нікому не було відомо, тому як за життя у її брата ніяких дітей не було. З вказаних підстав позивач вважає, що є єдиною спадкоємицею згідно до ч.3ст. 1266 ЦК України, після смерті тітки, [PERSON], померлої 29.07.2012 року. Враховуючи викладені обставини, з метою відновлення свого порушеного права, позивач звернулася з вказаним позовом до суду. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач, сповіщений належним чином, у судове засіданні не з*явився, заперечень стосовно предмету позову або заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Третя особа, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] надіслала до суду заперечення стосовно позовних вимог, у яких у задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі посилаючись на те, що при наявності відповідних заяв спадкоємців, спадщина буде видана з урахуванням черговості спадкоємців. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, посилаючись на Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2014 року (справа № 521/13265/14-ц), залишене без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23.12.2014 року. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.2008 року, Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 03.06.2010 року (справа №2-1967/2010) [PERSON] на праві приватної власності належала ? частина земельної ділянки, яка розташована на території Кордонської сільської ради, СТ «Сонячний», діл. №449, 450 та квартира №1, у будинку № 27 корпус № 4, по вулиці Космонавтів в м. Одесі. 29 липня 2012 року померла [PERSON], згідно Свідоцтва про смерть від 01.08.2012 року, актовий запис №7434. Матеріалами Спадкової справи №33/2012 від 14.09.2012 року встановлено, що із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, відповідно ст. 1270 ЦК України, позивач звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, [PERSON]. Проте листом №62/02-14 від 15.02.2013 року приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, [PERSON] позивачу у видачі Свідоцтва ппро право на спадщину було відмовлено та надане розяснення стосовно неможливості видачі вказаного свідоцтва у звязку з тим, що заява про прийняття спадщини також поступила від [PERSON], як онука померлої, [PERSON] Інши спадкоємці подали до нотконтори заяви про відмову від спадщини на користь [PERSON] Позивача було повідомлено, що у разі якщо [PERSON] не надасть документів, які підтверджують його право на спадщину після померлої, [PERSON], то право на спадкування перейде до [PERSON] Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2014 р. (справа № 521/13265/14-ц), встановлено факт, що [PERSON] (при народженні [PERSON]) , [INFO], являється сином [PERSON], померлого 22 квітня 2009 року та визнано за [PERSON] право приватної власності на квартиру №1, у будинку № 27, корпус № 4, по вулиці Космонавтів, в м. Одесі, яка складається із двох жилих кімнат, житловою площею 30,1 кв.м, загальною площею 60,7 кв.м та на ? частину земельної ділянки, яка розташована на території Кордонської сільської ради, СТ «Сонячний», ділянка № 449, ділянка № 450 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 29 липня 2012 року. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23.12.2014 р., рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2014 р. залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.01.2015 року було відмовлено [PERSON] у відкритті касаційного провадження. Відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що оскільки право власності на спірне спадкове майно на теперішній час визнано за [PERSON], правові підстави у позивача [PERSON], щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на квартиру, розташовану за адресою: м.Одеса, вул.Космонавтів, буд.№27, корпус №4, кв.№1 та на ? частину земельної ділянки, яка розташована на території Кордонської сільської ради, СТ «Сонячний», діл. №449, 450 - після смерті [PERSON], померлої 29 липня 2012 року відсутні. Згідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Пунктом 3 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 №3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" встановлено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Відповідно до ч.3 ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, тобто ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст., ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. На підставі вище викладеного, враховуючи вказані обставини, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed