Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

07 лютого 2020 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходу громадян для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з березня 2017 року. В обґрунтування позову позивач вказувала, що в 2010 році вона уклала шлюб з відповідачем, від сумісного проживання мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні. В 2017 році шлюб між ними розірваний. На даний час вони з відповідачем не проживають разом. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач відмовляється з березня 2017 року, а позивач позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом та просить його задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася від неї надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Ухвалою суду від 28 травня 2020 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені виданого Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] змінив ім`я про що 22 липня 2016 року складено відповідний актовий запис № 21 та його прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: " [PERSON] " (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження, сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до довідки Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області позивач проживає разом з донькою - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту частини 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як убачається з пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями частини 1 статті 182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного, враховуючи обов`язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст.180 СК України та вимоги ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач як особа працездатного віку спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходу громадян для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивач у своєму позові просить стягувати аліменти на утримання дитини починаючи з березня 2017 року. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповідно до положень, викладених в статті 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем відповідних доказів на обґрунтування стягнення розміру аліментів починаючи з березня 2017 року не надано. Не містять таких доказів й матеріали справи. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до квитанції до прибуткового журналу № 06/01 від 26 січня 2020 року, витрати [PERSON] на допомогу адвокатаскладають 500 грн. (а.с.22). На підставі частини 6 статті 141 ЦПК України, частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. та на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 500 грн

Outcome: partial