Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 09 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 15.03.2003 року по 04.11.2004 року перебував разом з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Соснівського районного суду. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина, донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з відповідачем по справі. На підставі рішення Соснівського районного суду м.Черкаси на користь відповідача на утримання доньки було стягнуто аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вказаного вище рішення суду, виконавчим листом Соснівського районного суду м.Черкаси в провадженні Соснівського ВДВС перебуває виконавче провадження про стягнення з позивача аліментів на утримання [PERSON] . Позивач вказує, що повторно уклав шлюб з громадянкою [PERSON] , від якого в них народилась дитина, донька - [PERSON] [PERSON] , вказує, що сплачував присуджені аліменти, погасив виниклу заборгованість за ними, однак в даний час фінансово не спроможний продовжувати платити аліменти в розмірі визначеному рішенням суду, так як фактично забезпечує двох дітей і його дружина наразі також безробітна. Також, позивач вказує, що не має постійного місця роботи. Необхідність оплачувати аліменти, що значно перевищують прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, поставило позивача в скрутне матеріальне становище, а тому він змушений звернутись до суду з проханням зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП[NUMBER] , зареєстрованого [ADDRESS] , на користь [PERSON] , зареєстрованої [ADDRESS] на підставі рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 02.07.2015 року по цивільній справі №2-705/12 на утримання доньки [PERSON] [INFO] з ј частини від усіх видів заробітку (доходів) до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 29.10.2019 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Стислий виклад відзиву відповідача: 12.11.2019 року відповідач подала через канцелярію суду, відзив на позовну заяву, не визнала позовні вимоги позивача, просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, вказуючи, що з наведених доказів, що містяться в матеріалах справи, які надав сам же позивач, не вказано достатніх підстав, що мали істотний вплив на його матеріальне становище, відсутні докази про істотну зміну його матеріального становища після присудження аліментів. Стислий виклад відповіді на відзив: 05.12.2019 року надійшла відповідь на відзив в якій позивач вказав, що йому потрібно утримувати обох доньок та придбання ним автомобіля є необхідністю для виконання роботи та заробітку. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 29.10.2019 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 12.11.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позову заяву. 05.12.2019 року надійшла відповідь на відзив. Встановлені судом обставини: Судом встановлено, що [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 26.01.2015 року у справі №2-705/12 судом зобов`язано позивача сплачувати аліменти на користь [PERSON] , на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , щомісячно, в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку. Відповідно до вказаного вище рішення суду, виконавчим листом Соснівського районного суду м.Черкаси в провадженні Соснівського ВДВС перебуває виконавче провадження про стягнення з позивача аліментів на утримання [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 06.10.2011 року [PERSON] , одружився з [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] , та [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копій квитанцій [PERSON] , були зроблені перерахування на ім`я [PERSON] , в сумі: 2011,00 грн., від 19.09.2019 року; 1005,03 грн., від 20.08.2019 року; 45810,00 грн., від 03.06.2019 року. Відповідно до копії постанови ВП №48992755 від 04.06.2019 року тимчасове обмеження у праві виїзду особи з України, яке було встановлено постановою від 27.03.2019 року скасоване. Відповідно до довідки Соснівського відділу державної виконавчої служби м.Черкаси від 08.11.2019 року №48992755 заборгованість [PERSON] , по сплаті аліментів складає 8 992,72 грн. станом на 01.11.2019 року. Відповідно до довідки РЦС МВС в Черкаській області Територіальний сервісний центр (ТРЦ МВС №7141) від 28.09.2019 року №31/23/41-2283 в територіальному сервісному центрі ТРЦ МВС №7141 28.09.2019 року зареєстровано транспортний засіб марки VOLKSWAGEN PASSAT, 2003 Р.В., кузов № [NUMBER] за [PERSON] , ІПН[NUMBER] , жителем [ADDRESS] , який є боржником згідно Єдиного реєстру боржників. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №196, виданої педіатричним відділенням №2 поліклініки №3, [PERSON] , [INFO] хворіє з 2012 року та потребує постійного контролю за станом здоров`я та систематичного лікування. Відповідно до договору купівлі-продажу №4234 від 28.09.2019 року [PERSON] , придбав транспортний засіб марки VOLKSWAGEN PASSAT, 2003 Р.В., кузов № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Норми права, що підлягають застосуванню: Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Виходячи зі змісту ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При вирішенні даного спору суд приймає до уваги ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, якою визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Позивач вважає, що повторне одруження, народження другої дитини та перебування дружини без офіційного працевлаштування, а також його мінливий дохід погіршили його матеріальне становище є підставою для звернення до суду з вимогою про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на корить відповідачки на утримання дитини, до розміру 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Згідно судової практики ЄСПЛ суд повинен дотримуватись справедливого балансу між інтересами батьків та дитини, і приділяти першочергову увагу найкращим інтересам дитини. Враховуючи, що [PERSON] , знаходиться на утриманні матері - [PERSON] , і даний факт сторонами не спростовується, суд приходить до висновку, що вона потребує матеріальної допомоги з боку [PERSON] , При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З наданих позивачем документів, не підтверджується той факт, що його матеріальне становище погіршилось, навпаки 28.09.2019 року ним було придбано та зареєстровано транспортний засіб «Фольксваген Пасат», який він придбав виключно для потреб роботи, про що зазначено у відповіді на відзив. Разом з тим вказуючи, що ніде не працює та має мінливий дохід. В той самий час з наявних довідок Соснівського відділу ДВС м.Черкаси вбачається, що позивачем допускаються заборгованості по виплаті аліментів. Позивачем не вказано обставини, які істотно змінили його життя. Так він вказує, що на його утриманні перебуває неповнолітня [PERSON] , [INFO] та те, що ані він, ані його дружина не працевлаштовані офіційно. Проте, до позову не додано жодних доказів, які б свідчили про його дохід або його відсутність, про отримання соціальних допомог. Відсутні будь-які довідки з центру зайнятості населення, які б свідчили про його облік як безробітного. Доводів та доказів на підтвердження своїх вимог позивачем, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було. Належних і допустимих доказів, які б підтверджували погіршення матеріального становища також не надано. Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів суд виходить з того, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Судом, також, прийнято до уваги, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем в позовній заяві, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню. Враховуючи те, що позивач працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дочки не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), позиції Верховного Суду України, а саме Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та висновком об`єднаної палати Касаційного цивільного суду щодо застосування норм права, викладеним у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача дружини та другої дитини, яку він утримує, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому відмовляє в задоволенні позову. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Та згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed