Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до Біловодського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача про стягнення недоотриманої пенсії, компенсації втрати частини доходів, посилаючись на наступне. Чоловік позивача [PERSON] помер [INFO] в м. Зімогір`я Слов`яносербського району Луганської області. Через стан здоров`я та похилий вік він не мав можливості виїхати з окупованої території та був незаконно позбавлений можливості отримувати належну йому пенсію, яка є його власністю з квітня 2017 року по 09 березня 2019 року. Представник позивача 18 лютого 2020 року звернувся зі скаргою до відповідача в якій наполягав на виплаті суми спадку з урахуванням компенсації. Згідно відповіді на скаргу розмір пенсії складає 67\~199, 03 гривень, своєї провини у невиплаті пенсії відповідач не визнає. Вказує, що відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати нарахованої померлому і неправомірно не виплаченої йому за життя разом з компенсацією частини пенсії, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача. Зазначає, що тим самим відповідач порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі, тобто стягнення її на користь позивача. Позивач вважає дії відповідача незаконними, тому просить: - стягнути з Біловодського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області на її користь суму недоотриманої пенсії померлого [PERSON] у розмірі 67\~199,03 грн; - стягнути з Біловодського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області на її користь компенсацію втрати частини доходу померлого [PERSON] відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2010 № 159 з травня року по 09.03.2019, виходячи з повної суми заборгованості по пенсії. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вимог не визнає та заперечує проти них, з огляду на наступне. Загальне право на одержання особою сум пенсії, які належали спадкодавцеві визначено ст. 1227 Цивільного кодексу України, в якій зазначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Але, сам порядок та умови здійснення виплати членам сім`ї недоотриманої пенсії померлого пенсіонера встановлено спеціальним законодавством. У ст. 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 за № 1058-1V (далі за текстом - Закон № 1058) визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 Закону № 1058, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Якщо зазначена сума пенсії протягом шестимісячного строку залишилась неотриманою, то вона входить до складу спадщини. Тобто, умовами для отримання недоотриманої пенсії померлого для членів сім`ї є спільне проживання з померлим або, незалежно від факту спільного проживання, перебування їх на утриманні. Підтвердження цих умов здійснюється лише документально. В разі неможливості документального підтвердження з будь-яких причин, то зазначені факти встановлюються в судовому порядку. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. З 09 березня 2019 року (дата смерті [PERSON] ) до теперішнього часу позивач та її законний представник не звертались до Управління з приводу отримання недотриманої пенсії померлого чоловіка. Будь-яких документів не надавали, у тому числі і свідоцтво про право на спадщину. Саме право позивача на спадщину у вигляді недоотриманої пенсії, яке виникло після спливу шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, відповідач не заперечує. За умови його належного документального оформлення відповідно до вимог ст. 1269 і ст. 1297 ЦК України та подання до Управління відповідних документів, зазначених у п. 2.26 Порядку № 22-1, відповідач вважає за можливе здійснення виплати недоотриманої пенсії померлого [PERSON] з урахуванням норм ст. 46 Закону № 1058 не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Щодо твердження позивача про порушення його права власності, яке полягає, на думку позивача, в неправомірному утримуванні Управлінням належного йому спадкового майна у вигляді суми недоотриманої пенсії, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до нього, зазначає що до теперішнього часу позивачем належним чином не було юридично доведено факту належності саме йому права власності на недоотриману пенсію померлого. Через недоведеність протягом шести місяців з часу відкриття спадщини факту спільного проживання з померлим за його житія або перебування позивача на утриманні у померлого чоловіка (як то передбачено ст. 52 Закону № 1058) та не оформлення свідоцтва про право на спадщину після спливу зазначеного шестимісячного терміну (як то передбачено ст. 1269 ЦК України), вважає, що і на теперішній час позивачем не оформлено належним чином право власності на недоотриману пенсію. Вказує, що дана обставина вказує на хибність такого твердження з боку позивача про неправомірність дій Управління. Стосовно вимоги позивача щодо стягнення з Управління компенсації втрати частини доходу померлого, відповідач зазначає наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Стаття 2 цього ж Закону встановлює, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші. З аналізу зазначеної статті вбачається, що компенсація втрати частини доходу здійснюється в разі порушення строку виплати лише нарахованих сум доходів громадян, а не будь-яких інших. Аналогічні обставини викладено і в Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 № 159. Згідно інформації Центральної бази даних одержувачів пенсій, датою останнього нарахування пенсійних виплат [PERSON] є 04.03.2017. Також, останнім місяцем здійснення пенсійних виплат є березень 2017 року. Тобто, нараховані суми пенсії були своєчасно виплачено пенсіонеру. Звідси вбачається, що підстави для проведення розрахунку та виплата позивачу такої компенсації відсутні. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, просили справу розглядати без їхньої участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. [PERSON] помер [INFO] в м. Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.10.2019 /а.с.-4/. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 13.08.1971 вбачається, що позивач [PERSON] та померлий [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі /а.с.-03/. Із роз`яснення приватного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори Бутакової І.Г. від 18.11.2019 № 459/01-16 йдеться, що до нотаріуса звернулась [PERSON] з питань оформлення спадкових прав після смерті її чоловіка [PERSON] , та приватним нотаріусом було надано роз`яснення заявнику, що ні факту подання заяви про прийняття спадщини у зазначений законом строк, ні факту реєстрації за однією адресою спадкоємцем з померлим не має, тому вона є такою, що не прийняла спадщину. Рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини /а.с. 05/. Представник позивача 18 лютого 2020 року звернувся зі скаргою до відповідача в якій просив надати інформацію про розмір недоотриманої пенсії померлого [PERSON] та розрахувати розмір компенсації відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2010 № 159 /а.с. 06/. На її скаргу управлінням відповідача було роз`яснено порядок звернення за виплатою недоотриманої пенсії померлого та вказано про можливість отримати суму недоотриманої пенсії померлого чоловіка в порядку спадкування, надавши свідоцтво про право на спадщину. Зазначено, що в даному випадку нарахування компенсації не здійснюється, розмір недоотриманої пенсії становить 67\~199,03 грн. /а.с.7/. У [PERSON] сума заборгованості за період з 01.04.2017 по 31.03.2019 складає 67\~199,03 грн., що підтверджується довідкою Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області №3999/03-18 від 10.04.2020 /а.с.35/. Відповідно до\~ст. 1227 ЦК України\~суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно ст. 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 за № 1058-ІV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 Закону № 1058, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Якщо зазначена сума пенсії протягом шестимісячного строку залишилась неотриманою, то вона входить до складу спадщини. Тобто, умовами для отримання недоотриманої пенсії померлого для членів сім`ї є спільне проживання з померлим або незалежно від факту спільного проживання, перебування їх на утриманні. Підтвердження цих умов здійснюється лише документально. В разі неможливості документального підтвердження з будь-яких причин, то зазначені факти встановлюються в судовому порядку. Як вже було зазначено, зміст\~ст. 1227 ЦК України\~у взаємозв`язку із\~ст. 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування \~слід розуміти таким чином, що суми пенсії які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, в першу чергу передаються членам його сім`ї, а лише у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тобто, такі суми пенсії протягом 6 місяців після смерті пенсіонера не входять до складу спадщини і можуть бути отримані членами його сім`ї в порядку ст. 52 вищевказаного Закону. Проте, в разі спливу цього шестимісячного строку та відсутності звернень членів сім`ї щодо отримання пенсії\~такі суми пенсії включаються до складу спадщини і розподіляються між спадкоємцями в порядку, встановленому\~ЦК України, а отже на такі суми пенсії може бути отримане свідоцтво про право на спадщину. Позивачем та\~його представником\~не було\~доведено,\~що у\~них відсутні\~умови для\~одержання в\~нотаріальній конторі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину стосовно\~будь-яких\~сум пенсії. Згідно із абзацом 2 пункту 23 постанови Пленуму\~ВСУ від\~30.05.2008\~року №\~7 за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Отже, оскільки в судовому засідання встановлено, що позивач та її представник не зверталися до відповідача з приводу отримання недоотриманої пенсії померлого [PERSON] протягом шести місяців з дня відкриття спадщини та не надавали свідоцтво про право на спадщину у вигляді недоотриманої пенсії, яке виникло після спливу шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, то суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про стягнення з Біловодського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь позивача суми недоотриманої пенсії померлого [PERSON] у розмірі 67\~199,03 грн. слід відмовити. Що стосується позовної вимоги щодо стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходу померлого [PERSON] , то, оскільки вона є похідною від вимоги про стягнення суми недоотриманої пенсії померлого [PERSON] у розмірі 67\~199,03 грн. в задоволенні якої було відмовлено, вона також не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.. 136 ЦПК України, позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Згідно ст.. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судовий збір стягується с позивача, однак, суд, враховуючи майновій стан позивача,

Outcome: dismissed