Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

06.05.2021 в суд подано зазначений позов з таким обґрунтуванням вимог. Позивачка з 01.08.2002 по 09.04.2021 працювала в Міжгірському закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1 прибиральницею школи. Наказом № 10-к від 09.04.2021 зазначеного закладу освіти позивачка звільнена з роботи у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників відповідно до п.1 ч.1 статті 40 КзпП України. Позивачка вважає звільнення з роботи неправомірним, бо мала переважне право на залишення на роботі, а відповідач мав можливість перевести її на іншу роботу. Відповідач вручив позивачці повідомлення про наступне вивільнення за два місяці до звільнення. Не надавши порівняльний аналіз щодо наявності переважного права залишення на роботі серед відповідних працівників. Відповідачі в день звільнення видали позивачці трудову книжку і перерахували на її рахунок 8317 грн. розрахунку, однак не виплатили всіх сум, належних при звільнення, зокрема заробітну плату за листопад і грудень 2020. 15.04.2021 відповідач видав позивачці копію наказу про звільнення, а 26.04.2021 перерахував позивачці 5250 гривень заборгованої заробітної плати, ймовірно за листопад і грудень 2020. Позивач також зазначила, що відповідач не повідомив її про нараховані суми, які були належні у зв`язку із звільненням з роботи, а тому вона з всіх вищезазначених питань 26.04.2021 письмово звернулась до відповідача надати письмову відповідь, однак відповіді не отримала. В справі винесено такі процесуальні рішення: - згідно ухвали від 07.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; - згідно ухвали від 01.06.2021 задоволено клопотання сторони позивача і витребувано з Міжгірського ЗССО І-ІІІ ст. № 1 та відділу освіти , молоді та культури виконкому Міжгірської селищної ради докази; - згідно ухвали від 01.06.2021 постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін; -згідно ухвали від 08.06.2021 задоволено клопотання сторони позивача і витребувано у відповідача між гірського ЗЗСО І-ІІІ ст. № 1 додаткові докази. Позивач і його представник позов підтримали повністю і просять суд скасувати наказ № 10-к Міжгірського ЗЗСО І-ІІІ ст. від 09.04.2021 про звільнення позивача з роботи; поновити позивача на попередній роботі; стягнути з відповідачів середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку із звільненням з 09.04.2021 по час вирішення справи; стягнути з відповідачів середній заробіток за час затримки виплати належних сум при звільненні з 09.04.2021 по день вирішення справи. Позивач під час судового розгляду 14.07.2021 подав заяву про збільшення позовних вимог про стягнення з відповідачів не виплачену при звільненні частину компенсації за невикористану відпустку в сумі 2017, 01 грн., яку уточнив заявою від 04.08.2021 до суми 829 грн. 09 коп. з доданням письмового розрахунку уточнених вимог. Відповідач Міжгірський ЗЗСО І-ІІІ ст. № 1 позовні вимоги в частині поновлення на роботі позивача заперечив повністю на основі такого обґрунтування позиції. Внаслідок реформи у зв`язку з об`єднанням територіальних громад зазначений заклад середньої освіти був реорганізований (перейменований та підпорядкований Міжгірській селищній раді). Відділ освіти Міжгірської селищної ради 04.02.2021 видав наказ № 5 від 04.02.2021 «Про скорочення штату працівників» і доведення до закладу, що в зв`язку з цим буде на 50 % заробітну плату технічним працівникам на 2021 рік. 08.02.2021 керівництвом закладу освіти було зібрано всіх прибиральників службових приміщень і ознайомлено із наказом № 09 від 05.02.2021 «Про скорочення чисельності прибиральників службових приміщень» і кожному вручено повідомлення про заплановане скорочення чисельності працівників, а також запропоновано передати комісії з розгляду питання щодо скорочення чисельності працівників документи для визначення переважного права в залишенні на роботі. Наказом відділу освіти № 10 від 12.02.2021 «Про скорочення чисельності працівників» було передбачено скорочення штату працівників на 50 %. На нараді директорів закладів освіти Міжгірської селищної ради було уточнено штати технічних працівників, які почнуть діяти після скорочення чисельності працівників. Для Міжгірського ЗЗСО І-ІІІ ст. № 1 було доведено 4 оклади (штатні одиниці) прибиральників службових приміщень. 01.03.2021 на підсумковому засіданні комісії з розгляду питання переважного права залишення на роботі у зв`язку із скороченням чисельності працівників з участю директора закладу було розглянуто подані документи комісії і складено акт, за яким порівняно продуктивність праці прибиральників за відомостями в журналі перевірки санітарного стану ( якість прибирання за балами), дисциплінарні стягнення заохочення, кількість відпусток без збереження заробітної плати. З урахуванням працівників (прибиральників), які звільнились з роботи після оголошення про скорочення, працівників, яким було надано перевагу щодо залишення на роботі за рівної продуктивності праці - на підставах , передбачених статтею 42 КзпП України згідно поданих ними документів, було визначено , що звільненню у зв`язку з скороченням чисельності прибиральників школи підлягає позивач , яка мала нижчу якість прибирання у порівнянні з тими працівниками , яким за цією категорією надано перевагу, і відсутність переваг перед іншими працівниками, які залишені на роботі, - за підставами, передбаченими в трудовому законодавстві при рівній кваліфікації і продуктивності праці. Всім працівникам, а також позивачці того ж дня було оголошено, що звільнення відбудеться 09.04.2021 і цього дня буде видано трудову книжку та наказ про звільнення. Однак позивач 09.04.2021 забрала трудову книжку, а копію наказу відмовилась отримати і прийшла за ним 15.04.2021. Представник відповідача закладу освіти також у судовому засіданні визнав, що в технічних працівників школи мала місце заборгованість заробітної плати за половину листопада і за грудень 2020 року, яку відділ освіти Міжгірської селищної ради виплатив із запізненням, яку було погашено у період скорочення працівників та їх звільнення. Відповідач відділ освіти, молоді і спорту та культури виконкому Міжгірської селищної ради письмових позицій чи заперечень на позов не подали. Цей відповідач і його представник були належно повідомленими про розгляд справи по суті в судовому засіданні, про що є підтвердження в справі. Неявка представника зазначеного відповідача в судове засідання не є перешкодою для вирішення справи по суті з винесенням остаточного рішення, бо таке відповідає положенням статті 223 ЦПК України. Встановлені судом обставини. Позивач [PERSON] з 01.08.2002 працювала в Міжгірській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 прибиральником. У січні 2021 рішенням Міжгірської селищної ради № 694 від 21.01.2021 затверджено статут Міжгірського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1. За статутом цей заклад освіти належить до комунальної власності і засновником його є Міжгірська селищна рада. Заклад освіти є юридичною особою, однак обслуговується централізованою бухгалтерією відділу освіти і підпорядковується Відділу освіти, сім`ї, молоді і спорту та культури Міжгірської селищної ради (надалі Відділ освіти). Статутом передбачено: права й обов`язки працівників допоміжного персоналу регулюються трудовим законодавством, правилами внутрішнього трудового розпорядку закладу освіти, посадовими інструкціями (п.3.18); штатний розпис закладу освіти встановлюється відповідно до діючих нормативних документів, прийняття та звільнення з роботи педагогів та господарсько-обслуговуючого персоналу закладу освіти здійснюється директором згідно з чинним законодавством (п.4.4). Згідно наказу № 5 від 04.02.2021 начальника Відділу освіти Міжгірської селищної ради «Про скорочення працівників» було приписано керівникам закладів освіти внести зміни до штатного розпису працівників, привівши їх у відповідність до реального фінансування та скоротити кількість технічних працівників (прибиральників) на 50 %, а також провести звільнення працівників згідно п.1 статті 40 КзпП України . Згідно із наказом № 09 від 05.02.2021 директора Міжгірського ЗЗСО І-ІІІ ст. № 1 «Про скорочення чисельності прибиральників службових приміщень» визначено : 05.02.2021 створити комісію в закладі з розгляду питання щодо скорочення чисельності працівників; з 09.04.2021 скоротити в штатному розписі 50 % посад прибиральників службових приміщень та звільнити з роботи працівників, які не будуть мати переважного права на залишення на роботі; доручено заступнику директора з адміністративно-господарської роботи до 09.02.2021 вручити всім прибиральникам службових приміщень закладу совіти повідомлення про можливе розірвання з ними трудових договорів; до 09.02.2021 подати в районний центр зайнятості населення звіт про заплановане вивільнення працівників. Згідно із наказом № 10 від 05.02.2021 директора зазначеного закладу освіти створено комісію з розгляду питання щодо скорочення чисельності працівників з дорученням комісії зібрати по кожному працівнику інформацію для визначення переважного права залишення на роботі, провести опитування педагогів закладу щодо якості прибирання в закріплених класних приміщеннях. Зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників для визначення серед них тих, хто має переважне право залишитись на роботі. Згідно акту від 11.02.2021 комісія зазначеного закладу освіти (всього п`ять осіб) зафіксували нестримне реагування прибиральника [PERSON] на справедливі зауваження по недоліках у роботі. Згідно з наказом № 10 від 12.02.2021 Відділу освіти керівникам закладів освіти Міжгірської селищної ради приписано внести зміни до штатного розпису працівників, привівши їх у відповідність до реального фінансування та скоротити кількість технічних працівників на 50 % і звільнити їх у відповідність до вимог діючого законодавства. Згідно з відомістю реєстрації поданих документів комісії зазначеного закладу освіти для розгляду питання щодо скорочення чисельності працівників подано документи прибиральниками службових приміщень (всього 4 осіб). Позивача [PERSON] в цьому списку не зафіксовано. Згідно з узагальненням результатів роботи комісії з розгляду питання щодо скорочення чисельності працівників станом на 01.03.2021 зафіксовано показники роботи прибиральників службових приміщень закладу освіти (всього 7 осіб), а саме: з визначенням балів за якість прибирання по п`яти бальній оцінці за період з 03.09.2020 по 09.04.2021; реакції на зауваження по роботі; перебування на тривалому лікуванні; наявність 2 і більше утриманців згідно поданих документів; безперервний стаж роботи в закладі. Згідно акту № 1 від 01.03.2021 комісією закладу визначено переважне право на залишення на роботі у зв`язку із скороченням чисельності працівників таким працівникам (прибиральникам) : - за показником вищої продуктивності праці та кваліфікації - [PERSON] , [PERSON] стаття 42 ч.1 КзпП України; - за показником згідно з ч.2 статті 42 КзпП України - [PERSON] , [PERSON] . Цим же актом визначено, що не мають переважного права на залишення на роботі за ч.2 статті 42 КзпП України - [PERSON] , [PERSON] (позивач), [PERSON] . Згідно із наказом директора закладу освіти № від 09.04.2021 [PERSON] (позивача) звільнено з роботи прибиральника службових приміщень з 09.04.2021 у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників за п. 1 статт1 40 КзпП України. Цим же наказом доручено бухгалтерії Відділу освіти виплатити [PERSON] вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку та провести з нею повний розрахунок згідно чинного законодавства. Актом зборів прибиральників працівників закладу освіти від 09.04.2021 (всього підписів від 6 осіб) зафіксовано доповідь керівника закладу освіти (директора [PERSON] ) про таке: оголошено накази присутнім прибиральникам службових приміщень школи ( всього 7 осіб) про тих прибиральників , які продовжать роботу в закладу і про тих прибиральників, які звільнені 09.04.2021 у зв`язку із скороченням, в тому числі й позивачці [PERSON] . На цих зборах також зафіксовано оголошення про вручення трудових книжок та копій наказів про звільнення, а також роз`яснено запитання [PERSON] чому віддано перевагу в залишенні на роботі [PERSON] в порівнянні з [PERSON] . Згідно довідки Міжгірського районного комітету профспілки працівників освіти і науки [PERSON] не перебувала членом зазначеної профспілкової організації. В справі також встановлено, що відповідач Відділ освіти не виконав належно ухвалу суду щодо подання в справу довідки та обґрунтованого розрахунку компенсації [PERSON] виплат у зв`язку із звільненням за невикористану щорічну відпустку, а також не надав детальний письмовий розрахунок щодо нарахованої компенсації [PERSON] у зв`язку із звільненням . У зв`язку з цією обставиною суд визнав належним доказом детальний письмовий розрахунок компенсації невикористаної відпустки [PERSON] , складений нею і її представником за збільшеними уточненими позовними вимогами (заява про це зазначена вище). Висновки суду і їх обґрунтування. Статтею 40 ч.1 п.1 КзпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі, зокрема й реорганізації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення із зазначеної підстави допускається , якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (ч.2 статті 40 КзпП України). Статтею 42 КзпП України передбачено: при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби. 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України. Згідно з статтею 49-2 КзпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільнення працівників у випадках змінив організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві ,в установі та організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю , а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі та організації працівник на власний розсуд звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Оцінивши зміст позовних вимог, подані в справу докази, доводи сторін і їх представників, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про поновлення ї на роботі не підлягають задоволенню з огляду на таке. У відповідача дійсно мали місце зміни в організації діяльності і праці, що призвели до скорочення чисельності штату і працівників. Зокрема, освітній заклад у зв`язку із утворенням нових територіальних громад в Україні, Закарпатській області, а також ліквідацією Міжгірського району і місцевого органу державної влади - Міжгірської РДА і її структурних підрозділів (районного відділу освіти), - зазнав перепідпорядкування і перейменування. Зокрема, відповідно до вимог закону «Про загальну середню освіту» Міжгірський загальний заклад середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1 віднесений до закладів освіти комунальної форми власності Міжгірської селищної ради і підпорядкований відділу освіти, сім`ї, молоді і спорту та культури виконкому Міжгірської селищної ради. Рішенням власника та його уповноваженого органу в закладі освіти скорочено чисельність і штат технічних працівників, зокрема і прибиральників службових приміщень на 50 %. Це рішення прийнято у зв`язку з відсутністю фінансування і доведено до відома для виконання керівнику закладу освіти. З обставин справи видно, що керівник закладу освіти зазначене рішення довів до відома працівників, яких воно стосується, персонально кожного попередив письмовим повідомленням про можливе наступне вивільнення із зазначеної підстави за два місяці. Відповідач заклад освіти також ужив заходів до виконання вимог законодавства про працю щодо порядку вивільнення працівників з ініціативи адміністрації з метою дотримання їх прав. Зокрема, керівник відповідача створив комісії для вивчення і вирішення питання переважного права залишення на роботі, запропонував працівникам надати документи на ствердження пільг, передбачених законом, і узагальнив необхідну інформацію щодо продуктивності праці прибиральників службових приміщень та визначив пріоритетне право залишення працівників на роботі з цієї підстави. Поданими в справу доказами встановлено, що відповідач, виходячи з категорії працівників, до яких закон не містить вимоги щодо кваліфікації чи рівня освіти , - в цій частині визначав пріоритетне право на залишення на роботі за працівниками, які мали вищу продуктивність праці за показником кращої роботи, тобто якості прибирання приміщень та дотримання санітарного стану в освітньому закладі. Таке рішення відповідача є правильним, бо воно відповідає вимогам статей 1, 42 ч.1 КзпП України. Адже завданням законодавства про працю є регулювання трудових відносин всіх працівників на основі сприяння зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищення ефективності суспільного виробництва, зміцнення трудової дисципліни. Саме для виконання зазначених завдань законодавець надав роботодавцю право відібрати кращих працівників за ознакою вищої продуктивності праці при рівній кваліфікації. Це право є пріоритетним і не може бути підданим ревізії. З матеріалів справи видно, що відповідач заклад освіти з восьми прибиральників відібрав за ознакою вищої продуктивності праці тільки двох осіб. Позивача не було визнано працівником, який має вищу продуктивність праці у порівнянні з цими працівниками і віднесено до категорії решти працівників, які мають умовно рівні показники якості роботи. Відповідач здійснював оцінку роботи прибиральників школи на підставі розпорядження № 1 від 25.08.2020 «Про санітарний стан школи в 2020-2021 рр.. посадової інструкції прибиральника службових приміщень закладу освіти, яка затверджена наказом начальника районного відділу освіти № 228 від 14.08.2007 і директором школи та доведена під розписку до відома виконавця (позивача [PERSON] ), журналом перевірки санітарного стану в навчальних корпусах освітнього закладу, розпочатого 03.09.2020. Заперечення сторони позивача щодо цих доказів на предмет їх допустимості і достовірності суд відхиляє і такі визнає необґрунтованими. Суд вважає, що відповідач як заклад освіти на виконання вимог законодавства щодо належної організації навчального процесу, роботи і функціонування закладу освіти на виконання завдань, покладених законами «Про освіту», «Про загальну середню освіту» і створення необхідних для цього умов, - має право приймати внутрішні акти і документи, тобто контролювати санітарний стан в освітньому закладі, організовувати контроль за роботою відповідних працівників. При визначенні переважного права залишення на роботі згідно з положеннями статті 42 ч.2 КзпП України відповідач надав перевагу таким прибиральникам [PERSON] ( має на утриманні троє дітей , в тому числі двоє неповнолітніх, одну дитину з інвалідністю, працює в закладі освіти 21 рік), [PERSON] ( працює в закладі освіти з 01.03.2002). Отже, цим працівникам надано перевагу згідно з положеннями статті 42 ч.2 пункти 1-3 КзпП України , тобто сімейним особам при наявності двох і більше утриманців, працівникам з тривалим безперервним стажем у даному закладі освіти). Зазначені працівники мають більший безперервний стаж роботи в закладі освіти ніж позивач. Підстави переважного залишення їх на роботі відповідач довів відповідними довідками про склад сім`ї, трудовий стаж. Отже, суд не встановив порушень трудового законодавства при вирішенні питання переважного права залишення на роботі. Суд також відхиляє доводи сторони позивача про те, що відповідач неналежно попереджував позивача про наступне вивільнення з роботи, бо таке твердження є надуманим. Адже позивачка в судовому засіданні визнала, що вона була присутня на зборах працівників, де всіх попереджували про скорочення працівників-прибиральників і наступне звільнення, які проводились 08.02.2021. Позивачка також додала до позову письмове повідомлення від 08.02.2021 № 29, яке підписане керівником закладу освіти. В цьому документі йдеться про посилання на наказ відділу освіти і освітнього закладу щодо скорочення штату і вивільнення працівників (зазначені вище), роз`яснення про переважене право залишення на роботі і наступне вивільнення 09.04.2021, повідомлення про те, що вакантних посад, які б відповідали кваліфікації та освітньому рівню позивача, заклад освіти не має. Викладення зазначеного попередження письмово із заголовком повідомлення не є порушенням вимог закону. Адже складення попередження про наступне вивільнення працівника у формі письмового повідомлення, письмового попередження чи в іншій формі (листа, акту) не має значення для виконання вимог статті 49-2 ч.1 КзпП України. З огляду на викладене, суд дійшов переконання, що відповідачем не порушено права позивача у зв`язку із звільненням з роботи на підставі статті 40 п.1 КзпП України. Інші вимоги позивача в частині стягнення компенсацій втраченого заробітку у зв`язку з неналежним розрахунком при звільненні , підлягають частковому задоволенню,виходячи з такого обґрунтування. Відповідач Відділ освіти надав у справу довідку про те, що позивачу було нараховано і виплачено заробітну плату з квітня 2020 по 31.03.2021, а також надав розрахунковий лист про нарахування і виплату через касу позивачці 8317 грн. 43 коп. розрахунку при звільненні в квітні 2021, зазначивши суму 2423, 12 грн. компенсації за невикористану відпустку, заробітну плату за квітень і вихідну допомогу. Натомість цей відповідач надав на вимогу суду довідку про те, що позивачу у зв`язку із звільненням начислено грошову компенсацію в сумі 2423 грн. 12 коп. за 14 календарних днів невикористаної щорічної відпустки з посиланням на те, що за попередні роки [PERSON] основна щорічна відпустка нараховувалась і виплачувалась у повному обсязі. Натомість відповідач не надав підтверджень розрахунку періоду, за який визначено позивачу тільки 14 календарних днів компенсації, а також дату останнього використання відпустки позивачем у 2020 році та кількості днів використаної відпустки позивачем перед звільненням, тобто повний і детальний розрахунок цієї компенсації. Відповідач також не надав дату видачу розрахунку позивачу у зв`язку із звільненням чи дату перерахування коштів на особистий картковий рахунок у банку, належний позивачу. Стаття 116 КзпП України передбачає, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сумм. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Позивач оспорює компенсацію за невикористану відпустку і надав письмовий розрахунок такої, а саме: щорічна відпустка позивача становить 24 календарних дні. За період з 01.07.2020 по 09.04.2021 - 18,8 днів, тобто 277 днів х 24 дні : 354 дні року (за виключенням святкових і неробочих днів). За такий період компенсація має становити 172,99 грн. х 18.8 днів = 3252,21 грн. Натомість відповідач відділ освіти виплатив позивачу суму компесації 2423 грн. 12 коп. Недорахована і не виплачена сума становить 829 грн. 09 коп. Зазначений письмовий розрахунок позивача відповідачі не заперечили і не спростували жодним належним доказом, у тому числі й на вимогу суду. З огляду на викладене, у зв`язку з порушенням вимог статті 116 КзпП України є підстави частково задовольнити вимоги позивача щодо нарахування і стягнення з відповідача відділу освіти , який здійснює фінансування відповідача закладу освіти і покласти на нього відповідальність передбачену статтею 117 КзпП за затримку розрахунку при звільненні з урахуванням того , що між сторонами виник спір про розміри належних звільненому працівникові сум, які власник або уповноважений ним орган повинен сплатити звільненому працівникові в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника (стаття 117 ч.2 КзпП України). Розмір компенсації розраховується судом з наступного: середньоденний заробіток позивача згідно з довідкою відповідача становить 173, 08 грн.; з дати звільнення позивача до дати ухвалення цього судового рішення кількість робочих днів становила 78. За весь цей період: 78 днів х 173,08 грн. (середньоденний заробіток) = 13500 грн. 24 коп. Оскільки між сторонами виник спір щодо розміру цієї компенсації, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 117 ч.2 КзпП України і визначити розмір компенсації до стягнення частково в сумі 6000 грн., що відповідає розміру однієї місячної заробітної плати позивача, який передував звільненню. Такий висновок суду ґрунтується на засадах розумності, достатності і справедливості з урахуванням суми, яка визначена недорахованою і не виплаченою (829 грн., 09 коп.) Таким чином, присудженню підлягає загальна сума 6829 грн. 09 коп. Суд вважає безпідставними вимоги позивача нарахувати і стягнути з відповідача також компенсацію за затримку виплати позивачу заробітної плати за листопад (частина) і за грудень 2020, оскільки ці вимоги є не доведеними належними доказами. Зокрема, позивач не зазначила ні в письмових, ні в усних поясненнях ( в обґрунтуванні позовної заяви) і не надала жодного доказу про те, які суми заробітку були заборговані за листопад 2020 і коли саме виплачено цей борг за датою, яка сума заборгованої зарплати за грудень 2020 і коли саме виплачено цей борг за датою. Позивач також не зверталась із зазначеного приводу із скаргою до органу Державної інспекції праці, а також не надала власного розрахунку відповідних сум. Судові витрати у виді судового збору у відповідності до положень закону «Про судовий збір» і статті 141 ч.1 ЦПК України за ставкою в сумі 908 грн. підлягають стягненню з відповідача, до якого задоволено частково вимоги, тобто до відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконкому Міжгірської селищної ради, оскільки позивач за пільгою, передбаченою законом, не оплачував позов судовим збором. Інших судових витрат у справі не має.

Outcome: partial