Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

07.08.2020 заявник звернулася до Марківського районного суду Луганської області з заявою, в якій просила встановити факт, що трудова книжка серії [NUMBER] , яка заповнена російською мовою від 26.09.1977 на ім`я " [PERSON] " дійсно належить [PERSON] . На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при досягненні пенсійного віку почала збирати документи необхідні для призначення пенсії за віком. Під час перевірки наданих нею документів працівниками Марківського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області було виявлено, що на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки серії [NUMBER] , яка заповнена російською мовою від 26.09.1977, на першій сторінці маються виправлення , а саме по-батькові написане російською мовою « [PERSON] » закреслено та написано російською мовою « [PERSON] » та здійснений наступний запис російською мовою: «Исправленому на [PERSON] и 1960 г. верить», який завірений начальником ВК [PERSON] та проставлена печатка відділу кадрів Державного медичного інституту, що є порушенням вимог як чинної на той час Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої Постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 р. № 162, так і діючої на даний час Інструкції про Порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою Наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України від 29.07.1993 р. № 58. Встановлення даного факту необхідне їй для призначення пенсії за віком. Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися надали заяву про розгляд справи без їх присутності, на задоволенні заяви наполягають (а.с.21). Представник заінтересованої особи - Марківське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Луганської області, у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. До початку розгляду справи, через канцелярію суду, було подано клопотання про розгляд справи без участі представника управління (а.с.22-23). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що заявник має труднощі в оформленні пенсії за віком, оскільки маються виправлення в написанні її по-батькові в трудовій книжці. Предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту належності правовстановлюючого документу на підставі ст. 315 ЦПК України. Так, за положеннями п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Алчевським МВ УМВС України в Луганській області 26.06.1998 на ім`я [PERSON] , [INFO] прізвище, ім`я та по батькові якої російською мовою вказано « [PERSON] » дата народження вказана « [INFO] » (а.с.4). Відповідно п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-VI від 20 листопада 2012 року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера Марківським відділенням МДПІ 28.05.2003 заявнику присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.5). В свідоцтві про народження [NUMBER] , виданого 02.06.1960 (а.с.6) та в свідоцтві про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 21.05.1983 (а.с.6) зазначені дошлюбне прізвище заявника російською мовою « [PERSON] » і шлюбне « [PERSON] » , ім`я та по-батькові « [PERSON] » та дата народження « [INFO] ». Правильність по-батькові заявника російською мовою підтверджується також дипломом про освіту, свідоцтвом про проходження підвищення кваліфікації до диплому, посвідченням про проходження атестації по своєму фаху, в яких збігаються її прізвище, ім`я, по-батькові ( а.с.9-11). В той же час, у трудовій книжці серії [NUMBER] , яка заповнена російською мовою від 26.09.1977, на першій сторінці маються виправлення , а саме по-батькові написане російською мовою « [PERSON] » закреслено та написано російською мовою « [PERSON] » та здійснений наступний запис російською мовою: «Исправленому на [PERSON] и 1960 г. верить», який завірений начальником ВК [PERSON] та проставлена печатка відділу кадрів (а.с.7-8). При цьому всі інші дані, щодо зазначення її імені, по-батькові та року народження в цих документах збігаються. Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для призначення пенсії, а можливість внести зміни в правовстановлюючий документ в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні дослідженими доказами достовірно встановлено, що трудова книжка серії [NUMBER] , яка заповнена російською мовою від 26.09.1977 на ім`я " [PERSON] " належить саме [PERSON] . Судові витрати на підставі ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved