Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: трикімнатну житлову квартиру, загальною площею 63,40 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], право власності на яку, належить [PERSON], яке здійснити у спосіб, передбачений ст. ст. 39, 41 Закону України «Про іпотеку», шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону за початковою ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності на час проведення таких прилюдних торгів для задоволення кредиторських вимог АТ «Укрексімбанк», який має вищий пріоритет щодо вказаного нерухомого майна, у сумі 33267914,64 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтував наступним: між АТ «Укрексімбанк» та ПВП «Квадро» 30.12.2005 року укладено кредитну угоду № 6805К114 (для відновлювальної кредитної лінії). В забезпечення виконання кредитного договору 30.12.2005 року між Банком та [PERSON] укладено іпотечний договір № 6805Z271. Іпотекою за цим договором забезпечуються всі вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: трикімнатна житлова квартира, загальною площею 63,40 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], право власності на яку, належить [PERSON]. Згідно умов договору іпотеки у разі невиконання ПВП «Квадро» умов Кредитного договору, Банк має право в судовому порядку стягнути суму заборгованості та звернути стягнення на предмет іпотеки. В порушення умов Кредитного договору ПВП «Квадро» від своєчасного виконання зобов'язань ухиляється, в тому числі по своєчасній сплаті процентів, пені та інших нарахувань. В результаті чого, рішенням Господарського суду м. Києва від 28.12.2012 року задоволено позовні вимоги АТ «Укрексімбанк» до ПВП «Квадро» про стягнення заборгованості за Кредитною угодою № 6805К114 від 30.12.2005 року. За таких обставин, оскільки ПВП «Квадро» порушив умови Кредитного договору, Банк відповідно до умов Іпотечного договору та ст. ст. 33-35 ЗУ «Про іпотеку» набув право звернути стягнення на предмет іпотеки. Банк вирахував станом на 13.03.2014 року загальну суму вимог до ПВП «Квадро», а отже і до [PERSON], в розмірі 33372914,64 грн. Тому, просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача повністю наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні повністю заперечувала проти задоволення позову. Зокрема, не заперечувала проти наявності зазначеної у позові Банком заборгованості по Кредитному договору ПВП «Квадро» перед позивачем через неналежне виконання зобов'язань позичальником. Не заперечувала і дійсності іпотечного договору між Банком та її довірителькою, проте зазначила, що на даний час позивач вже скористався одним із способів захисту свого порушеного права, передбаченого Іпотечним договором та ЗУ «Про іпотеку». Так, через невиконання ПВП «Квадро» зобов'язань перед Банком за Кредитним договором, останній звернувся до нотаріуса Харківського міського нотаріального округу за вчиненням виконавчого напису, а саме про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], що належить іпотекодавцю [PERSON], оскільки вимога іпотекодержателя залишена без задоволення. Виконавчим написом від 02.09.2010 року запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири задовольнити вимоги Банку. Вказаний виконавчий напис є чинним та перебуває на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГУЮ у Харківській області. Таким чином, згідно умов Іпотечної угоди, ЗУ «Про іпотеку» [PERSON] має відповідати перед Банком за всіма зобов'язаннями ПВП «Квадро» за Кредитним договором, проте лише в межах коштів, отриманих в результаті звернення стягнення на квартиру шляхом її реалізації в рамках виконавчого провадження, але не більше. Позивач скористався своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки, а не реалізація на сьогодні квартири не має правового значення. Крім того, загальна сума боргу також стягнення за рішенням Господарського суду, тобто позивач вже скористався всіма можливими способами захисту свого порушеного права. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: зокрема судом встановлено та не оспорюється сторонами, що між АТ «Укрексімбанк» та ПВП «Квадро» 30.12.2005 року укладено кредитну угоду № 6805К114 (для відновлювальної кредитної лінії) з лімітом 11250000,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 26.12.2007 року. В забезпечення виконання кредитного договору 30.12.2005 року між Банком та [PERSON] укладено іпотечний договір № 6805Z271. Іпотекою за цим договором забезпечуються всі вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: трикімнатна житлова квартира, загальною площею 63,40 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], право власності на яку належить [PERSON]. Через невиконання ПВП «Квадро» зобов'язань по Кредитному договору Банк звернувся до суду, в результаті чого, рішенням Господарського суду м. Києва від 28.12.2012 року задоволено позовні вимоги АТ «Укрексімбанк» до ПВП «Квадро» про стягнення заборгованості за Кредитною угодою № 6805К114 від 30.12.2005 року на загальну суму 30015874,94 грн. (а.с.40-41). Крім того, з тих самих підстав 02.09.2010 року АТ «Укрексімбанк» одержав вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу (а.с.86) через невиконання ПВП «Квадро» своїх зобов'язань перед Банком. Вказаним виконавчим написом звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], що належить іпотекодавцю [PERSON], оскільки вимога іпотекодержателя залишена без задоволення. Зокрема, запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири задовольнити вимоги Банку. Вказаний виконавчий напис є чинним та перебуває на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГУЮ у Харківській області (а.с.87-91). Відповідно до п.2.1.11., п.2.1.14 Іпотечного договору іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою за кредитним договором, а якщо вимога не буде задоволена, достроково звернути стягнення на Предмет іпотеки. Відповідно до п.1.1. Іпотечного договору іпотекою забезпечуються всі вимоги АТ «Укрексімбанк» до ПВП «Квадро», що випливають з Кредитної угоди. Частиною 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказана норма знайшла відображенняі у Іпотечному договорі, де у п.1.6., а в п.2.1.5. цього Договору передбачена можливість задовольнити в повному обсязі вимоги, що випливають з Кредитного договору на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, пеню, неустойку і витрати зі зверненням стягнення на предмет іпотеки. Частиною 3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено здійснення звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист порушеного права може здійснюватися і відповідно до ст. 18 ЦК України шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом. Позивач скористався правами, наданими йому законодавством. По-перше, за рішенням Господарського суду стягнув суму заборгованості за Кредитним договором з ПВП «Квадро», по-друге, отримав виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, судом встановлено, що на день розгляду справи у суді про звернення стягнення на предмет іпотеки позивач вже має рішення суду про стягнення грошових коштів, а також виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, які наразі перебувають на примусовому виконанні у виконавчій служби. Іншими словами, позивач вже захистив свої порушені права, а отже, вести мову про подвійне звернення стягнення на предмет іпотеки, процедура реалізації якого ще триває, вести не можна. Права позивача не порушені, а тому і підстав для подання вказаного позову і його задоволення суд не вбачає. Позивачеві слід роз'яснити, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту, тобто, до повного та реального виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором до ПВП «Квадро» можуть застосовуватися такі штрафні санкції за рішенням суду на підставі окремого позову в іншому судовому провадженні. У разі звернення кредитодавця до суду після вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки з вимогою про стягнення кредитної заборгованості суд має з'ясувати питання про виконання виконавчого напису і з урахуванням цього вирішити спір на підставі чинного законодавства та умов кредитного договору. Господарський суд, ухвалюючи своє рішення від 28.12.2012 року про стягнення з ПВП «Квадро» на користь Банку суму боргу за Кредитним договором, врахував, що на той момент виконавчий напис було ще не виконано. Таким чином, відповідно до ст.ст. 1, 11 Закону України "Про іпотеку" іпотекодавець, відповідачка у справі, є майновим поручителем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) видом забезпечення виконання зобов'язання, тому норми, що регулюють поруку (статті 553 - 559 ЦК), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки, у даному випадку квартирою. У зв'язку із цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК не передбачена. Процедура звернення на предмет іпотеки за виконавчим написом нотаріуса триває, він не повернутий стягувачеві, а отже, після продажу квартири з отриманих коштів від реалізації будуть погашені боргові зобов'язання ПВП «Квадро» перед Банком в межах вартості квартири і не більше. Якщо ж сума, отримана від реалізації буде більшою за 105000 грн., як вказано у виконавчому написі, це ще не означає, що різниця буде повернута іпотекодавцеві, оскільки, як вказано в Іпотечному договорі і у ЗУ «Про іпотеку», іпотекодавець відповідає перед Банком в межах всієї суми боргу за кредитом позичальника, а на сьогодні вказаний борг складає 33372914,64 грн. Враховуючи викладене, суд не знаходить законних та обґрунтованих підстав для задоволення позову, оскільки права позивача не порушені, а, навпаки, вже захищенні рішенням суду та виконавчим написом нотаріуса, що перебувають на примусовому виконанні в органах виконавчої служби. В порядку ст. 88 ЦПК України суд залишає понесені судові витрати за позивачем.

Outcome: dismissed