Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Харківгаз Збут» про захист прав споживача. Позов мотивований тим, що він ( [PERSON] ) є споживачем природного газу, одержує послуги постачання природного газу на підставі заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 03.02.2017 року, укладеного з відповідачем на основі типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕП від 30.09.205 № 2500. Згідно з постановою Кабінету міністрів України № 758 від 01.10.2015 року, якою було затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період) на період з 1 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року (включно) діяли граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів, диференційовані залежно від виду та місячних обсягів використання природного газу, в розмірі, визначеному постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 3 березня 2015 року № 583, а саме: 1) для індивідуального опалення або комплексно (індивідуальне опалення, приготування їжі та/або підігрів води): за обсяг, використаний до 1200 куб. метрів природного газу (включно) за період з 1 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року (включно) - 3,6 грн. за 1 куб. м; 2) для приготування їжі та/або підігріву води за обсяг, використаний понад 1200 куб. метрів природного газу -7,188 грн. за 1куб.м; Постановою Кабінету міністрів України від 27.04.2016 № 315 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 р. №758» з 1 травня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) було затверджено нові рівні цін природного газу, в тому числі діяла гранична роздрібна ціна на природний газ для побутових споживачів у розмірі 6,879 грн. за 1 куб. м. Оскільки у період з 31.03.2017 по 19.10.2018 Кабінетом міністрів України не приймалися інші рішення про затвердження іншої ціни на природний газ для побутових споживачів, у зазначений період йому постачався газ за ціною 6,879 грн. за 1 куб. м. При цьому ним щомісячно було спожито менше, ніж 200 куб.м природного газу, за який ним сплачено 4903,41 грн., та отримано субсидії на суму 5525,44 грн. Вказує, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2019 року №826/9665/16, яке набуло законної сили, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 року № 758" з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016 року. У зв`язку із цим ним (позивачем) 06.11.2019 року на адресу ТОВ «Харківгаз Збут» було подано заяву щодо здійснення перерахунку за спожитий газ у період з 03.02.2017 по 01.11.2018, повернувши зайво сплачені грошові кошти або врахувати їх в якості переплати у рахунок майбутніх платежів, однак йому було відмовлено відповідачем у здійсненні зазначеного перерахунку. У зв`язку із зазначеним позивач вважає, що ТОВ «Харківгаз Збут» невиконанням своїх зобов`язань порушило його права як споживача, тому повинно відшкодувати йому матеріальну шкоду в сумі 4903,41 грн. та спричинену моральну шкоду, яка полягає в ігноруванні його звернення щодо перерахунку за спожитий газ, втраті нормальних життєвих зв`язків, що потягло розлад здоров`я. Позивач просить: визнати неправомірними дії ТОВ «Харківгаз Збут» щодо нездійснення перерахунку за спожитий ним та членами його сім`ї газ у період з 03.02.2017 по 01.11.2018, повернувши йому зайво сплачені грошові кошти, або врахувати їх в якості переплати у рахунок майбутніх платежів; зобов`язати ТОВ «Харківгаз Збут» здійснити перерахунок за спожитий ним та членами його сім`ї газ у період з 03.02.2017 по 01.11.2018, повернувши йому зайво сплачені грошові кошти, або врахувати їх в якості переплати у рахунок майбутніх платежів; стягнути з ТОВ «Харківгаз Збут» на його( [PERSON] ) користь 4903,41 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області Ковригіним О.С. від 31.01.2020 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом [PERSON] . У відзиві на позовну заяву [PERSON] представник ТОВ «Харківгаз Збут» просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів у період з 1 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року, за період з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року та за період з 1 травня 2016 року по 31 березня 2017 року встановлювалися окремими рішеннями Кабінету міністрів України. Постановою Кабінету міністрів України, від 30.03.2016 № 234 до Положення № 758 були внесені чергові зміни та зазначено, що починаючи з 1 квітня 2016 року до окремого рішення встановлювалася єдина уніфікована ціна за 1 куб.м природного газу незалежно від способу його використання у розмірі 7,188 грн. Прийнятою Кабінетом міністрів України постановою від 27.04.2016 № 315 продовжено практику встановлення єдиної уніфікованої ціни на природний газ для побутових споживачів без диференціації залежно від виду та обсягу його використання. Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 19.10.2018 року № 867 Положення №758 втратило чинність, а відповідно втратила чинність, зокрема постанова КМУ № 315, яку подалі визнано протиправною та нечинною рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 року. Зазначеним рішенням суду не зобов`язано ні Кабінет міністрів України. ні учасників ринку природного газу здійснити перерахунки чи внести зміни до господарських договорів. Крім того, за результатом визнання постанови КМУ № 315 нечинною є застосування змісту Положення № 758 в редакції, яка діяла до її прийняття, а саме в редакції постанови КМУ від 30.03.206 року № 234, відповідно до якої з 1 квітня 2016 року встановлювалася єдина уніфікована ціна за 1 куб.м природного газу незалежно від способу його використання у розмірі 7,188 грн. До наступного часу Кабінет міністрів України не ухвалював інших рішень на встановлення цін на природний газ та не ініціював проведення перерахунку вартості спожитого газу населенням Харківської області. На звернення ТОВ «Харківгаз Збут» до НАК «Нафтогаз України» як постачальника природного газу для задоволення потреб побутових споживачів щодо проведення перерахунку у зв`язку з визнанням протиправною та нечинною постанови КМУ № 315, НАК «Нафтогаз України» проінформував, що договори на постачання природного газу на 2016 рік виконані і припинили свою дію, зміна ціни в договорі відповідно до ч.3 ст. 632 ЦК України не допускається. В запереченнях на відзив на позов [PERSON] зазначив, що зверненням ТОВ «Харківгаз Збут» до НАК «Нафтогаз України» щодо проведення перерахунку у зв`язку з визнанням протиправною та нечинною постанови КМУ № 315, по суті визнав правомірність його позовних вимог. Протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи від 17.08. 2020 року у зв`язку із звільненням судді [PERSON] зазначена цивільна справа передана в провадження судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімову І.В. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімова І.В. від 19.08.2020 року цивільна справа прийнята до свого провадження, а ухвалою цього ж суду від 23.09.2020 року справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. До суду надійшли заяви позивача [PERSON] та представника відповідача ТОВ «Харківгаз Збут» про розгляд справи за їх відсутністю, із зазначенням того, що свої правові позиції у справі її учасники підтримують за вищевказаними підставами. Перевіривши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування квартири НАТ 671545 від 02 лютого2016 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.21-22). Як вбачається з підписаної [PERSON] заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 03.02.2016 року позивач одержує послуги з постачання природного газу на підставі договору про надання послуг з газопостачання укладеного з відповідачем на основі типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕП від 30.09.2015 № 2500 (а.с. 18-20). Функціонування ринку природного газу в Україні врегульовано Законами України «Про ринок природного газу», «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Правилами постачання природного газу (далі - Правила), затвердженими Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, Кодексом газорозподільних систем, постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників», Тимчасовим положенням про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 2016 року № 46 та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Згідно з п.17 ч.3 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» Постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року затверджено Правила постачання природного газу(далі -Правила), якими врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] як на підставу своїх вимог посилався на те, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2019 року №826/9665/16, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 року № 758» з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016року. Оскільки у період з 31.03.2017 по 19.10.2018 Кабінетом міністрів України не приймалися інші рішення про затвердження іншої ціни на природний газ для побутових споживачів, у зазначений період йому постачався газ за ціною 6,879 грн. за 1 куб. м. При цьому ним щомісячно було спожито менше, ніж 200 куб.м природного газу, за який ним сплачено 4903,41 грн., та отримано субсидії на суму 5525,44 грн. (а.с. 5-6). Зазначені позивачем суми щомісячної сплати за користування газом та наданої субсидії узгоджуються з розрахунками, зазначеними у відповіді ТОВ «Харківгаз Збут» від 13.08.2019 № 61705-Ав-13842-0819 на звернення [PERSON] (а.с.24). [PERSON] вважає, що оскільки підстава, на якій відповідачем набуті сплачені ним кошти в сумі 4903,41 грн., відпали, ці кошти є безпідставно набуті ТОВ «Харківгаз Збут», а відмова останнього у здійсненні перерахунку за спожитий ним та членами його сім`ї газ у період з 03.02.2017 по 01.11.2018, є неправомірними та порушують його права як споживача послуг з газопостачання. Суд не може погодитися з такими доводами позивача з огляду на наступне. В період з 01 жовтня 2015 року до 01 квітня 2017 року діяло Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затверджене Постановою КМУ № 758 від 01 жовтня 2015 року. 27 квітня 2016 року КМУ прийняв Постанову № 315 «Про внесення змін до Постанови КМУ від 01 жовтня 2015 року № 758», якою з 01 травня 2016 року затверджена: гранична роздрібна ціна за природний газ для побутового споживача в розмірі 6,879 грн за 1 метр кубічний та формула її розрахунку; ціна продажу природного газу Національною компанією «Нафтогаз України» постачальникам природнього газу для потреб населення на рівні імпортного паритету в розмірі 4,942 за 1 метр кубічний. До прийняття Постави № 315 з 01 жовтня 2015 року діяли граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів, диференційовані залежно від виду та обсягів використання природнього газу, а саме: 1) для приготування їжі та/або підігріву води -7,188 грн за 1 метр кубічний;2) для індивідуального опалення або комплексного використання (індивідуальне опалення, приготування їжі та/або підігріву води) -7,188 грн за 1 метр кубічний, крім обсягів до 1200 метрів кубічних, що використані за період з 01 жовтня 2015 року по 31 жовтня 2016 року (включно) за ціною 3, 60 грн за 1 метр кубічний. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2019 року у справі № 826/9665/16, залишеним в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року, була визнана протиправною та нечинною Постанова КМУ України від 27 квітня 2016 року № 315 «Про внесення змін до Постанови КМУ від 01 жовтня 2015 року № 758 з моменту її прийняття. Постанова № 315 діяла виключно в період з 30 квітня 2016 року до 01 листопада 2018 року та вносила зміни в пункти 13 та 13-1 Постанови № 768 від 01 жовтня 2015 року. Ухвалення судового рішення про визнання нечинною з моменту прийняття Постанови № 315 означає, що до правовідносин, які діяли в період з 30 квітня 2016 року до 01 листопада 2018 року, слід застосовувати пункти 13 та 13-1 Постанови № 758 в редакції, що діяла до 30 квітня 2016 року, які передбачають наступне: з 1 жовтня 2015 року діють граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів, диференційовані залежно від виду та обсягу використання природного газу. В розмірі визначеному постановою НКРЕКП від 03 березня 2015 року № 583, а саме: 1) для приготування їжі та/або підігріву води - 7,188 грн за 1 метр кубічний; 2) для індивідуального опалення або комплексного використання (індивідуальне опалення, приготування їжі, та/або підігріву води) -7,188 грн за 1 метр кубічний, крім обсягів до 1200 м. кубічних, що використані за період з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року ( включно), за ціною 3, 60 грн за 1 метр кубічний. Граничні роздрібні ціни за природний газ для побутових споживачів у період з 1 травня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) встановлюється окремим рішенням Кабінету міністрів України. Між тим, станом на час розгляду даної справи відсутнє окреме рішення Кабінету міністрів України, яким би визначались ціна природного газу протягом спірного періоду. Після скасування Постанови КМУ № 315 від 27.04.2016 року для розрахунку вартості газу необхідно застосовувати ціну в редакції Постанови КМУ № 234 від 30.03.2016 року, якою вносились зміни до постанови КМУ № 768, а саме 7,1888 за 1 м. куб., оскільки постанова КМУ № 234 від 30.03.2016 р не має обмежень щодо її застосування у часі та діяла до втрати чинності Постановою КМУ № 758. Враховуючи, що на час скасування Постанови № 315 відсутня інформація про ціну природного газу для потреб побутових споживачів в період з 03 лютого 2016 року по 01 листопада 2018 року, а тому розрахунок позивача про перерахунок оплати за спожитий газ не можна вважати обґрунтованим. Крім того слід зазначити, що пільгова гранична роздрібна ціна на природній газ, який використовується населенням для індивідуального опалення або комплексного ( індивідуальне опалення, приготування їжі та /або підігрів води), в розмірі 3,60 грн за 1 метр кубічний у разі використання до 1200 метрів кубічних природного газу ( включно), була встановлена виключно на період з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року ( п. 13 Постанови КМУ № 758 від 01.10.2015 р). Рішенням Окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року була визнана протиправною та нечинною лише Постанова КМУ від 27.04.2016 р № 315, якою вносились зміни до постанови КМУ від 01 жовтня 2015 року № 758. З 01 жовтня 2017 року Постанова КМУ від 01 жовтня 2015 року № 758 втратила чинність на підставі Постанови КМУ № 187 від 22.03.2017 р. «Про затвердження Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу». Тобто визнана протиправною та нечинною Постанова КМУ № 315 від 27.04.2016 року поширювала свою дію у часі не пізніше ніж до 01 квітня 2017 року. У зв`язку із чим суд вважає, що [PERSON] відповідно до вимог ст.ст. 12, 76-81 ЦПК України не надано доказів того, що ТОВ «Харківгаз Збут» безпідставно отримав кошти за спожитий газ, оскільки розрахунки позивача не відповідають тарифам, що діяли у спірному періоді. Також, судом враховано, що відповідно до Типового договору розподілу газу, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2498, саме на оператора ГРМ покладено обов`язок здійснювати перерахунок об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу по об`єкту споживача відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та сплачувати компенсацію споживачу у разі невідповідності якості природного газу на межі балансової належності об`єкта споживча параметрам, визначеним Кодексом газорозподільних систем (пп.8 п.7.1 розділ VІI Типового договору розподілу газу). Таким чином, оператор ГРМ веде облік та визначає об`єм спожитого позивачем природного газу, в тому числі, із застосуванням коефіцієнту приведення природного газу до стандартних умов, і доводить ці показники до постачальника ТОВ «Харківгаз Збут», який у свою чергу лише обраховує вартість зазначених оператором ГРМ спожитих позивачем об`ємів газу згідно встановлених НКРЕКП тарифів для населення. Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. За змістом статті 21 цього Закону права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення. Відповідно до пунктів 3, 4, 7 частини першої статті 21 Закону № 1023-XII крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином. Виниклі між сторонами правовідносини є договірними, однак позивачем договір із постачання природного газу не оспорювався та недійсним чи нечинним не визнавався. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачем також не доведений й факт спричинення йому відповідачем моральної шкоди, яка полягає в ігноруванні звернення щодо перерахунку за спожитий газ, втраті нормальних життєвих зв`язків та потягло розлад здоров`я. Оскільки суд відмовляє у задоволенні вимог, заявлених [PERSON] , який відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, судові витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладаються на рахунок держави.

Outcome: dismissed