Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі з 07 квітня 2009 року зареєстрована відповідачка - її дочка [PERSON], яка з вересня 2014 року не проживає у зазначеній квартирі, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні житла. У квартирі не знаходиться ніяких особистих речей відповідачки. Просила визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не зявилась, наддала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. За викладених обставин, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22 травня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області, зареєстрованого в реєстрі за №2091 встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (стара назва пр. Ілліча, пр.Бойко) в м.Маріуполі. З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (стара назва пр. Ілліча, пр.Бойко) в м.Маріуполі, а отже, наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що повязані з володінням та користуванням цим майном. Відповідно до особового рахунку №45463, виданого Житлово-комунальним підприємством по ремонту й експлуатації житлового фонду Іллічівського району м.Маріуполя вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивачка [PERSON] та відповідачка по справі [PERSON] Згідно акту, складеного 01 червня 2016 року уповноваженою особою Житлово-комунального підприємства по ремонту й експлуатації житлового фонду Іллічівського району м.Маріуполя встановлено, що [PERSON] зареєстрована в [INFO], однак з 2013 року не проживає. На момент перевірки особистих речей [PERSON] в квартирі не виявлено. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачка не проживає в [INFO] понад один рік, вона втратила право користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved