Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

У лютому 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що 18 вересня 2013 року в м.Києві з вини [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. У зв'язку з чим автомобіль Lexus, державний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження. При визначенні розміру завданої шкоди відповідно до вимог закону був залучений аварійний комісар, за послуги якого було сплачено 490 грн. Розмір завданих збитків власнику цього автомобіля становить 4933,72 грн., що було виплачено потерпілому, тому МТСБ набуло право регресу до винної особи. У добровільному порядку відповідач збитки не відшкодував. Тому при зверненні до суду позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. Всього просив стягнути з відповідача витрати в розмірі 5423,72 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. позовні вимоги підтримав. Просив суд задоволити позов. У судове засідання відповідач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву та просив суд врахувати при розгляді справи, що на час ДТП він мав чинний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. У судове засідання представник ПрАТ «СК «Добробут» не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи встановлено, що 18 вересня 2013 року в м. Києві при виїзді з пр. Литовського на вул. Саперно-Слобідську, керуючи автомобілем Крайслер, державний номерний знак [NUMBER], не був уважним на перехресті з рівнозначних доріг не надав дорогу автомобілю Daewoo, державний номерний знак [NUMBER], який наближався праворуч, внаслідок чого з ним сталось зіткнення, після чого автомобіль Daewoo, державний номерний знак [NUMBER], відкинуло в припаркований автомобіль з державним номерним знаком АА 7747 СР, що призвело до пошкодження трьох транспортних засобів. Своїми діями порушив п.п. 2.3,1б, 16.12 ПДР України. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. [PERSON] звернулась до МТСБ України із заявою про настання страхового випадку. 10 жовтня 2012 року [PERSON] отримала поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/9782728, а саме на автомобіль Lexus, державний номерний знак [NUMBER]. Згідно звіту № 341 від 11 жовтня 2013 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Lexus, державний номерний знак [NUMBER], в результаті пошкодження при ДТП складала 5920,46 грн. 17 грудня 2013 року до МТСБ України надійшла заява [PERSON] про відшкодування йому завданої шкоди особою, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Для визначення матеріального збитку МТСБ України понесло додаткові витрати за проведення експертного дослідження, зробленого ФОП [PERSON] в розмірі 490 грн. Відповідно до наказу № 816 від 11 лютого 2014 року МТСБ України було виплачено [PERSON] відшкодування в розмірі 4933,72 грн. На підтвердження проведення виплати [PERSON] позивачем надано суду платіжне доручення за № 1/1-21757 від 11 лютого 2014 року. За ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року МТСБ України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб визначених у ст. 13.1 Закону. У ст. 1.6 вищевказаного Закону власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власники або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. На підтвердження того, що відповідач [PERSON] на час ДТП не мав полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та як наслідок пред'явлення до нього позову на підставі п.38.2 ст. 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивачем не надано суду належних та допустимих доказів цим обставинам. На спростування доводів позивача, відповідач [PERSON] надав суду поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АВ/1358237, укладений 25 грудня 2012 року з ПрАТ «СК Добробут». Відповідно до даного полісу забезпечений транспортний засіб - автомобіль Chrysler, державний номерний знак [NUMBER], строк дії договору з 26 грудня 2012 року по 25 грудня 2013 року. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду доказів того, що на час ДТП відповідач [PERSON] не мав полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або даний поліс є недійсним, тощо, тому вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування на підставі п.38.2, не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed