Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

05.02.2016 року Служба у справах дітей Марківської райдержадміністрації в інтересах малолітньої [PERSON] звернулась до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила наступне. [PERSON] є матір'ю малолітньої доньки [PERSON],[INFO]. Відповідачка постійно проживає на території Сичанської сільської ради Марківського району ,незаміжня,ніде не працює та немає бажання працювати, веденням домашнього господарства не займається. Схильна до вживання спиртних напоїв . Не виконує батьківських обов'язків ,донька та вона сама знаходиться в неохайному вигляді. Помешкання, в якому вони проживають знаходиться в непридатному для проживання стані , відсутні шибки у вікнах,зруйнований фундамент будівлі ,дах будинку пошкоджений ,який протікає , господарські будівлі розібрані та знаходяться в непридатному стані для утримання сільського господарства .На протязі 3-х місяців було відключено електропостачання із-за несплати, газове опалення відсутнє,а пічне знаходиться у непридатному стані (відсутня частина плити для обігріву ,що загрожує життю та здоров'ю дитини ,відсутня дверцята на пічці). Засобів особистої гігієни немає,у дитини відсутнє ліжко,іграшки,куточок для проведення дозвілля. Відсутні умови для купання дитини. Коштів для придбання продуктів харчування та всього необхідного для утримання малолітньої дитини немає. Згідно характеристики Сичанської сільської ради Марківського району ,актів обстеження житлово-побутових умов складених службою у справах дітей від 19.03.2015 року,16.04.2015 року,18.09.2015 року,23.11.2015 року ,22.12.2015 року встановлено,що [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов'язків . Відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї доньки ,не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. [PERSON] має рідних брата [PERSON] та сестру [PERSON],які не мають можливості забрати на виховання її малолітню доньку. 30.11.2015 року [PERSON] було написано заяву на тимчасове влаштування її доньки, [PERSON], [INFO], до сім'ї та вона зобов'язалася протягом місяця облаштувати будинок та створити умови для проживання. Згідно наказу №61 начальника служби у справах дітей Марківської райдержадміністрації від 01.12.2015 року малолітню [PERSON],[INFO], було тимчасово влаштовано до сім'ї [PERSON] та [PERSON] . 22 грудня 2015 року повторно було обстежено житлово-побутові умові [PERSON] де встановлено,що повернути дитину матері неможливо в зв'язку з незадовільними житлово-побутовими умовами . Станом на 03.02.2016 року відповідачка жодного разу не звернулася до служби у справах дітей щодо повернення доньки до родини,не цікавилася її долею та здоров'ям. У судовому засіданні представники позивача [PERSON],[PERSON] підтримали заявлені вимоги в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні пред'явленому позову та просили позовні вимоги задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні 07.04.2016 року позовні вимоги не визнала,просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на своє бажання виховувати дитину , та пообіцяла надати суду докази , які підтвердять покращені нею житлові умови , але ж у подальшому від явок в судове засідання ухиляється , хоча належним чином була повідомлена, тому суд вважає за необхідне розглянути справу у її відсутність. Представник третьої особи,Сичанська сільська рада Марківського району ,надали заяву про розгляд справи у відсутность представника , позовні вимоги підтримують в повному обсязі(а.с.29). Суд, вислухавши пояснення представників позивачів, відповідачкуу судовому засіданні 07.04.2016 року а , дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності зі ст.151 СК України, батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК У відповідності зі ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. У відповідності зі ст.15 Закону України "Про охорону дитинства", дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. У відповідності зі ст.8 Конвенції про права дитини спілкування з дітьми може залежати від віку, стану здоров'я дитини, поводження батьків і інших істотних обставин. У випадку перешкоди в такому спілкуванні батьки можуть звернутися в органи опіки й піклування або суд. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітньої доньки [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Відповідачка постійно проживає на території Сичаської сільської ради Марківського району ,незаміжня,ніде не працює і немає бажання працювати, веденням домашнього господарства не займається. Схильна до вживання спиртних напоїв . Не виконує батьківських обов'язків ,донька та вона сама знаходиться в неохайному вигляді. Помешкання в якому вони проживають знаходяться в непридатному для проживання стані ,відсутні шибки у вікнах,зруйнований фундамент будівлі ,дах будинку пошкоджений ,який протікає , господарські будівлі розібрані та знаходяться в непридатному стані для утримання сільського господарства . На протязі 3-х місяців було відключено електропостачання із-за несплати, газове опалення відсутнє,а пічне знаходиться у непридатному стані (відсутня частина плити для обігріву ,що загрожує життю та здоров'ю дитини ,відсутня дверцята на пічці). Засобів особистої гігієни немає,у дитини відсутнє ліжко,іграшки,куточок для проведення дозвілля.Відсутні умови для купання дитини.Коштів для придбання продуктів харчування та всього необхідного для утримання малолітньої дитини немає, усі вищевказані обставини підтверджувалися у судовому засіданні поясненнями представників позивачів та актами обстеження житлово-побутових умов, складених службою у справах дітей від 19.03.2015 року,16.04.2015 року,18.09.2015 року,23.11.2015 року ,22.12.2015 року (а.с.10-14), крім того характеристикою Сичанської сільської ради Марківського району(а.с.5 зворотна сторона),що вказує на те, що [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов'язків . Відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї доньки ,не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. [PERSON] має рідних брата [PERSON] та сестру [PERSON],які не мають можливості забрати на виховання її малолітню доньку(а.с.6 зворотна сторона -7). 30.11.2015 року [PERSON] було написано заяву на тимчасове влаштування її доньки, [PERSON], [INFO], до сім'ї та вона зобов'язалася протягом місяця облаштувати будинок та створити умови для проживання(а.с.8). Згідно наказу №61 начальника служби у справах дітей Марківської райдержадміністрації від 01.12.2015 року малолітню [PERSON],[INFO], було тимчасово влаштовано до сім'ї [PERSON] та [PERSON](а.с.5) . 22 грудня 2015 року повторно було обстежено житлово-побутові умові [PERSON] де встановлено,що повернути дитину матері неможливо в зв'язку з незадовільними житлово-побутовими умовами (а.с.14). Станом на 03.02.2016 року відповідачка жодного разу не звернулася до служби у справах дітей щодо повернення доньки до родини,не цікавилася її долею та здоров'ям. Відповідно до Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року проголошено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, а також що дитині мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вона могла повністю покласти на себе зобов'язання в рамках суспільства, визнано, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку служби у справах дітей Марківської райдержадміністрації Луганської області від 05.01.2016 року доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] до її малолітньої доньки [PERSON], оскільки вона не має змоги належним чином піклуватися про фізичний,розумовий та духовний розвиток дитини , виховувати її належним чином та забезпечити її всім необхідним для повноцінного проживання (а.с.2а). Суд дослідивши всі обставини у справі, погоджується із висновком служби у справах дітей Марківської райдержадміністрації Луганської області від 05.01.2016 року , оскільки він є обґрунтованим та прийнятим після ретельного дослідження всіх обставин справи. Таким чином , оцінивши докази по справі, суд приходить висновку ,що відповідач [PERSON] повністю відсторонилася від виконання свого батьківського обов'язку по вихованню дитини ,тривалий час не утримує її , не виховує та не цікавиться життям , здоров'ям та розвитком дитини ,не створила для доньки належні умови для проживання , що у тому числі було підтверджено її поведінкою у ході судового розгляду , фактично усунення від дитини, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. При поданні позову позивача звільнено від сплати судового збору у сумі 551,20 гривень , а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь держави .

Outcome: approved