Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до АС «Чернігів - 1» про відшкодування матеріальної шкоди за вартість придбаних квитків в розмірі 391 грн та моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що являється вдовою інваліда ІІ групи з 28.05.2004 року, ліквідатора 1 категорії внаслідок аварії на ЧАЕС, має посвідчення вдови від 12.12.2012 року. Відповідно до ч.2 ст. 20 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що пільги, передбачені вказаним законом поширюються на дружину померлого громадянина, віднесеного до категорії 1 , смерть яких пов»язана з Чорнобильською катастрофою. Однак, відповідач порушив її право на безкоштовний проїзд на пільгових умовах, чим заподіяв матеріальну та моральну шкоду, яка виразилася у порушенні її прав на соціальний захист, заплямовано її честь і гідність. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив, що в листопаді 2015 року позивач вже зверталася з аналогічним позовом до АС Чернігів-1 про відшкодування їй вартості придбаних квитків і моральної шкоди . Рішенням суду їй було відмовлено і задоволенні позовних вимог . При зверненні в каси АС Чернігів-1 з вимогою надання їй пільгових квитків, позивачка надає посвідчення члена сім'ї загиблого ветерана війни. Однак, згідно п.9 розділу І Закону України № 76-VIII від 28.12.2014р. «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», з 01.06.2015р. в Законі України № 5551-ХП від 22.10.93 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виключено норму про безплатний проїзд членам сімей загиблих ветеранів війни автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також автобусами приміських і міжміських маршрутів, у тому числі внутрірайонних, внутрі- та міжобласних незалежно від відстані та місця проживання. Крім того, згідно Закону України N 796-ХІІ від 28.02.91 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» також не містить положень закону щодо надання пільг дружині померлого учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеного до І категорії, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, з приводу безоплатного користування автомобільним транспортом загального користування. Тому жодних порушень зі сторони працівників автостанції Чернігів-1 не встановлено. Більше того, АС Чернігів-1 не є юридичною особою та не може бути належним відповідачем по справі . Юридичною особою, до складу якої входить автостанція Чернігів-1 є Публічне акціонерне товариство «Чернігівське обласне підприємство автобусних станцій 17499», код 03119552, 14000, м. Чернігів, вул. Мстиславська, 57. В судовому засіданні судом позивачу було роз"яснено право на заміну неналежного позивача на належного або залучення останнього як співввідповідача, проте, позивач в категоричній формі заперечила та наполягала на розгляді позовних вимог до визначеного нею відповідача - АС Чернігів-1 . Розглядаючи справу відповідно до ст. 11 ЦПК України в межах позовних вимог до відповідача визначеного позивачем , суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 30 ЦПК України , сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи , а також держава. Автостанція Чернігів-1 не є юридичною особою, а входить до складу Публічного акціонерного товариства «Чернігівське обласне підприємство автобусних станцій 17499», код 03119552, 14000, м. Чернігів, вул. Мстиславська, 57. Отже, АС Чернігів-1 не є належним відповідачем по справі. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] має право на пільги встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, а також являється дружиною померлого учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеного до І категорії, що підтверджується посвідченнями серії С № 188326 від 09.02.2011 року та С № 188074 від 12.12.2012 року (а.с. 2, а.с.7 ). Як свідчать матеріали справи, [PERSON] неодноразово зверталася до відповідача з заявами про відшкодування вартості квитків, придбаних на АС «Чернігів - 1», у період після 01.06.2015 р , придбаних за проїзд автотранспортом, однак, їй було відмовлено (а.с. 44 52 ). Відповідно до п. 9 розділу І Закону України № 76-VIII від 28.12.2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», з 01.06.2015 року в Законі України № 5551-ХІІ від 22.10.93 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виключено норму про безоплатний проїзд членам сімей загиблих ветеранів війни автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також автобусами приміських і міжміських маршрутів, у тому числі внутрірайонних, внутрі та міжобласних, незалежно від відстані і місця проживання. Також, Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не передбачає надання пільг членам сім"ї померлого учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеного до І категорії, смерть якого пов»язана з Чорнобильською катастрофою, з приводу безоплатного користування автомобільним транспортом загального користування міжміських маршрутів. За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed