Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04.09.2020 року, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 5000 гривень до 2000 гривень, щомісяця, які стягувати з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позовна заява мотивована тим, що згідно з рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04.09.2020 року з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , 2015 року народження. Позивач працює приватним підприємцем, основним видом діяльності є роздрібна торгівля на ринках, від чого отримує дохід. У зв`язку з карантинними заходами позивач у значній мірі позбавлений можливості здійснювати відповідну діяльність, що призвело до істотного погіршення його матеріального становища, адже його дохід зменшився більше ніж у двічі. З огляду на це просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2021 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідач отримала 11.05.2021 року. 26.05.2021 року відповідачем подано відзив на позов у якому просила в задоволенні позову відмовити. Як підстави своїх заперечень наводить те, що Закарпатська область перебувала в червоній зоні з моменту винесення рішення про стягнення аліментів, тому дана обставина не може бути взята до уваги. Крім того позивачем не надано жодних доказів яким видом товарів здійснює торгівлю позивач, чи отримував він компенсацію від держави, та про надходження доходів від інших КВЕДів, які зазначені в нього в реєстрації ФОП, так -як КВЕД 46.9, 47.91, 96.09 не підпадали під дію карантинних заходів і особам, які мають право використовувати їх у своїй діяльності не заборонено здійснювати відповідну підприємницьку діяльність. Докази надані позивачем не є істотними та достатніми для зменшення розміру визначених судом аліментів. 18.11.2021 року відповідачем подано заяву в якій зазначила, що позовні вимоги не визнає повністю, заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволенню виходячи з наступного. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, зокрема і здійснювати витрати на дитину порівну. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від від 04.09.2020 року, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 5000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.3-5). Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що змінився його майновий стан, так як в нього зменшився обсяг прибутку від підприємницької діяльності. До матеріалів справи додано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2020 рік, згідно якого дохід [PERSON] за період з січня 2020 року по грудень 2020 року включно склав 78 645,00 гривень (а.с.9-10). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом удосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року №2037- ІІІ, було внесено зміни у Сімейний кодекс України. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Однак, позивачем не надано доказів значного погіршення матеріального становища. Посилання позивача на те, що з 12.03.2020 року постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» під час якого, через обмежувальні заходи, значною мірою зменшилися прибутки позивача як підприємця, що погіршило його матеріальне становище, не можуть бути взяті судом до уваги оскільки позивачем не наведено доказів того, що він не здійснював підприємницьку діяльність, а також щодо отримання ним одноразової компенсації суб`єктам господарювання, згідно ЗУ «Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1071-ІХ від 07.12.2021 року. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд звертає увагу, що підставою для зменшення раніше встановленого розміру аліментів є, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану. Тобто позивачем має бути доведено, що його матеріальний або сімейний стан з моменту встановлення судовим рішенням розміру аліментів до моменту звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів змінився на стільки, що унеможливлює сплату ним аліментів у раніше визначеному розмірі. Вирішуючи спір, суд враховує матеріальний стан позивача, також судом взято до уваги те, що позивачем надано докази про отримання доходу лише від здійснення підприємницької діяльності за КВЕД 47.89, при цьому не надано доказів отримання ним доходів від інших видів підприємницької діяльності, враховуючи заперечення відповідача, а також пріоритетність захисту прав дитини, а отже наведені позивачем обставини не є достатніми для зменшення встановленого рішенням суду розміру аліментів, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed