Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

У серпні 2021 року представник позивача - адвокат Федоренко В.С., звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати виконавчий напис, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 48703 від 20.05.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості в сумі 88 942,45 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 50 грн. таким, що не підлягає виконанню. Стягнути понесені судові витрати на користь позивача. В обґрунтування позову вказував, що 10.08.2021 року позивач отримала лист від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. з постановою про відкриття виконавчого провадження № 66397507 від 05.08.2021 року та постановою про арешт коштів боржника від 05.08.2021 року. З вказаних постанов їй стало відомо, що 20.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] заборгованості кредитним договором № 009-28262-171213 від 17.12.2013 року та плати за вчинення виконавчого напису, в загальному розмірі 88 992,45 грн. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис не відповідає вимогам закону, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше ніж три роки, а також відсутні підстави вважати про безспірність заборгованості. 17.08.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 03.09.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В матеріалах справи містяться відомості про отримання відповідачем і приватним виконавцем копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками. Надісланий судом на адресу приватного нотаріуса пакет документів повернувся на адресу суду неврученим адресату. Будь-яких інших заяв (заперечень) від учасників справи на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 17.12.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір шляхом погодження заяви № 009-28262-171213, відповідно до умов якої встановлено ліміт кредитної лінії в розмірі 65 000 грн. (частина 2. п. 2.3) Строк ліміту кредитної лінії становить 364 (календарних) дні (частина 2. п.2.4.) 20.05.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, реєстровий № 48703, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 009-28262-171213 від 17.12.2013 року в період з 29.05.2018 року по 15.10.2019 року в сумі 88 942,45 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 62 451,03 грн., простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом - 25 366,42 грн., заборгованість по пені - 1125 грн.; суми плати за вчинення виконавчого напису - 50 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 88 992,45 грн. На підставі вчиненого виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин Оксаною Степанівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.08.2021 року № 66397507 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 009-28262-171213 від 17.12.2013 року в розмірі 88 942,45 грн. Постановою від 05.08.2021 року про арешт коштів боржника приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. накладено арешт на грошові кошти боржника [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5, у якому Главою 16 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1 глави 16 цього Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 глави 16 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). За змістом оскаржуваного виконавчого напису, приватним нотаріусом констатовано про настання строку платежу за кредитним договором та прострочення платежів, при цьому період стягнення заборгованості з 29.05.2018 року по 15.10.2019 року. Разом з цим, строк ліміту кредитної лінії становить 364 дні за договором від 17.12.2013 року. Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, від 06.02.2019 року у справі № 175/4753/15-ц, яким роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім цього, вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус не врахував, що постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в судовому порядку визнана незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Наведене підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. У пункті 83 постанови від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Отже, нотаріус та відповідач, звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису, наведені вище обставини не з`ясували, тому суд дійшов висновку про доведеність вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 908 грн. за подання позову та 454 грн. заяви про забезпечення позову, всього 1 362 грн.

Outcome: approved