Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №9 по площі Польовій, 1/1 в м. Житомирі. Позов обґрунтовувався тим, що позивач являється власником спірної квартири, в якій також зареєстрований відповідач, однак останній фактично в ній не проживає більше чотирьох років. Посилаючись на ст. 319, 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України позивач вказувала, що реєстрація відповідача у спірному житлі порушує її права як власника квартири. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик в газеті "Житомирщина" №123-124 (20578) від 19 липня 2016 року (а.с. 30). Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири № 9 по площі Польовій, 1/1 у м. Житомирі на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.07.2015 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційним № 672371918101 (а.с. 11, 12, 15). Згідно довідки ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» від 11.10.2016 №2050 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно акту ТОВ «КК «КомЕнерго-Житомир» від 18.10.2016 р., складеного комісією у складі працівників [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за участі сусідів [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON] зареєстрований, але не проживає за адресою: м.Житомир, майдан Польовий, 1/1[ADDRESS] більше чотирьох років (а.с. 6). Стаття 41 Конституції України та стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплюють принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти. Стаття 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР передбачають право власника будинку (квартири) використовувати своє житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 156 Української РСР з врахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України тільки члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить йому, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не є співвласниками квартири №9 по площі Польовій, 1/1 у м. Житомирі, не проживає в вказаній квартирі більше встановленого законом строку, то суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування спірним житлом. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, в розмірі 551,20 грн. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 360 грн.

Outcome: approved