Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з даним позовом та з уточненим позовом до відповідачів, в якому просить суд поновити процесуальний строк для звернення до нотаріуса та до суду, визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] на строк 3 місяці після вступу рішення у законну силу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 15.10.2011 року померла його мати [PERSON] За життя мати з батьком [PERSON] в період шлюбу за спільні кошти придбали квартиру №80 за адресою: м.Полтава, вул..Примакова,8, гараж №19 в автогаражному колективі «Восход», що знаходиться за адресою м.Полтава, вул..Шилівська,36а, гараж №12, ряд №21 в автогаражному кооперативі «Супутник», що знаходиться за адресою м.Полтава вул..Фрунзе,152 а, автомобіль марки ВАЗ 2106 1991 року випуску, земельні ділянки, банківські вклади з належними виплатами та компенсаціями, та інше майно. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач, його батько [PERSON] та рідна сестра [PERSON] Крім того, спадкоємцями за законом є онуки померлої матері відповідачі [PERSON] та [PERSON], батько яких [PERSON] помер 04.06.2003 року. Після смерті матері позивач не мав змоги своєчасно подати заяву про прийняття спадщини, оскільки постійно працював за кордоном у Російській Федерації з 27.10.2010 року по середину січня 2016 року, що підтверджується довідками про постійне працевлаштування будівельником у ТОВ «Аутленд», патентами. Так, документи датовані 27.11.2012 року, 19.03.2014 року, 18.09.2015 року. Вказане є поважною причиною пропущення строку для прийняття спадщини, поновлення цього строку, та по цій же причині позивач не подав позовні заяви у трьохрічний строк до суду. Посилаючись на те, що проживав та працював у м.Москва з 27.10.2010 року по 25.01.2016 року, шестимісячний строк звернення до нотаріуса після смерті матері та трьохрічний строк звернення до суду пропустив з поважної причини, позивач [PERSON] просить позов задовольнити повністю. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, додатково пояснив, що позивач знав про смерть матері, був на її похоронах, але більш не приїздив на протязі 6 місяців, бо не мав змоги приїхати в Україну, оскільки безвиїзно працював в Росії. Звертався до нотаріальної контори, але йому відмовили, бо не було оригіналу свідоцтва про смерть. На похоронах батька позивач теж був 1 день. Просив позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що в 2011 році вона похоронила матір, брат був цілий тиждень вдома. Батько з ними домовився, що всі відмовляться від спадку на його користь, позивач теж погодився на це, спадщину ніхто не прийняв. Позивач неодноразово приїздив після смерті матері, бо йому кожні три місяці потрібно було перетинати кордон, і він не мав наміру подавати заяву на прийняття спадку. Просила відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, підтримав відповідача, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що коли померла баба він був неповнолітнім, на той момент він був згоден з дідом. Просив відмовити задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що позивач приїздив після смерті баби, тому без поважних причин пропустив строк на прийняття спадщини. Просила відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи до суду не зявився, третя особа надіслала листи, в яких просить справу розглядати у відсутність свого представника, при вирішенні покладається на розсуд суду. Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 1268 ЦК України\~передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1269 ЦК України\~врегульований порядок подання заяви про прийняття спадщини спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Так, ця особа має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Зазначена заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлений термін 6 місяців, що обчислюється з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, що пропустив термін для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, для подачі їм заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи наведене, правила ч.3\~ст.1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що 15.10.2011 року померла [PERSON] (а.с.5). За життя [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] придбали ряд нерухомого та рухомого майна. 26.02.2016 року [PERSON] помер. Позивач є сином померлих згідно свідоцтва про народження (а.с.6). Згідно довідки державного нотаріуса, спадкова справа щодо майна померлої 15.10.2011 року [PERSON] заведена 10.04.2012 року за №191/2012. Свідоцтво про право на спадщину видано тим спадкоємцям, які у 6-місячний строк подали заяви про прийняття спадщини. Для видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] немає підстав, оскільки ним заява про прийняття спадщини не була подана (а.с.8). Згідно п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Передбачений\~ст.1270 ЦК України шестимісячний\~строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведенні поважності причин його пропуску. Матеріали справи не містять доказів про проживання позивача зі спадкодавцем на момент її смерті. Позивач не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері в строк у шість місяців, про що його представник не заперечував в судовому засіданні. Підставою визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивач зазначає його безвиїзний характер роботи та проживання за кордоном в Російській Федерації. Проте, вказане ним спростовується листом Державної прикордонної служби України від 23.08.2016 року, згідно якого [PERSON] у період з 01.10.2011 року по 01.01.2016 року 13 разів перетинав державний кордон України (а.с.85). Відповідно до ч.1\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Позивачем не надано суду докази того, що він не мав можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки до суду він звернувся майже через 5 років після смерті матері. У правовій позиції ВСУ, яка висловлена при розгляді справи № 6-1486цс15 зазначено таке: «Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними». Зазначена правова позиція має безпосереднє відношення до вирішення даної справи. Таких поважних причин позивачем не зазначено, а посилання на безвиїзне проживання в м.Москва та характер роботи в Російській Федерації з 27.10.2010 року по 25.01.2016 року не є підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Жодного доказу про об'єктивні непереборні\~труднощі на вчинення дій щодо прийняття спадщини позивачем не надано. Що стосується обставин пропуску строку для звернення з позовом до суду, про які заявлено сторонами, слід зазначити наступне. Відповідно до роз'яснень п. 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, в якому зазначено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю та безпідставністю. Оскільки, в задоволенні позову відмовлено, то у відповідності до\~ст.88 ЦПК України\~сплачені позивачем 551,20 гривень судового збору не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed