Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що від шлюбу з відповідачкою [INFO] народився [PERSON] . Через сумніви щодо походження сина сторони пройшли тест ДНК на батьківство, який показав, що вірогідність того, що позивач є батьком малолітнього [PERSON] дорівнює 0%. Просив виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON] . Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що дійсно батьком [PERSON] є інший чоловік. Суд, дослідивши письмові матеріали, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 20 квітня 2003 року сторони уклали шлюб (а.с.4). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Шлюб між сторонами розірвано 02 червня 2020 року (а.с.9). Звітом тесту ДНК на батьківство встановлено, що вірогідний батько [PERSON] виключений в якості біологічного батька [PERSON] . Вірогідність батьківства становить 0% (а.с.8) Частиною 1 статті 122 Сімейного кодексу України (далі - СК) визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини (ст. 133 СК). Статтею 136 СК встановлено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідачки, яка підтвердила, що дійсно позивач не є батьком малолітнього [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та згідно ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Крім того, з відповідачки на користь позивачки відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 420, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved