overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

04.03.2014 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електроенергію у сумі 1286,39 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївобленерго». За вказаною вище адресою відкрито особовий рахунок [NUMBER]. 27.10.2013 року контролерами філії ПАТ "Миколаївобленерго" м. Миколаєва при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електроенергією для населення (затверджених постановою КМУ України від 26.07.1999 року, далі ПКЕЕН) було встановлено порушення вищевказаних Правил, а саме: «Самовільне підключення електроустановки, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі енергопостачальної організації після відключення згідно п.27 ПКЕЕн з порушенням схеми обліку, що можливо виявити при контрольному огляді приладу обліку». За вказаним правопорушенням було складено Акт № Д-5290. 05.12.2013 року вищезазначений акт був розглянутий комісією, без участі споживача [PERSON] Комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення Правил відповідачем було нанесено збитки позивачу в розмірі 1286,39 грн. Судом встановлено, що кількість недоврахованої електроенергії та сума збитків була нарахована відповідно до норм ПКЕЕН та п.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006р. № 562. Також, згідно ч.2 ст.27 Закону України «Про електроенергетику» крадіжка електричної енергії, у тому числі пошкодження приладу обліку; порушення ПКЕЕН, визначено, як правопорушення в електроенергетиці, а відповідно до ч.4 ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН, згідно з законодавством України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню та стягненню з відповідача суми боргу в розмірі 1286,39 грн., яка до теперішнього часу несплачена. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

04.03.2014 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електроенергію у сумі 4887,74 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївобленерго». За вказаною вище адресою відкрито особовий рахунок [NUMBER]. 27.11.2013 року контролерами філії ПАТ "Миколаївобленерго" м. Миколаєва при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електроенергією для населення (затверджених постановою КМУ України від 26.07.1999 року, далі ПКЕЕН) було встановлено порушення вищевказаних Правил, а саме: «Самовільне підключення електроустановки, струмоприймачів, електропроводки до власної електричної мережі з порушенням схеми підключення відкритою електропроводкою, що можливо виявити під час контрольного огляду приладу обліку електричної енергії. Порушення п.42 ПКЕЕн». За вказаним правопорушенням було складено Акт № С-0515. 13.10.2011 року вищезазначений акт був розглянутий комісією, без участі споживача [PERSON] Комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення Правил відповідачем було нанесено збитки позивачу в розмірі 4887,74 грн. Судом встановлено, що кількість недоврахованої електроенергії та сума збитків була нарахована відповідно до норм ПКЕЕН та п.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006р. № 562. Також, згідно ч.2 ст.27 Закону України «Про електроенергетику» крадіжка електричної енергії, у тому числі пошкодження приладу обліку; порушення ПКЕЕН, визначено, як правопорушення в електроенергетиці, а відповідно до ч.4 ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН, згідно з законодавством України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню та стягненню з відповідача суми боргу в розмірі 4887,74 грн., яка до теперішнього часу несплачена. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

04.03.2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, відповідач не надає допомоги на утримання їх дітей - доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та на її утримання, просить стягнути аліменти на доньку в розмірі 950 грн., сина в розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття та на своє утримання в розмірі 609 грн. до досягнення сином трьохрічного віку. Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав частково на доньку та сина в сумі по 150 грн., на її утримання в сумі 100 грн.. [PERSON] являється батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. В порушення вимог ст. ст. 84,180 СК України відповідач не допомагає утримувати свого сина та доньку, крім того, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, відповідач іншим особам аліменти не платить, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та дружини. Враховуючи, що відповідно до Закону України " Про державний бюджет України на 2015 рік", прожитковий мінімум на дитину до 6 років встановлено в сумі 1032 грн., а частиною 3 статті 184 СК України визначено, що розмір аліментів не повинен бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідач має сплачувати аліменти в сумі по 350 грн. на кожну дитину та на позивача в сумі 300 грн. до досягнення сином трьохрічного віку. Тому позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

04.03.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власниками квартири № 78, що розташована в будинку № 29 по вул.Казакова в смт. Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області, на підставі договору міни від 18.07.1995 року. В даній квартирі зареєстрована відповідач з 07.12.2011 року, але жодного дня в квартирі не проживала та з реєстрації не знялася. Просять суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловою квартирою. Позивач та представник позивача в судове засідання не з"явилися, представник надіслала заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору міни посвідченого державним нотаріусом Маловисківської державної нотаріальної контори 18.07.1995 року. В даній квартирі зареєстрована [PERSON] з 07.12.2011 року, відповідно до довідки виданої КП " Енерговодоканал" Смолінської селищної ради. Відповідно до довідки виданої Смолінською селищною радою Маловисківського району від 25.07.2016 року вбачається, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає понад один рік. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 71 ЖК України, передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідач в квартирі [ADDRESS] фактично не проживала, відсутня в ній не з поважних причин, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~04.03.2020\~року позивачка\~ [PERSON] \~звернулася в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] \~ про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Свої вимоги мотивує тим, що 24.01.1995 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі ЗАГС Єланецького району Миколаївської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. З відповідачем сімейні відносини припинилися, спільного господарства вони не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згодна, тому просила суд шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити " [PERSON] ". Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду направив телефонограму про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 24.01.1995 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ЗАГС Єланецького району Миколаївської області, актовий запис №3. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне залишити позивачці прізвище " [PERSON] ". Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

04.04.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває в юридичному шлюбі, зареєстрованому 20.12.2008 року. Від спільного проживання з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні, відповідач коштів на утримання сина не надає, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред"явлення позову до суду. Сторони в судове засідання не з"явилися, надали письмові звяви про розгляд справи без їх участі, про день та час розгляду справи сторони повідомлені належним чином. Позивачка до початку судового засідання уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. Відповідач уточненні позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони перебувають у юридичному шлюбі, зареєстрованому 20.12.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області. (а.с. 6). Від спільного проживання мають неповнолітню дитину. Відповідач дійсно є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, Серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 350 від 20.07.2009 р., з якого вбачається, що на цей час дитині не виповнилось повні вісімнадцять років (а.с. 7). Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з того, що відповідач як платник аліментів є працездатний, на своєму утриманні, крім сина [PERSON] більш нікого не має, ніякими захворюваннями не страждає, з його заробітку має проводитись стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки в повному обсязі, встановивши до стягнення на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ № 3647-VI від 08.07.2011 р. "Про судовий збір" підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

04.04.2017 р. представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.03.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 250.00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами банку", складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконало в повному обсязі надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого у нього станом на 28.02.2017 р. виникла заборгованість за кредитом 1074,92 грн, заборгованість по відсотках за користування кредитом 19777,68 грн, заборгованість за пенею та комісією 3582,75 грн., штраф (фіксована частина) - 500.00 грн, штраф (процентна складова)- 1221,77 грн. Представником позивача [PERSON] при подачі позову до суду, додано клопотання у якому останній просить розглянути справу у його відсутність, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 39). Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, хоча про місце дату та час повідомлявся заздалегідь та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив (а.с. 47-49, 52)

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

04.05.2017 року представник позивачки [PERSON] звернувся в суд з позовом в інтересах [PERSON] до Єланецької селищної ради Миколаївської області, [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування позовних вимог зазначав, що 10.04.2003 року померла свекруха позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 8,79 умовних кадастрових гектарів із земель КСП "Дружба" (с. Братолюбівка Єланецького району Миколаївської області). У встановлений законом строк 1/2 частину вищевказаного майна, належного [PERSON], прийняв чоловік позивачки [PERSON], який помер 11.06.2005 року. Своєчасно у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк позивачка спадщину після смерті чоловіка не прийняла з об'єктивних причин, а тому просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Предстаник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Миколаївської області та відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилися, до суду направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Висхухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що 28.10.1972 року позивачка [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Єланецькому РБ ЗАГС Миколаївської області. 10.04.2003 року померла свекруха позивачки [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 8,79 умовних кадастрових гектарів із земель КСП "Дружба" (с. Братолюбівка Єланецького району Миколаївської області). Чоловік позивачки [PERSON] у встановлений законом строк прийняв 1/2 частку вищевказаного майна [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.04.2005 року, зареєстрованим в реєстрі за №11691. 11.06.2005 року помер чоловік позивачки [PERSON] Своєчасно у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк позивачка спадщину після смерті свого чоловіка не прийняла з поважної причини. З огляду на викладене, у відповідності до ч.3 ст. 1272 ЦК України дана позовна заява підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

04.06.2011 року сторони зареєстрували шлюб у районном відділі РАГСу Немирівського РУЮ Вінницької області актовий запис №39. Під час спільного проживання народився син [PERSON] [INFO], який ще малолітній. В сім"ї виникали непорозуміння, постійні сварки, суперечки, були різні погляди на подружні обов»язки і стосунки, припинили подружні стосунки і проживають окремо, а тому [PERSON]звернулася з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтвердила, наполягає на розірванні шлюбу, стягнути понесені судові витрати. Прізвище просить залишити "[PERSON]". Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, приходить до висновку про задоволення позову як доведеного. Подружжя не проживає разом, сім"я розпалася і розірвання шлюбу стало необхідністю для обох, термін для примирення їм не потрібний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

04.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 19.06.2014 р. позивачка подала до суду заяву про збільшення позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача на її корить та на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн., а також аліменти в її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн.. Заявлені вимоги позивачка вмотивувала наступним. Сторони зареєстрували шлюб 30.08.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Останні три роки сімейне життя сторін не склалося , оскільки особисті інтереси для відповідача є набагато вагоміші аніж інтереси сім'ї , відчуття власного задоволення, самозакоханості, повне ігнорування інтересів позивачки у всьому, - це принцип життя відповідача, які зруйнували сім'ю, прохання позивачки змінити свою поведінку ігнурує. Останні три роки відповідач фактично проживає та процює в Російській Федерації та протягом цього часу зовсім не приділяв уваги сім'ї, зраджував позивачці в подружній вірності. Незважаючи на те, що він в РФ перебуває на заробітках матеріальну допомогу позивачці на утримання дочки та сім'ї не надає. Наведені обставини стали підставою для звернення позивачкою з цим позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подавши суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач позов визнав, згідний на розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов слід задовольнити, виходячи з такого. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог та заслухавши пояснення відповідача, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушую права та інтереси інших осіб, а тому таке слід прийняти та позов задовольнити. Оскільки, сторони фактично спільно не живуть подружнім життям тривалий час, мешкають окремо. Неповнолітня дочка сторін [PERSON],[INFO] р. проживає разом з позивачкою. Установлене дає підстави застосувати ст.ст. ст.ст.84, 105, 110, 112, 180-183, 191 СК України. Рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. За подання позову до суду про розірвання шлюбу позивачка оплатила судовий збір за ставкою встановленою ЗУ "Про судовий збір" в сумі 243,60 грн., а тому ці судові витрати підлягають стягненню з відповідача у користь позивачки згідно ч.1 ст.88 ЦПК України. При збільшенні позовних вимог щодо стягнення аліментів , позивачка судовий збір не сплачувала, оскільки є звільнена від сплати цього судового збору на підставі ч.1 п.3) ст.5 ЗУ "Про судовий збір", натомість такий на підставі ч.2 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача відповідно до вимог майнового характеру заявлених позивачкою про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини та на її утримання, тобто в сумі 487,20 грн. (243,60 грн. + 243,60 грн.).

Outcome: approved