Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача та просить визнати, що [PERSON], втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: м. Сарни Рівненської області, вул. Белгородська, 1в/12, в обґрунтування якого посилається на те, що є співвласником вказаного житла, однак, у звязку з тим, що відповідач, який з червня 2015 року по даний час у вказаному житлі не проживає і не знявся з реєстрації її житла, позивач не має змоги реалізувати право власності на житло. Позивач [PERSON] позов підтримала повністю, просила задовольнити, пояснює, що у звязку з реєстрацією відповідача в житлі, вона не має можливістю оформити субсидію. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] позов не визнали, просили відмовити у задоволені позову за безпідставністю з підстав визначених у запереченні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 09 березня 2000 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON] та [PERSON]. В порядку спадкування частка [PERSON] перейшла для [PERSON] та [PERSON]. Згідно технічного паспорту на квартиру №12 у житловому будинку №1в по вул. Белгородська в м. Сарни Рівненської області [PERSON] належить 1/4, [PERSON] 3/8, [PERSON] 3/8 частини вищевказаної квартири. Відповідно до довідки про склад сім'ї №9826 від 01 червня 2016 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно акту начальника КП "Житлосервіс" від 10 вересня 2015 року встановлено, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] зареєстровані в [INFO], але по вказаній адресі не проживають. Ст. 328 ЦК України визначає підстави набуття права власності. Встановлено, що право власності набувається на підставах, що не забороні законом, зокрема з правочинів. Ст. 391 ЦК України закріплює правомочність власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча воно і не поєднане з позбавленням володіння. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку або квартирі, що належить громадянинові на праві приватної власності, є доведення факту відсутності цієї особи в жилому приміщенні без поважних причин понад один рік або наявність домовленості про інший спосіб користування жилим приміщенням. Разом з тим, в судовому засіданні відповідач та представник відповідача пояснили, що відсутність відповідача за місцем його реєстрації у квартирі [ADDRESS] зумовлена поважними причинами, зокрема наявністю перешкод з боку позивача у користуванні спірною квартирою. Також, не зважаючи на те, що відповідач із сім'єю мешкає у житлі, що тимчасово винаймається, він періодично відвідує спірну квартиру, адже в одній із кімнат знаходиться майно та речі членів його сім'ї. Також представник відповідача [PERSON], яка є співвласником квартири [ADDRESS], заперечує проти визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке належить їй на праві спільної часткової власності. Таким чином, за наявності поважних причин відсутності відповідача в квартирі [ADDRESS], в задоволені позовних вимог слід відмовити. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: dismissed