Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського управління юстиції у Київській області, про виключення запису, як батька з актового запису про народження дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що у неї [INFO] народився син [PERSON] . 22.03.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області складено актовий запис №23 про народження дитини, в якому батьком дитини зазначений [PERSON] , що здійснено за заявами. На момент народження дитини у позивача були не тривалий час стосунки з [PERSON] , з яким вона познайомилась коли вже була вагітною, про що йому було відомо. При народженні дитини [PERSON] було запропоновано [PERSON] одружитися та внести в реєстр актів цивільного стану його як батька дитини, щоб подальшому спільному житті не пояснювати дитині про його походження та біологічного батька. Подальше спільне життя з відповідачем не склалось, шлюб між ними не реєструвався. В подальшому позивач дізналась, що відповідач повертатись до неї та вести спільне життя не має наміру, своє особисте життя пов`язувати з нею та з її дитиною не бажає. [PERSON] в порядку передбаченому чинним законодавством України звернулась до територіального органу ведення реєстру територіальної громади для реєстрації місця проживання дитини, але їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю письмової згоди батька дитини. У зв`язку з тим, що вона позбавлена будь-якої можливості зв`язатися з відповідачем та спільно з ним подати в порядку ст. 134 СК України заяву про зміну актового запису про народження, вона змушена звернутися з позовною заявою до суду. Ухвалою суду від 02 жовтня 2019 року провадження у справі відкрито та її розгляд призначено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 16.01.2020 року було призначено судову - генетичну експертизу, проведення якої доручено Комунальній установі «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (м. Одеса, пров. Валіховський, 4). Ухвалою суду від 03 липня 2020 року провадження по справі поновлено розгляд справи призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду 12 серпня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності не подавав. Представник третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Києво - Святошинського управління юстиції у Київській області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника відділу. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьком є [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.7). Шлюбу між сторонами зареєстровано не було. [PERSON] звернулась до територіального органу ведення реєстру територіальної громади для реєстрації місця проживання дитини, але їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю письмової згоди батька дитини (а.с.8-9). 30.06.2020 року на адресу суду надійшло повідомлення КУ "Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи" про неможливість виконання ухвали суду у зв`язку з неприбуттям 27.02.2020 р. і 25.06.2020 р. [PERSON] для відбору біологічних зразків, у зв`язку з чим матеріали цивільної справи було повернуто без виконання (а.с.98). В силу ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Пунктом 11 Постанови ПВСУ від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України, - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. ст. 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Разом з тим, суд не погоджується з доводами позивача, про виключення запису, як батька з актового запису про народження дитини, оскільки не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження позовних вимог, у зв `язку з чим, суд приходить до висновку про недоведеність вимог та відмови у задоволенні позову. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed