Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуємих з відповідача на підставі рішення Чуднівського райсуду від 18.08.2014 року аліментів з 201,30 грн. до 1000 грн. щомісячно на її утримання на період навчання у Львівському Національному Медичному Університеті ім. Д.Галицького, посилаючись на те, що після винесеного раніше судового рішення її матеріальне становище погіршилося, так як вона не отримує на даний час стипендію, а відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. У судовому засіданні позивачка та третя особа підтримали позов та викладені в заяві обставини справи. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що він не має можливості працевлаштуватися в селі, доглядає батька, який є інвалідом 2-ї групи, отримуючи лише незначну допомогу від держави за відповідний догляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до наступного висновку. Згідно наявного у матеріалах справи Свідоцтва про народження відповідач є батьком доньки [PERSON], [INFO], яка в даний час навчається на бюджетній основі на третьому курсі денного відділення на лікувальній справі у Львівському Національному Медичному Університеті ім. Д.Галицького, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідками даного учбового закладу від 03.07.2015 року № 675 та від 03.08.2015 року, не отримуючи на даний час стипендію із-за недосягнутого базового рівня успішності. Водночас, згідно рішення Чуднівського райсуду від 18.08.2014 року з відповідача на утримання позивачки стягуються аліменти в розмірі 201,30 грн., а також стягуються аліменти на утримання доньки Валентини, [INFO], відповідно до рішення Чуднівського райсуду від 10.08.2006 року. Згідно ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, при умові, що вони можуть таку допомогу надавати. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає повнолітня дитина, а також сама дитина, яка продовжує навчання. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у статті 182 СК України. Згідно ст.182 СК України при призначенні\~\~розміру\~\~аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом В обгрунтування своєї вимоги позивачка посилається на те, що встановлений раніше рішенням суду від 18.08.2014 року розмір аліментних платежів на даний час є несправедливим, так як вона втратила право на отримання стипендії із-за неналежного рівня успішності, а тому стягуємий з батька на її користь розмір аліментів не забезпечує її мінімальні потреби. Суд не може погодитися із вказаною позицією виходячи із слідуючого. Фактично причиною подання позову позивачкою послужив недосягнутий нею базовий рівень успішності, внаслідок чого вона втратила право на отримання стипендії, тобто такою суб"єктивною причиною стали недостатні зусилля самої позивачки по оволодінню спеціальності під час навчання в університеті, в зв"язку з чим за свою бездіяльність вона намагається змусити заплатити батька. В той же час, доходи відповідача з часу винесеного судом попереднього рішення 18.08.2014 року не змінилися у кращу сторону. Він не може знайти роботу у селі, де ця проблема є нагальною, доглядає батька - інваліда 2-ї групи, маючи незначний щомісячний платіж за такий догляд (при цьому розмір такої допомоги менший за розмір виплачуємих відповідачем на даний час доньці аліментів) та доходи від домашнього господарства, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При цьому позивачка та третя особа не змогли вказати на будь-які інші доходи відповідача, що дають йому змогу надавати більшу допомогу, ніж встановлену попереднім рішенням суду. Отже, враховуючи те, що саме неналежні зусилля позивачки щодо належного рівня успішності негативним чином відобразилися на її матеріальному забезпеченні, те, що вона має можливості для підробітку, в т.ч. в період канікул, з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки Валентини, на його утриманні знаходиться батько, який є інвалідом 2-ї групи, позивачкою не доведено, що матеріальне становище відповідача з дня винесення попереднього судового рішення з вказаного приводу змінилося у кращу сторону, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог. З огляду на відмову у задоволенні позову судові витрати слід прийняти на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed