Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем до червня 2016 року проживали однією сімєю, без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народився син [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не приймає участі у його вихованні, не цікавиться його інтересами. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача щомісячно аліменти на утримання малолітнього сина, [PERSON], [INFO], починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою від 25.06.2018 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позовні вимоги задовольнити, зазначив, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку надавати матеріальну допомогу сину, хоча має задовільний стан здоровя, працює та отримує заробітну плату. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, додаткових пояснень не надав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони до червня 2016 року проживали однією сімєю, без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народився син [PERSON]. Позивач зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її інтересами. Відповідно Акту від 16.05.2018 року на вул. Половецькій в м. Києві дійсно проживає [PERSON] разом зі своєю мамою [PERSON] та бабусею [PERSON] (а.с. 12). Відповідно Наказу Північного регіонального центру страхового фонду документації №29-К від 23.03.2018 року [PERSON] прийнято на посаду провідного економіста бухгалтерсько-фінансового відділу з 26.03.2018 року з посадовим окладом 3207 грн. та надбавкою за складність та напруженість в розмірі 50% від посадового окладу (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Враховуючи обставини справи, перебування дитини на утриманні позивачки, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 12.06.2018 року до повноліття дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 704,80 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved