Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача борг за спожиту електроенергію, який становить 1 510,07 грн., стягнути 3% річних та інфляційну складову боргу в сумі 317,31 грн. Також просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 229,40 грн. В позові посилається на те, що на ім'я боржника [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], відкрито особовий рахунок одержувача електроенергії № [NUMBER] та відповідно до результатів аналізу якого, відповідачем не сплачується ціна за фактичне споживання електричної енергії. Таким чином, зобов'язання по оплаті наданих послуг відповідач виконує неналежним чином, внаслідок чого станом на 01.09.2013 року заборгованість становить 1 510,07 грн., що не сплачуються відповідачем у добровільному порядку, а також 3% річних та інфляційна складова боргу в сумі 317,31 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимога підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач, який повідомлявся про місце, день та час судового розгляду в судове засідання не з'явився. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом було встановлено, що [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], відкрито особовий рахунок одержувача електроенергії № [NUMBER]. Згідно з ч.1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до п.п. 19, 20, 21 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1991 року №1357 "Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення" (далі-Правил), розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяці, якщо договором не встановлено іншого терміну. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Однак зобов'язання по оплаті наданих послуг відповідач виконує неналежним чином, внаслідок чого станом на 01.05.2013 року заборгованість становить 1 510,07 грн., а також 3% річних та інфляційна складова боргу в сумі 317,31 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його вимог не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідач зобов'язаний оплачувати спожиті електроенергію, а позивач має право вимагати від відповідачів виконання обов'язку щодо оплати наданих послуг. У відповідності до п.48 Правил, споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Згідно зі ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено законом або договором. Як вбачається з особової картки, що додана до позову, відповідач сплачує за спожиту електричну енергію не щомісячно та не в повному обсязі. Крім того, відповідач відповідно до ст. 625 ЦК України несе відповідальність за порушення грошового зобов'язання і на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиту електроенергію, яка становить 1 510,07 грн., а також 3% річних та інфляційна складова боргу в сумі 317,31 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судові витрати в сумі 229,40 грн. Дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача.

Outcome: approved