Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що згідно розпорядження голови Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області № 302 від 27 травня 2016 року, вона є матірю-вихователем малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Оскільки мати дітей, [PERSON], заочним рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 07 квітня 2016 року позбавлена батьківських прав та жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, прохала стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання [PERSON] та [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву згідно якої прохала суд слухати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у відкрите судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце слухання справи була повідомлена належним чином та у встановлений законом порядок. Згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській області від 28.09.2016 року, [PERSON] постійно зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до ст.ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлена належним чином, однак в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що згідно розпорядження голови Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області № 302 від 27 травня 2016 року «Про направлення малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON]», позивач є матірю-вихователем малолітніх [PERSON] та [PERSON]. Матірю дітей являється відповідач, [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ВЛ № 439716 від 12 лютого 2016 року та серії І-ВЛ № 419609 від 19 серпня 2015 року, а відомості про батька вказано відповідно до ч.1 ст.135 СК України. 07 квітня 2016 року, заочним рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова, відповідач позбавлена батьківських прав та згідно рішення Харківської міської ради Харківської області № 311 від 19.05.2016 року [PERSON] та [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Як передбачає ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд, враховуючи вищезазначені норми закону, приймає до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що стягнень за іншими виконавчими листами вона не має, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини всіх видів її доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей. На думку суду, аліменти в такому розмірі достатні для забезпечення мінімальних потреб дітей та не будуть ставити у скрутне становище платника аліментів. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, позивач, на підставі п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір", звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved