Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника - адвоката Бабкової О.С., звернувся до суду з позовом до відповідачів: Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області, Первомайської районної ради Миколаївської області про визнання державного акту на право колективної власності на землю серії І-МК №000113, що зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право колективної власності на землю від 12.04.2000 року за № 168, що передана Садовому товариству "Дизеліст", - таким, що втратив чинність та встановлення факту належності земельних ділянок до земель державної форми власності сільськогосподарського призначення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у 2017 році на його ім`я відповідачем: Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області було видано наказ про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах території Первомайської районної ради, згідно викопіювання ділянка знаходиться біля заводу « Фрегат ». Згідно вищевказаного наказу ПП «Юрфорс» розпочато роботу по складанню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. На даний момент проект не можливо закінчити в зв`язку з тим, що згідно довідки із звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, землекористувачем, за рахунок якого планується відведення земельної ділянки є Садівницьке товариство «Дизеліст» (далі СТ «Дизеліст»). Землі вказаного товариства, згідно Державного акту на право колективної власності серії І-МК №000113, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право колективної власності на землю 12.04.2000 року № 168, - є землями сільськогосподарського призначення для ведення колективного садівництва. Проте, на думку позивача, вказане товариство фактично не може бути землекористувачем цих земель в зв`язку з його ліквідацією. Про те, що діяльність СТ «Дизеліст» припинено, посилався на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.05.2010 року (справа № 2а-1508/10/1470). Тому вважає, що зазначений державний акт необхідно визнати таким, що втратив чинність в частині земель, які продовжують залишатися в колективній власності СТ «Дизеліст», оскільки він, на думку позивача, є формальним та не породжує правових наслідків. Звернувшись до відповідача: Первомайської районної ради для вирішення питання щодо припинення права колективної власності СТ «Дизеліст», позивачу було надано відповідь про те, що у даному питанні відсутній механізм передачі земель колективної власності до державної та до повноважень районної ради не входить. В зв`язку з цим позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою судді від 24.09.2020 року у зазначеній справі було відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 15.10.2020 року від відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник не заперечував проти віднесення земель СТ «Дизеліст» до державної форми власності. Вказав, що спірна земельна ділянка, землекористувачем якої на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії І-МК № 000113, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 12.04.2000 року за № 168, є СТ «Дизеліст», - обліковується у Державному земельному кадастрі, як землі сільськогосподарського призначення для ведення колективного садівництва та городництва. Відповідно до витягу є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичну особу СТ «Дизеліст» припинено 19.07.2018 року (номер запису 15241720003002063) на підставі постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.05.2010 року у справі 2а-1508/10/1470. Зазначив, що в зв`язку з припиненням товариства, у останнього немає правонаступників, які б могли розпоряджатися майном, яке лишилося після його припинення, а саме - земельна ділянка, орієнтовною площею 38,218 га, що знаходиться в межах Первомайської районної ради Миколаївської області, яка була передана останньому у колективну власність для ведення колективного садівництва та городництва. Стосовно скасування державного акту на право колективної власності на землю СТ «Дизеліст», вказав, що у відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області такі відомості відсутні. В зв`язку з зазначеним, Головне управління допускає можливість застосування за аналогією закону до спірних правовідносин норм пункту «б» статті 140 Земельного кодексу України, а саме те , що підставою припинення права власності на земельну ділянку є в тому числі смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця. Просив прийняти рішення з урахування вказаної позиції відповідача. 20.10.2020 року від відповідача: Первомайської районної ради Миколаївської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що чинним законодавством не передбачено такого матеріально-правового способу захисту права, як визнання акту таким, що втратив чинність, зокрема Державного акту на право колективної власності на землю серії І-МК № 000113, що зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право колективної власності на землю від 12.04.2000 року за №168, що був виданий СТ «Дизеліст». Також зазначив, що виходячи зі змісту позовних вимог, не вбачається порушення прав фізичної особи [PERSON] , з боку відповідачів, що ним визначені. Крім того, зазначив, що позивач [PERSON] не є власником земельної ділянки, щодо якої видано Державний акт серії І-МК № 000113, та не вказує яке відношення він має саме до земельної ділянки СТ «Дизеліст». Щодо позовної вимоги про встановлення факту належності земельних ділянок до земель державної форми власності сільськогосподарського призначення, представник відповідача у своєму відзиві зазначив, що дана вимога є фактично спором про право власності (державної), а тому суперечить нормам ст. 293 ЦПК України. Тому, належність речі до певної форми власності не є юридичним фактом, який може бути встановлений. Пояснив, що 17 членів СТ «Дизеліст» скористались правом безоплатної приватизації земельних ділянок з площі переданої вказаному товариству на підставі державного акту на право колективної власності на землю серії І-МК № 000113. Так, земельна ділянка СТ «Дизеліст» , площею 38,218 га розділена між 318 громадянами, членами товариства. Із цих членів товариства 17 осіб скористалися правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для садівництва. 7 (із 17) земельних ділянок відображені на Публічній кадастровій карті, тобто така інформація є загальнодоступною. Так, про земельну ділянку з кадастровим номером 4825400000:04:000:0603, що перебуває в межах землі, що передані СТ «Дизеліст» на Публічній кадастровій карті розміщена така інформація про ділянку: кадастровий номер 4825400000:04:000:0603; тип власності: приватна власність; цільове призначення: для індивідуального садівництва для ведення садівництва; площа: 0,12 га. Стосовно питання щодо припинення СТ «Дизеліст», зазначив, що воно врегульовано на законодавчому рівні, зокрема Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» (№5245-ІV від 06.09.2012 року, який набрав чинності з 01 січня 2013 року), відповідно до вимог якого землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. Тільки після проведення інвентаризації можливе вирішення питання щодо розпорядження землями тими органами, які дійсно мають таке право. Відповідно до Указу Президента України №449/2020 від 15.10.2020 року «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» передбачено передачу земель сільськогосподарського призначення з державної до комунальної власності, а з 26.10.2020 року усі новостворені громади отримають землі в комунальну власність та зможуть використовувати кошти від землекористування для свого розвитку. Враховуючи зазначене, вважає, що позивач пред`явив позов до неналежних відповідачів. Просив відмовити у задоволенні позову. 26.10.2020 року від відповідача: Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області на електронну адресу суду надійшов відзив, в якому представник відповідача вказав, що СТ «Дизеліст» припинено 19.07.2018 року. Майном, що залишилося після припинення вказаної юридичної особи, є земельна ділянка колективної форми власності для ведення колективного садівництва та городництва, орієнтовною площею 38,218 га, яка розташована в межах Первомайської районної ради Миколаївської області. Посилаючись на Указ Президента України від 15.10.2020 року за №449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», та враховуючи передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності об`єднаних територіальних громад, представник відповідача вказав, що проти віднесення за рішенням суду земель СТ «Дизеліст» до державної форми власності не заперечують. Ухвалою суду від 04.11.2020 року у вказаній справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.11.2020 року. Позивач та його представник - адвокат Бабкова О.С. у судове засідання не з`явилися, 13.11.2020 року представник позивача [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, а також вказала, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у судове засідання не з`явився, 15.10.2020 року надіслав поштою на адресу суду відзив на позов та просив розглядати справу без його участі. Представники відповідача - Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області у судове засідання не з`явився, 26.10.2020 року на електронну пошту суду надіслав відзив на позов та просив розглядати справу без його участі. Представники відповідача - Первомайської районної ради Миколаївської області у судове засідання не з`явився, 20.10.2020 року надав через канцелярію суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову. Також 13.11.2020 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі державного акту на право колективної власності на землю серії І-МК № 000113 в колективній власності СТ «Дизеліст» знаходиться земельна ділянка, загальною площею 38,218 га для ведення садівництва та городництва в межах території Первомайської районної ради Миколаївської області, що був виданий відповідно до рішення 8 сесії 23 скликання Первомайської районної Ради від 10.09.1998 року №8. Зазначений акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 12.04.2000 року за №168 (а.с. 23-27). Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичну особу - СТ «Дизеліст», код ЄДРПОУ - 25955898, припинено на підставі судового рішенням. Дата запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи - 19.07.2018 року; номер запису - 15241720003002063 (а.с. 28-31). Дане також підтверджується постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.05.2010 року у справі №2а-1508/10/1470 (а.с.32-34). Згідно даних Публічної кадастрової карти України, 17 членів СТ «Дизеліст» скористалися правом, встановленим ст.35, 116 ЗК України, безоплатної приватизації земельних ділянок, з площі переданої СТ «Дизеліст» на підставі державного акту на право колективної власності на землю серії І-МК №000113. Так, земельна ділянка СТ «Дизеліст», загальною площею 38,218 га, розділена між 318 громадянами (членами товариства). Із цих членів товариства 17 осіб скористались правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення садівництва. 7 із 17 земельних ділянок відображені на Публічній кадастровій карті України, тобто дана інформація є загальнодоступна (https://map.land.gov.ua). З листів відповідей наданих [PERSON] . Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області від 25.03.2020 №Б160/0-213/6-20, Первомайською районною державною адміністрацією Миколаївської області від 17.06.2020 №Б-27 та 19.06.2020, Первомайською районною радою Миколаївської області від 30.06.2020 №151/01-10-20 вбачається, що позивач звертався до відповідачів щодо скасування державного акту на право колективної власності на землю серії І-МК № 000113 та йому було відмовлено у зв`язку з тим, що до повноважень відповідачів не належить вирішення такого питання. Згідно з листом архівного відділу Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області від 07.09.2020 №07-06/Б-46 в документах Первомайської районної ради за 1997-2000 роки відсутня інформація щодо створення та списку членів садового товариства «Дизеліст». Згідно з листом відділу у Первомайському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 15.09.2020 №399/118-20 в місцевому фонді документації з землеустрою список членів садівницького товариства «Дизеліст» відсутній. Згідно з довідкою відділу у Первомайському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 27.11.2018 №5680/178-18, виданої на ім`я [PERSON] земельна ділянка площею 2 га в межах Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області, яка зазначена на графічних матеріалах, доданих до заяви від 13.11.2018 має наступні параметри: форма власності земель із яких планується відведення - державна, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення; землекористувач за рахунок якого планується відведення земельної ділянки - землі садівницького товариства «Дизеліст» на площу 38,218 га для ведення колективного садівництва та городництва на підставі державного акту на право колективної власності на землю І-МК№000113; площа земельної ділянки - 2,00 га; цільове призначення - для городництва. Дану довідку суд не бере до уваги, оскільки вона видана [PERSON] , який не є стороною по справі, стосується земельної ділянки площею 2,00 га, але з її даних неможливо ідентифікувати хто на неї претендує і про яку саме земельну ділянку йде мова. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право кожної особи звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав закріплено у ст. 4 ЦПК України. Суд у відповідності до ч.1 ст. 5 цього Кодексу, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. За ч. 6 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. За змістом ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування. Позивачем не обґрунтовано, яким чином порушується його право та охоронювані законом інтереси відповідачами та як оспорюваний акт на право колективної власності на землю порушує його право, враховуючи, що йому, як зазначено в позовній заяві надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Суду не надано позивачем доказів, що йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, а роботи по закінченню цього проекту неможливо провести саме у зв`язку з наявністю Державного акту на право колективної власності на землю серії І-МК №000113. Крім того, варто зазначити, що Державний акт на право колективної власності на землю серії І-МК №000113 видано відповідно до вимог законодавства на час його видачі, деякі земельні ділянки із загальної площі землі, що передавалась у колективну власність СТ «Дизеліст», на сьогоднішній день перебувають у приватній власності громадян і визнання оспорюваного акту таким, що втратив чинність може мати наслідком порушення прав цих громадян. Що стосується позовних вимог про встановлення факту належності земельних ділянок до земель державної форми власності сільськогосподарського призначення, то чинним законодавством не передбачено встановлення судовим рішенням факту належності земельної ділянки до певної форми власності. Питання про віднесення земель до певної категорії зі встановленням цільового призначення відноситься до повноважень органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а не до повноважень суду. Відповідно до ч. 3ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed