Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду від 11.12.2017 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мімінмуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Вказаний розмір аліментів був визначений судом з урахуванням тих обставин, що відповідач сплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання їх спільної неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно рішення Коростенського міськрайонного суду від 22.10.2007 року; на користь [PERSON] на утримання їх спільної неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно рішення Коростенського міськрайонного суду від 12.05.2017 року; і на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку, до досягнення дитиною трирічного віку, згідно рішення Коростенського міськрайонного суду від 12.05.2017 року. Однак дитина відповідача, [PERSON] , [INFO] досягла повноліття та стягнення аліментів на її утримання припинилось, а дитина [PERSON] , [INFO] досягла трирічного віку, тому припинено стягнення аліментів на утримання її матері [PERSON] .. Оскільки, в даний час змінились вищевказані обставини та матеріальницй стан відповідача, а суми визначеної судом на утримання їх двох неповнолітніх доньок недостатньо на їх утримання, просила розмір стягуваних аліментів збільшити, стягнувши з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1/6 частини, на кожну дитину, всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мімінмуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, який просив в задоволенні позову відмовити. В обгрунтування заперечень, зазначив, що з нього стягуються аліменти, окрім їх спільних дітей - [PERSON] та [PERSON] , ще аліменти на утримання неповлнолітньої дочки [PERSON] , а також повнолітньої дочки [PERSON] , на час її навчання. Вказав, що окрім аліментів несе витрати пов`язані з утриманням квартири, має заборгованість за кредитним договором, та не може станом на сьогоднішній день забезпечити себе належним чином необхідним, для свого життя. Вважає, що позивач також має обов`язок утримувати дітей. Відповідь на відзив позивач не надала. Ухвалою від 24.01.2020 року були залучені в якості третьої особи: [PERSON] та [PERSON] .. В свою чергу [PERSON] надала письмові пояснення із заперечення проти позову, зазначивши, що заява необґрунтована та не може бути задоволена, оскільки із заробітку відповідача [PERSON] утримується майже 50% його заробітку (доходу). За рішенням суду від 19.12.2019 року з нього стягуються аліменти у розмірі 1/10 частини доходу на користь повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, до досягнення нею 23 років. Тобто, позивач претендує стягувати 1/3 частку доходу боржника, що є передбаченим законом максимумом на двох дітей, але за умови, якщо немає інших дітей. Крім того, позивач жодним доказом не довела, що в неї погіршився матеріальний стан, а у відповідача він покращився. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.12.2017 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мімінмуму для дитини відповіідного віку, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Також, відповідно до вказаного рішення суду з відповідача вирішено стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; стягувати аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку; та стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.ст.180,182 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Визначення аліментів в конкретній частині від заробітку (доходу) чинним сімейним законодавством не передбачено. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові Пленуму від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком, як матері, так і батька через, що кожен з них має надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. На час розгляду справи дочка відповідача, [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття, стягнення аліментів на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, припинено. Водночас, з письмових доказів наданих позивачем вбачається, що єдином доходом [PERSON] є заробітна плата за основним місцем роботи, окрім сплати аліментів, він несе витрати по утриманню житла, має зобов`язання за кредитом. Відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.12.2019 року з відповідача вирішено стягувати аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період її навчання. Отже, з [PERSON] продовжують стягувати аліменти на його 4 дітей на користь трьох різних стягувачів. Відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На обґрунтування заявлених вимог, позивачем не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що у відповідача змінився матеріальний або сімейний стан, тобто позивач не обґрунтувала своє право на зміну розміру аліментів у визначеному нею розмірі, відповідно до вимог ст.192 СК України. За таких обставин, вимога про збільшення розміру аліментів задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed