Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

10.07.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка проявилась у порушення строків розгляду заяви [PERSON] від 5 червня 2019 року у період з 05.06.2019 до 08.07.2019; зобов`язати відповідача розглянути заяву [PERSON] про розірвання трудового договору з ініціативи працівника від 05.06.2019 та вжити передбачених законом заходів при звільненні з займаної посади та стягнути з відповідача на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 10000 грн. Ухвалою суду від 16.08.2019 позовну заяву в частині позовних вимог [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Чернігівський завод радіоприладів" про визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка проявилась у порушення строків розгляду заяви [PERSON] від 5 червня 2019 року у період з 05.06.2019 до 08.07.2019 та зобов`язання відповідача розглянути заяву [PERSON] про розірвання трудового договору з ініціативи працівника від 05.06.2019 та вжиття передбачених законом заходів при звільненні з займаної посади, залишено без розгляду. Позивач просила стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000 грн.. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, подала до суду відзив на позовну заяву в якому просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Чернігівський завод радіоприладів», що встановлено рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.10.2018 у цивільній справі № 750/10547/18. 05.06.2019 року [PERSON] подала через канцелярію підприємства заяву про звільнення. 05.06.2019 року генеральний директор ПрАТ «ЧЕЗАРА» видав наказ про звільнення [PERSON] №90/к. Згідно ст. 237-1 Кодексу законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5. Постанови № 4 від 31.03.1995 р. Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.» (із змінами та доповненнями)). Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано жодних доказів заподіяння їй відповідачем моральних страждань. У позовній заяві як підставу заподіяння позивачу моральної шкоди у розмірі 10000 грн. не вказано жодних доводів і обґрунтувань, також не надано жодних доказів наявності порушень з боку ПрАТ «ЧЕЗАРА» порядку розгляду заяви про звільнення. Виходячи з вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed