Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерська брама» звернувся до суду із вимогами до відповідача [PERSON] і просить стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 1010,57грн. та відшкодувати судові витрати, посилаючись на наступне. Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама" (далі - «Підприємство») надає житлово- комунальні послуги мешканцям будинку [ADDRESS]. Відповідно до свого Статуту Підприємство надає різноманітні комунальні послуги мешканцям жилих будинків, а також проводить санітарно-технічне обслуговування будинків та прибудинкової території. Квартира [ADDRESS], приватизована, згідно довідки форми № 3, власником квартири є [PERSON] (далі - «Відповідач»). Який зареєстрований та фактично проживає та користується послугами. Згідно договору «про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території №6518» від 23.01.2004 року. Згідно пункту 2.2.3 [PERSON] зобов'язується сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Але, використовуючи житлову площу в будинку, користуючись та споживаючи всі види комунальних послуг, Відповідач не сплачує своєчасно за житлово- комунальні послуги, чим порушує чинне законодавство України, та завдає суттєві збитки Підприємству. Підприємство подавало заяву про видачу судового наказу, про стягнення з відповідача боргу у розмірі 1010,57 грн. 8 листопада Печерський районний суд міста Києва - видав судовий наказ по справі № 2-Н-1160/11 від 8 листопада 2011 року про стягнення з громадянки [PERSON] боргу у розмірі 1010,57 грн. Але 14.12.2011 року за заявою відповідача скасував судовий наказ по справі № 2-Н-1160/11 від 8 листопада 2011 року про стягнення заборгованості. Згідно з розрахунком боргу за період з 01.06.2009 р. по 01.09.2011 р. заборгованість Відповідача за житлово-комунальні послуги складає 1010,57 грн. Наявні борги мешканців, в тому числі і вищезазначений борг не дає можливості Підприємству вчасно відраховувати належні платежі до бюджету, здійснювати розрахунки з постачальниками комунальних послуг, а також виплачувати заробітну плату своїм працівника^. Відповідно до п. п. 4, 17, «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями», затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 р. № 572, визначено, що власник житла (квартири) та наймач (орендар) квартири зобов'язаний за рахунок власних коштів оплачувати всі витрати, пов'язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Власники та наймачі квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином та у встановлений строк. Під час судового розгляду представник позивача Єлагіна Н.В. підтримала вимоги, посилаючись на викладені у позові обставини. Відповідач [PERSON] заперечувала поти задоволення вимог позивача, вказуючи на те, що заборгованість яка виникла в період з червня 2009 року по листопад 2010 року була нарахована позивачем безпідставно, без врахування вимог діючого законодавства. При цьому просила застосувати строки позовної давності у відповідності до положень ст. 267 ЦПК України, оскільки із позовом до суду позивач звернувся в листопаді 2014 року, тобто більше ніж через три роки з часу виникнення у нього права. Вислухавши пояснення представника позивача Єлагіної Н.В., відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 261 ЦПК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Під час судового розгляду встановлено, що позивачем нарахована заборгованість за несплату відповідачем житлово-комунальних послуг в період з червня 2009 року по листопад 2010 року в розмірі 1 010,57грн. При цьому як встановлено, відповідач не сплачував послуги у повному обсязі враховуючи відсутність узгодженості тарифів на оплату. Позивачем до наданого розрахунку не було надано доказів в підтвердження правильності його складання та надання цих послуг враховуючи заперечення відповідача з цього питання. Крім того, позивачем пропущено строк звернення до суду із вимогами до позивача, оскільки із позовом про стягнення коштів він звернувся в листопаді 2014 року, в той час як про порушення свого права дізнався в грудні 2010 року. За таких обставин у задоволенні вимог позивача слід відмовити внаслідок спливу строку позовної давності, про що було заявлено відповідачем. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed