Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON], що діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування, Виконавчий комітет Чопської міської ради, приватні нотаріуси Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON] та [PERSON], про визнання недійсними договорів іпотеки, а саме: · визнати недійсним договір іпотеки нерухомого майна № 36/133/05-Р від 02.06.2005 року; · визнати недійсним договір іпотеки нерухомого майна № 11197977000 від 13.08.2007 року; · зобовязати Реєстрацій службу Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області зняти заборону на відчуження нерухомості (житлового будинку та земельної ділянки) що знаходяться за адресою: м. Чоп по вулиці Міксата, 6, та виключити їх з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. 01 червня 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», що на підставі Закону України «Про акціонерні товариства» № 514 VІ від 17.09.2008 року йменується ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 36/133/05-Р. Відповідно до умов кредитного договору банк зобовязався надати позичальнику кредит в іноземній валюті в розмірі 90\~000 доларів США, а позичальник зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 01 червня 2020 року. Згідно п. 2.2 кредитного договору встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань позичальника в термін до 02 червня 2005 року між сторонами в нотаріальному порядку укладається договір іпотеки нерухомого майна, який і був укладений між сторонами 02 червня 2005 року за № 36/133/05-Р та посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу [PERSON] за яким передано в іпотеку нерухоме майно домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Чоп, вул. Міксата, 6. Окрім того, 13 серпня 2007 року між банком та позичальником укладено ще один кредитний договір № 11197977000, за умовами якого банк передає позичальнику кредит у розмірі 40\~000 доларів США. На забезпечення цього кредитного договору 13.08.2007 року був укладений договір іпотеки нерухомого майна № 11197977000, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON], за яким було передано в іпотеку домоволодіння, що розташоване у м. Чоп по вул. Міксата, 6. Позивач вважає, що вищезазначені іпотечні договори укладені з порушенням норм чинного законодавства України, що, на його думку, є підставою для визнання їх недійсними, а саме з порушенням: ч. 6 ст. 203, ч.ч. 1, 3 ст. 29 ст. ЦК України, ч. 3 ст. 17, ч.ч. 2, 3 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 177, ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України, п. 44 постанови пленуму ВСС України від 30.03.2012 року № 5, оскільки договори іпотеки не були погоджені у встановленому порядку Органом опіки та піклування. У домоволодінні зареєстровані на час його укладення і проживають до цього часу неповнолітні [PERSON] [INFO] та [PERSON] Володимирівна [INFO], а при укладення договору іпотеки № 11197977000 від 13.08.2007 року окрім них ще проживала та проживає на теперішній час [PERSON] [INFO] Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином. Причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. В судове засідання представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Чопської міської ради не прибув, проте надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника та повідомив за листом від 25.06.2015 № 03-15/1240, що на час укладення першого іпотечного договору єдиним власником житлового будинку за адресою: м. Чоп, вул. Міксата, буд. 6, був [PERSON], [INFO] (довідка Відділу адресно - довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області від 19.06.2015 року вих. № 4.7/7765), тобто дозвіл органу опіки та піклування на укладення першого іпотечного договору не був потрібний. 08.08.2007 року громадянин [PERSON], [INFO], звернувся з письмовою заявою до них щодо надання дозволу на продовження строку іпотеки приватного будинку № 6 по вулиці Міксата в місті Чоп, із загальною площею 288,5 кв.м., користувачами якого є малолітні діти. Виконавчий комітету Чопської міської ради відмовив йому у наданні дозволу на продовження строку іпотеки цього будинку для отримання кредиту в сумі 23\~000 доларів США, в звязку з відсутністю довідки про доходи заявника. На момент укладення кредитного договору № 11197977000, 13.08.2007 року згідно довідки відділу адресно довідкової роботи ГУ ДМС України в Закарпатській області від 19.06.2015 року вих. № 4.7/7765 у будинку за адресою: м. Чоп, вул. Міксата, буд. 6 зареєстровані та проживали від 30.03.2007 року гр.. [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Згідно рішення Виконавчого комітету Чопської міської ради від 16.08.2007 року № 168 гр. [PERSON], [INFO], надавався дозвіл про продовження строку іпотеки приватного будинку № 6 по вулиці Міксата в місті Чоп зі загальною площею 288,5 кв.м., користувачами якого є малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та неповнолітній син [PERSON], [INFO] з метою збільшення суми за кредитним договором № 10304161000 від 01.06.2005 року, за умови забезпечення вищезазначених дітей гр.. [PERSON] правом користування квартирою № 22 по вул. Залізничників, 2, в місті Чоп, яка є власністю громадянки [PERSON]. Також зобовязали [PERSON] здійснити всі можливі заходи по недопущенню наслідків невиплати взятого кредиту та забезпечити надання на адресу опікунської ради всіх платіжних документів по його сплаті. Нотаріуси [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник відповідача двічі не прибув у судові засідання та надавав суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату для підготовки обґрунтованого заперечення проти позову, яке так і не подав суду, хоча мав достатньо часу з дати відкриття провадження у справі 27.04.2015 для їх підготовки. Тому судом вирішено розглянути справи за його відсутності. Як зазначено у ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із позовної заяви 01 червня 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», що на підставі Закону України «Про акціонерні товариства» № 514 VІ від 17.09.2008 року йменується ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 36/133/05-Р. Відповідно до умов кредитного договору банк зобовязався надати позичальнику кредит в іноземній валюті в розмірі 90\~000 доларів США, а позичальник зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 01 червня 2020 року. Згідно п. 2.2 кредитного договору встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань позичальника в термін до 02 червня 2005 року між сторонами в нотаріальному порядку укладається договір іпотеки нерухомого майна. З матеріалів справи вбачається, що 02 червня 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», що на підставі Закону України «Про акціонерні товариства» № 514 VІ від 17.09.2008 року йменується ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки за № 36/133/05-Р та посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу [PERSON] за яким передано в іпотеку нерухоме майно домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Чоп, вул. Міксата, 6. Окрім того, 13 серпня 2007 року між банком та позичальником укладено ще один кредитний договір № 11197977000, за умовами якого банк передає позичальнику кредит у розмірі 40\~000 доларів США. На забезпечення цього кредитного договору 13.08.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», що на підставі Закону України «Про акціонерні товариства» № 514 VІ від 17.09.2008 року йменується ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 11197977000, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON], за яким було передано в іпотеку домоволодіння, що розташоване у м. Чоп по вул. Міксата, 6. Як вбачається з наданих позивачем свідоцтв про народження у нього є троє дітей: · [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження від 19.11.1991 року ІV-ФМ № 307858; · [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження видане повторно від 11.05.2006 року серії І-ФМ № 039449; · [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження від 03.07.2006 року серії І-ФМ № 041321. Відповідно до довідки Управління міського господарств Виконавчого комітету Чопської міської ради від 10.12.2014 року № 769 [PERSON] дійсно прописаний і мешкає за адресою: м. Чоп, вул. Міксата, буд. 6 і має склад сім'ї: син [PERSON]; дружина [PERSON]; донька [PERSON]; донька [PERSON], проте із зазначеної довідки не вбачається з якої саме дати прописані і проживають зазначені особи. Як вбачається із копії паспорта позивача [PERSON] Володимировича ВО 752322, він був зареєстрований за адресою: [INFO] з 20 квітня 2005 року. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 177 СК України, в редакції що діяла станом на 02.06.2005 року дату укладення договору іпотеки між сторонами, при вчиненні одним із батьків правочинів щодо майна малолітньої дитини вважається, що він діє за згодою другого з батьків. Другий з батьків має право звернутися до суду з вимогою про визнання правочину недійсним як укладеного без його згоди, якщо цей правочин виходить за межі дрібного побутового. Батьки вирішують питання про управління майном дитини спільно. Спори, які виникають між батьками щодо управління майном дитини, можуть вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 177 СК України, в редакції яка діяла станом на 13.08.2007 року дату укладенні між сторонами другого іпотечного договору, батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири. Батьки мають право дати згоду на вчинення неповнолітньою дитиною правочинів, передбачених частиною другою цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування. Дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається в разі гарантування збереження її права на житло. Проте у ч. 3 ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства " від 26.04.2001 № 2402-ІІІ, в редакції, яка діяла як на дату укладення першого іпотечного договору, так і на дату укладення другого іпотечного договору, було зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. З 01.01.2006 року ще почав діяти Закон України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» від 02.06.2005 року № 2623-IV, який діяв на дату укладення другого іпотечного договору, статтею 12, якого передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна. Роз'яснюючи питання, чи має право користування певним житлом дитина і як саме має бути підтверджене це право, Верховний Суд України ще у своїй ухвалі від 23 липня 2008 року зазначив, що право користування майном члена сім'ї власника житла пов'язано з моментом здійснення реєстрації за місцем проживання особи (Єдиний державний реєстр судових рішень - рішення № 2270896). Як зазначено у п. 40 Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 р. № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за № 283/8882, в редакції, яка діяла на дати укладення обох іпотечних договорів, правочини за малолітніх, які не досягли 14 років, а також від імені фізичних осіб, визнаних у судовому порядку недієздатними, вчиняють батьки (усиновлювачі) або опікуни. Правочини щодо майна малолітньої дитини можуть бути вчинені одним з батьків, з яким постійно проживає дитина, за наявності згоди другого з батьків, підпис якого має бути засвідчений нотаріально. Тобто, зазначеною інструкцією не вимагалася перевірка нотаріусом наявності висновку органу опіки та піклування при укладенні договорів, які підлягають нотаріальному посвідченню, а, отже батьки повинні були самостійно виконувати зазначені вимоги закону та перед укладенням договору звернутися за отриманням зазначеного дозволу до органу опіки і піклування. Як повідомив суду орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чопської міської ради та не спростовано позивачем, на час укладення першого іпотечного договору єдиним власником житлового будинку за адресою: м. Чоп, вул. Міксата, буд. 6, був [PERSON], [INFO] (довідка Відділу адресно - довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області від 19.06.2015 року вих. № 4.7/7765), тобто дозвіл органу опіки та піклування на укладення першого іпотечного договору не був потрібний, відтак у задоволенні позову в цій частині слід відмовити у звязку з його необґрунтованістю. Витрати із сплати судового збору із зазначеної позовної вимоги у відповідності до ст. 88 ЦПК України покласти на позивача. Що стосується договору іпотеки від 13.08.2007 року № 11197977000, укладеного між сторонами у справі, то як вбачається із листа від 25.06.2015 № 03-15/1240 Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Чопської міської ради, 08.08.2007 року громадянин [PERSON], [INFO], звернувся з письмовою заявою до них щодо надання дозволу на продовження строку іпотеки приватного будинку № 6 по вулиці Міксата в місті Чоп, із загальною площею 288,5 кв.м., користувачами якого є малолітні діти. Виконавчий комітету Чопської міської ради відмовив йому у наданні дозволу на продовження строку іпотеки цього будинку для отримання кредиту в сумі 23\~000 доларів США, в звязку з відсутністю довідки про доходи заявника. На момент укладення кредитного договору № 11197977000, 13.08.2007 року згідно довідки відділу адресно довідкової роботи ГУ ДМС Укаїни в Закарпатській області від 19.06.2015 року вих. № 4.7/7765 у будинку за адресою: м. Чоп, вул. Міксата, буд. 6 зареєстровані та проживали від 30.03.2007 року гр. [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Згідно рішення Виконавчого комітету Чопської міської ради від 16.08.2007 року № 168 гр. [PERSON], [INFO], надавався дозвіл про продовження строку іпотеки приватного будинку № 6 по вулиці Міксата в місті Чоп зі загальною площею 288,5 кв.м., користувачами якого є малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та неповнолітній син [PERSON], [INFO] з метою збільшення суми за кредитним договором № 10304161000 від 01.06.2005 року, за умови забезпечення вищезазначених дітей гр.. [PERSON] правом користування квартирою № 22 по вул. Залізничників, 2, в місті Чоп, яка є власністю громадянки [PERSON]. Також зобовязали [PERSON] здійснити всі можливі заходи по недопущенню наслідків невиплати взятого кредиту та забезпечити надання на адресу опікунської ради всіх платіжних документів по його сплаті. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору іпотеки нерухомого майна № 11197977000 від 13.08.2007 року та зобовязання Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області зняти заборону на відчуження нерухомості (житлового будинку та земельної ділянки) що знаходяться за адресою: м. Чоп по вулиці Міксата, 6, та виключити їх з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна також слід відмовити, оскільки на саме на позивача законом покладений обовязок отримати дозвіл органу опіки та піклування на укладення договору іпотеки, який був ним виконаний отримане рішення Виконавчого комітету Чопської міської ради від 16.08.2007 року № 168, хоча і із запізненням, яке відбулося з вини позивача через неподання ним вчасно довідки про доходи. Витрати із сплати судового збору в частині цих позовних вимог у відповідності до ст. 88 ЦПК України також покласти на позивача.

Outcome: dismissed