Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

06.12.2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 19.11.2004 року перебуває у шлюбі, від сумісного проживання мають доньку - [PERSON] [INFO]. Причинами розпаду сім*ї стали суперечки, відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, різність характерів, поглядів на життя та шлюб. Шлюбні відносити припинені з травня 2013 року, спільного господарства не ведуть. Вважає, що формальний шлюб не відповідає її інтересам. Примирення з відповідачем є не можливим. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Після розірвання шлюбу дитина проживатиме з нею. Позивачка також просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання їх доньки [PERSON] [INFO], оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги, ухиляється від будь-яких контактів з донькою. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав частково, зазначивши, що має можливість сплачувати аліменти щомісячно у розмірі 350 грн., проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 19 листопада 2004 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], зареєстрували шлюб. Відповідно до Свідоцтва про народження їх донька [PERSON] народилася [INFO], у графах "батько" записаний [PERSON], "мати" - [PERSON]. З довідки з місця проживання від 29 листопада 2013 року вбачається, що [PERSON] [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] Оскільки, відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. На підставі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оцінюючи викладене, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про спосіб виконання обов'язку утримувати дитину, суд вважає за необхідне, за відсутності відомостей щодо доходів відповідача, враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, має нерегулярний, мінливий дохід, позовні вимоги задовольнити частково та призначити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі по 600 грн. щомісячно до досягнення дитини повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 229,40 грн. на користь держави. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: partial