Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

08 жовтня 2018 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК» (далі - ПАТ «МЕГАБАНК») до [PERSON] , [PERSON] , у якій позивач просить: 1) стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «МЕГАБАНК» заборгованість за кредитним договором № 87-305ПВ/2007-А від 25.06.2007 року у сумі 30539,49 доларів США; 2) стягнути з [PERSON] як із солідарного боржника за договором поруки № 37-91-п від 03.10.2018 року на користь ПАТ «МЕГАБАНК» заборгованість за кредитним договором № 87-305ПВ/2007-А від 25.06.2007 року у сумі 30539,49 доларів США; 3) стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «МЕГАБАНК» штраф за іпотечним договором № 87-305ПВ/2007-А-з від 25.06.2007 року у сумі 16777,50 грн; 4) у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 87-305ПВ/2007-А від 25.06.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 87-305ПВ/2007-А-з від 25.06.2007 року, шляхом надання ПАТ «МЕГАБАНК» права на продаж предмета іпотеки - двокімнатної [ADDRESS], яка розташована за адресою : [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , будь-якій особі - покупцеві за ціною, визначеною на момент такого продажу на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна; 5) виселити [PERSON] та всіх інших мешканців з двокімнатної [ADDRESS], яка розташована за адресою : [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення; 6) на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» відстрочити виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а також виселення [PERSON] та всіх інших мешканців. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що 25.06.2007 року між [PERSON] і ПАТ «МЕГАБАНК» було укладено кредитний договір № 87-305ПВ/2007-А, відповідно до умов якого [PERSON] отримав на споживчі цілі грошові кошти у сумі 26000,00 грн, які зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та строки, визначені кредитним договором. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 07.05.2018 року становить 30539,49 доларів США. Для забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, між ПАТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки № 37-91-п від 03.10.2018 року та іпотечний договір № 87-305ПВ/2007-А-з від 25.06.2007 року. Згідно договору іпотеки [PERSON] у забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором передала в іпотеку банку нерухоме майно - двокімнатну [ADDRESS], яка розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] порушила п. 3.1.2 іпотечного договору - не надала доказів страхування предмету іпотеки на користь банку. Сума штрафу за іпотечним договором становить 16777,50 грн. Про порушення умов кредитного договору та іпотечного договору ПАТ «МЕГАБАНК» повідомив відповідача [PERSON] шляхом направлення вимоги (повідомлення) від 23.05.2018 року, однак вказана вимога залишилась без виконання, заборгованість не погашена. Вищенаведене стало підставою звернення відповідача до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді від 06.11.2018р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 26.11.2018р. від відповідачів [PERSON] , [PERSON] надійшли відзиви на позовну заяву, в яких зазначили, що позов не визнають, вважають його необґрунтованим, поданим з порушенням норм процесуального права. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, зазначили, що 30.08.2010р. Постійно діючим третейським судом при асоціації «Слобожанська перспектива» прийнято рішення, яким з них достроково солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором №87-305ПВ/2007-А у розмірі 18 097,17 дол. США, з яких 15850,12 дол. США - залишок кредиту, 2247,04 дол. США - відсотки, 8534,07 - штраф та пеня. На підставі зазначеного рішення, за ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 01.12.2010р. були видані виконавчі листи та Балаклійським РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження. За виконавчим документом Балаклійським РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області від 29.10.2014р. протягом чотирьох років провадилось примусове стягнення, однак сума, яка була стягнута, не врахована, заявлена до стягнення сума залишку кредиту збільшена вдвічі. Крім того, 15.03.2018р. позивач звернувся до Київського районного суду м.Харкова із заявою про видачу дубліката виконавчого листа на рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Слобожанська перспектива» від 30.08.2010р. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 29.03.2018р. заява про видачу дубліката виконавчого листа №6-539/10/16, виданого на виконання ухвали Київського районного суду м.Харкова від 01.12.2010р. про видачу виконавчих листів на рішення третейського суду була задоволена. 14.05.2018р. позивач звернувся до Київського районного суду м.Харкова з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, яка ухвалою Київського районного суду м.Харкова суду від 24.05.2018р. була задоволена та поновлено позивачу строк для пред`явлення дубліката виконавчого листа. Вищезазначені рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Слобожанська перспектива» та ухвали Київського районного суду м.Харкова не скасовані, набрали законної сили. Позивач приховав від суду наявність рішення суду, яке набрало законної сили, за частиною заявлених в цьому позові вимог, а саме в частині стягнення залишку кредиту у розмірі 15850,12 дол. США, процентів за користування кредитом та штрафу, зазначив у позовній заяві підтвердження, що ним іншого позову (позовів) до цього ж самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав не подавалось. Відповідач [PERSON] у відповідь на вимогу позивача від 23.05.2018р. та повідомлення від 23.05.2018р. направила заперечення. 27.06.2018р. позивачем було направлено [PERSON] лист. На цей лист [PERSON] направила відповідь про незгоду із нарахованими сумами, у якому просила надати їй детальний обґрунтований розрахунок заборгованості. Однак розрахунок заборгованості позивачем їй надано не було. Внаслідок задоволення вимог про дострокове повернення кредиту за рішенням Постійно діючого третейського суду від 30.08.2010р. припинено кредитний договір, а отже і право позивача на нарахування та стягнення процентів за користування кредитними коштами, пені поза строком дії кредитного договору. Направлення вимоги про дострокове повернення кредиту спричинило зміну строку повернення платежів, тому кредитний договір вважається таким, що припинив свою дію у 2010 році. Внаслідок припинення зобов`язання за кредитним договором припинилась і порука. Правовідносини між сторонами можуть розглядатись тільки у межах виконання рішення третейського суду від 30.08.2010р. Щодо нарахованої суми штрафу у зв`язку з порушенням п. 3.1.2 про страхування предмету іпотеки, то сума страхування була включена у вартість кредиту. Тому [PERSON] вважає, що нею не були порушені умови іпотечного договору, а позовні вимоги вважає такими, що пред`явлені після спливу строку позовної давності. Позовні вимоги про надання права на продаж предмета іпотеки та виселення є похідними від вимоги про стягнення заборгованості, тому підстави для їх задоволення відсутні. Крім того, в іпотеку передано квартиру, придбану не за рахунок отриманих кредитних коштів, тому вимога про виселення без надання іншого жилого приміщення не підлягає задоволенню. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] також надали заяви про застосування строку позовної давності (т.1 а.с.133-183). Ухвалою від 30.11.2018 року замінено позивача Публічне акціонерне товариство «МЕГАБАНК» його правонаступником - Акціонерним товариством «МЕГАБАНК». 18.02.2019р. від представника позивача до суду надійшли відповіді на відзив, в яких зазначено, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська Перспектива» від 30.08.2010р. стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № 87-305ПВ/2007-А від 25.06.2007р. в сумі 18097,17 доларів США та 8459,07 грн. Станом на дату пред`явлення позову заборгованість за кредитним договором відповідачами не погашено, тому позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. Позовні вимоги не є тотожними із вимогами, що були розглянуті Постійно діючим Третейським судом при Асоціації «Слобожанська Перспектива». Позивач не заперечує, що 23.05.2018р. ним було направлено відповідачам вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором, а відповідачу [PERSON] також повідомлення про порушення умов кредитного договору та умов іпотечного договору. Від [PERSON] до позивача надійшли заперечення у відповідь на вимогу, у яких було зазначено, що вона вважає суму вимог помилковою, звернення стягнення на предмет іпотеки незаконним. Позивач направив [PERSON] лист, у якому зазначив розрахунок заборгованості згідно рішення суду, суму витрат банку на третейський збір та листування згідно рішення суду. У відповідь [PERSON] надіслала позивачу лист від 13.08.2018р., яким підтвердила, що не відмовляється від своїх зобов`язань, налаштована на пошук компромісу та вирішення питання у прийнятний для сторін спосіб. Щодо твердження відповідачів про припинення кредитного договору у зв`язку із задоволенням вимог про дострокове повернення кредиту за рішенням третейського суду від 30.08.2010р., позивач зазначив, що постановлення судового рішення, виконання якого не здійснено, не припиняє зобов`язальних правовідносин між сторонами договору і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання відсотків за користування кредитом і пені за несвоєчасну сплату кредиту. Щодо твердження відповідачів про закінчення строку дії договору поруки позивач зазначив, що договір поруки діє протягом трьох років з дня закінчення строку кредитного договору. Строк дії кредитного договору встановлено з 03.10.2008р. по 24.06.2017р., тому договір поруки діє до 24.06.2020р. Жодна з передбачених договором поруки підстав його припинення не настала, тому цей договір не припинив свою дію. Штраф за ненадання доказів страхування предмету іпотеки було нараховано у період, що передував зверненню до суду, і станом на час звернення до суду не сплачений. Зазначив, що позовні вимоги заявлені в межах строків позовної давності (т.2 а.с.2-12). Ухвалою суду від 28.02.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві та відповідях на відзиви. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - адвокат Леонова Ю.С. у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на доводи, наведені у відзивах. Вислухавши учасників справи, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на підставі обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що між [PERSON] та ВАТ «МЕГАБАНК», правонаступником якого є ПАТ «МЕГАБАНК», був укладений кредитний договір №87-305П/2007 від 25.06.2007р., відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит на споживчі цілі в сумі 26 000 грн. на строк з 25.06.2007р. до 24.06.2017р., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 18,20 % річних. Договором передбачено, що повернення кредиту здійснюється позичальником згідно з графіком погашення кредиту, наведеним в додатку № 1 до кредитного договору, який є його невід`ємною частиною (т.1 а.с.16-17, 18-19, 96). 25 червня 2007 року грошові кошти в сумі 26000,00 грн. на виконання умов кредитного договору, були видані позивачем [PERSON] , що підтверджується заявою на видачу готівки № 202 від 25.06.2007р. та випискою по особовому рахунку (т.1 а.с.39). Додатковою угодою № 3 від 03.10.2008р. до кредитного договору, укладеною між ВАТ «МЕГАБАНК» і [PERSON] , були внесені зміни до кредитного договору. Зокрема, пунктом 1 Додаткової угоди №3 від 03.10.2008р. номер кредитного договору «87-305П/2007 від 25.06.2007р.» викладено в наступній редакції «№87-305ПВ/2007-А від 25.06.2007р.». Пункт 1.1. Розділу 1 «Предмет Договору» викладено в наступній редакції: «1.1. Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти (надалі - Кредит) на споживчі цілі: у розмірі 26000,00 гривень на строк з 25.06.2007 року до 03.10.2008 року, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 18,2 % річних; у розмірі 16 000,00 доларів США на строк з 03.10.2008 року до 24.06.2017 року зі сплатою 15,0 % річних за користування Кредитом, комісійні винагороди та виконати всі інші зобов`язання згідно з Договором.» Доповнено Розділ 1 «Предмет Договору» пунктами 1.3. та 1.4. в наступній редакції: «1.3. Повернення Кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними платежами в розмірі, передбаченому Договором. (Ануїтетними платежами в розумінні цього пункту є рівні щомісячні платежі, що підлягають до сплати Відповідачем та направляються на погашення суми Кредиту і процентів за користування ним і розраховуються таким чином, що в кінці строку дії цього Договору за умови виконання зобов`язання Відповідачем заборгованість його повністю погашається)». «1.4. Визначення сукупної вартості Кредиту (з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань Позичальника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням Кредиту) та реальної процентної ставки, а також графік платежів наведено в Додатку № 1 до цього Договору, який є невід`ємною його частиною». Пункт 3.1.1. Розділу 3 «Права та обов`язки сторін» доповнено реченням: «Для обліку кредиту у доларах США відкрити позичковий рахунок [NUMBER] ». Пункт 3.1.2. Розділу 3 «Права та обов`язки сторін» доповнено реченням: «Для обліку нарахованих за кредитом процентів за кредитом у доларах США відкрити рахунок [NUMBER] ». Пункт 3.2.3. Розділу «Права та обов`язки сторін» викласти в наступній редакції: «3.2.3. Своєчасно та в повній сумі сплачувати ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди за Договором на передбачених Договором умовах.». Розділ 4 «Порядок нарахування та сплати процентів і комісійних винагород» викладено в наступній редакції: «4. Порядок нарахування та сплати процентів і комісійних винагород». 4.1 Нарахування процентів за користування Кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення Кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). 4.2 Погашення кредитної заборгованості та сплату процентів за Договором Позичальник здійснює ануїтетними платежами. Сплата ануїтетних платежів здійснюється Позичальником щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. 4.3 Розмір ануїтетного платежу (крім першого та останнього) складає 277,77 (двісті сімдесят сім доларів США 77 центів) дол.США. 4.4 За користування Кредитом понад строку, вказаного у п. 1.2. Договору, Кредитодавець нараховує, а Позичальник сплачує проценти в розмірі 0,1 процента річних. Для повернення Кредиту та сплати процентів за користування ним Позичальник вносить грошові кошти на рахунок [NUMBER] (транзитний рахунок).». (т.1 а.с.20-24). 03 жовтня 2008 р. грошові кошти в розмірі 16 000,00 дол. США, передбачені Кредитним договором, з урахуванням Додаткової угоди № 3, за заявою [PERSON] були видані Позивачем, що підтверджується випискою по рахунку [NUMBER] та заявою на видачу готівки № 1 від 03.10.2008р. (т.1 а.с.38, 87). З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 87-305ПВ/2007-А від 25.06.2007 року, між Позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 37-91-п від 03.10.2008 р. (далі - Договір поруки) (т.1 а.с.25). Відповідно до п. 1.1. Договору поруки, [PERSON] поручається перед Кредитором (Позивачем) за виконання [PERSON] в повному обсязі усіх його обов`язків, що виникли з кредитного договору № 87-305ПВ/2007-А від 25.06.2007 року, згідно з умовами якого Кредитором було надано Боржнику кредит у сумі 16000,00 (шістнадцять тисяч) доларів США строком з 03.10.2008р. по 24.06.2017р. Відповідно до п. п. 2.1.1. Договору поруки, [PERSON] зобов`язалася відповідати перед Позивачем за порушення [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором, а саме: повернення кредиту у сумі та строк визначений Кредитним договором; сплату нарахованих процентів згідно з умовами Кредитного договору; сплату неустойки за несвоєчасну сплату процентів, повернення кредиту (інші випадки, передбачені Кредитним договором); сплату збитків, у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором. Відповідно до п. 3.1. Договору поруки, [PERSON] зобов`язалася відповідати перед Позивачем за порушення зобов`язання [PERSON] як солідарний боржник. Відповідно до п. 3.2. Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитом, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до п. 5.1. Договору поруки, Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом трьох років з дня закінчення строку Кредитного договору. З метою забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором між Банком (надалі - Іпотекодержатель) та [PERSON] (надалі - Відповідач-2/ Іпотекодавець) було укладено іпотечний договір № 87-205П/2007-з від 25.06.2007р., посвідчений приватним нотаріусом Балаклійського районного нотаріального округу Скляр О.М., про що зроблено реєстровий запис № 2450 від 25.06.2017р. Відповідно до умов іпотечного договору для забезпечення своєчасного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним договором Іпотекодавець (Відповідач-2) передав в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: двокімнатну [ADDRESS] , загальною площею 41,3 кв.м, житловою площею 27,7 кв.м., реєстраційний номер 1315285, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . (далі - предмет іпотеки), який належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області Соколовою С.О. за реєстровим № 1850, зареєстровано 03.12.2003р. в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 1315285 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2172487 , виданого 03.12.2003р. Балаклійським бюро технічної інвентаризації Харківської області, номер запису: 5823 в книзі: 42 (т.1 а.с.26-27). 03.10.2008 року між ВАТ «МЕГАБАНК» і [PERSON] укладено договір № 1 про внесення змін до Іпотечного договору № 87- 205П/2007-з від 25.06.2007р. Назву договору змінено на «Іпотечний договір № 87-305ПВ/2007-А-з» (т.1 а.с.28-32). Згідно Іпотечного договору № 87-305ПВ/2007-А-з від 25.06.2007р., відповідно до п.3.1.2 Розділу 3 «Права та обов`язки сторін», Іпотекодавець зобов`язується застрахувати предмет іпотеки на користь Іпотекодержателя на строк дії основного зобов`язання на його повну вартість від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування та надати докази страхування Іпотекодавцю у строк не пізніше ніж через 5 днів після набрання чинності Договору, згідно п. 3.1.2. та за 14 календарних днів до закінчення строку дії договору про страхування. Згідно з п. 4.2. Іпотечного договору Іпотекодавець відшкодовує Банку усі збитки та сплачує штраф у розмірі 15 % від суми, вказаної у п. 1.4. Іпотечного договору (вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін становить 111850,00 грн.), що становить 16 777,50 грн. Відповідно до розрахунку неустойки за іпотечним договором № 87-305ПВ/2007-А-з від 25.06.2007р. станом на 07.05.2018р. сума штрафу за іпотечним договором за порушення умов п. 3.1.2 становить 16 777,50 грн (т. 1 а.с. 42). У пункті 1.3 Іпотечного договору зазначено, що за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, комісійної винагороди, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання, а також відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, відшкодування витрат щодо страхування предметів іпотеки, відшкодування збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору. У разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов`язання, а також з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством України (п. 5.1 Іпотечного договору). Згідно з п.5.2.1. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право при зверненні стягнення на предмет іпотеки: отримати на праві власності предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання; від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно з п. 5.2.2. Іпотечного договору визначені в пунктом 5.2.1. Договору способи задоволення вимог Іпотекодержателя не перешкоджають Іпотекодержателю застосовувати інші встановлені чинним законодавством України способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 07.05.2018р. заборгованість за кредитним договором № 87-305ПВ/2007-А від 25.06.2007р. становить 30 539,49 дол. США, штраф 146 325,26 грн, з них: -залишок кредиту - 15 850,12 дол. США, -залишок нарахованих та несплачених процентів - 14 689,37 дол. США, -штраф - 146 325,26 грн (т. 1 а.с. 40, 41). ПАТ «МЕГАБАНК» було направлено [PERSON] вимогу від 23.05.2018р. № 65-3515 щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 87-305ПВ/2007-А від 25.06.2007р. (т.1 а.с.92). ПАТ «МЕГАБАНК» було направлено [PERSON] вимогу від 23.05.2018р. № 65-3516 щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 87-305ПВ/2007-А від 25.06.2007р. (т. 1 а.с. 93), та повідомлення від 23.05.2018р. № 65-3517 про порушення умов кредитного договору № 87-305ПВ/2007-А від 25.06.2007р. та умов іпотечного договору № 87-305ПВ/2007-А-з від 25.06.2007р. (т. 1 а.с. 94, 95). Додатковою угодою № 2 до кредитного договору з фізичною особою № 87-305П/2007 від 25.06.2007р., укладеною між ВАТ «Мегабанк» і [PERSON] , було внесено зміни до кредитного договору № 87-305П/2007 від 25.06.2007р. - доповнено кредитний договір третейським застереженням, відповідно до якого всі спори, що виникають за цим договором між сторонами, розглядаються Постійно діючим Третейським судом при Асоціації «Слобожанська Перспектива» (т. 1 а.с. 147). У 2010 році ПАТ «МЕГАБАНК» звернувся до постійно діючого третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» з позовом до [PERSON] та [PERSON] про дострокове солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №87-305ПВ/2007-А від 25.06.2007 року у сумі 18 097,17 доларів США та 8459,07 грн. Рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 30 серпня 2010 року позовну заяву ПАТ «МЕГАБАНК» задоволено, достроково стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором №87-305ПВ/2007-А від 25.06.2007 року у розмірі 18 097,17 доларів США та 8 534,07 грн, а саме: залишок кредиту в сумі 15850,12 доларів США, залишок нарахованих та несплачених відсотків у сумі 2247,05 доларів США, суму пені, нарахованої згідно п. 7.1 договору, зміненого додатковою угодою № 3, за несвоєчасне погашення ануїтетних платежів у сумі 5580,43 грн, сума штрафу, нарахована згідно п. 7.2 договору, зміненого додатковою угодою № 3, за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів у сумі 2878,64 грн, а також солідарно стягнуто витрати по сплаті третейського збору в сумі 5,00 грн, витрати на листування третейського суду в сумі 70,00 грн, а всього стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «МЕГАБАНК» заборгованість у сумі 18 097,17 доларів США та 8534,07 грн (т.1 а.с.141-146). Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 29.03.2018 року за заявою представника ПАТ «МЕГАБАНК» постановлено видати дублікат виконавчого листа №6-539/10/16 про стягнення із [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «МЕГАБАНК» заборгованості за кредитним договором №87-305ПВ/2007-А від 25.06.2007 року у сумі 18 097,17 доларів США та 8459,07 грн (т.1 а.с.150, 151). 10.05.2018 року, на виконання ухвали Київського районного суду м.Харкова від 29.03.2018 року, було видано ПАТ « МЕГАБАНК» виконавчий лист №6-539/10 (т.1 а.с.152). Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 24.05.2018 року за заявою представника ПАТ «МЕГАБАНК» поновлено стягувачу строк пред`явлення до виконання дубліката виконавчого листа по справі №6-539/10/16 (т.1 а.с.154-156). 25.10.2018 року постановою старшого державного виконавця Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Горбачової Н.С. при примусовому виконанні виконавчого листа № 6-539/10, виданого 10.05.2018 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованості за кредитним договором №87-305ПВ/2007-А суми 151 266,45 грн (виконавче провадження № 57082095), накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів - 166 528,80 грн (т. 1 а.с. 230). 20.03.2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленка О.В. відкрито виконавче провадження № 58673109 стосовно боржника [PERSON] на підставі виконавчого листа № 6-539/10/16, виданого 03.12.2010 року Київським районним судом м.Харкова про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором №87-305ПВ/2007-А від 25.06.2007 року, зміненим додатковою угодою № 3 від 03.10.2008 року, що станом на 01.07.2010 року становить 18 097,17 доларів США та 8 534,07 грн (т. 2 а.с. 27). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України). Частиною другою статті 548 ЦК України встановлено, що недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Тобто, за виключенням гарантії (стаття 562 ЦК України), лише дійсні вимоги можуть бути забезпечені. Частинами першою, другою статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частини першої, другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто порука є додатковим (акцесорний) способом забезпечення виконання зобов`язань, а тому такі правочини щодо встановлення забезпечення матимуть юридичне значення тільки тоді, коли мають юридичну силу основні зобов`язання. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом статей 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Також поряд із порукою, за своєю правовою природою акцесорним характером володіє і неустойка, яка, будучи цивільно-правовою санкцією, у всіх випадках є елементом самого забезпеченого зобов`язання. АТ «МЕГАБАНК» використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, пені та штрафу за порушення умов договору, звернувшись у 2010 року до третейського суду із позовом про примусове солідарне стягнення з боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] у судовому порядку заборгованості за кредитним договором договором №87-305ПВ/2007-А від 25.06.2007 року. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові Великої Палати від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. ПАТ «МЕГАБАНК» вимог про стягнення з поручителя встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі положень ст. 625 ЦК України, не заявляв. Рішення третейського суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить про закінчення строку дії договору. А тому на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється, якщо інше не встановлене договором поруки. На даний час відкрито виконавче провадження з виконання рішення третейського суду про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором. У межах виконавчого провадження було накладено арешт на все майно, яке на праві власності належить відповідачу [PERSON] За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «МЕГАБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором, штрафу за іпотечним договором,є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення без надання іншого житлового приміщення суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення, оскільки зазначені вимоги є похідними від вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором та штрафу за іпотечним договором. Крім того, суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 1304-VII, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що, зокрема, таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Частиною 4 статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 109 Житлового кодексу Української РСР, громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Квартира, яка є предметом іпотеки, не була придбана [PERSON] за рахунок кредитних коштів, повернення яких забезпечено іпотекою, належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.09.2003 року (т. 1 а.с. 33-35). Таким чином, вимога позивача про виселення [PERSON] та інших мешканців квартири без надання іншого житлового приміщення не відповідає вимогам закону. Питання про застосування до позовних вимог за заявами відповідачів позовної давності судом не вирішується, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав їх необґрунтованості. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судом відповідно до ст. 141 ЦПК України не здійснюється розподіл судових витрат позивача зі сплати судового збору.

Outcome: dismissed