Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Концерну «Міські теплові мережі» про захист прав споживача, в якому просить зобов'язати Концерн «МТМ» визнати наданні йому розрахунки реальної потреби у теплі для підтримки у квартирі за адресою м. Запоріжжя, [ADDRESS] нормативної температури повітря 12°С (що регламентована нормою п. 5.3. "ДБН В.2.5-67:2013. Опалення, вентиляція та кондиціонування") у відсутність проживаючих і невикористання житлового приміщення в опалювальні сезони 2015+ 2016 p.p. і 2016+2017 p.p. як виконанні в порядку реалізації ним права споживача за умовою п.п. 7 п. 16 Договору; зобов'язати Концерн «МТМ» здійснити, в порядку реалізації обов'язку виконавця за умовою підпункту 13 п. 19 Договору, власні розрахунки кількості тепла для підтримки нормативної температури повітря у відсутність проживаючих і невикористання зазначеної квартири в опалювальні сезони 2015+2016 p.p. і 2016+2017 p.p., постановити судове рішення про тлумачення змістів правочину підпункту 7 п. 16 і підпункту 13 п. 19 Договору, щодо їх поширення, зокрема, на послугу з централізованого опалення, захистити його право споживача на зменшення удвічі або на інший визначений судом розмір плати за опалення, дослідивши і врахувавши умови підпункту 7 п. 16 і підпункту 13 п. 19 Договору і норми абзацу другого підпункту 1 п. 29 і підпункту 14 п. 32 Правил. В обґрунтування позову зазначав, що 01.04.2013 року між Концерном «Міські теплові мережі» та позивачем був укладений «Договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву питної води» (далі - Договір) відповідно до Типового договору і «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», що затверджені Постановою Кабміну № 630 від 21 липня 2005 року (далі - Правила). Умовою п.п. 7 п. 16 Договору і нормою абзацу другого п.п. 1 п. 29 Правил закріплено право споживача на зменшення розміру плати за послуги виконавця у разі тимчасової відсутності споживача або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність, а умовою п.п. 13 п. 19 Договору і нормою п.п. 14 п. 32 Правил - обов'язок виконавця зменшувати плату у такому разі. Зі згоди виконавця Договір підписано з письмовим доповненням споживача на останній сторінці, що виконавець, зменшує плату за централізоване опалення, враховуючи той факт, що споживач [PERSON] з дружиною проживає у Німеччині і в якості доказу не проживання ними в опалювальний період у вказаній квартирі враховує показники лічильників електроенергії, холодної і гарячої води. 28.10.2015 року та 17.12.2015 року в порядку реалізації зазначеного права споживача позивачем були подані письмові заяви виконавцю з проханнями зменшити вдвічі розмір плати за опалення із доданням до них об'єктивних доказів не проживання у квартирі в опалювальний сезон і невикористанням житла, проте, ці заяви залишені виконавцем без задоволення. Посилаючись на те, що його потребою і волевиявленням споживача є одержання від виконавця кількості тепла достатньої для забезпечення у квартирі нормативної температури повітря 12°С, що регламентована вказаними державно-будівельними нормами, виконавець примушує сплачувати його за майже удвічі більшу кількість тепла, яка не потрібна йому в опалювальні сезони, при цьому виконавець не погоджується з виконаними ним розрахунками, не надаючи, при цьому, розрахунок кількості тепла необхідної для додержання нормативної температури повітря у відсутність в ній проживаючих в опалювальні сезони, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до Концерну «Міські теплові мережі» про захист прав споживача та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато у справі підготовче провадження. 02 квітня 2018 року Концерн «Міські теплові мережі» подав до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відзив на позовну заяву, вважає вимоги позивача не обґрунтованими та безпідставними. Крім того, представник відповідача зазначає, що позивач неодноразово звертається до суду порушуючи одне і теж саме питання викладаючи його в іншій формі, намагається не захистити власні права як споживача, а навпаки змусити виконавця послуг порушити діючі норми чинного законодавства України шляхом здійснення безпідставного зменшення оплати за послуги з централізованого опалення. Крім того, такі повторні чисельні звернення позивача до судових інстанцій з одного і того ж питання, свідчить про те, що він проявляє грубе зловживання власними цивільними правами. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення про виклик до суду, причини не явки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові пояснення позивача, відзив відповідача, суд оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, приходить до наступних висновків. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 67 ЖК Української РСР передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ч. 1 ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Частиною 1 ст. 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісяця. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Статтями 16, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв та обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 01.04.2013 року між Концерном «Міські теплові мережі» та [PERSON] було укладено «Договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву питної води». Зміст умов і пунктів Договору є копією типового договору із «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», що затверджені Постановою Кабінету Міністрів № 630 від 21 липня 2005 року. Відповідно до Договору місцем виконання послуг виконавця є належна позивачу та його дружині квартира у Дніпровському районі м. Запоріжжя за адресою [ADDRESS], про що зазначено у договорі. Обидва примірники Договору підписано з письмовим доповненням позивача, зробленим на останній його сторінці, що виконавець, зменшує плату за централізоване опалення, враховуючи той факт, що позивач та його дружина проживають у Німеччині, та в якості доказу не проживання їх в опалювальний період у вказаній квартирі враховує показники лічильників електроенергії, холодної і гарячої води. Концерн «МТМ», як виконавець послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води здійснює нарахування у відповідності до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», - «виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку». Відносини між споживачем та виконавцями послуг з централізованого опалення, підігріву питної води, у тому числі й порядок розрахунків за спожиті послуги, регулюються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної на гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно п. 3 Правил, послуги надаються споживачам безперебійно, за винятком часу перерв на: проведення в установленому порядку ремонтних і профілактичних робіт виконавцем за графіком, погодженим з виконавчими органами сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями; міжопалювальний період (для систем опалення); ліквідацію наслідків, пов'язаних з дією непереборної сили або аварією. Вищезазначеними правилами визначено, що: централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання; централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Пунктом 24 Правил визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Пунктом 26 Правил передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування. Згідно ст. 16 Правил визначено, що споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї (у разі відключення виконавцем гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі) та відновлення надання відповідних послуг шляхом зняття пломб за власний рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою. Відповідно до пункту 29 Правил, споживач має право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання. Таким чином встановлено, що комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на проведення і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком; міжопалювальний період для систем опалення; ліквідацію наслідків аварій або дії обставин непереборної сили. Абзацом 4 статті 16 Закону та Правилами визначено, що виконавець зобов'язаний проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх, надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативі (норм) споживання, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному договором. Отже підставами для не оплати (зменшення плати) споживачем вартості наданих послуг теплопостачальною організацією з централізованого опалення, є лише підстави визначені у Законі та Правилах. Правилами передбачено припинення нарахувань плати за послугу з централізованого постачання гарячої води у випадку відсутності споживача за місцем реєстрації. Припинення нарахувань за послугу з централізованого опалення Правилами не передбачено, оскільки на протязі опалювального періоду ця послуга надається безперебійно та технічна можливість відключення опалення в окремій квартирі багатоквартирного житлового будинку відсутня. Згідно пункту 8 Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Підписаний між Концерном «МТМ» та [PERSON] договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву питної води від 01.04.2013 року повністю відповідає вимогам Закону, Правилам та типовому договору. Оскільки житловий будинок по [ADDRESS] обладнаний приладом обліку теплової енергії, то пунктом 12 Правил визначено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири. Тобто, розмір нарахувань плати за послугу з централізованого опалення не залежить від кількості проживаючих осіб в квартирі. Постановою Кабінету Міністрів №151 від 17.02.2010р. затверджено «Порядок проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості». Відповідно до затвердженого Порядку перерахунок за надання послуг з централізованого опалення проводиться за відсутності квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії в разі: якщо надання послуг з централізованого опалення розпочалося пізніше встановленого строку або опалювальний сезон достроково закінчився, а також за наявності перерв у наданні послуг, що перевищують допустимий строк (12 годин на добу один раз на місяць); невідповідності фактичної температури в житлових приміщеннях нормативній. Проведення інших видів перерахунків вартості послуг з централізованого опалення діючими законодавчими актами України не передбачено. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений ст. 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення його прав як споживача. Фактично позивач оскаржує дії Концерну «Міські теплові мережі» щодо нарахування плати за послуги з центрального опалення в розмірі передбаченому договором, що не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту, тому підстав для задоволення заявлених позивачем вимог не має. Відповідно до статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. У разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови. Суд, вирішуючи позовну вимогу щодо тлумачення змістів правочину підпункту 7 п. 16 і підпункту 13 п. 19 Договору, щодо їх поширення, зокрема, на послугу з централізованого опалення, виходить з того, що підпункт 7 п. 16, підпункт 13 п. 19 договору про надання послуг з центрального опалення та підігріву питної води від 01 квітня 2013 року, не містять незрозумілих слів, понять, термінів, які не дають змоги з'ясувати дійсні наміри сторін при підписанні договору, який відповідає типовому договору із «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженому Постановою Кабінету Міністрів № 630 від 21 липня 2005, зокрема, пункти, які просить витлумачити позивач, повністю викладено у редакції типового договору, тобто не розроблявся самостійно сторонами, тому не міг бути незрозуміло викладений ними. Підставою для тлумачення судом угоди є наявність спору між сторонами щодо її змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всієї угоди або її частини, що не дає змогу з'ясувати дійсним зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір, тлумачення не може створювати, а лише роз'яснює існуючі умови угоди. Тобто, суд може постановити рішення про тлумачення змісту договору без зміни його умов. При цьому, зважаючи на те, що метою тлумачення правочину є з'ясування змісту його окремих частин, який складає права та обов'язки сторін, тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину. З огляду на викладене, тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені статтею 213 ЦК України, тобто, тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень. Позивач просить суд витлумачити підпункт 7 п. 16, підпункт 13 п. 19 договору про надання послуг з центрального опалення та підігріву питної води від 01 квітня 2013 року не з правової точки зору на розсуд суду, а саме у той спосіб, який вигідно йому, як платнику наданих послуг, але ці пункти договору є зрозумілими, на що вказує той факт, що з моменту укладення договору до звернення щодо його тлумачення пройшло 5 років та він виконувався сторонами весь цей час. Той спосіб, в який просить витлумачити вказані пункти договору позивач, суперечить загальним положення законодавства. Тобто, позивач фактично просить змінити умови договору, а не здійснити його тлумачення. Проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, об'єктивності, розумності та справедливості, враховуючи, що належні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, позивач суду не надав, суд вважає позовні вимоги позивача у цій справі безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Враховуючи те, що позивач у справі звільнений від сплати судового збору, на підставі положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed