Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернулася до суду із позовом, яким просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вимоги мотивує тим, що 20 липня 2002 року її донька уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . В даному шлюбі з відповідачем [INFO] народилася - [PERSON] та [INFO] - [PERSON] . Сімейні відносини у них не склалися і були припинені в період вагітності [PERSON] другою дитиною. З даного часу стосунки у подружжя більше не поновлювалися. Діти постійно проживали з матір`ю та перебували на її утриманні. Допомогу доньці в забезпеченні онуків, допомогу по догляду за ними, тощо постійно надавали бабуся - [PERSON] та дідусь - [PERSON] Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 січня 2010 року у цивільній справі №2-4631/09 (набрало законної сили 26.01.2010 року) шлюб між [PERSON] та [PERSON] - було розірвано. З часу фактичного припинення сімейних відносин [PERSON] , влаштовував своє особисте життя і не приймав участі у вихованні дочок - [PERSON] та [PERSON] , не піклувався про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. В березні 2014 року у [PERSON] трапився інсульт. Її онуку в комі терміново було госпіталізовано до м. Києва в інститут нейрохірургії імені Ромаданова, де через кілька днів прооперовано. Перенесений інсульт спричинив (в тому числі) тимчасовий параліч у дитини. Незважаючи на тривалі лікування у дитини зберігаються рухові порушення в лівих кінцівках, відзначається обмеження активних рухів і слабкість в лівих кінцівках, тремтіння, судомні посмикування, головні болі. Дитина потребує подальшого лікування в спеціалізованих медичних центрах. Батько [PERSON] не проявив ініціативи по фінансовій допомозі на її лікування, як в березні 2014 року, так і в подальшому, жодного разу не цікавився її станом здоров`я, не запропонував свою особисту участь у супроводженні дитини до медичних закладів м. Києва та м. Дніпра, оплати послуг реабілітуючих центрів, не сприяв в моральній підтримці дитині, тощо. [INFO] у віці 47 років [PERSON] померла. Після її смерті неповнолітня - [PERSON] та малолітня [PERSON] проживають з нею. Відповідно до висновку №2526/49-05-24 від 15.05.2020 року, орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, враховуючи рішення комісії захисту прав дитини від 14.05.2020 року, вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За вказаного, змушена звернутись до суду із позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.07.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання /а.с. 56-57/. Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 72-73/. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити . Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницькогов судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.01.2010 року було розірвано. Рішення набрало законної сили 26.01.2010 року /а.с. 13, 17/. Відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 19, 22). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с. 18/. Неповнолітня - [PERSON] , [INFO] та малолітня [PERSON] , [INFO] проживають у сім`ї бабусі [PERSON] , позивача в справі, яка і займається з 2019 року повністю їх вихованням та утриманням /а.с. 27/. Відповідно до довідки №107 від 17.02.2020 року виданої квартальним комітетом №5 Фортечного району, [PERSON] , проживала за адресою [ADDRESS] разом із мамою [PERSON] із сестрою [PERSON] з 2008 року і по теперішній час без реєстрації. Її батько [PERSON] за цією адресою не проживав і у вихованні дітей участі не брав /а.с. 24/. Згідно до характеристики від 17.02.2020 року на мешканця квартального комітету №5 [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Проживає з бабусею, дідусем і сестрою, допомагає рідним в усьому. Зарекомендувала себе добре. За час проживання скарг від сусідів або інших мешканців квартального комітету не надходило. Її вихованням і вихованням сестри займалась мама [PERSON] . Батько участі не брав і разом з ними не проживав /а.с. 25/. Відповідно до довідки №10, №51/01-12 від 06.02.2020 року, [PERSON] дійсно навчалася з 01.09.2009 року по 12.06.2018 року у загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №4 Кіровоградської міської ради Кіровоградської області. Батько - [PERSON] у вихованні доньки участі не брав, не цікавився станом здоров`я, не спілкувався з класним керівником та вчителями з питань навчання доньки, не відвідував батьківські збори /а.с. 28/. Як вбачається із характеристики випускниці 2018 року загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 Кіровоградської міської ради Кіровоградської області [PERSON] [INFO] , мати завжди приділяла увагу вихованню дочки, відвідувала батьківські збори, брала активну участь в її шкільних справах, вирішувала питання щодо школи. За період навчання неповнолітньої в школі батько [PERSON] - [PERSON] , в школі не з`являвся, з вчителями щодо успішності або вирішення інших проблем не спілкувався /а.с. 30/. Відповідно до довідки №32 від 13.02.2020 року, [PERSON] , дійсно відвідувала студію художнього слова «Юність» комунального позашкільного навчального закладу «Кіровоградський обласний центр дитячої та юнацької творчості» з 10 вересня 2009 року по 30 травня 2016 року. У вихованні дитини активну участь приймала мати, [PERSON] . Завжди приходила на батьківські збори, спільні заходи для дітей та батьків, цікавилася розвитком дитини. Батько [PERSON] , на виступах, концертах та батьківських зборах присутнім не був і не цікавився творчістю дитини /а.с. 31/. Крім того, студент [PERSON] навчається у Кропивницькому коледжі харчування та торгівлі І рівня акредитації на ІІ курсі денної форми навчання за спеціальністю «Харчові технології» за регіональним замовленням. Термін навчання з 01.08.2018 по 31.01.2022 року, що підтверджується довідкою за №32/20 від 14.02.2020 року /а.с. 33/. Згідно до характеристики від 17.02.2020 року на мешканця квартального комітету №5 [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Проживає з бабусею, дідусем і сестрою, навчається. Зарекомендувала себе добре. Допомагає рідним. За час проживання скарг від сусідів або інших мешканців квартального комітету не надходило. Її з сестрою вихованням займалась мама [PERSON] . Батько участі не брав і разом з ними не проживав /а.с. 26/. Головою квартального комітету №5 Фортечного району квартальним комітетом №5 Фортечного району видано довідку №108 про те, що, [PERSON] , проживала за адресою [ADDRESS] разом із мамою [PERSON] із сестрою [PERSON] з 2008 року і по теперішній час. Її батько [PERSON] за цією адресою не проживав і у вихованні дітей участі не брав /а.с. 34/. Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №11060, [PERSON] , перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КНП «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» з 15.10.2019 року по 22.10.2019 року. Повний діагноз: наслідки перенесеного ГПМК (інсульт не уточнений, як крововилив чи інфаркт) за геморагічним типом, СПО 14.04.2014 - ендоваскулярна емблозія АВМ. Лівобічний спастичний геміпарез, стійкі помірно виражені рухові порушення. Структурна епілепсія, поліморфні напади. Кифотична постава, деформація грудної клітини. Після перенесеного 14.04.2014 року інсульту [PERSON] регулярно проходить курси відновлювального лікування згідно ІПР, постійно отримує проти судомну терапію /а.с. 35/. Відповідно довідки КНЦ «ЦПМСД №2», [PERSON] , [INFO] , дійсно спостерігається з народження і по теперішній час в КНП «ЦПМСД №2 м. Кропивницького» АЗПСМ №6, вул. Р. Слободянюка, 136. З 2014 року знаходиться на обліку як дитини з інвалідністю. Батько [PERSON] на огляд з донькою ніколи не звертався, не цікавився станом здоров`я. Всі рекомендації по лікуванню та профілактиці виконувала мати дитини /а.с. 36, 37/. Згідно довідки №17/01-12 від 16.01.2020 року, №09 від 31.01.2020 року, [PERSON] навчається в 5-В класі загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 Кіровоградської міської ради Кіровоградської області. Батько [PERSON] у вихованні доньки участі не бере, не цікавиться її станом здоров`я, успіхами у навчанні. У вихованні дівчинки активну участь бере бабуся, яка постійно приходить до школи, відвідує батьківські збори та цікавиться навчанням [PERSON] в школі /а.с. 38, 39/. В інформації від 04.04.2020 року №159/1 ПАТ «Швейна фабрика «Зорянка» №159/1 від 04.04.2020 року адресованого компетентним органам, зазначається, що [PERSON] , начальник відділу технічного контролю ПрАТ «ШФ Зорянка», звернулася в березні місяці 2014 року до підприємства з проханням надати їй грошову допомогу у зв`язку з необхідністю негайного проведення її шестирічній онуці [PERSON] операції в інституті нейрохірургії імені Ромаданова у м. Києві у зв`язку з перенесеним інсультом, оскільки батько дівчинки [PERSON] , [INFO] , не надав жодної фінансової допомоги для лікування дочки та не піклувався про її стан здоров`я з моменту її народження й по теперішній час. В добровільному порядку грошові пожертви на лікування [PERSON] в розмірі 10000,0 грн., які були зібрані на підприємстві, передані особисто [PERSON] . Коли у [PERSON] померла дочка [PERSON] (рідна мати [PERSON] ), працівниками підприємства також була добровільно зібрана сума у розмірі 11 000,00 грн., та передана [PERSON] в кінці грудня 2019 року /а.с. 40/. Відповідно до висновку виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького№2526/49-05-24 від 15.05.2020 року, орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, враховуючи рішення комісії захисту прав дитини від 14.05.2020 року, вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с. 67-69/. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитині забезпечується такий захист i піклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В абзаці 2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлено, що матеріали справи не мають жодного доказу піклування відповідача про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, матеріальне забезпечення, медичний догляд, необхідне спілкування із доньками та створення інших умов для їх нормального розвитку. Таким чином суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та, враховуючи при цьому, що відповідач належним чином не виконував своїх обов`язків по вихованню дітей та їх матеріальному забезпеченню, самоусунувся від виховання доньок, вважає, що є достатньо підстав для позбавлення його батьківських прав та задоволення позову в цілому. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача 1 681,60 грн. судового збору на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved