Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

у серпні 2017 року заявник звернулась до суду з даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заяву обгрунтувала тим, що 20 лютого 2015 року помер її дід [PERSON]. Заповіту дід не складав. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Світлодолинської сільської ради Саратського району Одеської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт серіі ЯА № 841388). Заявник вказує, що після смерті діда подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через розбіжності в документах в частині зазначення прізвища спадкодавця та спадкоємців. В свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця зазначене «Профір», а в державному акті на право власності на земельну ділянку «Профир». Вказані розбіжності позбавляють заявника можливості оформити спадщину діда, тому просила встановити факт належності [PERSON], померлому 20 лютого 2015 року державного акту на право власності на земельну ділянку серіі ЯА № 841388. Заявник у дане судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Світлодолинської сільської ради Саратського району Одеської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки... Частиною 1 статті 1266 ЦК України встановлено, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Зявник є [PERSON], [INFO], що підтверджується копією паспорту громадянки України (а.с. 4). Відповідно копій свідоцтв про народження та шлюб, [PERSON] є дочкою [PERSON] та онукою [PERSON] (а.с. 6-7). Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 20 лютого 2015 року в с. Світлодолинське Саратського району, Одеської області (а.с.8). Як вбачається з копії державного акту\~ на право\~ власності на земельну ділянку серії ЯА № 841388, власником земельної ділянки площею 6,79 гектара, що розташована на території Світлодолинської сільської ради Саратського району Одеської області є "Профир Микола Іванович" (а.с. 11).\~ На цей час державний акт\~ знаходиться у заявника. Спадкова справа після смерті [PERSON], померлого 20 лютого 2015 року відкрита приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу. Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті діда через розбіжності в документах в частині зазначення прізвища спадкодавця (а.с. 9). Судом встановлено факт, що [PERSON], який помер 20 лютого 2015 року\~ був власником земельної ділянки площею 6,79 гектара, розташованої на території Світлодолинської сільської ради Саратського району та йому був виданий\~ державний акт\~ на право\~ власності на земельну ділянку серії ЯА № 841388. При видачі правовстановлюючого документу було\~ допущено орфографічну помилку у написанні\~ прізвища власника. Встановлення даного факту породжує для заявника юридичні наслідки, повязані з прийняттям спадщини, що відкрилась після смерті діда. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню. \~\~

Outcome: approved