Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «КредоБанк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 6017 від 29.12.2008 року на загальну суму 5715,09 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про застосування строку позовної давності та про відмову у позові. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № 6017 від 29.12.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3770.60 грн. та зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Шляхом підписання цього Договору, позичальник підтверджує, що ознайомився з умовами кредитування, діючими тарифами банку та загальною вартістю кредиту (п. 9.5 Кредитного договору № 6017). Банк видає позичальнику кредит в сумі 3770,60 на строк до 29.12.2010 року. Відповідно до п. 3.2 даного Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку 19,2 % річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом "факт/360", за ставкою, визначеною у п. 3.2 цього Договору, з моменту видачі кредиту до терміну, вказаного у п. 2.1. цього Договору. Згідно з п. 3.6 та п. 5.1 Кредитного договору, у випадку неповернення позичальником кредиту в термін - на вимогу банку позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, але не менше однієї гривні за кожний день прострочення. За невиконання взятих на себе зобов'язань по відшкодуванню кредиту Позичальник, крім сплати пені. відшкодовує банку заподіянні збитки в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду (п. 5.2 Кредитного договору). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином, згідно до закону та умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Оскільки відповідачем умови кредитного договору виконувались неналежним чином, виникла заборгованість, яка станом на 26.09.2016 року складає 5715,09 грн., з яких: 3100,55 грн. - неповернута сума кредиту; 723,28 грн. - прострочені відсотки; 286,56 грн. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 1604,70 грн. - заборгованість по пені. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Разом із тим, позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов'язку. Після переривання строк позовної давності починається заново. Пунктом 5.3 Кредитного договору передбачено, що сторони домовилися, що строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені), за цим договором, прирівнюються до строку позовної давності встановленої законом для основної вимоги за цим Договором. Іншої домовленості щодо збільшення позовної давності між сторонами досягнуто не було. За змістом частини першої статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто, позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. З матеріалів справи вбачається, що погашень по кредитному договору № 6017 від 29.12.2008 року з листопада 2009 року відповідач не здійснював. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що звернувшись до суду 08 лютого 2017 року, позивач пропустив трирічний строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки кредитний договір був укладений у 2008 році на строк до 29.12.2010 року, платежів по договору відповідач не здійснював з листопада 2009 року. Така правова позиція узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах по справі № 6-990 цс 15 від 27 січня 2016 року, по справі за № 6-1457 цс 16 від 9 листопада 2016 року, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковими для застосування. У зв'язку з тим, що строк позовної давності закінчився, відповідач звернувся до суду із заявою про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову

Outcome: dismissed