Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

03.09.2015 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 27.08.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №11204247000, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 39\~334,00 дол. США з розрахунку 12 % річних на строк з 27.08.2007 року до 26.08.2014 року. Банк свої зобов'язання за договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит в розмірі та строки передбачені кредитним договором. 08.12.2011 р. між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «Укрсиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» змінює ПАТ «Укрсиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Укрсиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитним та забезпечувальними договорами. Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконував, у звязку з чим, станом на 31.07.2015 року за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 2\~521\~059,69 грн., з яких: 698\~244,90 грн. - сума заборгованості за кредитом; 1\~267\~838,57 грн. - сума заборгованості за відсотками; 520\~272,41 грн. - пеня; 17\~686,91 грн. - сума 3% річних від суми простроченого кредиту; 17\~016,90 грн. - сума 3% річних від суми прострочених процентів. У звязку з тим, що відповідачем кредитна заборгованість не погашена, позивач вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог. Вказав, що відповідачка не памятає чи підписувала вказаний кредитний договір, чи отримувала вона кошти згідно вказаного кредитного договору.Також, посилаючись на те, що позивачем при подачі позову пропущено строк позовної давності, у задоволенні позову просив відмовити. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 27.08.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №11204247000, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 39\~334,00 дол. США з розрахунку 12 % річних на строк з 27.08.2007 року до 26.08.2014 року. Банк свої зобов'язання за договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит в розмірі та строки передбачені кредитним договором. 08.12.2011 р. між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «Укрсиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» змінює ПАТ «Укрсиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Укрсиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитним та забезпечувальними договорами. Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконував, у звязку з чим, станом на 31.07.2015 року за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 2\~521\~059,69 грн., з яких: 698\~244,90 грн. - сума заборгованості за кредитом; 1\~267\~838,57 грн. - сума заборгованості за відсотками; 520\~272,41 грн. - пеня; 17\~686,91 грн. - сума 3% річних від суми простроченого кредиту; 17\~016,90 грн. - сума 3% річних від суми прострочених процентів. Однак на теперішній час кредитна заборгованість не погашена. Наявність вказаної заборгованості підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості по процентам за користування кредитом [PERSON] станом на 15.04.2010 року за кредитним договором №0011204247000 від 27.08.2007 року (арк. спр.58-64, том №1 цивільної справи №2/1412/2984/12); довідкою про погашення за кредитним договором №11204247000 від 27.08.2007 року за період з 27.08.2007 року по 29.03.2011 року (арк. спр.47-48, том №2 цивільної справи №2/1412/2984/12). Крім того, наявна заборгованість відповідачки перед позивачем підтверджується розрахунком заборгованості станом на 31.07.2015 року, що перевірений судом. При цьому, судом не приймаються до уваги посилання представника відповідача щодо того, що відповідачкою грошові кошти не отримувались взагалі, оскільки вказані доводи спростовуються позицією відповідачки при розгляді цивільної справи №2/1412/2984/12 та матеріалами вказаної справи, зокрема заявою - анкетою заявника на отримання кредиту від 15.08.2007 року (арк.спр.130, том №1 цивільної справи №2/1412/2984/12). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобов'язань є підставою для застосування санкцій, передбачених Цивільним кодексом України, іншими законами та договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частиною 4 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частинами 1, 3 ст.264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. 04 листопада [PERSON] звернулась до Голови ради директорів АТ "Дельта Банк" із заявою, в якій просила дозволити добровільну реалізацію предмета застави в рахунок погашення кредитного договору №11204247000 та закриття кредиту з дисконтом. (а.с.92) Тобто, подавши вказану заяву [PERSON] визнала наявність в неї боргу по кредитному договору № 11204247000 і строк давності відповідно до положень ст. 264 ЦК України почав рахуватись заново. Із вказаної дати не минуло трьох років, а тому відсутні підстави для застосування строку давності. Оскільки умови кредитного договору №11204247000 від 27.08.2007 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» і [PERSON] не виконано, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором в розмірі 2\~521\~059,69 грн., яка підтверджується розрахунками, що подані представником позивача разом з позовною заявою (а.с.19), в судовому засіданні (а.с.94), а також розрахунками що містяться в справі №2/1412/2984/12 (а.с.58-64). Доказів, на підтвердження обставин, що відповідачка не укладала Кредитний договір і він суперечить її волі, представником відповідача не надано. Факт наявності кредитних правовідносин між сторонами підтверджується оригіналом кредитного договору № 11204247000 та графіком погашення кредиту, які підписані [PERSON] (а.с. 97-100). Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 37\~815,90 грн., оскільки із позовом звернулась юридична особа, яка на момент звернення була звільнена від сплати судового збору (2521059,69 х 1,5% = 37815,90). Судовий збір відповідно до положень ч.3 ст.2 ЦПК України стягується у розмірі, визначеному відповідно до Закону України "Про судовий збір" з урахуванням змі та доповнень на час вирішення справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved