Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до до Ірпінського коледжу економіки та права, третя особа [PERSON], [PERSON] про поновлення на роботі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначає, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 01.09.2010 р. по 30.06.2011\~р., з 01.09.2011 р. по 25.06.2012 р., з 03.09.2012 р. по 27.06.2013 р., з 02.09.2013 р. по 27.06.2014 р., з 01.09.2014 р. по 30.06.2015 р., з 01.09.2015 р. по 24.06.2016 р., з 01.09.2016 р. по 21.06.2017 р. на посаді викладача юридичних дисциплін за сумісництвом. Наказом № 48-о від 21.06.2017 р. по Камянець-Подільському відділенню Ірпінського державного коледжу економки та права звільнений з роботи за сумісництвом відповідно до п.2 ст. 36 КЗпПУ. З наказом про звільненні не був ознайомлений, копія наказу була йому вручена 18.10.2017 р. З наказом не погоджується, оскільки вважає, що він виданий не уповноваженою особою - помічником директора з кадрової роботи, я кий не має права звільняти викладачів. Про звільнення не був попереджений. Вважає наказ про звільнення незаконним, оскільки трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених ч. 2\~ст. 23 КЗпП України, вважаються такими, що укладені на невизначений строк. При звільненні з ним не був проведений розрахунок у відповідності до ст. 116 КЗпПУ. Незаконним звільненням йому заподіяна моральна шкода, яка виразилась в моральних стражданнях, втраті нормальних життєвих звязків, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації життя. Незаконне звільнення викликало нервове перевантаження та порушення нормального ритму життя, що займає великий проміжок часу. Мораьну шкоду оцінює в розмірі 50 000 грн. Просить скасувати п. наказу № 48-о від 21.06.2017 р. Ірпінського державного коледжу економіки та права по Камянець-Подільському відділенню про звільнення сумісників п.1 [PERSON]; поновити [PERSON] на посаді викладача юридичних дисциплін в Камянець-Подідльському відділенні за безстроковим договором; стягнути з Ірпінського державного коледжу економіки та права на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.09.2017 р. по час поновлення на роботі та моральну шкоду в сумі 50\~000 грн. В суді представник позивача позов підтримав, просить задовольнити. В суді представник відповідача позов не визнав, заперечив проти його задоволення, мотивуючи тим, що [PERSON] був прийняти на роботудо Ірпінського коледжу економіки та права на посаду викладача юридичних дисциплін за сумісництвом по строковому трудовому договору і звільнений за п.2 ст. 36 КЗпПУ за закінченням строку. Будь-яких дій які б свідчили про бажання продовжити трудовий договір позивач не вчинив, заяву на прийняття на роботу на новий навчальний рік не писав, до роботи з 01.09.2017 року не приступив. З 14.09.2017 року позивач влаштувався на інше постійне місце роботи, тому вважає, що наміру продовжити працювати в коледжі [PERSON] не мав. Крім того, вважає, що позивач пропустив строк звернення з позовом до суду за захистом порушеного права. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали цивільної справи в повному обсязі, суд встановив наступне. Згідно інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб Камянець-Подільське є відокремленим підрозділом Ірпінського державного коледжу економіки та права. Згідно наказу № 127-о від 01.09.2010 р. [PERSON] був прийнятий на посаду викладача предмету «Кримінальне право» за сумісництвом на 0,5 ставки згідно встановленого навчального навантаження. На підставі наказу № 96-в від 30.06.2011 р. звільнений з посади на підставі п. 2\~ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з закінченням строку договору. Згідно наказу № 144-о від 01.09.2011 р. [PERSON] був прийнятий з 01.09.2011 р. на посаду викладача юридичних дисциплін за сумісництвом згідно встановленого навчального навантаження. На підставі наказу № 41-о від 29.06.2011 р. звільнений з посади на підставі п. 2\~ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з закінченням строку договору. Згідно наказу № 75-о від 03.09.2012 р. [PERSON] був прийнятий з 03.09.2012 р. на посаду викладача юридичних дисциплін за сумісництвом згідно встановленого навчального навантаження. На підставі наказу № 47-о від 12.06.2013 р. звільнений з посади на підставі п. 2\~ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з закінченням строку договору. Згідно наказу № 89-о від 02.09.2013 р. [PERSON] був прийнятий з 02.09.2013 р. на посаду викладача юридичних дисциплін за сумісництвом згідно встановленого навчального навантаження. На підставі наказу № 31-о від 23.06.2014 р. звільнений з посади на підставі п. 2\~ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з закінченням строку договору. Згідно наказу № 60-о від 01.09.2014 р. [PERSON] був прийнятий з 01.09.2014 р. на посаду викладача юридичних дисциплін за сумісництвом згідно встановленого навчального навантаження. На підставі наказу № 41-о від 17.06.2015 р. звільнений з посади на підставі п. 2\~ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з закінченням строку договору. Згідно наказу № 76-о від 31.08.2015 р. [PERSON] був прийнятий з 01.09.2015 р. на посаду викладача юридичних дисциплін за сумісництвом згідно встановленого навчального навантаження. На підставі наказу № 63-о від 15.06.2016 р. звільнений з посади на підставі п. 2\~ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з закінченням строку договору. Згідно наказу № 92-о від 31.08.2016 р. [PERSON] був прийнятий за строковим трудовим договором з 01.09.2016 р. по 23.06.2017 р. на посаду викладача першої категорії за сумісництвом згідно встановленого навчального навантаження. На підставі наказу № 48-о від 21.06.2017 р. звільнений з посади на підставі п. 2\~ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з закінченням строку договору. Відповідно до ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник або вповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівнику заробітну плату та забезпечувати умови роботи, необхідні для виконання функціональних обов'язків, передбачених законодавством про працю, колективним договором та угодою сторін. Статтею 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути:\~\~1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладання трудового договору, у тому числі за контрактом (п. 3 ст. 54 Закону України "Про освіту"). Пунктом 2\~ст. 23 КЗпП України\~передбачено можливість укладення трудового договору на будь-який строк, що встановлюється за погодженням сторін. Виходячи зі змісту ч.3\~ст.21 КЗпП України, лише за угодою сторін контрактом встановлюються строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці працівника та умови розірвання договору. Пунктом другим частини 1 статті 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Згідно із статтею 39-1 КЗпП України якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк. Позивач був прийнятий на роботу відповідно до п. 2\~ст. 23 Кодексу Законів про працю України, на визначений строк, встановлений за погодженням сторін, про що свідчить власноручно написана заява про прийняття на роботу на відповідний навчальний рік, погоджена з керівником закладу на підставі якої був виданий наказ про прийняття його на роботу. Визначеним строком вважається відповідний 2016-2017 навчальний рік. По закінченню строку трудового договору відповідач поставив вимогу про припинення трудових відносин у зазначений трудовим договором строк. Чинним законодавством передбачено, що власник, який бажає розірвати трудові відносини, повинен не пізніше, ніж в останній день роботи працівника за строковим договором, видати наказ про його звільнення на підставі п.2\~ст. 36 КЗпП України. Особливістю припинення трудових відносин у зв'язку із закінченням строку трудового договору є те, що працівник не повинен подавати відповідної заяви про звільнення, а роботодавець не зобов'язаний попереджати працівника про звільнення. Адже сторони домовилися про припинення договору заздалегідь, ще при його укладенні. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що після закінчення строку дії контракту сторони досягнули домовленості про продовження трудових відносин шляхом укладення нового контракту, рівно як і не надав доказів незаконності наказів про його звільнення. Позивач з нового 2017-2018 навчального року на роботу не виходив, до виконання обов'язків не приступав. Згідно наказу № 44-к від 12.09.2017 р [PERSON] прийнятий на роботу в ДП «Тепловода» КП «Міськтепловоденергія» юрисконсультом повний робочий день. Таким чином суд вважає, що відповідач мав право звільнити позивача у зв'язку із закінченням дії контракту, оскільки не пролонгація цього контракту та не підписання нового контракту на наступний день закінчення строку дії цього контракту є підставою для припинення разом з цим контрактом будь-яких трудових відносин між сторонами та звільнення працівника на підставі п.2 ч. 1\~ст. 36 КЗпП України. Матеріалами справи не підтверджується, що наказ про звільнення позивача з роботи виданий не уповноваженою особою. Відповідно до приписів\~ст. 233 КЗпП України\~працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Оскільки копію наказу про звільнення позивачу була вручена 18.10.2017 року строк звернення з позовом до суду для захисту трудових прав позивачем не пропущений. Відповідно ж до\~ст. 89 ЦПК України\~виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed