Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вишківської селищної ради про визнання частково недійсним державного акту на право приватної власності на землю. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона 26.06.2003 року їй видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №255302 площею 0,9626 га. Нещодавно вона звернулася у відповідну структуру для оформлення відповідних правовстановлюючих документів на земельну ділянку, присвоєння їй кадастрового номеру, що виявилося неможливим, оскільки земельна ділянка складається з двох земельних ділянок: ділянка № [NUMBER] площею 0,3525 га, яка знаходиться в урочищі «Анклежія» в с.Яблунівка не відноситься до земель пайового фонду та ділянка № [NUMBER] площею 0,6000 га, яка знаходиться в урочищі «Біля застави» в с.Яблунівка відноситься до земель пайового фонду. Через зазначені обставини вона не може оформити документи на право власності на землю актуального зразка, із внесення її до Державного земельного кадастру у сучасній системі координат із присвоєнням кадастрового номера. А тому для того щоб оформити правильні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, яка не відноситься до пайових земель, призначення її не відповідає певним вимогам її використання, потрібно частково скасувати державний акт. Посилаючись на приписи ст.ст. 116, 118, 152, 155, 158 просить суд визнати частково недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №255302 в частині, де земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,3525 га, яка знаходиться в с.Яблунівка в урочищі «Анклежія», не відноситься до земель пайового фонду. Відзив на позов відповідачем Вишківською селищною радою не подавався. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача Вишківської селищної ради у судове засідання не з`явився, подавши заяву у якій просить справу розглядати у відсутності представника відповідача, не заперечує проти ухвалення рішення про задоволення заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №255302 від 26.06.2003 року, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,9525 га для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка складається з двох земельних ділянок: ділянка № [NUMBER] площею 0,3525 га та ділянка № [NUMBER] площею 0,6000 га (а.с.5). Відповідно до листа Вишківської селищної ради №02-36/997 від 22.07.2021 року повідомлено, що земельні ділянки загальною площею 0,9525 га для ведення особистого селянського господарства на які виготовлено в рахунок земельної частки (паю) Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №255302 від 26.06.2003 року, а саме: ділянка № [NUMBER] площею 0,3525 га, яка знаходиться в урочищі «Анклежія» в с.Яблунівка не відноситься до земель пайового фонду та ділянка № [NUMBER] площею 0,6000 га, яка знаходиться в урочищі «Біля застави» в с.Яблунівка відноситься до земель пайового фонду (а.с.6). Згідно зі ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16). Способи захисту прав на земельні ділянки визначені ст. 152 ЗК України. Зокрема 3ахист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів (ч.3). Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч.2). Окрім того частиною 1 ст. 155 ЗК України (на яку посилається позивач у позовній заяві) передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Разом з тим, суд констатує, що земельним законодавством (чинним як на момент видачі оспорюваного державного акту так і чинного наразі) не передбачено можливості скасування державного акту на право власності на землю в частині. Тобто звертаючись до суду із позовом про часткове скасування державного акту, [PERSON] обрала неналежний спосіб захисту порушеного права. Окрім того, суд констатує, що у державному акті серії Р2 №255302 жодним чином не відображено відомостей про те, що ділянка № [NUMBER] площею 0,3525 га, не відноситься до земель пайового фонду, як і не вказано того, що такі земельні ділянки взагалі видавалися в рахунок земельної частки (паю). А отже вимога [PERSON] про визнання частково недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №255302 в частині, де земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,3525 га, яка знаходиться в с.Яблунівка в урочищі «Анклежія», не відноситься до земель пайового фонду - не зможе призвести до відновлення її порушених прав, а тому такий спосіб захисту не є ефективним. Відтак, на думку суду позивачем обрано неналежний та неефективний спосіб захисту порушеного права, що є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Outcome: dismissed