Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою, мотивуючи тим, що у 2005 році її батьки [PERSON] та [PERSON] розлучилися. Після розлучення її батьком [PERSON] став проживати окремо в належному його батькам житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Її батько [PERSON] вів аморальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, а також спілкувався з людьми з кримінальним минулим, до того ж і сам був судимий та провів не один рік в місцях позбавлення волі. 14.11.2014 [PERSON] пішов з дому та до цього часу не повернувся, тобто протягом останніх майже семи років немає жодних відомостей про його місце перебування. У 2014 році її мати [PERSON] зверталась з відповідною заявою до Уманського РВ УМВС по факту зникнення її батька. У березні 2021 року вони отримали від Національної поліції Уманське районне управління поліції ГУНП в Черкаській області відповідь на вищезазначене звернення, де було зазначено, що ними проводяться заходи по встановленню місця перебування [PERSON] , 1976 року народження. Серед числа розшукуваних за вчинення кримінальних правопорушень та осіб невпізнаних трупів не значиться. Станом на 16.03.2021 місце знаходження [PERSON] не встановлено та невідомо. Оголошення [PERSON] померлим, необхідне для оформлення спадщини на належну йому земельну ділянку (пай) площею 2,5109 га, що розташована на території Гродзівської сільської ради, Уманського району, Черкаської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності на землю серії ЯА № 471568. Тому просить оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженця і жителя с. Гродзево Уманського району Черкаської області, померлим. Днем смерті [PERSON] вважати 14.11.2014. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] - адвокат Єременко І.В. заяву підтримала та просила її задоволити. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, письмово подала заяву від 14.07.2021, в якій просить справу розглядати за її відсутності, за участю її представника адвоката Єременко І.В. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Представники заінтересованих осіб Уманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Уманської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явились, письмово подали заяви про розгляд справи без участі їх представників, в оцінюванні доказів покладаються на думку суду. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] вживав алкогольні напої, вів розгульний спосіб життя. Останній раз він його бачив у листопаді місяці 2014 року. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона являється матір`ю [PERSON] 14.11.2014 він пішов з дому до друга в с. Родниківку Уманського району Черкаської області і пропав. Через 4 місяці вона подала заяву до поліції про його розшук, проте сина так і не знайшли. Син вів аморальний спосіб життя, був тричі судимий. Вислухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що, [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 02.04.2019 № 10-08/13, виданої Танською сільською радою Уманського району Черкаської області [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 27 грудня 2002 року по теперішній час( а.с.7). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 24.09.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Уманського районного управління юстиції Черкаської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 24.06.2004 зроблено запис за № 81. ( а.с.11). Згідно з державним актом серії ЯА № 471568 на право власності на земельну ділянку [PERSON] , який проживає в с. Гродзево Уманського району Черкаської області на підставі розпорядження Уманської районної державної адміністрації від 24.03.2005 за № 95 є власником земельної ділянки площею 2,5109 га, земельна ділянка розташована та території Гродзівської сільської ради Уманського району Черкаської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ( а.с.10). Відповідно до довідки від 16.03.2021 № 3258 Національної поліції Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області з 2014 року проводиться робота по встановленню місця перебування [PERSON] , 1976 р.н. За обліками невпізнаних трупів та осіб, які розшукуються за вчинення кримінального правопорушення не значиться. Станом на 16.03.2021 місце знаходження [PERSON] не встановлено та не відомо. ( а.с.9). Відповідно до повідомлення від 05.07.2021 № 7808/12 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, розшук [PERSON] , [INFO] з березня місяця 2015 року проводився Уманським районним відділенням поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області. Після реорганізації в системі Національної поліції в 2021 році Уманське районне відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області було розформовано, і після цього будь-яких матеріалів (оперативно-розшукова справа) з приводу розшуку [PERSON] до Уманського районного управління поліції не надходило. ( а.с.51). Згідно з ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 3 частини 2 ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Таким чином, оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідомо. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно з ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Відповідно до вимог статей 305-309 ЦПК України, виникнення справ про оголошення фізичної особи померлою зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян та захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти до висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні, належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Вказану позицію висловив Верховний Суд у постанові від 6 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18. Як слідує з ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. В тексті заяви заявник вказала, що оголошення померлим [PERSON] їй необхідно для оформлення спадщини на належну батьку заявниці земельну ділянку. Крім того, слід звернути увагу і на те, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб. Початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Доказів проведення розшукових заходів, окрім формально заведеної розшукової справи та відкриття кримінального провадження з приводу зникнення [PERSON] , як і інших доказів, які дають суду достатньо підстав зробити вірогідність припущення про смерть [PERSON] , до суду не надано. Виходячи з встановлених обставин, наданих доказів та вимог закону, вбачається, що при розгляді справи не встановлено наявності юридичного складу для оголошення [PERSON] померлим. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявником не доведено обставин та не надано об`єктивних даних, які б давали суду підстави зробити вірогідне припущення про смерть громадянина [PERSON] , а сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявником не надано належних доказів на підтвердження факту смерті [PERSON] або наявності обставин, які доводили б, що ця особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку, а тому суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed