Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до ТОВ «СК Промстройсервіс», про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. В позові [PERSON] вказав, що згідно наказу № 448к від 03.13.2013 він був прийнятий на роботу на посаду сторожа до ТОВ «СК» Промстройсервіс». 01.04.2015 наказом № 146к від 30.04.2015 [PERSON] було звільнено із займаної посади на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Вказане звільнення з посади позивач вважає незаконним та безпідставним, виходячи з нижчевикладеного. По-перше, на думку позивача, відповідачем було порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення, оскільки з наказом про звільнення з роботи його ознайомлено не було, копію вказаного наказу він не отримував, надати пояснення з питання відсутності на роботі йому відповідач не пропонував. По-друге, причини звільнення позивача, наведені в наказі про звільнення не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки до теперішнього часу позивачу невідомо коли він був відсутній на роботі без поважної причини, так як згідно запису № 13 у його трудовій книжці він був звільнений з роботи з 01.04.2015, а заробітна плата за 30 календарних днів йому була нарахована в сумі 930,15 гривень, а в табелі виходу на роботу проставлені всі без винятку календарні дні, що підтверджується довідкою ТОВ «СК» Промстройсервіс» за № СК000000037 від 08 червня 2015 року та свідчить про відсутність прогулу в розумінні п.4 ст. 40 КЗпП України та, як наслідок, про незаконність дій відповідача щодо звільнення позивача. В кінці квітня 2015 року позивач отримав повідомлення від ТОВ «СК» Промстройсервіс» за № 49 від 20 квітня 2015 року, в якому йому пропонувалося з'явитися до відділу кадрів з питання встановлення графіку виходу на роботу на травень 2015 року. В результаті незаконного звільнення позивачу не була нарахована середньомісячна заробітна плата, а тому, на думку позивача, відповідач має поновити його на посаді та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. Внаслідок вказаних дій з боку відповідача позивачу було завдано моральних страждань, які полягають в позбавлення гарантованого Конституцією України права на працю та можливості заробляти собі на життя; втраті душевного спокою, постійному перебуванні у роздратованому стані та відсутності засобів для забезпечення належного рівня життя. Вказані моральні страждання нанесені незаконними діями відповідача можуть негативно відобразитись на стані здоров'я позивача, оскільки він є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням та призвели до втрати нормальних життєвих зв'язків і докладання додаткових зусиль для організації свого життя. На думку позивача розмір моральної шкоди становить 200\~000 грн. На підставі викладеного, позивач просив суд поновити його на посаді сторожа у ТОВ «СК Промстройсервіс»; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу; зобовязати відповідача відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 200 000 грн. Згідно письмових заперечень відповідач просив відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного. Відповідач зазначив, що позивач [PERSON] працював сторожем у ТОВ «СК Промстройсервіс» з 03 жовтня 2013 року. Відповідно до витягу з табелю обліку використання робочого часу робочими змінами позивача у квітні 2015 року мали бути такі дні: 1,2,3, 6, 7, 8, 9, 10, 14, 15, 16, 17, 20, 21,22, 23, 24, 27, 28, 29 та 30 квітня. Однак [PERSON] у вказані дні на роботу не вийшов. 29 квітня 2015 року на вимогу відповідача [PERSON] з'явився на робочому місці, але відмовився надати пояснення щодо причин неявки на робоче місце, документи, що свідчили б про поважність причин відсутності на роботі, не надав та відмовився узгодити графік роботи на травень 2015 року. Про відмову [PERSON] надати пояснення щодо причин відсутності на роботі було складено відповідний акт, копія якого додається. Наказом №29 від 30.04.2015 [PERSON] був звільнений із займаної посади на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. Оскільки 30.04.2015 [PERSON] не був присутній на робочому місці, то 07.05.2015 відповідач направив позивачу листа з проханням з'явитися до відділу кадрів для отримання трудової книжки. 08 травня 2015 року [PERSON] був ознайомлений з наказом №29 від 30.04.2015 та наказом (розпорядженням) №146к про припинення трудового договору (контракту), проте письмово підтвердити ознайомлення з вказаним наказом відмовився, про що відповідач склав акт. Окрім того, факт отримання позивачем 08 травня 2015 року трудової книжки (в журналі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них міститься відповідний запис та підпис позивача (а.с. 62-63) свідчить про те, що [PERSON] дізнався про звільнення саме 08.05.2015. Відповідач зазначив, що, враховуючи дату подачі [PERSON] заяви про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, позивач пропустив передбачений ч.1 ст. 233 КЗпП України строк звернення до суду для захисту порушеного права. Враховуючи відсутність позивача без поважних причин на робочому місці протягом всього місяця, у відповідача були підстави звільнити останнього із займаної посади. Пунктом 11.6. Статуту ТОВ «СК Промстройсервіс» передбачено, що директор приймає і звільняє працівників товариства, приймає рішення про їх заохочення та накладення дисциплінарних стягнень. Отже, відповідно до установчих документів відповідача саме директор має право приймати та звільняти працівників. Видана позивачу довідка від 08.06.2015 про нарахування заробітної плати за квітень у розмірі 930,15 грн. свідчить про виплату суми компенсації позивачу за невикористану щорічну відпустку відповідно до вимог ч. 1 ст.24 Закону України «Про відпустки». Враховуючи викладене, відповідач вважає, що звільнення [PERSON] з посади сторожа ТОВ «СК Промстройсервіс» є законним, при цьому не допущено порушень чинного трудового законодавства, а отже, на теперішній час відсутні підстави для поновлення [PERSON] на вказаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також моральної шкоди. У судовому засіданні позивач підтримав позов з вищевикладених підстав. Представник відповідача заперечував проти позову з підстав, викладених в письмових запереченнях. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що на час звільнення [PERSON] з посади він був заступником директора з охорони праці ТОВ «СК Промстройсервіс» та йому відомо, що з 01.04.2015 сторож [PERSON] не зявлявся на робочому місці. 29.04.2015 він запросив [PERSON] та надав йому для ознайомлення графік роботи на травень місяць 2015 року, однак ознайомлюватися з ним [PERSON] відмовився. 08.05.2015 [PERSON] був ознайомлений з наказом про звільнення, проте письмово підтвердити ознайомлення з вказаним наказом відмовився, про що й складено було акт. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює економістом відділу кадрів ТОВ «СК Промстройсервіс» і у кінці травня місяця вона була присутньою при узгодженні з [PERSON] графіку роботи на травень 2015 року. При цьому ознайомитися з графіком роботи та пояснити причини відсутності на робочому місці [PERSON] категорично відмовився, документи, що свідчили б про поважність причин відсутності на роботі, не надав.За вказаним фактом було складено акт, який вона підписала. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він працює начальником 1ї ділянки підземних робіт ТОВ «СК Промстройсервіс» і був присутнім в кінці квітня 2015 року при узгодженні з [PERSON] графіку роботи на травень 2015 року. [PERSON] ознайомитися з графіком роботи та пояснити причини відсутності на робочому місці відмовився.За вказаним фактом було складено акт, який він підписав. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює діловодом ТОВ «СК Промстройсервіс» і була присутня 29.04.2015 при узгодженні з [PERSON] графіку роботи на травень 2015 року. На пропозицію [PERSON] ознайомитися з графіком роботи та пояснити причини відсутності на робочому місці [PERSON] категорично відмовився, документи, що свідчили б про поважність причин відсутності на роботі, не надав.За вказаним фактом було складено акт, який вона підписала. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює бухгалтером ТОВ «СК Промстройсервіс» і 08.05.2015 року у присутності діловода [PERSON] та водія [PERSON] надавала для ознайомлення працівнику підприємства сторожу [PERSON] наказ про його звільнення та трудову книжку. [PERSON] відмовився підписувати наказ про звільнення, так як був не згоден з ним, про що було складено акт. Трудову книжку отримав та поставив підпис у книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них. Свідок [PERSON] підтвердив у судовому засіданні, що у його присутності [PERSON] відмовився ставити підпис на наказі про його звільнення з підприємства, про що [PERSON] було складено акт і він ([PERSON]Г.) підписав його. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, виходячи з принципів законності, обєктивності, справедливості та розумності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював сторожем у ТОВ «СК Промстройсервіс» з 03 жовтня 2013 року з неповним робочим часом тривалістю 4 години, оскільки він є інвалідом 2 групи, що підтверджено копією наказу № 448К від 03.10.2015 про прийом на роботу (а.с. 46) та копією трудової книжки (а.с. 5). При прийнятті на роботу з позивачем було проведено інструктаж з питань протипожежної безпеки, з питань охорони праці, що підтверджено копіями журналів, наданими суду відповідачем ТОВ СК «Промстройсервіс» (а.с. 92-98). Також [PERSON] був ознайомлений з правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадовою інструкцією, про що свідчить особистий підпис позивача (а.с. 46). Наказом директора ТОВ «СК Промстройсервіс» № 29 від 30 квітня 2015 року «Про порушення трудової дисципліни», період для сторожа [PERSON] з 01.04.2015 по 29.04.2015 визнано прогулом без поважних причин та його звільнено на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України з 01.04.2015 (а.с. 65). Згідно листа відповідача на адресу [PERSON] від 20.04.2015 № 49, останньому було запропоновано зявитися до відділу кадрів «СК Промстройсервіс» для визначення графіків роботи (а.с. 60,61). Згідно доповідної головного інженера «СК Промстройсервіс» [PERSON], [PERSON] був відсутній на роботі в період з 01.04.2015 по 28.04.2015, при появі на роботі 29.04.2015 документів, які б підтверджували поважність пропуску роботи за вищевказаний період, [PERSON] не надано (а.с. 47). Згідно акту від 29.04.2015, складеного співробітниками підприємства відповідача, встановлено, що 29.04.2015 приблизно о 08.00 годині [PERSON] відмовився підписати графік чергувань на травень місяць 2015 року та надати пояснення і документи, які б підтверджували поважність пропуску ним роботи за квітень 2015 року (а.с. 48). Вказані обставини також підтверджені поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до витягу з табелю обліку використання робочого часу робочими змінами [PERSON] у квітні 2015 року мали бути такі дні: 1,2,3, 6, 7, 8, 9, 10, 14, 15, 16, 17, 20, 21,22, 23, 24, 27, 28, 29 та 30 квітня, однак [PERSON] у вказані дні на роботу не вийшов (а.с. 49). Відповідно до журналу прийняття-здачі чергувань сторожів «СК Промстройсервіс» встановлено відсутність підпису сторожа [PERSON] у вищевказаному журналі за період з 04.04.2015 по14.05.2015 (а.с. 50-53). Оскільки 30.04.2015 [PERSON] не був присутній на робочому місці, то 07.05.2015 відповідач направив позивачу листа з проханням з'явитися до відділу кадрів для отримання трудової книжки (лист № 58 від 06.05.2015, а.с. 58). 08 травня 2015 року [PERSON] був ознайомлений з наказом №29 від 30.04.2015 та наказом (розпорядженням) №146к про припинення трудового договору (контракту), проте письмово підтвердити ознайомлення з вказаним наказом відмовився, про що відповідач склав акт (а.с. 59). Вказані обставини також підтверджені поясненнями свідків [PERSON][PERSON] Окрім того, факт отримання позивачем 08 травня 2015 року трудової книжки (в журналі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них міститься відповідний запис та підпис позивача) свідчить про те, що [PERSON] дізнався про звільнення саме 08.05.2015 (а.с. 62-63). Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Пунктом 11.6. Статуту ТОВ «СК Промстройсервіс» передбачено, що директор приймає і звільняє працівників товариства, приймає рішення про їх заохочення та накладення дисциплінарних стягнень. Отже, відповідно до установчих документів відповідача саме директор має право приймати та звільняти працівників. Відповідно до ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України встановлено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Частиною 1 ст. 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. При цьому, законодавець передбачив, що дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчиненого проступку. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 року зі змінами, при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. У судовому засіданні встановлено факт відсутності позивача [PERSON] на роботі з 01.04.2015 р. по 29.04.2015 р., без будь-якої поважної причини. З огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини суд приходить до висновку, що звільнення [PERSON] з посади сторожа ТОВ «СК Промстройсервіс» на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України є законним, порушень чинного трудового законодавства відповідачем ТОВ СК «Промстройсервіс» при цьому не допущено, а отже, відсутні правові підстави для задоволення позову та поновлення [PERSON] на вказаній посаді зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також моральної шкоди. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні позивач [PERSON] жодного належного та достатнього доказу на підтвердження того факту, що був відсутній на роботі з 01.04.2015 р. по 29.04.2015 р. з поважних причин не надав. Пояснення позивача [PERSON] про видачу йому довідки від 08.06.2015 про нарахування заробітної плати за квітень у розмірі 930,15 грн. свідчить про виплату відповідачем суми компенсації позивачу за невикористану щорічну відпустку відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки». У звязку з відмовою позивачу в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог суд не вирішує питання про застосування строків звернення до суду за захистом порушеного права. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed