Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому позовні вимоги викладені наступним чином: визнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] селищної ради № 785 від 27.03.2013 року щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1200,00 кв.м., яка розташована в м. Кіровограді, смт. Нове по вул. Каштановій, 43; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю на земельну ділянку площею 1200,00 кв.м., яку передано для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), виданий на імя [PERSON]; скасувати державну реєстрацію вищевказаного державного акту на право власності на вищевказану земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.04.2000 року помер батько позивача, [PERSON]. Рішенням Виконавчого комітету [PERSON] селищної ради народних депутатів Кіровського району міста Кіровограда від 04.11.1992 року № 44 [PERSON] надано земельну ділянку площею 1200,00 кв.м., розташовану по вулиці Каштановій, 43. У 1995 році батьки [PERSON] розпочали будувати будинок на вищевказаній земельній ділянці. З бетонних блоків виготовили фундамент та побудували веранду. На даний час будівництво так і знаходиться у незавершеному стані. За загальними правилами спадкування до складу спадщини входять усі права та обовязки, а також майно, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Таким чином, [PERSON] вважає, що він є спадкоємцем першої черги померлого [PERSON] та має право на земельну ділянку, а тому вимагає усунути перешкод у її користуванні, оскільки нещодавно позивачу стало відомо, що згідно рішення [PERSON] селищної ради № 785 від 27.03.2013 року [PERSON] надано у приватну власність для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) спірну земельну ділянку. Враховуючи викладене, [PERSON] вважає дії [PERSON] селищної ради щодо передачі іншій особі земельної ділянки, яка була надана батьку позивача під індивідуальну забудову, протиправними, а рішення № 785 від 27.03.2013 року та виданий на його підставі державний акт на право власності на землю такими, що підлягають скасуванню. Представник позивача [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні 17.05.2016 року та 03.08.2016 року позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач в судове засідання жодного разу не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 102, 103, 116, 117, 143, 144, 173, 176, 207, 236, 238; т. 2 а.с. 1, 14, 17, 86, 87, 204). В матеріалах справи (т. 1 а.с. 106) міститься заява позивача (вх. № 6980 від 03.03.2016 року) про відкладення розгляду справи, призначеної на 03.03.2016 року у звязку з його хворобою, оскільки [PERSON] має намір надати особисті пояснення по суті заявлених ним позовних вимог. Разом з тим, в подальші судові засідання позивач не зявився. [PERSON] подав до суду клопотання (вх. № 12272 від 18.04.2016 року) про розгляд справи 18.04.2016 року без його участі (т. 1 а.с. 125). Також представником позивача подано до суду заяви (вх. № 23671 від 22.07.2016 року; вх. № 25713 від 09.08.2016 року; вх. № 27719 від 31.08.2016 року) про розгляд справи без її участі та участі [PERSON], позовні вимоги підтримує в повному обсязі (т. 1 а.с. 185, 220, 243). Водночас, в через канцелярію суду надійшла заява представника позивача (вх. № 38014 від 16.11.2016 року) про відкладення розгляду справи у звязку з зайнятістю останньої в іншому судовому засіданні (т. 2 а.с. 205). При цьому належних доказів на підтвердження поважності неявки в судове засідання 17.11.2016 року представник позивача, [PERSON] не надала, в зв'язку з чим, суд визнає, що позивач та представник [PERSON] не з'явилася до суду без поважних причин, та враховуючи вищевказані заяви про розгляд справи без її участі та участі позивача, а також відсутність [PERSON] у жодному із судових засідань, вважає за можливе розглянути справу по суті. Відповідач [PERSON] в судове засідання 08.02.2016 року, 03.03.2016 року, 18.04.2016 року, 17.05.2016 року, 31.08.2016 року не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася. Судові повістки у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (т. 1 а.с. 92, 104, 119, 145, 146, 239, 240). В судовому засіданні 03.08.2016 року, 09.08.2016 року та 20.10.2016 року представник відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні, про що надав суду письмові заперечення (т. 1 а.с. 221-223), в обґрунтування яких зазначено, що з огляду на норми матеріального права, які регулювали правовідносини тимчасового користування земельної ділянки наданої під забудову [PERSON] можна дійти висновку, що по-перше, право користування [PERSON] було короткостроковим, а саме строком 3 роки, про що наявний запис в рішенні виконавчого комітету [PERSON] селищної ради народних депутатів Кіровського району міст Кіровограда від 04.11.1992 року, а також запис про дійсність, наявний у виданому на підставі даного рішення дозволі № 385 на індивідуальне будівництво житлового будинку та надвірних будівель (дозвіл дійсний до 04.11.1995 року); по-друге, право користування у [PERSON] у розумінні статтей 22, 24 Земельного кодексу Української РСР не виконано, оскільки землевпорядною організацією не було встановлено меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і [PERSON] не було одержано документа, що посвідчує це право, а саме: не було укладено договір про тимчасове користування земельною ділянкою. У звязку з чим, право [PERSON] на спірну земельну ділянку припинилося 04.11.1995 року, а тому до складу спадщини, яка відкрилася після його смерті 12.04.2000 року дане право не увійшло. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували належним чином оформлені спадкові права позивача щодо переведення на нього права забудовника даної земельної ділянки після смерті свого батька, а тому належним чином свої спадкові права щодо забудови земельної ділянки за позивачем не оформлені, у звязку з чим, [PERSON] вважає, що права позивача не порушені, а позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В судове засідання 22.07.2016 року, 21.09.2016 року та в 17.11.2016 року відповідач не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 174, 175; т. 2 а.с. 15, 16, 202, 203). Представник [PERSON] подав до суду заяву (вх. № 38218 від 17.11.2016 року) про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні (т. 2 а.с. 206). Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судовому засіданні 17.05.2016 року, 03.08.2016 року, 09.08.2016 року та 20.10.2016 року проти задоволення позовних вимог заперечила в повному обсязі та просила відмовити в задоволені позову, про що також надала суду відповідні письмові заперечення (вх. № 1033 від 14.01.2016 року, т. 1 а.с. 78-82), в обґрунтування яких зазначено, що на час прийняття рішення № 44 від 04.11.1992 року діяв Земельний кодекс України в редакції Закону України від 13.03.1992 року № 2196-ХІІ. За період з дня прийняття рішення № 44 від 04.11.1992 року по 12.04.2000 року день смерті [PERSON] у встановленому чинним земельним законодавством порядку право власності на земельну ділянку по вул. Каштановій, 43, оформлено не було. Вимога рішення № 44 від 04.11.1992 року про встановлений 3-річний термін забудови виконана не була. Тобто земельна ділянка по вул. Каштановій, 43, не була оформлена у встановленому порядку та не була використана з тією метою для якої вона була надана під індивідуальну забудову жилого будинку. Оскільки право власності на земельну ділянку по вул. Каштановій, 43 у встановленому чинним на той час земельним законодавством не було оформлено, ця земельна ділянка вважається такою, що перебуває у власності [PERSON] селищної ради та перебуває у запасі. Тобто [PERSON] селищна рада має законні підстави щодо розпорядження цією земельною ділянкою. Разом з тим, з 2002 року набув чинності новий Земельний кодекс України. Рішення № 785 від 27.03.2013 року прийнято на законних підставах, фактично виконано та не підлягає скасуванню. Тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. В судові засідання, призначені на14.01.2016 року, 08.02.2016 року, 03.03.2016 року, 18.04.2016 року, 22.07.2016 року, 31.08.2016 року, 21.09.2016 року та 17.11.2016 року представник [PERSON] селищної ради не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 31, 118, 172; т. 2 а.с. 13) та розписка про наступний розгляд справи (т. 1 а.с. 84, 94, 162, 225; т. 2 а.с. 191). Подав до суду заяви (вх. № 12286 від 18.04.2016 року; вх. № 23708 від 22.07.2016 року) про розгляд справи без участі представника [PERSON] селищної ради (т. 1 а.с. 127, 188) Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 100, 101, 114, 142, 170, 204, 233, 237; т. 2 а.с. 200). Подав до суду клопотання (вх. № 12170 від 18.04.2016 року; вх. № 15341 від 17.05.2016 року; вх. № 23676 від 22.07.2016 року; вх. № 30192 від 21.09.2016 року) про розгляд справи без участі представника Головного управління, проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі (т. 1 а.с. 126, 147, 186; т. 2 а.с. 77). Представник третьої особи Реєстраційна служба Кіровоградського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 115, 171, 208, 232, 235; т. 2 а.с. 10, 84, 199) та розписка (т. 1 а.с. 134). Причини неявки суду не повідомили, заяв та заперечень не подавали. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31.08.2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі Кіровоградської області (т. 1 а.с. 246). Представник Управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі Кіровоградської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с. 11, 85). Причини неявки суду не повідомили, заяв та заперечень не подавав. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, [PERSON], представника відповідача, [PERSON] селищної ради та представника відповідача [PERSON] оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Рішенням Виконавчого комітету [PERSON] селищної ради народних депутатів Кіровського району міста Кіровограда № 44 від 04.11.1992 року надано земельні ділянки громадянам згідно з додатком, площею 1200,00 кв.м. кожний, зокрема [PERSON] по вулиці Каштановій, 43. Встановлено термін забудови 3 (три) роки (т. 1 а.с. 5). На підставі вищевказаного рішення, Управлінням по містобудівництву, архітектурі, землеустрою та землекористуванню Міського архітектурно-будівельного контролю 05.07.1993 року надано [PERSON] дозвіл за № 385 на індивідуальне будівництво житлового будинку та надвірних будівель. Вказаний дозвіл дійсний до 04.11.1995 року (т. 1 а.с. 6). Начальником управління по містобудівництву, архітектурі землеустрою та землекористуванню 27.06.1993 року затверджено генеральний план вищевказаної земельної ділянки (а.с. 15). [PERSON] 12.04.2000 року помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 28. Зазначене підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І- ОЛ № 097865 від 17.04.2000 року, виданим [PERSON] селищною радою міста Кіровограда, (т. 1 а.с. 4). Після його смерті відкрилася спадщина. Позивач зазначає, що до складу спадщини увійшла земельна ділянка площею 0,1200 га по вулиці Каштановій, 43, селище міського типу Нове, місто Кіровоград. Разом з тим, згідно [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3500687792013 від 27.11.2013 року, інформація про зареєстроване право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: місто Кіровоград, селище міського типу Нове, вулиця Каштанова, 43, площею 0,1200 га, яка використовується для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3510166900:09:068:0128 в Державному земельному кадастрі відсутня (т. 1 а.с. 41) Позивач звернувся до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька, [PERSON]. Проте, постановою приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] від 12.05.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі статті 549 Цивільного кодексу України 1963 року та відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року на частку у праві власності на квартиру, що розташована за адресою: Кіровоградська область, місто Кіровоград, селище Нове, [ADDRESS], та щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: Кіровоградська обл., м. Кіровоград, с. Нове, вул. Каштанова, 43 (т. 1 а.с. 156-157). Постанова, зокрема, мотивована тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: Кіровоградська обл., м. Кіровоград, с. Нове, вул. Каштанова, 43, відсутній. В подальшому, 30.08.2016 року нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку у прав приватної спільної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т. 2, а.с. 66). Також нотаріусом повідомлено, що спадкова справа на даний час не закінчена (т. 2, а.с. 18). Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до селищного голови [PERSON] селищної ради з заявою від 16.12.2013 року про затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки загальною площею 0,12 га по вулиці Каштановій, 43 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (т. 1 а.с. 44). [PERSON] селищної ради Кіровського району міста Кіровограда шостого скликання прийнято рішення № 785 від 27.03.2013 року, в пункті 7 якого зазначено про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1200,00 кв.м. у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в тому числі по угіддях: 1200,00 кв.м. забудовані землі, під одно та двоповерховою житловою забудовою, за рахунок категорії земель житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі, яка розташована за адресою: м. Кіровоград, смт. Нове, вул. Каштанова, 43 (т. 1 а.с. 45). Зазначеним рішенням (пункт 11) також визначено, що громадянам в місячний термін замовити виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у субєктів господарювання, які відповідно до законодавства мають право на проведення робіт із землеустрою. Термін дії рішення один рік з дня прийняття даного рішення (пункт 12 вказаного рішення). Товариством з обмеженою відповідальністю «Кіровоградгеоінформ» складено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,1200 га, за адресою: м. Кіровоград, смт. Нове, вул. Каштанова, 43 (т. 1 а.с. 46-74). Рішенням тридцять третьої сесії [PERSON] селищної ради Кіровського району міста Кіровограда шостого скликання № 1052 від 05.02.2014 року затверджено [PERSON] проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1200,00 кв.м., із них 1200,00 кв.м. землі одно та двоповерхової житлової забудови (код класифікатора видів цільового призначення земель 02.01) за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі [PERSON] селищної ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: вул. Каштанова, 43, смт. Нове, м. Кіровоград (т. 1 а.с. 75). Надано [PERSON] у власність вищевказану земельну ділянку, кадастровий номер якої 3510166900:09:068:0128. Пунктом 6 рішення № 1052 від 05.02.2014 року визначено, що [PERSON] необхідно провести державну реєстрацію права власності на земельну ділянку на протязі трьох місяців з дня прийняття рішення тридцять третьої сесії [PERSON] селищної ради Кіровського району міста Кіровограда шостого скликання № 1052 від 05.02.2014 року в реєстраційній службі Кіровоградського міського управління юстиції. Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області 03.05.2014 року проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку по вул. Каштановій, 43, смт. Нове у м. Кіровограді, кадастровий номер 3510166900:09:068:0128, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,12 га. Таким чином, земельна ділянка, що розташована за адресою: місто Кіровоград, селище міського типу. Нове, вулиця Каштанова, 43, кадастровий номер 3510166900:09:068:0128, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,12 га на праві приватної власності на даний час належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер 21202175 від 03.05.2014 року (т. 1 а.с. 76) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 21202181 від 03.05.2014 року, наданим Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області (т. 1 а.с. 77). На час виділення [PERSON] спірної земельної ділянки діяв Земельний кодекс України від 18.12.1990 року (в редакції 03.07.1992 року). Згідно частин 2, 3 статті 3 Земельного кодексу України (в редакції 03.07.1992 року) розпоряджаються землею [PERSON] народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві [PERSON] народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування. Статтею 6 Земельного кодексу України (в редакції 03.07.1992 року) зокрема визначено, що громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка). Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими [PERSON] народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Водночас рішення від 04.11.1992 року за № 44 «Про виділення земельних ділянок під індивідуальну забудову» прийнято виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради народних депутатів Кіровського району м. Кіровограда. Доказів передачі повноважень щодо розпорядження земельними ділянками виконавчому комітету суду не надано. [PERSON] до статті 17 Земельного кодексу України (в редакції 03.07.1992 року) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться [PERSON] народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, [PERSON] народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім'ї. [PERSON] народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) [PERSON] народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) [PERSON] народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими [PERSON] народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно з статтею 52 цього Кодексу; ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з статтею 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення. [PERSON] до статті 7 Земельного кодексу України (в редакції 03.07.1992 року) користування землею може бути постійним або тимчасовим. Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. Тимчасове користування землею може бути короткостроковим - до трьох років і довгостроковим - від трьох до двадцяти п'яти років. У разі виробничої необхідності ці строки може бути продовжено на період, що не перевищує одного строку відповідно короткострокового або довгострокового тимчасового користування. Статтею 19 Земельного кодексу України (в редакції 03.07.1992 року), яка регулювала надання земельних ділянок у користування, передбачено, що сільські, селищні [PERSON] народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів. …Надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок. Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні та інші землевпорядні організації. Замовниками виконання вказаних робіт є відповідні місцеві [PERSON] народних депутатів, підприємства, установи і організації. Відведення земельних ділянок для потреб громадян провадиться за кошти державного, республіканського (Республіки Крим) та місцевих бюджетів на замовлення сільських, селищних, міських, районних [PERSON] народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. Умови і строки розробки проектів відведення земельних ділянок і перенесення їх меж у натуру (на місцевість) визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт. Підприємство, установа, організація та громадяни, заінтересовані в одержанні земельних ділянок, звертаються з відповідним клопотанням (громадянин з заявою) до місцевої [PERSON] народних депутатів, яка має право надавати земельні ділянки. …До клопотання додаються: копія генерального плану будівництва або інші графічні матеріали, що обґрунтовують розмір намічуваної для відведення площі, титульний список або довідка про фінансування будівництва, проект рекультивації земель, інші матеріали. У заяві громадянина про надання земельної ділянки вказуються бажані її розмір і місце розташування, мета використання. [PERSON] місцева [PERSON] народних депутатів розглядає клопотання (заяву) у строк не більше місяця, дає дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки і одночасно повідомляє про це [PERSON] народних депутатів, на території якої розташована намічувана для відведення земельна ділянка. Проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем та подається до сільської, селищної, міської [PERSON] народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земель. Згідно статті 22 Земельного кодексу України (в редакції 03.07.1992 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Статтею 24 Земельного кодексу України (в редакції 03.07.1992 року) визначено, що право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Форма договору і порядок його реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене, встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на момент прийняття рішення Виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради народних депутатів Кіровського району м. Кіровограда № 44 від 04.11.1992 року, повинно було проводитися після прийняття відповідним уповноваженим органом рішення про передачу такої земельної ділянки у власність або права користування і таке право на земельну ділянку виникло б після одержання документа, що посвідчує це право. Враховуючи встановлений в рішенні № 44 від 04.11.1992 року та дозволі № 385 від 04.11.1995 року термін забудови, тривалістю в три роки, можна зробити висновок, що право користування [PERSON] було короткостроковим, а саме строком в три роки. Разом з тим, [PERSON] не звертався до селищної ради з заявою та визначеними статтею 19 Земельного кодексу України щодо розробки проекту відведення земельної ділянки, перенесення меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею. Межа земельної ділянки це сукупність ліній, що утворюють замкнений контур і розмежовують земельні ділянки. Доказів встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки, що знаходиться по вулиці Каштановій, 43 у місті Кіровограді суду не надано. [PERSON] до частини першої статті 23 Земельного кодексу України (в редакції 03.07.1992 року) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними [PERSON] народних депутатів. Разом з тим, з дня прийняття рішення № 44 від 04.11.1992 року по 2000 рік [PERSON] не оформлено право власності на спірну земельну ділянку у встановленому законом порядку, державний акт не отримано, не укладено договір про тимчасове користування земельною ділянкою. З вищевикладеного вбачається, що вимогу рішення № 44 від 04.11.1992 року про встановлення трирічного терміну забудови позивачем не виконано. Крім того, відповідно до пункту 2 частини першої статті 27 Земельного кодексу України (в редакції 03.07.1992 року) право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі закінчення строку, на який було надано земельну ділянку. Також, частиною сьомою статті 27 Земельного кодексу України (в редакції 03.07.1992 року) визначено, що право тимчасового користування землею припиняється шляхом розірвання договору. [PERSON] до пункту 3.14. Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт , затвердженого наказом Держбуду України від 10.08.1993 року № 136, термін дії дозволу запроваджується органами держархбудконтролю залежно від часу, необхідного для будівництва обєкта будови або виконання окремих видів робіт та інших місцевих умов будівництва. По закінченню терміну дії дозволу забудовник (замовник) повинен продовжити його органах держархбудконтролю в місячний строк. Якщо дозвіл на будівництво не було продовжено на протязі місяця після закінчення його терміну, він вважається таким, що втратив чинність. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що право [PERSON] на тимчасове користування спірною земельною ділянкою припинено з закінченням терміну дії дозволу на індивідуальне будівництво житлового будинку та надвірних будівель № 385 від 05.07.1993 року, а саме: з 04.11.1995 року. Частиною другою статті 158 Земельного кодексу України визначено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Таким чином, всупереч зазначеним вище нормам земельного законодавства позивачем не доведено правомірності твердження того, що [PERSON] набуто право користування спірною земельною ділянкою в місті Кіровограді по вулиці Каштановій, 43. За змістом положень статей 3, 4 та 11 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні інтереси у спосіб, визначений законам України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Тобто, до суду має право звернутися з позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері цивільно-правових відносин. Право на звернення до суду з позовом є можливістю фізичних та юридичних осіб ініціювати судове провадження в справі з метою судового захисту їх прав, свобод чи інтересів. Проте, право на звернення до суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплене у статті 4 Цивільного процесуального кодексу України. Для здійснення судового захисту, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у цивільно-правових відносинах. Враховуючи, що спадкодавець [PERSON] помер 12.04.2000 року, а його право забудовника припинено 04.11.1995 року, до складу спадщини, яка відкрилася після смерті батька позивача дане право не увійшло. Доказів того, що [PERSON] належним чином оформив спадкові права щодо забудови земельної ділянки по вулиці Каштановій, 43 у місті Кіровограді суду не подано, а відтак суд приходить до висновку, що права позивача, як спадкоємця, виданим [PERSON] свідоцтвом про право власності на земельну ділянку, не порушені. Як засвідчують матеріали справи та встановлено в судовому засіданні, позивач реалізував своє право на звернення до суду з позовом, однак, не довів набуття права користування земельною ділянкою [PERSON]. В звязку з чим не набуте право [PERSON] не може бути порушено набуттям права власності на земельну ділянку іншою особою, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Питання розподілу судового збору вирішується у відповідності до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: dismissed