Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

04 жовтня 2016 року [PERSON] за дорученням та в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що після смерті [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] Представник позивачів зазначає, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON]. Спадщину прийняли, оскільки представник позивачів подав в інтересах останніх заяви про прийняття спадщини до Любомльської державної нотаріальної контори в строки передбачені ст. 1270 ЦК України. Вказує, що оформити свої спадкові права її довірителі належним чином не мають можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме: по 1/2 частки нерухомого майна, що знаходиться в по [ADDRESS] В судове засідання представник позивачів не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Полапівської сільської ради Любомльського району Волинської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов підтримують. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть, місцевий реєстраційний номер 3201034002135 (а.с.13). З довідки виконавчого комітету Полапівської сільської ради №606, та витягу з по господарської книги, у яких вказано, що згідно запису в по господарській книзі №1 за 1996-2000 роки по особовому рахунку [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] належав [PERSON] (а.с.9,10) та з архівного витягу з рішення сесії Полапівської сільської ради народних депутатів Любомльського району від 26.08.1993 року № 13/6, яким стверджено, що [PERSON] було передано в межах населених пунктів Полапівської сільської ради земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 11), вбачається, що будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] належав [PERSON]. Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт від 12 червня 2009 року, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму синові [PERSON] та внучці - [PERSON] (а.с. 12). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], відповідно, як син спадкодавця, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], та внучка спадкодавця, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.17-18). Позивачі, у відповідності до ст. 1269 ЦК України, фактично спадщину прийняли, оскільки представник позивачів подав в інтересах останніх заяви про прийняття спадщини до Любомльської державної нотаріальної контори (а.с 53). Проте, постановами державного нотаріуса від 21.09.2016 року (а.с.7-8) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], останнім було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно матеріалів спадкової справи №216/2010, інших спадкоємці немає. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. З копії техпаспорта вбачається, що нерухомі об'єкти, які знаходяться по [ADDRESS] були побудовані в 1959, 1990 роках. На час побудови спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами питання державної реєстрації права власності на нерухоме майно регулювалося Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, що передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ч.1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті не розподілив спадщину між ним. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що слід визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності за заповітом по 1/2 частки нерухомого майна, яке знаходиться по [ADDRESS] що залишилось після смерті [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved