Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що 12.02.2008 року між ним та ПАТ «ВіЕйбі» укладено договір кредиту. В подальшому, 03.07.2008 року з банком підписана додаткова угода № 1 до кредитного договору, згідно якою процентна ставка збільшена до рівня 14,5 % річних. Позивач зауважує, що вказану угоду він не підписував, а тому, у зв`язку відсутності вільного волевиявлення учасника, договір підлягає визнанню недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що після укладення оспорюваної додаткової угоди, а саме 14.04.2009 року позивач [PERSON] звернувся до банку з питанням реструктуризації кредиту. У складеній заяві розмір відсоткової ставки зазначено як 14,5 % річних. На думку відповідача, вказана обставина підтверджує обізнаність позичальника про зміну відсоткової ставки. У наданій відповіді на відзив позивач посилається на докази, які можуть вказувати на відсутність волевиявлення на укладення угоди про зміну відсоткової ставки: заяву [PERSON] від 17.04.2014 року, в якій вказано на відмову банку надати копію графіку платежів, заяву [PERSON] від 28.04.2014 року з вимогою до банку повідомити про сукупну вартість кредиту виходячи з відсоткової ставки. У запереченнях відповідач просить відмовити у задоволенні позову з урахуванням пропуску строку позовної давності. Ухвалою суду від 19.02.2018 року по справі відкрите загальне позовне провадження. Згідно ухвали від 27.06.2018 року по справі призначено почеркознавчу експертизу, при виконанні якої ТОВ «Судова незалежна експертиза України» повідомлено про здатність провести почеркознавче дослідження в рамках «дослідження спеціаліста». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з вищевикладених підстав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено наступні обставини. 12.02.2008 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 357, згідно якого [PERSON] як позичальник отримав кредитні кошти в сумі 250 000,00 доларів США строком по 09.02.2018 року зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитом. За змістом додаткової угоди № 1 від 03.07.2018 року ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] погодили внесення змін до п.1.4 кредитного договору № 357 з викладенням пункту у редакції: «процентна ставка за користування кредитом 14,5 % річних. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За положеннями ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суду не надано належних доказів, які вказують на відсутність вільного волевиявлення позивача при укладенні додаткової угоди № 1 до кредитного договору. Надаючи оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що зміст результатів дослідження спеціаліста № СЕ-1226-7-1022.18 від 08.02.2019 року, згідно якого підпис від імені [PERSON] в додатковій угоді № 1 від 03.07.2008 року до кредитного одговору № 357 від 12.02.2008 року ймовірно виконаний не [PERSON] , а іншою особою, не може визнаватись як пріоритетний письмовий доказ з огляду на специфіку доведення обставин, пов`язаних із дослідженням в сферах, що потребують спеціальних знань. Висновок експерта з почеркознавчого дослідження суду не надано. Іншими доказами, зокрема розрахунком заборгованості (а.с.43) підтверджено проведення оплати позичальником за умови сплати 14,5 % річних по період квітня 2014 року. Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 15.02.2017 року частково задоволено позов Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк (ПАТ "ВіЕйБі Банк") в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Маріни Анатоліївни до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалюючи рішення, суд керувався встановленими обставинами про те, що згідно додаткової угоди № 1 від 03.07.2008 року рівень відсоткової ставки складає 14,5 % річних. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 07.09.2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи висновки суду про виниклі правовідносини між учасниками та чинність відповідних правочинів, надані позивачем докази на підтвердження вимог не можуть вважатись достатніми, тобто які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 80 ЦПК України), а тому суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed