Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про виділ у користування йому та малолітньому [PERSON] у квартирі [ADDRESS] кімнати площею 14,8 кв.м., що вказана у технічному паспорті за № [NUMBER], відповідачу і [PERSON] - кімнати площею 14,7 кв.м. (під № [NUMBER]), та залишити у спільному користуванні кухню площею 7,9 кв.м., вбиральну з ванною кімнатою площею 3,6 кв.м. та коридор площею 3,8 кв.м. Вимоги мотивує тим, що з 18.01.2008 року з [PERSON] перебували у шлюбі. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22.09.2010 року шлюб розірваний. На теперішній час з відповідачем однією сім'єю вони не проживають, не мають спільного бюджету для оплати комунальних послуг і квартирної плати. Після розірвання шлюбу відповідач не сплачує комунальні послуги, створює незручності для спільного проживання в квартирі, внаслідок чого у них виник спір щодо порядку користування квартирою та сплатою коштів за житлово-комунальні послуги. Вказана квартира неприватизована, двокімнатна, загальною площею 45,3 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., особовий рахунок оформлений на його діда [PERSON], який помер. У квартирі зареєстровані він, відповідач та малолітні діти [PERSON] і [PERSON]. Він має намір здійснити приватизацію квартири, але відповідач не надає на це своєї згоди, таким чином порушує їхні з сином права. На теперішній час він фактично користується кімнаною № [NUMBER] - 14,8 кв.м., а відповідач кімнатою № [NUMBER] - 14,7 кв.м., решта приміщень перебуває в спільному користуванні. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов та викладені у заяві обставини, додатково пояснив, що між сторонами існує спір з приводу проживання у квартирі, відповідач хоче виселити позивача, за рішенням суду [PERSON] у травні 2016 року було вселено у квартиру [ADDRESS], надані ключі, відповідач побажала жити у кімнаті № [NUMBER], яку було звільнено від меблів, проте в'їзджати зі своїми речами [PERSON] не хоче, проживати там не бажає, лише періодично десь раз на тиждень навідується у спірну квартиру, діти сторін по справі живуть з матір'ю; у кімнаті № [NUMBER], де живе позивач, на даний час проводиться ремонт. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, пояснила, що [PERSON] не мешкає у спірній квартирі, оскільки там не має умов для проживання з дітьми, у кімнаті № [NUMBER] знаходилися будівельні матеріали, кімната № [NUMBER] є прохідною, через яку буде ходити відповідач, тому позов поданий з прихованою метою для визначення місця проживання дитини та подальшого застосування до [PERSON] кримінального кодексу, оскільки вона змушена буде користуватися кімнатою позивача через яку прохід до кімнати № [NUMBER]; проти приватизації квартири відповідач не заперечує. Представники третіх осіб Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації та Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи треті особи були повідомлені належним чином, про причини неявки представників суд повідомлено не було. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно довідки по формі № [NUMBER], виданої Сервісним центром від 10.02.2016 року за № 555, та свідоцтв про народження, у квартирі [ADDRESS], яка не приватизована, зареєстровано чотири особи: позивач [PERSON], відповідач [PERSON], яка є колишня дружина позивача, та малолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], власником особового рахунку цього житла зазначено [PERSON], який з письмових пояснень позивача є його дідом, який помер (а.с. 9). Згідно положень ст. 104 ЖК УРСР, член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до ст.ст. 47, 48 ЖК УРСР, норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. За змістом п. 53 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 р. N 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Згідно п. п. [NUMBER], [NUMBER] постанови виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів та Президії Київської міської ради профспілок N582 від 15.07.85 «Про порядок застосування у м. Києві "Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР", потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які мають жилу площу до 7,5 кв.м. включно на кожного члена родини. Жилі приміщення у м. Києві надаються громадянам у межах 13,65 кв.м жилої площі, але не більш однієї кімнати на одну особу і не менш, як 9 кв.м жилої площі. Виходячи з даних статистичної звітності, визначити рівень середньої забезпеченості громадян у м. Києві, жилою площею 9,0 кв.м на одну особу. За даними технічного паспорту та поверхового плану, квартира [ADDRESS] складається з двох кімнат, одна з яких є прохідна; кухні, вбиральні поєднаною з ванною кімнатою, коридору, балкону площею 0,7 кв.м. Загальна площа квартири складає 45,5 кв.м., житлова - 29,5 кв.м. Житлові кімнати мають наступні площі: прохідна (позначена на плані номером [NUMBER]) - 14,8 кв.м. та ізольована (позначена на плані номером [NUMBER]) - 14,7 кв.м. (а.с. 6, 7). Позивач просить виділити йому з дитиною [PERSON] кімнату площею 14,8 кв.м., відповідачу з дитиною [PERSON] - кімнату площею 14,7 кв.м., та залишити у спільному користуванні кухню площею 7,9 кв.м., вбиральну, яка сполучена з ванною кімнатою площею [NUMBER],6 кв.м. та коридор площею [NUMBER],8 кв.м. Отже, на кожного мешканця квартири припадає по 7,4 кв.м. жилої площі, тому кімнати у квартирі не відповідають вимогам ст. 63 ЖК України щодо ізольованості та на кожну зареєстровану особу припадає розмір площі, який менший встановленої норми. За змістом ст. 63 ЖК УРСР, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Судом встановлено, що позивач просить виділити йому з дитиною прохідну кімнату, яка має вихід на балкон, відповідачу з дитиною виділити ізольовану кімнату, у зв'язку з цим заявлений позивачем порядок встановлення користування житлом суперечить положенням чинного законодавства, оскільки кімната площею 14,8 кв.м. не є відокремленою. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Враховуючи встановлені судом обставини справи та вищезазначені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed