Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 06 серпня 2005 року вона і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Калинівською селищною радою Броварського району Київської області, актовий запис № 17. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею. Спільне життя з відповідачем у них не склалося через протилежні та несумісні погляди на подружнє життя, взаємні права та обов'язки подружжя. Після народження їхньої дочки взаємовідносини в сім'ї погіршилися, між ними почали виникати суперечки з різних причин. Вона неодноразово просила відповідача змінити свою поведінку, проте це позитивного результату не дало. Починаючи з 2010 року вони періодично проживали окремо. З метою збереження шлюбу вона намагалася поновити сімейні відносини. З вересня 2014 року вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відновити сімейні відносини ніхто із них не намагається. Вважає, що їхній шлюб носить формальний характер, а його подальше збереження суперечить її інтересам. Спір про поділ майна подружжя між ними відсутній. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 06 серпня 2005 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 06 серпня 2005 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Калинівською селищною радою Броварського району Київської області, актовий запис № 17. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з вересня 2014 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно із підпунктом 3 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сплачується судовий збір у сумі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 243 грн. 60 коп. Вказана сума судового збору відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved