Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із позовом до ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, відділу ДВС Сарненського РУЮ, в якому просять визнати недійсними проведені 27 квітня 2015 року прилюдні торги по реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки квартири, розташованої за адресою : м.Сарни вул.З.Космодемянської,2/1 Рівненської області, та повернути сторони в попередній стан. До початку розгляду справи по суті [PERSON] збільшив позовні вимоги просить, крім цього, визнати недійсними акт державного виконавця від 25 травня 2015 року та протокол ДП «Інформаційний центр» № 76833, якими оформлені торги. В судовому засіданні позивач [PERSON], який діє на підставі наданих довіреностей в тому числі і як представник інших позивачів, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що прилюдні торги з реалізації квартири [ADDRESS], яка є предметом іпотеки, були проведені із порушенням законодавства. Так, позивачів не було ознайомлено із датою проведення таких торгів, оскільки відповідних оголошень на не менш як на трьох загальнодоступних веб-сайтах розміщено не було, оголошення про проведення торгів розміщені у засобах масової інформації, про які позивачам невідомо, в звязку з чим [PERSON] ставить під сумнів їх існування. Також, в обґрунтування заявленого позову [PERSON] пояснив, що вартість квартири не відповідала її дійсній вартості, а час проведення торгів було незаконно продовжено на 30 хвилин, так як [PERSON] подала цінову пропозицію менше, аніж за 5 хвилин до закінчення торгів. Також, позивач вважає, що реалізація квартири відбулась в порушення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», про що будо зазначено в ухвалі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 10 серпня 2015 року, яку проігноровано відповідачами. Представники відповідачів - ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та відділу ДВС Сарненського РУЮ заявлені позивачами вимоги не визнали в повному обсязі. Представник ДП [PERSON] по суті заявлених позивачами вимог пояснила, що реалізація квартири позивачів відбулась у відповідності до вимог Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Зі слів представника відповідача норми вказаних Законів та Положення під час реалізації майна були повністю дотримані, а в обґрунтування заявлених вимог позивачі посилаються на Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке на момент реалізації квартири позивачів не діяло. Крім цього, представник відповідача пояснила, що жодних законних прав позивачів не порушено. Представник відповідача відділу ДВС Сарненського РУЮ [PERSON] пояснив, що [PERSON], в тому числі і як представник інших співвласників реалізованого майна, був обізнаний про реалізацію належної позивачам квартири на підставі виконавчих документів, що перебувають на виконанні відділу ДВС, оскільки його було ознайомлено із оцінкою майна, яку він не оскаржував. Крім цього, позивачі, також, не оскаржували виконавчі документи, а тому підстав у відділу ДВС Сарненського РУЮ щодо зупинення реалізації належної позивачам квартири не було. Представник відповідача вказує, крім цього, на пропуск строку звернення позивачів до суду із позовом про визнання прилюдних торгів недійсними. Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та її представник заперечили проти заявлених вимог. [PERSON] пояснила, що нею з прилюдних торгів було придбано квартиру позивачів, при чому вона, відповідно до чинного законодавства, попередньо внесла визначену гарантійну суму за участь в торгах, зареєструвалась в особистому кабінеті. Під час проведення торгів жодних інших учасників зареєстровано не було, хоча саму квартиру певне коло осіб приходило дивитись, що свідчить, на думку [PERSON] про те, що із оголошенням, розміщеним ДП в засобах масової інформації, була можливість ознайомитись. Представник третьої особи [PERSON] пояснив, що позивачі звернулись до суду із позовом, який не призводить до захисту будь-якого порушеного права позивачів. На думку представника позивачі були ознайомлені із порядком проведення прилюдних торгів щодо реалізації їх квартири, оцінки цього майна позивачі не оскаржували, доказів того, що в якості потенційних покупців мали намір зареєструватись інші особи, суду не надали. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не підлягає до задоволення. Так, сторонами визнано та не заперечується, що у позивачів є невиконані кредитні зобовязання, які були забезпечені предметом іпотеки квартирою, розташованою за адресою : [ADDRESS]. На предмет іпотеки звернуто стягнення рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 1 липня 2014 року шляхом його реалізації з прилюдних торгів. Початкову ціну предмету іпотеки вказаним вище рішенням визначено 130 900 грн. Вказані обставини доводяться наданою позивачами копією ухвали Колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 10 серпня 2015 року. Відповідно до ст.41 Закону України «Про іпотеку» - реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження". Представник відповідача відділу ДВС суду пояснив, що реалізація предмету іпотеки проводилась на підставі виконавчих документів, виданих Сарненським районним судом Рівненської області, при чому початкова ціна була встановлена рішенням суду та не оспорювалась позивачами, які були в особі [PERSON] ознайомлені із ціною, за якою буде проведено реалізацію майна. З огляду на пояснення представника Відділу ДВС, які не спростовані позивачем, суд вважає, що ціну продажу предмету іпотеки було встановлено у відповідності до ч.2 ст.43 Закону України «Про іпотеку», а державний виконавець діяв в межах компетенції, відповідно до вимог ст.ст.62, 63 Закону України «Про виконавче провадження». Частиною 3 статті 43 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію. Організатором торгів ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України дотримано вказані вимоги, що підтверджується наданими представником відповідача ДП, копіями сторінок із регіональних друкованих засобів масової інформації «Вікно у світ» від 7 квітня 2015 року та «Вісті Рівненщини» від 10 квітня 2015 року, які доводять, що оголошення про проведення прилюдних торгів, зміст якого відповідає вимогам закону, було розміщено своєчасно. Враховуючи надані представником відповідача докази, суд вважає необґрунтованими пояснення позивача стосовно того, що повідомлення про проведення прилюдних торгів не розміщалось і про наявність вказаних засобів масової інформації йому невідомо, оскільки доказів на підтвердження наданих пояснень, відповідно до ст.60 ЦПК України [PERSON] надано не було. Крім цього, надана представником відповідача копія повідомлення № 9322/01-06 від 10 квітня 2015 року доводить, що сторони виконавчого провадження, в тому числі і позивачі, були повідомлені про час проведення електронних торгів по реалізації належного їм майна. Посилання позивача на необхідність розміщення аналогічного повідомлення на не менш як на трьох веб-сайтах не заслуговують на увагу, так як [PERSON] керувався Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, яке на даний час є нечинними, а діючий на момент реалізації майна Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, такої вимоги не містить. В обґрунтування неправомірності проведення прилюдних торгів і, відповідно, визнання їх недійсними, [PERSON] посилався на норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», якими передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст.5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника (майнового поручителя) або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме майно. Позивач вважає, що на підставі вказаної норми електронні торги мали бути зупинені, про що він повідомляв ДП «Інформаційний центр», що встановлено із наданого ним листа № 10868/01-09 від 28 квітня 2015 року. Однак, підставою для зупинення електронних торгів та зняття майна з реалізації є, відповідно до розділу Х Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів : рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна, зупинення виконавчого провадження у випадках, визначених Законом України «Про виконавче провадження», наявність технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи. Зазначеного рішення суду позивачами надано ДП не було, а тому підстави для зупинення електронних торгів були відсутні. Також, третьою особою [PERSON] надана копія розписки за підписом [PERSON], датованої 22 лютого 2010 року, яка доводить, що позивач мав намір реалізувати будинок, який є предметом іпотеки (ці обставини не заперечуються позивачем), а тому вказане житло не є єдиним житлом, що перебуває у власності останнього. В ході дослідження наданих сторонами доказів, судом встановлено, що електронні торги з реалізації належної позивачам квартири відбулись відповідно до ст.ст.44-46 Закону України «Про іпотеку», оскільки покупець [PERSON] своєчасно зареєструвалась як учасник прилюдних торгів, сплатила передбачений законодавством гарантійний внесок, під час проведення торгів запропонувала найвищу ціну, а по закінченні торгів внесла кошти за придбане на торгах майно, що доводиться наданими доказами, а саме : протоколом № 76883 від 27 квітня 2015 року проведення електронних торгів, копіями квитанцій про оплату [PERSON] гарантійного внеску та копіями свідоцтва та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на квартиру [ADDRESS]. За результатами електронних торгів державним виконавцем складено протокол електронних торгів, копія якого направлена сторонам виконавчого провадження та акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 25 травня 2015 року. Не заслуговують на увагу аргументи позивача стосовно того, що електронні торги, що відбувались 27 квітня 2015 року, були незаконно продовжені на 30 хвилин, оскільки [PERSON] подала цінову пропозицію менше, аніж за 5 хвилин до закінчення прилюдних торгів, оскільки згідно із ч.2 розділу V Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів якщо остання цінова пропозиція надійшла за 5 хвилин до завершення строку, визначеному в абзаці 1 цього пункту, електронні торги автоматично продовжуються на 30 хвилин від часу подачі останньої цінової пропозиції. Із наведеного вбачається, що торги були продовжені автоматично системою, а не за ініціативою будь-кого із відповідачів. Згідно із ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. [PERSON] в обґрунтування заявлених вимог пояснив, що вважає, що порушеннями, які були припущені, на його думку, відповідачами при реалізації предмету іпотеки, були суттєво порушені його права, оскільки ціна, за якою було реалізовано майно є заниженою, а він особисто був позбавлений можливості прийняти участь в прилюдних торгах через те, що інформація про проведення таких торгів, була розміщена без доступу до неї потенційних покупців. Жодних доказів на доведення зазначених обставин позивачами надано не було. Крім цього, позивачем [PERSON] не обґрунтовано через що він вважає такими, що підлягають скасуванню акт державного виконавця від 25 травня 2015 року та протокол ДП «Інформаційний центр» № 76833, якими оформлені торги. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що електронні торги з реалізації належного позивачам нерухомого майна проведені у відповідності до норм законодавства, що регулюють питання проведення торгів з реалізації майна, що є предметом іпотеки, а тому вимоги позивачів є безпідставними. Також, відповідно до ст.48 Закону України «Про іпотеку» - іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна. Таким чином, вказаний у ст.48 Закону України «Про іпотеку» строк, є, згідно із ч.1 ст.258 ЦК України, строком позовної давності у вимогах про оскарження результатів торгів з реалізації нерухомого майна. Торги з реалізації предмета іпотеки, належного позивачам, відбулись 27 квітня 2015 року, а позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] подано лише, 28 серпня 2015 року, тобто, по закінченню передбаченого законом строку звернення до суду, що, згідно із ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Таким чином, заявлені вимоги до задоволення не підлягають за їх безпідставністю та в звязку із пропуском строку позовної давності. На підставі наведеного, ст.ст.16, 15 ЦК України, ст.43 Закону України «Про іпотеку», ст..ст.62, 63 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: dismissed