Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

12.07.2019 року позивач АТ КБ «Приватбанк», який вважає себе кредитором спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , які є спадкоємцями за законом першої черги (чоловік, син), про стягнення заборгованості за кредитним договором від 31.08.2013 року в сумі 5375,44 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він в травні 2017 року звернувся до нотаріальної контори у зв`язку з відкриттям спадщини, пред`явивши свої вимоги до спадкоємців - відповідачів [PERSON] , [PERSON] - які прийняли спадщину шляхом постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяв про відмову від спадщини вони нотаріусу протягом встановленого законом строку не подали, яке майно входить до складу спадщини, його вартість, позивач не зазначає. Посилаючись на вимоги статей 1281-1282 ЦК України, позивач просив позов задовольнити, стягнувши з відповідачів кредитну заборгованість в сумі 5375,44 грн. не зазначаючи чи є ця сума в межах вартості майна отриманого у спадщину. В судове засідання представник позивача не з`явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, судом належним чином повідомлені за реєстраційним місцем проживання про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Обґрунтовуючи підставність позову позивач посилався на те, що між ним та відповідачами по справі виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 1281-1282 ЦК України, він є кредитором спадкодавця і вимога про стягнення кредитної заборгованості пред`явлена з дотриманням строку до спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що 31.08.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк», (далі - позивач) та [PERSON] (далі - позичальник), укладено кредитний договір б\\н, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 6500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з 01.09.2014 року - 34,8 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з 01.04.2015 року - 43,2 відсотків на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а останній зобов`язався щомісячно частинами, вчасно повертати суму кредиту, а також інших сум згідно з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21 червня 2016 року серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Яструбинівської сільської ради Вознесенського району, актовий запис №11 (а.с. 35). Згідно зі статтею 1281 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. З матеріалів справи вбачається, що після того як позивачу стало відомо про смерть позичальника (у 2016 році ні нотаріальною конторою, ні спадкоємцями всупереч ст. 1281 ЦК України, він повідомлений не був про коло осіб, які прийняли спадщину), відповідно до вимог ст. 1281 ЦК України 24 травня 2017 року Банком було направлено претензію кредитора до нотаріальної контори, що є фактично пред`явленням кредиторських вимог (а.с. 38), яка була повернута йому нотаріальною конторою (а.с. 39). Також листом-претензією банк звернувся 21.10.2017 року до спадкоємців (а.с. 40-44) у строк, встановлений ч. 2 ст. 1281 ЦК України. Банк вважає, що строк на пред`явлення ним вимоги до спадкоємців розпочався з 24 травня 2017 року після отримання повідомлення щодо кола осіб, які звернулись за оформленням спадщини. Згідно відповіді Другої Вознесенської державної нотаріальної контори спадкова справа не заведена після смерті [PERSON] Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , чоловік та син померлої є спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом, які прийняли спадщину, оскільки на час її смерті проживали та були зареєстровані: [ADDRESS] , що підтверджується їх паспортними даними (а.с. 32-34). Згідно до частини 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вони не заявили про відмову від неї. Заяв [PERSON] , [PERSON] про відмову від прийняття спадщини не направляли нотаріусу, оскільки спадкова справа не заведена, а тому відповідно до ст. 1268 ЦК України вони є такими, що прийняли спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , доказів отримання ними свідоцтв про право на спадщину за законом матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Таким чином, разом з правами до спадкоємців переходять також і обов`язки спадкодавця щодо сплати боргів на користь кредитора. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем визначені у статті 1268, статті 1269 ЦК України. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини та оформлення спадщини. У відповідності до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на нерухоме майно. Згідно ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ст.1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці задовольнити шляхом одноразового платежу, так як між спадкоємцями та кредитором іншої домовленості не встановлено. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконання обов`язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор мас право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами ст.625 ЦК України (п. 27 Постанови п ну Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»). Станом на 16.06.2016 року заборгованість по поверненню кредитних коштів становить 5375,44 грн. (а.с. 5-6). Стаття 1282 ЦК України встановлює, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Водночас, законодавство пов"язує відповідальність спадкоємців перед кредитором не тільки лише із самим фактом прийняття спадщини, але і визначає, що такі вимоги мають бути задоволені за рахунок вартості майна, одержаного у спадщину. Отже, якщо відповідно до закону спадкоємець не успадкував майно, яке має певну матеріальну цінність, є обороноздатним та за його рахунок можливо задовольнити вимоги кредитора, то до такого спадкоємця кредитор не вправі пред"являти вимоги. З матеріалів справи вбачається, що нотаріальним органом після смерті позичальника не заведена спадкова і відповідно інформації про склад спадкового майна, про видачу відповідачам свідоцтв про праву на спадщину та про те, в якій частці спадщина буде належати кожному із спадкоємців немає, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed