Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

У лютому 2017 року\~ позивач звернулася до\~ суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, від якого у них дітей немає, прізвище просила залишити без змін та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем з червня 2013 року припинили подружні відносини, проживають окремо, оскільки останній веде аморальний спосіб життя, що принижує її честь та гідність. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони у судове засідання не прибули. Позивач надала суду письмову заяву, в якій просить розірвати шлюб . Відповідач повторно в судове засідання не з"явився. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у\~ справі, проти чого від позивача заперечень не надійшло. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 24 січня 2010 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 1, що стверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.6/.\~ Дошлюбне прізвище\~ позивачки Михаревич. Від цього шлюбу у сторін дітей немає. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином,з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї,\~ поступово втратили\~ звязки між собою, а, отже, сімя припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивачки, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст. 113 СК України, прізвище позивачці після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати.

Outcome: approved