Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що його рідна сестра [PERSON], [INFO], 02.05.1974 уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Позивач зазначив, що в цьому шлюбі у сестри народились діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Також, позивач вказав, що 26.04.1984 [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] та 08.02.1989 уклала шлюб з [PERSON] і прийняла його прізвище [PERSON]. В позові вказано, що 04.02.1992 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Крім того, позивач наголосив на тому, що [INFO] [PERSON] померла, а [INFO] помер його племінник [PERSON] Позивач в заяві зазначив, що відповідачем було встановлено батьківство [PERSON] відносно [PERSON], [INFO] і внесені відповідні відомості до актового запису про народження, однак при встановленні батьківства [PERSON] допущенні помилки. Тому позивач і звернувся до суду та просив визнати актовий запис № 59 від 27.06.1987 про встановлення батьківства відносно [PERSON], [INFO], здійснений відділом ЗАГС Подільського райвиконкому м. Києва недійсним. Відповідач не погодившись з позов, подав до суду заперечення на позовну заяву та просив відмовити в задоволенні позову, оскільки народження дитини [PERSON] з одночасним встановленням батьківства щодо нього, було проведено у відповідності до вимог законодавства. До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутності. Від представника відповідача до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомив. З заявами про розгляд справи у відсутності до суду не звертався. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову з наступних підстав. З позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним актовий запис про встановлення батьківства [PERSON] відносно його племінника [PERSON]. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В матеріалах справи відсутні жодні докази, що підтверджували б спорідненість позивача з [PERSON], тобто підтверджували б твердження позивача про те, що [PERSON] є його племінником. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Крім того, право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Законі України "Про судоустрій і статус суддів" (ст. 7). Право на звернення до суду є невід'ємним особистим правом. Аналізуючи зміст статей ЦПК України, суд приходить до висновку, що особа має право звернути до суду за захистом саме своїх прав. Право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені. Іншими словами, особа не має права звернутися до суду у разі, якщо права, за захистом яких вона звернулася, їй не належать. Така особа є неналежним позивачем і у позові їй слід відмовити. З матеріалів справи вбачається, що права позивача не були порушені, а отже, право на звернення до суду у нього відсутнє. Позов має пред'являтись до суду належним позивачем, тобто особою, яка має право вимоги за позовом, оскільки саме її права, свободи чи інтереси порушені, оспорюються або невизнані. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку, що позивач є неналежним, а позов необґрунтованим, тому в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі ст. 16 ЦК України, ст. 7 Закону України «»Про судоустрій та статус суддів», ст. 55 Конституції України,

Outcome: dismissed