Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

У поданій до суду заяві позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять: - визнати недійсним свідоцтво про право власності б/н [NUMBER] від 27 лютого 2012 року, видане виконавчим комітетом Півченської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області на ім'я [PERSON], яка померла [INFO] року; - визнати право власності на будинковолодіння з надвірними будівлями [ADDRESS] Здолбунівського району Рівненської області за колгоспним двором, у якому проживали [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]; - визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на 1/3 частину будинковолодіння по [ADDRESS] Здолбунівського району Рівненської області, за [PERSON] на ? частину та за [PERSON] на 1/6 частину указаного будинковолодіння. В обґрунтування своїх вимог позивачі покликаються на те, що [PERSON] та [PERSON] народилися та проживали по [ADDRESS] Здолбунівського району Рівненської області. Указане будинковолодіння відносилося до майна колгоспного двору, членами якого станом на 15 квітня 1991 року крім них також були [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, та [PERSON], яка померла [INFO] року, тому вони мають право на частку в майні колгоспного двору по ? частині, однак правовстановлюючих документів не оформляли. Після смерті [PERSON] спадщину на належну йому ? частку прийняла [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тому частки власників майна змінилися та стали відповідно [PERSON] і [PERSON] по 1/3, а [PERSON] - 1/12 частка. Після смерті [INFO] року [PERSON], на належну їй частку будинковолодіння також відкрилася спадщина, яку прийняв за заповітом [PERSON] та [PERSON] як непрацездатна (пенсіонер за віком) на обов'язкову частку, тому останній належить 1/6 частина спірного будинковолодління. Про оформлення права власності лише за [PERSON] позивачам стало відомо у серпні 2013 року, а тому строків позовної давності для захисту своїх прав не пропустили. У судовому засіданні позивачі підтримав позов повністю і по аналогічних мотивах. Відповідачі позовні вимоги не визнали, пояснюючи тим, що на час припинення існування колгоспного двору позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у спірному будинковолодінні не проживали та не є членами колгоспного двору. Також не враховано тих обставин, що по [ADDRESS] Здолбунівського району Рівненської області з 1982 року зареєстрована відповідач [PERSON] та постійно проживала з сином [PERSON], [INFO] Згідно записів по господарської книги за 2011-2015 роки власником спірного будинку є [PERSON], а тому оформлення за нею право власності є правомірним, просять у задоволені позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, з'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У судовому засіданні встановлено та спірні правовідносини виникли у зв'язку з оспорюванням права власності на будинковолодіння по [ADDRESS] Здолбунівського району Рівненської області, яке відповідно до витягу про державну реєстрацію прав на підставі свідоцтва б/н [NUMBER] від 27 лютого 2012 року, виданого виконавчим комітетом Півченської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, належить на праві приватної власності [PERSON] З довідки виконкому Півченської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області від 24 травня 2013 року вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року господарство [PERSON] по [ADDRESS] Здолбунівського району Рівненської області вважалося колгоспним двором, так як сім'я у складі [PERSON] (чоловік), [INFO], [PERSON] (дружина) 1391 р.н., [PERSON] (дочка) [INFO], [PERSON] (внук) [INFO] працювала у сільському господарстві, що підтверджується погосподарською книгою №8 за 1991-1995 роки, особовий рахунок [NUMBER]. Відповідно до ст.120 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, діючого на час спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Розмір частки члена двору згідно ч.2 ст.123 ЦК УРСР встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. З погосподарчих книг №3 та №6 Півченської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області вбачається, що [PERSON] та її син [PERSON] проживали [ADDRESS] з 1983 року, хоча зареєстровані у спірному будинковолодінні. А тому суд погоджується з доводами позивачів про те, що на час припинення колгоспного двору по [ADDRESS] Здолбунівського району Рівненської області станом на 15 квітня 1991 року її членами були [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] та їх частка двору становила по ? частини кожного. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] останній помер [INFO] року в с.Суйми Здолбунівського району Рівненської області та після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на належну йому ? частку спірного майна. Після смерті [PERSON] відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР, ст.ст.34, 35, 38 Закону України "Про нотаріат", діючими на час виникнення вказаних правовідносин, шляхом вступу в управління та володіння спадкове майно прийняли позивач [PERSON] (дочка), дружина спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO] року, та відповідач [PERSON] (дочка) у рівних частинах (по 1/12 частці) як спадкоємці першої черги за законом (ст.529 ЦК УРСР). Указані обставини підтверджуються матеріалами справи та показаннями допитаних у судовому засіданні свідків. А тому частка позивача [PERSON] та [PERSON] у спірному майні, з урахуванням прийнятої у порядку спадкування після смерті [PERSON] 1/12 частки, становить по 1/3 частині. Доказів прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON], а також прийняття обов'язкової частки у спадщини після смерті матері [PERSON], якій належить 1/3 частини спірного будинковолодіння) чи відмови нотаріуса в оформленні її частки позивачем [PERSON] суду не представлено. Згідно виписки з погосподарської книги №7 особовий рахунок [NUMBER] будинковолодіння по [ADDRESS] Здолбунівського району Рівненської області рахується за [PERSON] Відповідно до положень ст.561 ЦК України (в редакції 1963 року) свідоцтво про право на спадщину видається спадкодавцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. З роз'яснень, які містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину є правом, а не обов'язком спадкоємця. Щодо порушення майнових прав, а саме про оформлення 27 лютого 2012 року права власності на спірне майно - будинковолодіння по [ADDRESS] Здолбунівського району Рівненської області, за померлою [PERSON] без урахування належності на праві власності частки у цьому майні інших осіб, позивачам стало відомо у серпні 2013 року. За вказаних обставин, суд погоджується з доводами позивачів, що трирічний строк позовної давності, у межах якого можна звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права, не сплив. Способи захист цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України (вичерпний перелік), зокрема визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльність органу місцевого самоврядування , їхніх посадових і службових осіб, а також у спосіб, що встановлений договором або законом. Свідоцтво про право власності №б/н серії [NUMBER] від 27 лютого 2012 року, видане виконавчим комітетом Півченської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області на ім'я [PERSON], яка померла [INFO] року, є похідним від прийнятого органом місцевого самоврядуванням рішення, яке не є предметом судового розгляду. Ураховуючи встановлені по справі обставин належності померлій [PERSON] 1/3 частини спірного майна та припинення існування колгоспного двору, підстави для задоволення вимог позивачів про визнання указаного вище свідоцтва недійсним та визнання спірного майна за колгоспним двором відсутні та у їх задоволені слід відмовити. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню. У зв'язку з частковим задоволенням вимог відповідно до положень ст.88 ЦПК України на користь позивачів підлягає стягненню з відповідачів солідарно понесені ними судові витрати у розмірі 152 грн. 94 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved