Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Департаменту охорони здоровя Запорізької обласної державної адміністрації про стягнення шкоди, у якому просить стягнути з відповідача на її користь шкоду у розмірі 1\~463,3 грн.. В обґрунтування позову вказує, що відбірковою комісією Департаменту охорони здоровя облдержадміністрації по відбору хворих з патологією органів дихання, які потребують реабілітаційного лікування в Державні установі „Науково-практичний медичний центр „Реабілітація Міністерства охорони здоровя України м. Ужгород, прийнято рішення про видачу їй направлення на реабілітаційне лікування до зазначеного закладу охорони здоровя. Термін лікування з 31.10.2016 року по 23.11.2016 року. Але на лікуванні вона знаходилась до 04.11.2016 року, так як її попросили достроково припинити реабілітацію в звязку з протипоказаннями. На дорогу нею було витрачено 303,3 грн.. Обґрунтовуючи, позовні вимоги, позивач посилається на п.п. 170.9.1 ст.170 ПК, згідно якого до опадатковуваного доходу не включаються також витрати на відрядження, не підтверджені документально, на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи (добові витрати), понесені у звязку з таким відрядженням у межах території України, але не більш як 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, в розрахунку за кожен календарний день такого відрядження. Максимальний розмір добових у 2016 році під час відряджень по Україні складає 1450,00 х 0,20 = 290 грн.. Отже добові складають 290 х 4 = 1160. Таким чином загальний розмір шкоди, яка була їй нанесена внаслідок неправомірних дій відповідача складає 303,3 + 1160 = 1463,3 грн.. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягаючи на підставах та обставинах викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача позов не визнав. Вважає позовні вимоги необґрунтованими і не доведеними. Просить в задоволенні позову відмовити. Письмові заперечення залучені до матеріалів справи. Представник третьої особи в судове засідання неодноразово не зявився, причину не явки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. У відповідності до ст.169 ЦПК України, з урахуванням думки сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до протоколу №15 від 27.09.2016 року позапланового засідання відбіркової комісії Департаменту охорони здоровя облдержадміністрації по відбору хворих з патологією органів дихання, які потребують реабілітаційного лікування, вирішено виділити путівку на реабілітаційне лікування в ДУ Науково-практичний медичний центр „Реабілітація МОЗ України м. Ужгород з 31.10.2016 року на 24 дні у звязку з неодноразовими наполяганнями пацієнтки [PERSON] (а.с.66). Головою відбіркової комісія видано [PERSON] направлення №1623/2016 на стаціонарне лікування ДУ Науково-практичний медичний центр „Реабілітація МОЗ України м. Ужгород з 31.10.2016 року (а.с.8). Відповідно до довідки №395/06 від 04.11.2016 року, [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в ДУ Науково-практичний медичний центр „Реабілітація МОЗ України м. Ужгород з 31.10.2016 по 04.11.2016 року. Виписана для подальшого реабілітаційного лікування за місцем проживання у звязку з противопоказаннями лікування у вказаному медичному центрі (а.с.4). Відповідно до приписів ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Верховним Судом України в п. 2\~постанови №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"\~розяснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Тобто для задоволення позову щодо відшкодування заподіяної шкоди в даному випадку потрібна обовязкова сукупність таких ознак: дії відповідача були неправомірними; між вказаними діями і шкодою є безпосередній причинний зв'язок; є вина зазначеної особи. У справі, що розглядається судом, вказана сукупність стороною позивача не доведена, а твердження останньої про заподіяння їй шкоди саме відповідачем в даному випадку ґрунтується на припущеннях, оскільки стороною позивача не доведено які саме неправомірні дії вчинив відповідач, який причинний звязок існує між вказаними діями і шкодою та чим доведена вина останнього. Відповідно до приписів\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем у суді не доведені обставини, на які він посилається, вказані обставини не підтверджені доказами, а обґрунтовані лише припущеннями, у звязку з чим у задоволенні вказаного позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed