Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві [PERSON] просить стягнути на її користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «Північ-Центр ЛТД» в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди грошові кошти в сумі 60999,80 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 26 січня 2016 року близько 09.00 години на автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів у с.Здовбиця Здолбунівського району Рівненської області відбулася дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Ланос» з реєстраційним номером «[NUMBER]», який належить ТзОВ «Північ-Центр ЛТД», рухаючись зі сторони м.Здолбунів в напрямку м.Острог Рівненської області зі швидкістю 60 км/год та здійснюючи обгін маршрутного таксі, яке розпочало рух в попутному напрямку від правого краю проїзної частини, не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив лобове зіткнення з належним [PERSON] автомобілем марки «Мазда 626» з реєстраційним номером «[NUMBER]» під керуванням [PERSON], який розвернуло та в його бокову частину врізався належний Острозькій психіатричній лікарні автомобіль марки «Део Ланос» з реєстраційним номером «[NUMBER]» під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні і засоби отримали пошкодження. Згідно постанови слідчого від 08 лютого 2016 року винуватим у пригоді є [PERSON], цивільно правова відповідальність якого застрахована в АТ «Страхова група «ТАС», внаслідок протиправних дій якого їй заподіяно згідно звіту оцінювача від 15 листопада 2016 року матеріальну шкоду в розмірі 95499,80 грн. Вказаною страховою компанією їй відшкодовано завдану їй шкоду лише у розмірі 45900 грн. За таких обставин відповідач, як власник джерела підвищеної небезпеки, зобов'язаний відшкодувати їй різницю між фактичним розміром завданої шкоди та страховою виплатою, а також витрати в розмірі 1400 грн., пов'язані з проведення оцінки транспортного засобу, та моральну шкоду у розмірі 10000 грн., яка полягає у душевних стражданнях через пошкодження автомобіля, порушення нормального способу життя та значного докладання зусиль для його організації. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю та з аналогічних підстав. Представник відповідача позов не визнав, мотивуючи тим, що страховою компанією завдана позивачу шкода відшкодована повністю, просить у задоволені позову відмовити. Треті особи у судове засідання не з'явилися, хоча завчасно та належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. З письмових пояснень АТ «Страхова група «ТАС» [PERSON] погодилася з розміром шкоди в сумі 45900 грн., а тому за її заявою страховою компанією здійснено виплату страхового відшкодування у повному розмірі. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, з'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України). Установлено, що 26 січня 2016 року близько 09.00 години на автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів у с.Здовбиця Здолбунівського району Рівненської області відбулася дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Ланос» з реєстраційним номером «[NUMBER]», який належить ТзОВ «Північ-Центр ЛТД», рухаючись зі сторони м.Здолбунів в напрямку м.Острог Рівненської області зі швидкістю 60 км/год та здійснюючи обгін маршрутного таксі, яке розпочало рух в попутному напрямку від правого краю проїзної частини, не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив лобове зіткнення з належним [PERSON] автомобілем марки «Мазда 626» з реєстраційним номером «[NUMBER]» під керуванням [PERSON], який розвернуло та в його бокову частину врізався належний Острозькій психіатричній лікарні автомобіль марки «Део Ланос» з реєстраційним номером «[NUMBER]» під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні і засоби отримали пошкодження. Причиною ДТП стало порушення водієм [PERSON], який керував належним ТзОВ «Північ-Центр ЛТД» автомобілем марки «ЗАЗ Ланос» з реєстраційним номером «[NUMBER]», підпункту «в» пункту 14.2 «Правил дорожнього руху України», що підтверджується постановою слідчого Здолбунівського ВП ГУ НП в Рівненській області від 08 лютого 2016 року. Вказані обставини відповідачем не оспорювалися, а тому згідно ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають оскарженню. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно полісу №АІ/8704993 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 25 листопада 2015 року між власником автомобіля марки «ЗАЗ Ланос» з реєстраційним номером «[NUMBER]» ТзОВ «Північ-Центр ЛТД» та ПрАТ СГ «ТАС» зі строком дії до 25 листопада 2016 року, страхову суму за шкоду, заподіяну майну, визначено у розмірі 50000 грн., франшизи - 0. Відповідно до пункту 35.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна (абзац 2 п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). 26 травня 2016 року страховою компанією ПрАТ «СГ «ТАС» за заявою [PERSON] від 19 травня 2016 року виплачено останній страхове відшкодування без проведення оцінки належного їй транспортного засобу автомобілем марки «Мазда 626» з реєстраційним номером «[NUMBER]» та визначення розміру шкоди на час, коли відбулася дорожньо-транспортна пригода, в узгодженому між сторонами розміру завданої їй шкоди в сумі 45900 грн. Тобто, позивач, отримавши страхове відшкодування за договором обов'язкового страхування в розмірі 45900 грн. без проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу, повністю погодилась з розміром завданих їй матеріальних збитків. Зі звіту №27/16, проведеного за замовленням [PERSON] оцінювачем [PERSON] вбачається, що матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля марки «Мазда 626» з реєстраційним номером «[NUMBER]» внаслідок його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді станом на 11 жовтня 2016 року складає 95499,80 грн., а вартість відновлювального ремонту становить 312376,94 грн. Відповідно до п.30.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (п.30.2 указаного вище Закону). Відповідно до п.1.5 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Міністерством юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, відновлювальний ремонт (або ремонт), це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин; економічна доцільність ремонту КТЗ (складової частини) - принцип оцінки, який передбачає, що відновлювальний ремонт КТЗ (складника) є доцільним лише за умови, що вартість відновлювального ремонту КТЗ підвищує його ринкову вартість, проте не перевищує її. За змістом п.2.4. вказаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Зі звіту №27/16 оцінювача вбачається, що реальні витрати на ремонт пошкодженого автомобіля у розмірі 312376,94 грн. значно перевищують ринкової вартості транспортного засобу, яка на час проведення оцінки становить 95499,80 грн., а тому автомобіль вважається фізично знищеним. Позивач та її представник з визнанням пошкодженого транспортного засобу фізично знищеним у судовому засіданні не погодилися, наполягаючи на стягненні з відповідача різниці між виплаченим страховим відшкодуванням та встановленою оцінювачем ринковою вартістю (95499,80грн -45900гр) в сумі 49599,80 грн., покликаючись на пункт 15 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». З роз'яснень, які містяться в указаному пункті 15 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року вбачається, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Належних та допустимих у розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України доказів про вартість належного [PERSON] транспортного засобу марки «Мазда 626» з реєстраційним номером «[NUMBER]» до та після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 26 січня 2016 року, позивачем суду не представлено, а наданим суду звітом вартість автомобіля визначена станом на 11 жовтня 2016 року. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, позовні вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди є недоведеними. Разом з тим, статтею 23 ЦК України встановлено яку форму може набувати моральна шкода та в яких випадках вона може бути заподіяна особі, право на відшкодування якої особа має внаслідок порушення її прав. Частиною 2 цієї статті встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст.23 ЦК України, роз'яснень, що містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин, враховуються вимоги розумності і справедливості. Значним пошкодженням (фактичним знищенням) належного позивачу транспортного засобу з вини водія транспортного засобу, який належить відповідачу на праві власності, заподіяно їй душевних страждань, які виразилися у порушенні нормального способу життя та докладання зусиль для його організації, а тому суд погоджується з її доводами про стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 грн. З огляду на викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача до стягнення на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 100 грн. 04 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved