Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

у січні 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що 12 вересня 2001 року між ним та відповідачем [PERSON] Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1804. Від шлюбу подружжя мають спільну дитину - [PERSON] [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з тим, що вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 19 січня 2021 року відкрито провадження у справі, та призначено розгляд справи на 12 лютого 2020 року о 11:00 год. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Позивач [PERSON] у судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 12 лютого 2021 року за вх. № 9580 подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 12 лютого 2021 року за вх. № 9579 до суду надійшла заява, в якій відповідач просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, з суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 12 вересня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис №1804. ( а.с. 7) Від шлюбу подружжя мають спільну дитину - [PERSON] [INFO] . (а.с. 3) Як вказала позивач, подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стали різні погляди на обов`язки та сімейні цінності, сторони близько двох років не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, відносини склалися таким чином, що подальше сімейне життя стало не можливим, при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки позивач та відповідач не бажають, примирення між подружжям неможливе. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, враховуючи те, що відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved