Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач є постачальником теплової енергії в будинок [ADDRESS], де власником квартири № 170 є відповідач, що має заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання за період з 1 листопада 2012 року по 30 квітня 2014 року включно в сумі 2354,61 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті наданих послуг та витрати по справі в сумі 243,60 грн., оскільки останній договір про надання послуг не під-писав та їх не оплачує, хоча фактично ці послуги протягом строку виникнення заборгова-ності отримує. Під час розгляду справи представник позивача надала заяву про збільшен-ня позовних вимог, від якої потім відмовилась. На підтримку позовних вимог представник товариства пояснила, що після створен-ня підприємства воно отримало від попереднього надавача послуг, з яким укладено дого-вір про спільну діяльність та використання його майна і потужностей для надання таких послуг, списки абонентів, які товариством не перевірялись, але по них проводились нара-хування оплати за послуги з теплопостачання. Оскільки відповідач належним чином не здійснив від'єднання від мереж централізованого теплопостачання, про що у товариства на день звернення до суду відсутні дані, він повинен проводити оплату вказаних послуг. Факт їх надання підтверджується актом подачі тепла до будинку. Відповідач та його представник позов не визнали повністю, посилаючись на те, що органом місцевого самоврядування було прийнято рішення про надання дозволу будин-кам [ADDRESS] здійснити перехід на індивідуальне електро-опалення, яке ініціювали мешканці цих будинків, створивши АСББ «Антей». Для цього були виконані роботи по заміні електрообладнання будинку та квартир, встановлено нові підстанції. Вказаними питаннями займалося за дорученням мешканців керівництво АСББ «Антей». На його вимогу надавалися кошти чи готувалися документи, але безпосередньо роботою по облаштуванню індивідуального електроопалення та оформленню необхідної документації займалася голова АСББ. Під час цього в його квартирі повністю демонтовані інші прилади опалення, в тому числі і міжповерхові стояки, що йшли по квартирах та по яких здійснювалась подача тепла. До 2012 року він не отримував ніяких повідомлень з приводу оплати послуг з теплопостачання, а потім вони стали приходити регулярно, але він не звертав на них уваги, оскільки вважав, що встановлення індивідуального опалення здійснив на законних підставах. Крім того представник відповідача просив відмовити у позові і з тих підстав, що в разі посилання позивача на право отримання коштів за надану послугу з підстав самовільного від'єднання відповідача від мереж теплопостачання, позов повинен був бути заявлений про стягнення збитків через недоотримані доходи, оскільки договірних відносин між сторонами не було взагалі. Заслухавши відповідача, представників сторін, суд приходить до наступного. На підтримку позовних вимог представник позивача посилалась на те, що за ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надан-ня таких послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором чи законом. Договір пози-вач пропонував відповідачу, проте він відмовився від його укладення. Посилаючись на ч.1 ст.11 ЦК України, а саме, що цивільно-правові зобов'язання виникають як з договорів, так і вчинків та дій учасників відповідних правовідносин, між сторонами виникли цивільно-правові відносини щодо надання послуг з теплопостачання, так як позивачем такі дії були вчинені. В зв'язку з цим у відповідача виникли зобов'язання з приводу оплати фактично наданих послуг та у визначений строк, відповідно до вимог ст. ст. 509, 601 ЦК України. Так як він ухиляється від виконання зобовязань, це є їх порушенням згідно ст. ст. 610, 612 ЦК України, а тому відповідно до ст. 25 ЗУ «Про теплопостачання» товариство має право на звернення до суду з приводу стягнення заборгованості по оплаті спожитої теплової енергії в примусовому порядку. За ст. ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спря-мованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а також сторони є вільними в укладенні договору. За договором про надання послуг, ст. 901 ЦК України, одна сторона зобов'язується за завданням другої сторони надати послугу, яка споживається в процесі здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно до ст. ст. 20, 21 ЗУ «Про жилого-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний підготувати та надати споживачу такий договір, а спо-живач його зобов'язаний укласти. Так як підставами виникнення цивільних прав та обов'язків за ст. 11 ЦК України можуть бути також юридичні факти, то при фактичному наданні позивачем відповідачу послуг з централізованого опалення при відсутності дого-вору між ними, у останнього дійсно виникають зобов'язання перед товариством по оплаті такої отриманої послуги. З пояснень відповідача вбачається, що його квартира була від-ключена від централізованого постачання ще у 2009 році, коли позивач взагалі не був на-давачем цих послуг. З пояснень представника товариства вбачається, що воно було ство-рено та почало надавати послуги за рішенням Смілянської міської ради з жовтня 2010 ро-ку. При цьому абонентська база новим надавачем послуг не перевірялась, а була взята у комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго». Крім того позивач не надав ніяких доказів підготовки договору з відповідачем, надання йому його для підписання та ухилен-ня останнього від цього. Разом з тим [PERSON] пояснив, що йому не пропонувалось укладення договору і він не мав вільного волевиявлення на його укладення, оскільки взагалі не потребував та-кої послуги. Між ним та позивачем, навіть фактично, правовідносин не виникло, оскільки позивач йому ніяких житлово-комунальних послуг не надавав і не міг надавати. Позива-чем надано акт подачі тепла до будинку, де знаходиться квартира відповідача, від 25 жов-тня 2012 року, підписаний лише його представником, що не може бути доказом централі-зованого опалення квартири відповідача, при цьому докази подачі тепла до спірного бу-динку за 2013-2014 роки взагалі відсутні. В матеріалах справи також знаходиться заява [PERSON] від 2 березня 2009 року на ім'я голови АСББ «Антей» про надання дозволу на спрямлення стояків та встановлення кранів маєвського в її квартирі № 156 цього ж будин-ку, оскільки у квартирах №№ 170, 174, 178, що знаходяться поверхами вище, встановлене індивідуальне електричне опалення, а також акт про виконання цих робіт. Таким чином мережа теплопостачання закольцована у кватирі № 156, яка знаходиться поверхом нижче квартири відповідача, де взагалі відсутня будь-яка мережа подачі тепла. В судовому засіданні також встановлено, що зборами мешканців будинків [ADDRESS] було прийнято рішення про переведення будинків в цілому на індивідуальне електроопалення, що було погоджено зі Смілянською міською радою. Всі-ма організаційними питаннями займалося керівництво АСББ «Антей», оскільки переваж-на більшість мешканців будинків погодилася з обладнанням індивідуального електроопа-лення. Відповідач, як і інші мешканці будинку, на вимогу АСББ «Антей» надавали кошти та писали відповідні заяви, що було необхідно для переведення будинку на індивідуальне опалення, хоча фактично цим займалося керівництво асоціації. Після виконання всіх робіт відповідач вважав, що здійснив відключення від мережі централізованого опалення у за-конний спосіб, а тому суд не може прийняти до уваги посилання представника позивача на те, що при самовільному від'єднанні від такої мережі, навіть при реальному ненаданні комунальної послуги, споживач повинен проводити її оплату. Таким чином між сторонами ні за договором, ні фактично не виникло ніяких пра-вовідносин, за якими одна сторонам надавала послугу за завданням іншої, а остання пови-нна була її оплатити, а тому суд вважає, що заборгованість відповідача перед позивачем не виникла і підстав для задоволення позову немає. В зв'язку з цим відсутні підстави і для задоволення вимог про повернення судових витрат по справі у вигляді судового збору. На підставі ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 20, 21 ЗУ „Про житлово-комунальні послуги", ст. ст. 24, 25 ЗУ „Про теплопостачання", ст. ст. 11, 509, 601, 610, 612 ЦК Украї-ни,

Outcome: dismissed