Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 28.12.2012 року був укладений шлюб між нею та відповідачем. Під час шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . 27.02.2015 року рішенням Локачинського районного суду Волинської області шлюб розірваний. Після розірвання шлюбу колишнє подружжя проживає окремо.\~Дитина проживає з мамою [PERSON] і знаходиться на повному її утриманні. Домовитися з відповідачем про добровільну сплату аліментів їй не вдалося, тому 22 травня 2020 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина. Судом ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно починаючи з 22 травня 2020 року. Вказує на те, що вона мала намір раніше звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, але не мала змоги, так як перебуває на роботі в Республіці Польща з 03 квітня 2017 року. Просить суд, стягувати аліменти за минулий час з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією суми за кожен місяць, починаючи з 03 квітня 2017 року до 21 травня 2020 року. 05 листопада 2020 року суддею Локачинського районного суду Волинської області Масляною С.В. постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви та відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 12:00 04 грудня 2020 року. 19 листопада 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву зу вказаній справі. Зазначає, що заперечує позов, вважає його необгрунтованим та безпідставним. 28.12.2012 року між ним та позивачем був укладений шлюб. Під час шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] . 27.02.2015 року рішенням Локачинського районного суду Волинської області шлюб розірваний. Після розірвання шлюбу вони проживають окремо.\~Дитина залишилася проживати з матір`ю. Вказує на те, що ніколи не ухилявся від сплати аліментів і від обов`язку утримувати сина, як в готівковій так і безготівковій формі, на вимогу позивача купував необхідні речі. Однак, позивач з квітня 2017 року разом із сином виїхали в Республіку Польща, не залишивши контактних даних, своїми діями порушила домовленості щодо виховання та утримання їхнього сина. Вказує на те, що аліменти за минулий час можуть бути стягнуті, якщо було ухилення від сплати таких аліментів, позивачу відомий був його номер телефону, вона ніяких заходів не вживала, щоб зв`язатися з ним. Відповідно до виконавчого листа, виданого на підставі рішення Локачинського районного суду Волинської області від 23 червня 2020 року, він сплачує аліменти позивачу на утримання сина [PERSON] , [INFO] , заборгованості по сплаті немає. Щодо розміру аліментів, які позивач хоче стягнути за минулий час вказує на те, що сума завищена, спираючись на ЗУ "Про державний бюджет України" на 2017, 2018, 2019 та 2020 роки. Тому просить відмовити в позові повністю. Позивач в судове засідання не з`явилася, з матеріалами позову подала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні заперечив позов та пояснив, що ніколи не ухилявся від сплати аліментів, з квітня 2017 року позивач забрала сина і виїхала до Республіки Польща на роботу, бачитися з сином не дає можливості, мотивуючи тим, що це буде травмувати дитину. Коли позивач проживала в Україні, він допомагав, коли мав дохід. Зараз він офіційно не працевлаштований, має тимчасові заробітки, однак вчасно сплачує аліменти, які стягнуті з нього в користь позивача на утримання їх спільного сина відповідно до рішення Локачинського районного суду Волинської області від 23.06.2020 року, заборгованості не має. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.12.2012 року, який відповідно до рішення Локачинського районного суду від 27.02.2015 року між ними розірвано (а.с.7). Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Зарудчівською сільською радою Любешівського району Волинської області 15.10.2013 року, свідоцтвом про зміну імені [PERSON] від 08.08.2016 року серії [NUMBER] (а.с. 8, 10). Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] виданого Демидівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області 08.08.2016 року після державної реєстрації зміни імені ім`я [PERSON] , [INFO] , змінено на [PERSON] , про що складений відповідний актовий запис № 10 (а.с.10). Як встановлено з виконавчого листа від 23 червня 2020 року з [PERSON] , [INFO] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією суми відповідно до закону, починаючи з 22 травня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с.9). Згідно довідки-розрахунку, виданої Локачинським РВ ДВС Західного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м.Львів), за [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.11.2020 року - відсутня (а.с.28). Відповідно до довідки про відсутність індивідуальних відомостей про особу від 16.11.2020 року Пенсійного Фонду України відомості про страховий стаж, заробітну плату та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, в Реєстрі застрахованих осіб щодо [PERSON] відсутні. Згідно ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. За змістом цієї норми права стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: - до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; - особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Ухилення може виражатися у тому, що зобов`язана особа - відповідач ухилявся від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховував своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії. Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивачем, всупереч наведеним нормам, не надано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що вона вживала заходів для одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення відповідача [PERSON] від їх сплати. В позовній заяві містяться лише покликання позивача на ті обставини, що у неї не було змоги звернутися до суду про стягнення аліментів раніше, в зв`язку з її перебуванням у Республіці Польща на роботі. Чи вживались нею заходи для отримання аліментів від відповідача, чи зверталась вона до відповідача з вимогою про сплату аліментів, чи пропонувала відповідачу добровільно сплачувати аліменти, в позовній заяві не зазначено і доказів на підтвердження вказаного не додано. Крім того, не зазначено в позовній заяві доказів ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання сина. Перебування позивача за кордоном і неможливість звернутися з вимогою про сплату аліментів не є тією обставиною, яка свідчить про ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, а тому відсутні підстави для стягнення аліментів за минулий час. Враховуючи наведене, у задоволенні позову слід відмовити.. На підставі ст. ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: dismissed