Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON], що діє в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про припинення права власності та стягнення грошової компенсації. Ухвалою суду від 15.10.2013 року до участі в справі було залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. У судовому засіданні [PERSON], її представник , вимоги позову підтримали, просили задовольнити його у повному обсязі. Відповідач [PERSON], її представник, заперечили проти позову, вважають його безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся належним чином про час та місце судового розгляду. Проте під час провадження по справі долучив до матеріалів справи витяг з протоколу №5 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 19.03.2014 року, відповідно до якого комісія просить Івано-Франківський міський суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON], як таких, що не відповідають вимогам чинного законодавства України. Зясувавши думку учасників процесу, суд ухвалив продовжити розгляд справи за відсутності представника Органу опіки і піклування. Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності та встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання про безпідставність позовних вимог [PERSON] виходячи з наступного. Судом встановлено, що нерухоме майно-квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , розмір частки ?, малолітнім [PERSON], [PERSON], [INFO], розмір часток по 1/8. Квартира складається з двох житлових кімнат площею 31,4 кв.м., кухні 7,6 кв.м., заг.площа квартири 54,2 кв.м. Внаслідок неможливості спільного проживання та використання спірного нерухомого майна між родинами Протас та Королик виник конфлікт, щодо подальшого володіння та розпорядження квартирою. За змістом до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно до ст. 177 СК України, батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти правочини, у т.ч. щодо нерухомого майна, що належить дитині. Диспозиціями ст.ст. 17,18 ЗУ "Про охорону дитинства" закріплено, що кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Під час провадження у справі Орган опіки і піклування прийняв рішення щодо клопотання [PERSON] про припинення права власності дітей, згідно до витягу з протоколу №5 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 19.03.2014 року, відповідно до якого комісія просить Івано-Франківський міський суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON], як таких, що не відповідають вимогам чинного законодавства України З огляду на наведене суд зазначає, що припинення права власності на нерухоме майномалолітній дітей без згоди органу опіки і піклування, що є предметом розгляду у даному провадженні, є порушенням прав дитини, відповідно, суд приходить до переконання про безпідставність вимог [PERSON] та відмовляє у задоволенні позову. Виходячи з вищенаведеного та

Outcome: dismissed