Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла [PERSON], яка на випадок своєї смерті заповідала все своє майно позивачу. Позивач зазначає, що в встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини вона не звернулася до нотаріуса з відповідною заявою. Причиною подання заяви про прийняття спадщини було те, що вона є інвалідом другої групи та мала труднощі у виїзді до м.Павлограда, тобто місця відкриття спадщини. Вважає, що строк для подання заяви нею пропущено з поважних причини, тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не з'явилася, згідно позовної заяви просить суд про розгляд справи без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просить суд про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.4/. На випадок своєї смерті, [PERSON] заповідала усе своє майно [PERSON], що підтверджується копією заповіту /а.с.5/. Згідно повідомлення першої Павлоградської державної нотаріальної контори від 01.11.2014 р., наданого на запит суду, після померлої [PERSON] спадкова справа не заводилась, з заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Приписами частин 1 і 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з копії пенсійного посвідчення, позивач є інвалідом другої групи. Проте, наявність групи інвалідності, не є доказом того, що на протязі шести місяців позивач була позбавлена можливості звернутися з заявою про прийняття спадщини. Згідно зі ст. ст. 11, 58 - 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що позивач не надала належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо поважності пропуску нею строку прийняття спадщини, не навела поважності причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини, які діяли тривалий час - з 20011 року, суд приходить до висновку, що вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed