Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 квітня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андре Ріхтінген» та [PERSON] було укладено Договір №38690-А купівлі-продажу деривативу, на підставі якого [PERSON] придбав дериватив, а саме, Форвардний контракт №38687-А від 21 квітня 2017 року, який являє собою двосторонню угоду, що засвідчує зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» (далі - ТОВ «Петрівський квартал») продати квартиру [ADDRESS] , що підтверджується копією даного договору, копією Акту прийому-передачі деривативу від 21 квітня 2017 року та копією Акту прийому-передачі (пред`явлення до виконання) форвардного контракту від 21 квітня 2017 року. 21 квітня 2017 року на виконання Форвардного контракту №38687-А, придбаного [PERSON] за результатами відкритого аукціону, проведеного Товарною біржою «Перспектива Коммодіті» від 21 квітня 2017 року між ТОВ «Петрівський квартал», яке іменується в договорі як Продавець, та [PERSON] , який іменується як Покупець, укладено Договір №82/С105В-1 купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Відповідно до положень п. 1.1. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру за цим Договором та у відповідності до п. 1 ст. 6 та ст. 656 ЦК України, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на Квартиру [ADDRESS] (надалі - Об`єкт будівництва) та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до положень п. п. 1.З., 1.4. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру предметом цього Договору є майнові права на Квартиру, які після прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію реалізуються шляхом реєстрації права власності на Квартиру Покупцем із врахуванням положень ст. 328 ЦК України, в установленому законом порядку. За умови виконання своїх обов`язків за цим Договором Продавець зобов`язаний передати Покупцю документи, необхідні для державної реєстрації права власності на Квартиру. Майнові права на Квартиру за цим Договором передаються від Продавця Покупцю шляхом підписання Акту прийому-передачі квартири (як сукупності майнових прав), який є невід`ємною частиною цього Договору. Акт прийому-передачі підписується Сторонами після прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом Об`єкта будівництва, у строк, визначений Продавцем та за умови і повного виконання Покупцем своїх зобов`язань за цим Договором. Пунктом 2.2. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру визначено, що орієнтовний строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію - 30 грудня 2017 року. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору. Пунктом 3.1. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру визначено, що ціна майнових прав на Квартиру на момент підписання Договору становить: 169 865 (сто шістдесят дев`ять тисяч вісімсот шістдесят п`ять гривень 00 копійок) гривень, в тому числі ПДВ 28 310,83 (двадцять вісім тисяч триста десять гривень 83 копійки), що еквівалентно 6 410 (шість тисяч чотириста десять) доларів 00 центів США (надалі - Ціна майнових прав на Квартиру). Ціна майнових прав встановлена в доларах США, та оплачується в національній валюті України - гривні. Ціна майнових прав одного квадратного метру квартири становить: 5 587,66 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят сім гривень 66 копійок) гривень, що на Дату укладення цього Договору еквівалентно 210,86 (двісті десять доларів 86 центів) доларів). Ціна майнових прав одного квадратного метру квартири встановлена в доларах США, та оплачується в національній валюті України - гривні. [PERSON] виконав свої зобов`язання та оплатив вартість майнових прав на квартиру [ADDRESS] . Разом з тим, будинок в експлуатацію зданий не був. Пунктом 6.1. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру визначено, що сторони несуть відповідальність у відповідності із чинним законодавством України та у випадках, передбачених Договором. Відповідно до п. 6.2. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру сторони визначили, що у разі недотримання Орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію (п. 2.4. Договору), Продавець сплачує пеню Покупцю у розмірі 0,1% від суми Ціни майнових прав на Квартиру за кожен день прострочення. За перші три місяці періоду прострочення від орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію, пеня не нараховується та не сплачується. Таким чином, [PERSON] набув право на отримання пені у зв`язку з недотриманням строку прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію понад три місяці з 01 квітня 2018 року. 19 жовтня 2018 року та 25 лютого 2019 року [PERSON] звертався до ТОВ «Петрівський квартал» із заявами про сплату йому пені відповідно до п. 6.2. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, що підтверджується копіями відповідних заяв. Проте, ТОВ «Петрівський квартал» залишило його заяви без задоволення. Оскільки до вимог про стягнення пені ЦК України встановлено спеціальний строк позовної давності, [PERSON] вважає, що із ТОВ «Петрівський квартал» підлягає стягненню на його користь пеня відповідно до п. 6.2. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру за рік, що передує зверненню до суду з даним позовом, тобто з 14 січня 2019 року по 14 січня 2020 року, що відповідно до розрахунку становить 62 000,73 грн. Тому позивач просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» на користь [PERSON] пеню відповідно до п. 6.2. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 21 квітня 2017 року за період з 14 січня 2019 року по 14 січня 2020 року в сумі 62 000,73 грн. та судовий збір. Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначалось що між Позивачем (як Покупцем) та Відповідачем (як Продавцем) укладено Договір №82/С105В-1 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від «21» квітня 2017 року (надалі по тексту - Договір), згідно з умовами якого, Продавець зобов`язався передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язався прийняти у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] (Об`єкт будівництва) та оплатити. Ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених Договором. Свої вимоги Позивач обґрунтовує посилаючись на п. 6.2. Договору, згідно з яким, у разі недотримання Орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію (п. 2.4. Договору), Продавець сплачує пеню Покупцю у розмірі 0,1% від суми Ціни майнових прав на Квартиру за кожен день прострочення. За перші три місяці періоду прострочення від орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію, пеня не нараховується та не сплачується. У пункті 2.4. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру зазначено, що орієнтовний строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію - «30» грудня 2017 року. Встановлення орієнтовного строку в Договорі вказує на невизначеність такої істотної умови як строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію. Ст. 251 Цивільного кодексу України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Згідно ст. 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. З врахуванням вказаних норм строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію у Договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру конкретно не визначений, оскільки в пункті 2.4. Договору зазначена не конкретна, а орієнтовна календарна дата. У діях Відповідача відсутній склад цивільно-правового порушення, що виключає застосування до Відповідача стягнення у вигляді пені. Оскільки прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, то відносини щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить не до цивільно-правових, а до публічно-правових відносин. Статтею 1 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. За вказаних обставин пункт 2.4. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру носить технічний характер, оскільки вказує на технічні характеристики житлового будинку. Пункт 2.4. Договору містяться в розділі 2, який має назву «Технічні характеристики квартири». Предметом Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру є зобов`язання Продавця передати у власність Покупця, майнові права на квартиру, а Покупця прийняти у власність майнові права на квартиру (п. 1.1. Договору). Пунктом 5.2.6. Договору встановлено зобов`язання Продавця підписати Акт прийому-передачі квартири, за умови повного виконання Покупцем зобов`язань щодо оплати Ціни майнових прав на квартиру протягом 90 календарних днів від дати прийняття в експлуатацію завершеного Об`єкта будівництва. Виходячи з того, що підписання акту готовності об`єкта до експлуатації здійснюється замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником, субпідрядниками, страховиком, то введення Об`єкту в експлуатацію не є зобов`язанням саме Продавця за Договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Крім того, введення в експлуатацію Об`єкта будівництва Продавцем не передбачено умовами Договору. Позивачем не наведено порушення Відповідачем зобов`язань щодо передачі предмету Договору в строки встановлені в п. 5.2.6. Договору. Виходячи з вищевикладеного, та враховуючи, що термін прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію у Договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру конкретною датою не визначений, замість цього вказана орієнтовна дата, а також те, що прийняття в експлуатацію об`єкту будівництва не є зобов`язанням Відповідача за Договором і те, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не належить до цивільно-правих відносин та не регулюється нормами цивільного законодавства, склад цивільно-правового порушення зі сторони Відповідача відсутній. За вказаних обставин до Відповідача не може бути застосована відповідальність у вигляді пені. Тому відповідач просив відмовити у вимогах позову в повному обсязі. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову та просив їх задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог позову заперечував та просив в позові відмовити. Суд заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 21 квітня 2017 року між [PERSON] та ТОВ «Петрівський квартал» було укладено Договір №82/С105В-1 купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Відповідно до умов Договору, ТОВ «Петрівський квартал» зобов`язується передати у власність [PERSON] , а [PERSON] зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] (надалі - Об`єкт будівництва) та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених Договором. Відповідно до п. 1.4. договору майнові права на Квартиру за цим Договором передаються від Продавця Покупцю шляхом підписання Акту прийому-передачі квартири (як сукупності майнових прав) (надалі -"Акт прийому-передачі"), який є невід`ємною частиною цього Договору. Акт прийому-передачі підписується Сторонами після прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом Об`єкта будівництва, у строк, визначений Продавцем та за умови повного виконання Покупцем своїх зобов`язань за цим Договором. Факт повної оплати Покупцем Ціни майнових прав на Квартиру буде підтверджуватися наданням Довідки згідно з п. 5.2.4 цього Договору. Квартира (як сукупність майнових прав) переходить від Продавця до Покупця після підписання Акту прийому-передачі. За умовами Договору Позивач зобов`язаний сплатити вартість майнових прав на Квартиру, що згідно п. 3.1. Договору становить 169 865 гривень, що еквівалентно 6 410 доларів США. Відповідно п.2.4 Договору орієнтовним строком прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію є 30 грудня 2017 року. П. 3.4. договору передбачено що покупець має право здійснити оплату достроково. У відповідності до п. 5.2.1. продавець зобов`язується своєчасно та у повному обсязі виконувати свої зобов`язання за цим Договором та виконувати інші функції і обов`язки згідно Форвардного контракту. П.6.2 Договору передбачає, що у разі недотримання орієнтовного строку прийняття Об`єкту будівництва понад три місяці від орієнтовного строку введення Об`єкту будівництва в експлуатацію (п.2.4 Договору), Відповідач сплачує пеню Позивачеві у розмірі 0,1% від суми ціни майнових прав на Квартиру за кожен день прострочення. За перші три місяці періоду прострочення від орієнтовного строку прийняття Об`єкту будівництва в експлуатацію, пеня не нараховується та не сплачується. За змістом статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За змістом статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. До моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію, і навпаки, з моменту порушення - являє собою міру відповідальності. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилами ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Згідно ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Враховуючи викладене, суд вважає, що строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію в Договорі № 82/С105В-1 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 21 квітня 2017 року конкретно не визначений, так як в п. 2.4. Договору зазначена не конкретна, а орієнтовна календарна дата прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію. В ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України вказано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Частинами 1, 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. При цьому, зобов`язання щодо прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію не належить до цивільних відносин, тобто до відносин, за наявності яких передбачена цивільно-правова відповідальність. В чинному законодавстві України таке поняття як прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію відсутнє. Стаття 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Частинами 1, 2, 4, 5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Форма акта готовності об`єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України. Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований). Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Ч. 9 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає, що зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єктів, необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього. Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначений Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 880, з наступними змінами і доповненнями). Згідно п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація). Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката. В п. 4 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів встановлено, що надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Повноваження Держсервісбуду (раніше Держархбудінспекції) здійснюються її апаратом. При цьому реєстрація (повернення, скасування реєстрації) декларації щодо об`єктів, які розміщено на території кількох адміністративно-територіальних одиниць та вплив (відповідно до проектної документації) від діяльності яких після прийняття в експлуатацію буде поширюватися на дві і більше адміністративно-територіальні одиниці, здійснюється безпосередньо апаратом Держсервісбуду (раніше Держархбудінспекції), а щодо інших об`єктів - її територіальними органами за місцезнаходженням таких об`єктів. Згідно з пунктом 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката. Так як прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, то відносини щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить не до цивільно-правових, а до публічно-правових відносин. Статтею 1 ЦК України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. За вказаних обставин пункт 2.4. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру носить технічний характер, оскільки вказує на технічні характеристики житлового будинку. Пункт 2.4. Договору містяться в розділі 2, який має назву «Технічні характеристики квартири». Викладене підтверджується і судовою практикою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 757/39364/15-ц, провадження № 61-5917сво18, постанова від 17 жовтня 2018 року, за касаційною скаргою ПАТ «Холдінгова компанія «Київміськбуд» на рішення апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2016 року про стягнення з ПАТ «Холдінгова компанія «Київміськбуд» пені за договором купівлі-продажу майнових прав, якою, рішення Апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2016 року про скасування рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2016 року і ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог скасовано, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2016 року про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог з вищевказаних підстав залишено без змін. Враховуючи, що термін прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію в Договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру конкретною датою не визначений, а вказана орієнтовна дата, а також те, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не належить до цивільно-правих відносин, склад цивільно-правового порушення зі сторони відповідача відсутній. Це виключає можливість застосувати до відповідача цивільно-правову відповідальність у вигляді стягнення неустойки (пені). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність відмови у позовних вимогах. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 1, 11, 15, 16, 251, 257, 258, 267 252, 509, 530, 546-548, 549, 626, 628 Цивільного кодексу України, ст.ст. 7, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 3, п. 4 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 880, з наступними змінами і доповненнями),

Outcome: dismissed