Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

28 грудня 2020 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовною заявою до товариства з С(Ф)Г «Кондратюк» про стягнення орендної плати та виплати на поховання. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що після смерті двоюрідного племінника [PERSON] йому залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,882 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: 1222685500:01:004:0096. Орендарем зазначеної земельної ділянки є С(Ф)Г «Кондратюк». Договір оренди земельної ділянки за №20 від 17 жовтня 2013 року, був укладений між покійним орендодавцем [PERSON] та С(Ф )Г «Кондратюк», де орендар зобов`язувався виплачувати щорічно орендну плату у грошовій формі, у розмірі 13800,00 гривень. Строк оренди: 10 років. Договором також була передбачена виплата у разі смерті орендодавця або членів його родини грошовими коштами у розмірі 4500,00 гривень (ритуальні послуги на поховання). Поховання двоюрідного племінника він проводив за власний рахунок також повідомив С(Ф)Г «Кондратюк » про смерть [PERSON] але до цього часу вони не розрахувалися з ним. Копію договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди йому не надали. Також він надав орендарю усі необхідні документи на підтвердження права власності на земельну ділянку, але виплати до цього часу не дочекався і на мирне врегулювання спору не погоджується. Також йому не виплачена орендна плата за 2020 рік у сумі 13800,00 гривень яка передбачена умовами договору оренди земельної ділянки. Строк виплати з 01 липня по 31 грудня поточного року. Загальна сума до виплати становить:17800,00 гривень. В уточнених позовних вимогах позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь орендну плату в сумі 4500,00 гривень та судові витрати які складаються з судового збору у розмірі 840,80 гривень та поштові витрати у сумі 44,60 гривень. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до судового розгляду на 09.30 годину 28 січня 2021 року. 21 січня 2021 року до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача зі змісту якого вбачається, що вимоги позивача вважають безпідставними та просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки в позовній заяві [PERSON] вимагає стягнути з С(Ф)Г «Кондратюк» орендну плату за 2020 рік в суммі 13800,00 гривень та 4500,00 гривень за ритуальні послуги. Разом з тим п.9 договору оренди земельної ділянки №20 від 17 жовтня 2013 року передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі тобто 4790 гривень 25 копійок. В пункті 11 договору оренди земельної ділянки зазначено, що орендна плата вноситься в грошовій формі один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця. 24.12.2020 року на рахунок [PERSON] , С(Ф )Г «Кондратюк» перерахувало грошові кошти в суммі13800,00 гривень, з яких 4500,00 становить виплата за ритуальні послуги та 9300,00 гривень - орендна плата за земельну ділянку. Щодо витребування оригіналу, та копію договору оренди між [PERSON] та С(Ф )Г « Кондратюк », зазначає, що [PERSON] вже звертався з даним питанням, його вимоги були частково задоволені (зроблена ксерокопія екземпляру договору №20 від 17 жовтня 2013 року) та роз`яснено, що відповідач не зберігає та не тримає у себе оригінали договорів орендодавців. 16 березня 2021 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог відповідно до якої останній просив суд стягнути з С(Ф)Г «Кондратюк » заборгованість з орендної плати за 2019 рік в сумі 4500,00 гривень та судові витрати у сумі 885,40 гривень. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2021 року було прийнято до розгляду уточнені позовні вимоги позивача. 11 травня 2021 року представником відповідача Кондратюк І.С. було надано письмові пояснення до заяви про уточнення позовних вимог відповідно до яких вбачається, що в пункті 1.9 уточненої заяви наведено неправдиві дані, так позивач зазначає орендну плату в розмірі 13800,00 гривень, у той час як згідно умов договору оренди така орендна плата не передбачена. Згідно договору оренди земельної ділянки №20 від 17 жовтня 2013 року передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі тобто 4790 гривень 25 копійок. Орендна плата за 2020 рік позивачу сплачена у сумі 14000,00 гривень, з яких 13800,00 гривень перераховано на картковий рахунок позивача, а 200,00 гривень вирахувано за надані послуги з оранки огороду позивача. За 2019 рік сплачена орендна плата у сумі 9950,00 гривень, які перераховано на картковий рахунок 28.02.2020 року. Судові розгляди справи відкладалися - 28 січня 2021 року, 10 лютого 2021 року, 24 лютого 2021 року, 16 березня 2021 року, 06 квітня 2021 року, 22 квітня 2021 року. Позивач та представник позивача у судовому засіданні надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. На задоволенні уточнених позовних вимог наполягають. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію викладену у відзиві та у письмових поясненнях наданих суду, зазначив, що заборгованості зі сплати орендної плати перед позивачем вони не мають, тому у задоволенні уточнених позовних вимог просив відмовити. Суд, заслухавши думку позивача, представника позивача та представника відповідача, оцінивши зібрані у справі докази, з`ясувавши обставини справи та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 17 жовтня 2013 року було укладено договір оренди землі №20 між орендодавцем [PERSON] та орендарем С(Ф)Г «Кондратюк». Орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: 1222685500:01:004:0096. Строк дії договору 10 років. У судовому засіданні встановлено, що укладений договір оренди землі №20 був прийнятий сторонами до виконання і продовжує діяти і в період розгляду справи судом, оскільки строк його дії не закінчився. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 28 серпня 2018 року Межівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, вбачається, що [INFO] помер [PERSON] - двоюрідний племінник позивача. Факт родинних відносин було встановлено рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року. Заочним рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року за [PERSON] , було визнано право приватної власності на земельну ділянку площею 5,882 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: 1222685500:01:004:0096, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до пункту 40 укладеного договору оренди землі №20, при переході права власності на землю від орендодавця до іншої особи договір оренди, а також всі його умови зберігають чинність для нового власника. Пунктами 9-14 договору оренди землі №20 від 17 жовтня 2013 року, визначено розмір орендної плати, строки виплати орендної плати та відповідальність за несвоєчасну виплату орендної плати. Так згідно пункту 9 зазначеного договору, орендна плата вноситься орендарем у формі та у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі тобто 4790 гривень 25 копійок. Або в натуральній формі: зерно - 1500 кг., насіння соняшнику - 100 кг., цукор - 25 кг., культивація - 0,2 га., оранка - 0,2 га. У випадку смерті орендодавця або членів його родини (чоловік/дружина, діти до 18 років), ритуальні послуги (труна, хрест, транспортні послуги - не більше 100 км. пробігу) надаються за рахунок орендаря. В пункті 11 договору оренди земельної ділянки зазначено, що орендна плата вноситься в грошовій формі один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця, натуральна - до 31 числа останнього у звітному році місяця. У ст. 1 Закону України від 06.10.1998 року № 161-ХІV "Про оренду землі" (далі - Закон № 161-ХІV) визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно положень ст.ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 792 ЦК України, ст. 13 Закону № 161-ХІV за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною другою статті 409 ЦК України встановлено, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. У судовому засіданні встановлено, що С(Ф)Г «Кондратюк » умови договору оренди землі №20 від 17 жовтня 2013 року виконувало належним чином та сплатило [PERSON] орендну плату за землю: за 2019 рік у розмірі 9950,00 гривень; за 2020 рік у розмірі 13800,00 гривень, що підтверджується дослідженими документами, а саме: заключною випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 01.02.2020 року по 29.02.2020 року, та платіжним дорученням №1314 від 24 грудня 2020 року. Крім того відповідно до довідки №11 від 28 січня 2021 року виданої С(Ф)Г «Кондратюк », платіжного доручення №4500 від 15 березня 2018 року, а також виписки по рахунку № [NUMBER] , вбачається, що відповідачем було перераховано допомогу на поховання в сумі 4000 гривень на картковий рахунок [PERSON] « [NUMBER] ». Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зміст ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Оцінюючи надані позивачем докази, суд, згідно з положеннями статей 77, 79, 80 ЦПК України, вважає ці докази недостатніми, оскільки вони у своїй сукупності не дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, а саме позивач обґрунтовуючи свої уточнені позовні вимоги зазначає, що договором оренди земельної ділянки за №20 від 17 жовтня 2013 року, ніби то, передбачена виплата орендної плати у розмірі 13800,00 гривень, тому орендна плата за 2019 рік йому була перерахована частково та не виплачена частина становить 4500,00 гривень. Однак жодними дослідженими у судовому засіданні доказами не була підтверджена заявлена позивачем орендна плата за користування земельною ділянкою у розмірі саме 13800,00 гривень. Навпаки з дослідженого у судовому засіданні договору оренди землі №20 від 17 жовтня 2013 року, вбачається, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі тобто у розмірі 4790 гривень 25 копійок. Крім того, з наданих відповідачем доказів, вбачається, що С(Ф)Г «Кондратюк» виплатило [PERSON] орендну плату за землю за 2019 рік у розмірі 9950,00 гривень, таким чином, враховуючи умови вищезазначеного договору оренди, заборгованості по сплаті орендної плати за 2019 рік перед [PERSON] відповідач не має. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оскільки з наданих сторонами доказів, досліджених у судовому засіданні, не встановлено, факту наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за сплатою орендної плати за користування земельною ділянкою за 2019 рік, тому, суд прийшов до висновку, що у задоволенні уточнених позовних вимог позивача необхідно відмовити в повному обсязі. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовної заяви, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору покладаються на позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 409, 526, 530, 792 ЦК України; ст.ст. 1, 13 Закону України «Про оренду землі» та

Outcome: dismissed