Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

У листопаді 2011 року [PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] ) та [PERSON] про переведення прав та обов`язків покупця та визнання права власності. Позов обґрунтований тим, що з січня 2005 року [PERSON] проживала з [PERSON] разом без реєстрації шлюбу, а 8 вересня 2006 року вони зареєстрували шлюб. За час шлюбу чоловік придбав та оформив на свою матір - [PERSON] право власності на таке нерухоме майно: 3-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] ; 4-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] ; офісне приміщення: за адресою: [ADDRESS] , на першому поверсі; 4-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку в с/т «Ландиш», Київська обл., Броварський район, с. Рожни. Оскільки вказане майно придбане за рахунок спільних коштів подружжя просила суд перевести на [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] права та обов`язки покупця за договорами купівлі-продажу вказаного нерухомого майна, а також визнати за подружжям право власності на це майно. Спірне майно набуте за час шлюбу з [PERSON] та за кошти подружжя, однак право власності без її відома оформлено на його матір - [PERSON] . Крім того, на придбання 4-кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , також дали 50 000 євро та 3 000 дол. США батьки [PERSON] за усною домоленістю, що квартиру буде оформлено на сина, що виконано не було. Впродовж розгляду справи в суді [PERSON] неодноразово уточнювала позовні вимоги, змінювала предмет та підстави позову та остаточно сформувала прохальні вимоги в уточненій позовній заяві, яка надійшла до суду 29 березня 2017 року (т. 6, а. с. 104-110). [PERSON] заявила вимогу перевести на неї та [PERSON] з [PERSON] права та обов`язки покупця за указаними спірними договорами купівлі-продажу: 3-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , що набута третіми особами [PERSON] та [PERSON] у [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 8 вересня 2009 року, укладеним між [PERSON] - продавец та [PERSON] , [PERSON] - покупці, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С., реєстровий № 5534; листом Київського міського БТІ та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, згідно з яким квартира обліковується за [PERSON] та [PERSON] (т. 4, а. с. 38), а первинна реєстрація права власності на цю квартиру була проведена за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого Головним управлінням житлозабезпечення виконавчого органу КМДА від 12 червня 2009 року (наказ № 855-С/КІ на основі договору про участь у фонді фінансування будівництва від 15 серпня 2008 року № 59223, укладеного між [PERSON] - довіритель та АКБ «Аркада» за програмою ТОВ «ДБК») (т. 4, а. с. 111-124); 4-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , оформлену на [PERSON] , відповідно договору купівлі-продажу квартири від 8 вересня 2009 року, укладеним між ТОВ «ДБК» - продавець та [PERSON] - покупець, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руденком В.О., реєстровий № 4494 (т. 1, а. с. 131-132); листом Київського міського БТІ та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, згідно з яким квартира обліковується за [PERSON] (т. 1, а. с. 127); офісне приміщення за адресою: [ADDRESS] , на першому поверсі, під`їзд № 1, літера А; 4-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , оформлена на [PERSON] згідно договору купівлі-продажу квартири від 19 грудня 2008 року, укладеним між ВАТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ГРАНІТ-ІНВЕСТ» - продавец та [PERSON] - покупець, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В., реєстровий № 1191 (т. 1, а. с. 130); листом Київського міського БТІ та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, згідно з яким квартира обліковується за [PERSON] (т. 1 а. с. 127); земельну ділянку в с/т «Ландиш», Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер земельної ділянки 3221287201:05:002:0277, оформлену на [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 грудня 2008 року, укладеним між [PERSON] - продавец та [PERSON] - покупець, посвідченим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Саверою М.В., реєстровий № 3170 (т. 4, а. с. 2); листом головного управління держкомзему Київської області, згідно з яким земельна ділянка обліковується за [PERSON] під № 2 від 14 січня 2009 року (т. 2 а. с. 43); визнати за [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності на 3-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] ; 4-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] ; офісне приміщення за адресою: [ADDRESS] , на першому поверсі, під`їзд № 1, літера А; 4-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку в с/т «Ландиш», Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер земельної ділянки 3221287201:05:002:0277; поділити спільну сумісну власність, визначивши за нею, врахувавши наявність малолітньої дитини - сина, який проживає із нею, право власності на 3-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] ; 4-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку в с/т «Ландиш», Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер земельної ділянки 3221287201:05:002:0277; визнати за [PERSON] право власності на офісне приміщення за адресою [ADDRESS] , на першому поверсі, під`їзд № 1, літера А; 4-кімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 2 823 грн. 19 травня 2014 року від [PERSON] в інтересах [PERSON] надійшли заперечення на позовну заяву, в яких висловлено прохання відмовити у задоволенні позову [PERSON] за недоведеністю факту передачі [PERSON] коштів на придбання належного їй нерухомого майна (т. 3, а. с. 239). 19 травня 2014 року від [PERSON] надійшли заперечення на позовну заяву, в яких він просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] у зв`язку з тим, що він не передавав матері жодних коштів на придбання нерухомості, а твердження позивача, що отримані ним прибутки під час шлюбу вкладено в придбання на його матір - [PERSON] нерухомості є надуманими припущеннями та не підтверджені жодними доказами. Крім того, зазначив, що у провадженні Дніпровського районного суду міста Києва знаходиться справа про поділ майна його та [PERSON] , де встановлюється наявність набутого під час шлюбу майна та визначення часток між сторонами (т. 3, а. с. 238). 11 листопада 2015 року до суду надійшли заперечення адвоката Черткова І.В. в інтересах [PERSON] та [PERSON] , в яких зазначено, що, позивачем не наведено жодних доказів джерел доходу подружжя [PERSON] та [PERSON] , квартира за адресою: [ADDRESS] , набута законним шляхом, підстави для задоволення позову відсутні. Також зазначив, що у день придбання [PERSON] та [PERSON] 3-кімнатної квартири - 8 вересня 2009 року передані ними [PERSON] у приміщенні АКБ «Меркурій» кошти у розмірі 900 000 грн [PERSON] у приміщенні АКБ «Меркурій» покладено у той же день на р/р ТОВ «ДБК» за договором, укладеним між ТОВ «ДБК» та [PERSON] 8 вересня 2009 року за придбання нею 4-кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] (т. 5, а. с. 96). Подані до суду після 25 серпня 2020 року заперечення [PERSON] та [PERSON] , тобто після закінчення підготовчого судового засіданя, судом до уваги не беруться (а. с.177-179,180-182 т. 9). 23 листопада 2011 року судом під головуванням судді Дубаса В.А. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду. Ухвалою від 6 грудня 2011 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову. Ухвалою від 28 грудня 2011 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення доказів та витребувано: у КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» інформацію стосовно того, яке нерухоме майно зареєстроване на праві власності за [PERSON] та [PERSON] , починаючи з вересня 2006 року; у Держземагенстві України інформацію стосовно того, яке нерухоме майно зареєстроване на праві власності за [PERSON] та [PERSON] починаючи з вересня 2006 року; у Пенсійному фонді України інформацію стосовно доходів, місця роботи [PERSON] та [PERSON] з вересня 2006 року. Ухвалами від 10 лютого 2012 року відмовлено у задоволенні заяв [PERSON] про забезпечення доказів та забезпечення позову (а. с. 27-28, 29-30, т. 2). Ухвалою від 26 березня 2012 року заяву [PERSON] про забезпечення доказів у справі залишено без руху (а. с. 79 т. 2). Ухвалою від 29 березня 2012 року заяву [PERSON] про забезпечення доказів у справі задоволено частково та витребувано: у ТОВ «ДБК» (код ЄДРПОУ 32772943) інформацію та копії документів щодо придбання [PERSON] та [PERSON] , починаючи з вересня 2006 року будь-якого нерухомого майна (квартир, офісних приміщень) у будинку [ADDRESS] ; у ВАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Граніт-Інвест» (код ЄДРПОУ 33405927) інформацію та копії документів щодо придбання К [PERSON] та/або [PERSON] починаючи з вересня 2006 року квартири [ADDRESS] ; у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Слюсар В.В. (знаходиться за адресою: [ADDRESS] ) завірену належним чином копію договору купівлі-продажу від 25 жовтня 2006 року за реєстром № 5532, згідно якого [PERSON] продала житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0616 га, а [PERSON] придбала це нерухоме майно. У задоволенні інших вимог заяви про забезпечення доказів відмовлено (а. с. 88-90 т. 2). 2 квітня 2012 року позивач подала уточнену позовну заяву, у якій крім первісних вимог просила також стягнути із судді Дубаса В.А. матеріальні збитки у зв`язку з продажем спірного нерухомого майна відповідачами [PERSON] та [PERSON] (а. с. 114-120, т. 2). Ухвалою від 20 квітня 2012 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Дубаса В.А. (а. с. 123 т. 2). Ухвалою від 24 травня 2012 року роз`єднано у самостійне провадження позовні вимоги [PERSON] до судді Дарницького районного суду м. Києва Дубаса В.А. про відшкодування завданих матеріальних збитків та передано справу для визначення підсудності до Апеляційного суду м. Києва (а. с.138 т. 2). 31 травня 2012 року Апеляційний суд м. Києва прийняв ухвалу, відповідно до якої скасував ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2012 року про відмову у забезпечені позову та ухвалив нову, якою заяву [PERSON] про забезпечення позову було задоволено. Ухвалою судді судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 9 серпня 2012 року повернуто цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про переведення прав та обов`язків покупця та визнання права власності, з апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2012 року до Дарницького районного суду м. Києва для вирішення питання про повернення заявнику апеляційної скарги на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (а. с. 162 т. 2). Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Дубаса В.А. від 7 вересня 2012 року повернуто [PERSON] апеляційну скаргу від 3 серпня 2012 року на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2012 року, якою роз`єднано у самостійне провадження позовні вимоги (а. с. 191 т. 2). Ухвалою від 18 березня 2013 року відмовлено у задоволені заяви представника [PERSON] про відвід судді Дубаса В.А. (а. с. 3 т. 3). Ухвалами від 18 березня 2013 року задоволено частково заяви [PERSON] про витребування доказів та витребувано: у ПАТ АКБ «Меркурій» (МФО 300755) копії всіх первинних (платіжних) документів, згідно яких [PERSON] та/або [PERSON] , починаючи з 08 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року перераховувались грошові кошти продавцю ТОВ «ДБК» (код ЄДРПОУ 32772943) з метою придбання квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі продажу згаданої квартири від 8 вересня 2009 року; у ВАТ АБ «Укргазбанк» (МФО 320478) копії всіх первинних (платіжних) документів, згідно яких [PERSON] та/або [PERSON] , починаючи з 8 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року перераховувались грошові кошти продавцю ВАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Граніт-Інвест» (код ЄДРПОУ 33405927) з метою придбання квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі продажу згаданої квартири від 19 грудня 2008 року (а. с. 13-14, 15-16 т. 3). Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 25 квітня 2013 року в прийнятті апеляційної скарги [PERSON] на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2011 року про відкриття провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про переведення прав і обов`язків покупця та визнання права власності відмовлено та повернуто апеляційну скаргу заявнику (т. 3 а. с. 30-31). Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2013 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2011 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про переведення прав і обов`язків покупця та визнання права власності (а. с. 41-42 т. 3). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2013 року задоволено клопотання [PERSON] та закрито провадження у справі за її позовом до [PERSON] та [PERSON] про переведення прав та обов`язків покупця та визнання права власності (а. с. 93-94 т. 3). Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 4 вересня 2013 року [PERSON] відмовлено у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2011 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про переведення прав та обов`язків покупця та визнання права власності та повернуто апеляційну скаргу заявнику (т. 3 а. с. 134). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 вересня 2013 року скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2013 року, вирішення питання про закриття провадження у справі направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а. с.182-183 т. 3). Ухвалою від 14 жовтня 2013 року задоволено заяву про самовідвід судді Дарницького районного суду м. Києва Дубаса В.А. у справі за позовом [PERSON] та передано цивільну справу №753/16555/13 (провадження №2/753/7172/13) для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу у порядку статті 11-1 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) (а. с. 186-187 т. 3). Ухвалою від 17 жовтня 2013 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Басалаєва А.В. прийняла до провадження вказану цивільну справу та призначила її до судового розгляду (а. с. 188 т. 3). Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 22 листопада 2013 року [PERSON] відмовлено у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2011 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про переведення прав та обов`язків покупця та визнання права власності (а. с. 199 т. 3). Ухвалою від 14 квітня 2014 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Сухомлінов С.М. прийняв до провадження вказану цивільну справу та призначив її до судового розгляду (а. с. 227 т. 3). Ухвалами Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2014 року витребувано: -у банків ПАТ «Укрсиббанк», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Альфа-банк», ПАТ «КБ «Приватбанк», ПАТ «Правексбанк» інформацію за період з 08 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року про наявність поточних, депозитних, кредитних, картових, електронних рахунків у гривневій та у будь - якій іноземній валюті, а також інформацію про закриті рахунки та рух (залишки та оборутки) по всіх (відкритих, закритих) рахунках по даним особам: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 12 т. 4). -з Першої київської державної нотаріальної контори та Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві витяг з реєстру правочинів щодо майна [PERSON] , руху нерухомості, де однією з сторін по договору є [PERSON] , за період з 8 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року (а. с. 13 т. 4). -з бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомості інформацію стосовно 3-кімнатної квартири за адресою [ADDRESS] , на якій підставі було здійснено первинну державну реєстрацію права власності на вказану квартиру, а також відомості щодо наступних відчужень даної квартири (а. с. 14 т. 4). -у приватного нотаріуса Савери М.В. належним чином завірену копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20 грудня 2008 року в с/т «Ландиш», на розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер земельної ділянки 3221287201:05:002:0277, де однією з сторін є [PERSON] (а. с.13 т. 4). Ухвалами Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2014 року витребувано: -у ПН КМНО Войтовського B.C. належним чином завірену копію договору купівлі-продажу від 08 вересня 2009 року № 5534 кв. 259 по [ADDRESS] , де однією з сторін є [PERSON] ; витяг з державного реєстру правочинів щодо договору купівлі продажу від 8 вересня 2009 року № 5534 кв. 259 по [ADDRESS] ; витяг з державного реєстру правочинів стосовно договору купівлі-продажу від 8 вересня 2009 року № 4494 кв. 31 по [ADDRESS] (а. с. 74 т. 4). -з реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві витяг з реєстру правочинів щодо майна [PERSON] , руху нерухомості, де вона є однією з сторін по договору, за період з 8 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року (а. с. 75 т. 4). -з Київської міської державної адміністрації (Головного управління житлового забезпечення) інформації про те, на підставі яких документів були видані наказ № 855-С/КІ від 12 червня 2009 року та свідоцтво про право власності [PERSON] на кв. [ADDRESS] та належним чином завірені копії вказаних документів (а.с.76 т. 4). -у банків ПАТ «Укрсиббанк», ПАТ «Альфа-банк», ПАТ «КБ «Приватбанк» інформацію за період з 08 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року про наявність поточних, депозитних, кредитних, картових, електронних рахунків у гривневій та у будь - якій іноземній валюті, а також інформацію про закриті рахунки та рух (залишки та оборутки) по всіх (відкритих, закритих) рахунках по особам: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 77 т. 4). Ухвалами Дарницького районного суду м. Києва від 5 березня 2015 року витребувано: -з Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) відомості про наявність зареєстрованих прав власності на земельні ділянки (за період з 8 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року) громадян [PERSON] та [PERSON] на території м. Києва (а. с. 176 т. 4). -з Державного земельного агентства України відомості про наявність зареєстрованих прав власності на земельні ділянки (за період з 8 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року) громадян [PERSON] та [PERSON] у Вінницькій, Волинській, Івано-Франківській, Миколаївській, Рівненській, Тернопольській, Харківській, Херсонській та Черкаській областях (а. с. 177 т. 4). -з ТОВ «ДБК» відомості про те, які об`єкти нерухомості за актами прийому-дачі передано ТОВ "ДБК" [PERSON] та [PERSON] (т. 4 а. с.178). -з ТОВ «ДБК» відомості про те, чи були [PERSON] або [PERSON] інвесторами по будівництву буд. [ADDRESS] (т. 4 а. с. 179). -з ПАТ «Укрсоцбанк» відомості про рух коштів по рахункам [PERSON] (а. с. 180 т. 4). -з ПАТ КБ «ПриватБанк» відомості про те, кому належать карткові рахунки [NUMBER] та [NUMBER] та у разі якщо дані рахунки належать [PERSON] чи [PERSON] , та інформацію про рух коштів (а. с. 181 т. 4). -з ПАТ «Альфа-Банк» повну інформацію за період з 8 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року про наявність поточних, депозитних, кредитних, карткових, електронних рахунків у гривневій та будь-якій іноземній валюті, а також інформацію про закриті рахунки та рух коштів по всіх рахунках [PERSON] (а. с. 182 т. 4). -у приватного нотаріуса КМНО Руденко В.О. витяг з державного реєстру правочинів стосовно договору купівлі-продажу від 8 вересня 2009 року № 4494 кв. 31 по [ADDRESS] (а. с. 183 т. 4). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року витребувано у ТОВ «ДБК» наступну інформацію: -чи виступали інвесторами [PERSON] та [PERSON] по будинку [ADDRESS] ; -з ким ТОВ «ДБК» укладало угоди фонду фінансування будівництва за програмою ТОВ «ДБК» стосовно будинку [ADDRESS] ; -які об`єкти нерухомості передавались актом прийому передачі від ТОВ «ДБК» [PERSON] та [PERSON] ; -з ким ТОВ «ДБК» укладало угоди фонду фінансування будівницва за программою ТОВ «ДБК» стосовно офісних приміщень на першому поверсі у першому під`їзді будинку [ADDRESS] ; -хто був інвесторами по будівництву кв. [ADDRESS] (а. с. 245-246 т. 4). 8 липня 2015 року позивач [PERSON] збільшила позовні вимоги, змінила предмет та підставу позову (а. с. 45-50 т. 5). 16 травня 2016 року суд постановив ухвалу про витребування від ПАТ «Альфа-Банк» повну інформацію за період з 8 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року про наявність поточних, депозитних, кредитних, карткових, електронних рахунків у гривневій та будь-якій іноземній валюті, а також інформацію про закриті рахунки та рух коштів по всіх рахунках [PERSON] , зокрема по картковим рахункам відкритих 4 квітня 2011 року: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] (т. 5 а. с.186-187). 5 липня 2016 року суд постановив ухвалу про залишення без розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] та [PERSON] про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та розподіл спільної сумісної власності, у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання (а. с. 244 т. 5). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 5 липня 2016 року та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (а. с. 44-47 т. 6). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 жовтня 2016 року, справу передано для розгляду судді Дарницького районного суду м. Києва Парамонову М.Л. (а. с. 50 т. 6). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року позовної заяви [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви (а. с. 90-91 т. 6). 29 березня 2017 року, на виконання вимог ухвали від 20 лютого 2017 року, [PERSON] надала суду позовну заяву у новій редакції (т. 6 а. с. 104-110). 12 червня 2017 року від імені [PERSON] , яка згідно з копією свідоцтва про смерть померла [INFO] (тобто від імені померлої), до суду надійшла заява про визнання позову відповідно до змісту якої [PERSON] підтвердила той факт, що кошти на придбання спірного майна надавав [PERSON] (а. с.136, т. 6). У звязку із звільненням судді [PERSON] з посади, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 липня 2017 року, справу передано для розгляду судді Дарницького районного суду м. Києва Коренюк А.М. (а. с. 148 т. 6). Ухвалами від 6 грудня 2017 року відмовлено у задоволенні заяв [PERSON] та її представника адвоката Степ`юка В.С. про відвід головуючого судді по розгляду даної справи (а. с. 199, 200 т. 6). Ухвалою від 6 грудня 2017 року відмовлено у задоволені заяви [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову (а. с. 201-202 т. 6). 6 грудня 2017 року суд постановив ухвалу про зупинення провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та її розподіл до залучення до участі у справі правонаступника [PERSON] - її спадкоємця/спадкоємців (а. с. 203 т. 6). Постановою Апеляційного суду міста Києва від 21 лютого 2018 року апеляційну скаргу [PERSON] на ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 6 грудня 2017 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін (а. с.40-43 т. 7). Постановою Апеляційного суду міста Києва від 21 лютого 2018 року скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 6 грудня 2017 року про зупинення провадження, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а. с. 46-47, 54-55 т. 7). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. належним чином завірену копію спадкової справи 1-2017, відкриту після смерті [PERSON] (а. с. 83-85 т. 7). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року зупинено провадження у справі за позовом [PERSON] про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та її розподіл до залучення до участі у справі правонаступника [PERSON] її спадкоємця/спадкоємців (а. с. 86-87 т. 7). Постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року про зупинення провадження та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а. с.111-113 т. 7). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 4 липня 2019 року зупинено провадження у справі на час хвороби позивача [PERSON] (а. с. 150-151 т. 7). Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 5 вересня 2019 року апеляційну скаргу [PERSON] , в особі представника адвоката Черткова І.В., на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 4 липня 2019 року, не прийнято до розгляду та повернуто заявнику (а. с.162-164 т. 7). Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника [PERSON] , - [PERSON] про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 04 липня 2019 року про зупинення провадження та визнано неповаджними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали (а. с. 193-195 т. 7). 20 липня 2020 року судом постановлено ухвалу про відновлення провадження у справі (а. с. 215 т. 7). Ухвалами Дарницького районного суду м. Києва від 25 серпня 2020 року: - залучено до участі у справі правонаступників померлої [INFO] відповідачки [PERSON] її спадкоємців - [PERSON] та [PERSON] (а. с. 235-236 т. 7); - відмовлено у задоволенні заяв [PERSON] та [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову - накладеного арешту ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2012 року на майно (а. с. 237-238 т. 7); - призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні за участю сторін та третіх осіб (а. с. 239 т. 7); - позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] , що є правонаступниками [PERSON] , треті особи: [PERSON] та [PERSON] , про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та її розподіл, залишено без руху та надати строк для усунунення недоліків (а. с. 240-241 т. 7). 2 листопада 2020 року суд постановив ухвалу про відмову у дозволі на заявлення [PERSON] про відвід головуючого судді по розгляду справи за її позовом (а. с. 68-70 т. 8). 9 листопада 2020 року суд постановив ухвалу, якою заяву [PERSON] про відвід головуючого судді по розгляду справи за її позовом визнав необґрунтованою. Вирішення питання по відвід, передано в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суді, який не входить до складу суду (а. с.86-87 т. 8). Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф. від 12 листопада 2020 року залишено без задоволення заяву [PERSON] про відвід головуючого судді Коренюк А.М. (а. с. 90-91 т. 8). Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року апеляційну скаргу [PERSON] на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 серпня 2020 року про призначення справи до розгляду, повернуто особі, яка її подала (а. с. 113-114 т. 8). Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року апеляційні скарги [PERSON] та [PERSON] , залишено без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 серпня 2020 року залишено без змін (а. с. 128-131 т. 8). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 5 січня 2021 року визнано необґрунтованою заяву [PERSON] про відвід головуючого судді по розгляду справи за її позовом. Вирішення питання по відвід, передано в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суді, який не входить до складу суду (а. с.146-147 т. 8). Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф. від 13 січня 2021 року залишено без задоволення заяву [PERSON] про відвід головуючого судді Коренюк А.М. (а. с. 150-151 т. 8). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 9 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про проведення судового засідання у режимі відео конференції (а. с. 162-163 т. 8). 10 лютого 2021 року суд постановив ухвалу про неприйняття до розгляду та повернув [PERSON] її заяву про проведення судового засідання у режимі відео конференції (а. с. 167-168 т. 8). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року у задоволенні заяви адвоката Кибало А.Я., діючого в інтересах [PERSON] від 10 лютого 2021 року, про відвід головуючого судді по розгляду справи відмовлено, визнавши її необґрунтованою. Заяву [PERSON] від 12 лютого 2021 року про відвід головуючого судді по розгляду справи залишено без розгляду (а. с. 198-201 т. 8). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року у задоволенні заяви адвоката Олійник О.В., діючої в інтересах [PERSON] від 16 лютого 2021 року, про відвід головуючого судді по розгляду справи відмовлено, визнавшии її необґрунтованою. Заяву адвоката Кибало А.Я. від 16 лютого 2021 року про відвід головуючого судді по розгляду справи залишено без розгляду (а. с. 228-232 т. 8). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року у задоволенні заяви [PERSON] про відвід секретаря судового засідання відмовлено, визнавши її необґрунтованою (а. с. 233-234 т. 8). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року залишено без розгляду заяву [PERSON] про проведення судового засідання у режимі відео конференції (а. с. 251-252 т. 8). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року визнано необґрунтованою заяву [PERSON] , діючого в інтересах [PERSON] , від 21 лютого 2021 року, про відвід головуючого судді по розгляду справи відмовлено, визнавшии її необґрунтованою. Вирішення питання по відвід, передано в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суді, який не входить до складу суду (а. с. 253-254 т. 8). Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Шаповалової К.В. від 24 лютого 2021 року залишено без задоволення заяву [PERSON] , діючого в інтересах [PERSON] , від 21 лютого 2021 року про відвід головуючого судді Коренюк А.М. (а. с. 2-4 т. 9). 26 лютого 2021 року від третіх осіб [PERSON] та [PERSON] надійшли заперечення на позовну заяву [PERSON] (а. с.177-179,180-182 т. 9). 4 березня 2021 року судом постановлена ухвала, якою відмовлено у задоволенні заяв адвоката Олійник О.В., адвоката Полонського О.Ю., діючих в інтересах [PERSON] , про відвід головуючого судді та секретаря судового засідання, а також заяву [PERSON] про відвід головуючого судді по розгляду цієї справи та заявлено самовідвід від розгляду справи (а. с. 213-218 т. 9). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 4 березня 2021 року справу передано судді Гусак О.С. (а. с. 227 т. 9). Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Гусак О.С. від 15 березня 2021 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду по суті на 22 квітня 2021 року на 10 год 00 хв (т. 9, а. с. 229-230). 22 квітня 2021 року о 10 год 00 хв у судове засідання з`явилися [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , представник відповідачів та третіх осіб: [PERSON] . До Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява [PERSON] від 21 квітня 2021 року про визнання причин неявки адвокатів, які представляють її інтереси, зокрема: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , поважними. У судовому засіданні суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні заяви [PERSON] про визнання причин неявки адвокатів поважними. Питання про відкладення у зв`язку з їх неявкою позивач не порушувала, а, навпаки, зазначила про можливість розгляду справи за їх відсутності. До Дарницького районного суду м. Києва до суду надійшла заява [PERSON] від 20 квітня 2021 року про надання дозволу на проведення трансляції усіх судових засідань в мережі Інтернет на «YouTube» каналі «Судова влада України», яку вона підтримала в судовому засіданні (т. 9, а. с. 243-245). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року у задоволенні заяви [PERSON] про надання дозволу на проведення трансляції усіх судових засідань у справі № 753/16555/13 в мережі Інтернет на «YouTube» каналі «Судова влада України» відмовлено (т. 10, а. с. 3-4). У судовому засіданні 22 квітня 2021 року [PERSON] подано заяву про повернення до підготовчого судового засідання ( т. 10, а.с. 5-16). Суд, дослідивши доводи позивача, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши думку відповідачів, третіх осіб, та їх представника, протокольною ухвалою у задоволенні заяви про повернення до підготовчого судового засідання відмовив (т.10, а.с. 36-39). О 13 год 07 хв [PERSON] заявила клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні у зв`язку з тим, що в неробочий час (обідню перерву) суд не може розглядати справу. О 13 год 10 хв суд, вислухавши думку відповідачів та представника відповідачів та третіх осіб [PERSON] , які заперечували проти задоволення клопотання про оголошення перерви, задовольнив клопотання позивача і оголосив перерву до 14 год 00 хв (т.10, а.с. 36-39). О 13 год 53 хв та 13 год 55 хв 22 квітня 2021 року [PERSON] подала до канцелярії суду заяву про відвід судді Гусак О.С. (т. 10, а. с. 21-27) та заяву про розгляд заяви про відвід судді без її участі у зв`язку з тим, що їй стало погано і їй потрібна медична допомога, просила оголосити перерву і призначити судове засідання так, щоб вона була забезпечена представником (т. 10, а. с. 20). О 14 год 00 хв [PERSON] в судове засідання не повернулася. Ухвалою Дарницького районного суду від 22 квітня 2021 року заяву [PERSON] про відвід судді Дарницького районного суду м. Києва Гусак О.С. визнано необґрунтованою та відмовлено у її задоволенні (т. 10, а. с. 28-29). Після вирішення питання про відвід судом на обговорення поставлено питання про оголошення перерви. Відповідачі, треті особи та їх представник запечерували проти оголошення перерви, посилаючись на зловживаннями правами позивачем, затягування розгляду справи та порушення всіх розмних строків її розгляду, оскільки позов розглядається з 2011 року. Протокольною ухвалою суду відмовлено в оголошенні перерви з тих підстав, що позивач, коли просила оголосити обідню перерву на погане самопочуття не скаржилась, доказів поважності неповернення її в судове засідання після огошення перери не надала, крім того, на початку судового засідання клопотань про відкладення рогляду справи у зв`язку з відсутністю її представників не подавала, вважала можливим розгляд справи без її представників (т.10, а.с. 36-39). Водночас вирішуючи питання за заявою [PERSON] про оголошення перерви в судовому засіданні, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06). 22 квітня 2021 року через канцелярію суду, дата реєстрації 10 год 15 хв, та електроною адресою, час реєстрації 10 год 16 хв, подано [PERSON] заяву про залучення її до розгляду у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог. Судді вказане клопотання передано о 14 год 00 хв (т. 10, а. с. 1-2). Протокольною ухвалою суду вказану заяву на підставі статті 222 ЦПК України залишено без розгляду у зв`язку з тим, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору можуть вступити у справу на стороні позивача до закінчення підготовчого провадження, а з листопада 2011 року до 25 серпня 2020 року (призначення розгляду справи по суті) жодного разу вказану заяву не було подано в строки, передбачені статтею 53 ЦПК України. У судовому засіданні подано клопотання представника відповідача [PERSON] про долучення до матералів справи клопотання про прийняття до уваги рішення Європейського суду з прав людини щодо розумних строків розгляду справи та заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок грошового розміру понесених судових витрат разом з розпискою (т. 10, а. с. 30-35). Протокольною ухвалою вказані заяви долучено до матеріалів справи. Частинами першою, другою статті 210 ЦПК України встановлено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а розглянути справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Станом на час подання [PERSON] позовної заяви - 2011 рік ЦПК України було встановлено строки, згідно з якими суд розглядав справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Таким чином, цивільний процесуальний закон як на час подання [PERSON] позовної заяви, так і станом на час її розгляду, передбачав строки рогляду справи, які вимірюються місяцями, а в окремих випадках можуть перевищувати цей строк, але не суперечити принципу розумності строків. Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пунктом 7 частини другої статті 129 Конституції України, пунктом 10 частини третьої статті 2 ЦПК України закріплено принцип розгляду справи судом у розумний строк. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України», «Смірнова проти України», «Матіка проти Румунії», «Літоселітіс проти Греції» та інші). Суд, даючи оцінку цій цивільній справі з урахуванням вимогт ЦПК України та практики ЄСПЛ щодо дотримання розумних строків її розгляду, виходить із того, що правова та фактична складність цієї справи не містить об`єктивних причин, що виправдовували б десятирічний строк її розгляду; поведінка [PERSON] щодо систематичного використання нею процесуальних засобів для здійснення її захисту, зокрема збір доказів упродовж розгляду справи, неявки в судові засідання без поважних причин чи залишення зали судового засідання без попередження суду, теж не виправдовує тривалий строк розгляду справи. Обов`язок контролю за дотриманням розумного строку розгляду справи покладено на суддю. Зокрема, частиною сьомою статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суддя зобов`язаний своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства. Про рівень відповідальності судді з огляду на надані йому повноваження при дотриманні строків розгляду справ про адміністративні правопорушення зазначено у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення». Зокрема, у пункті 7 вказаної постанови пленуму зазначено, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків. ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України», «Карнаушенко проти України». З урахуванням десятирічного строку розгляду справи, яка, як встановлено судом, не містить об`єктивних на те причин, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, зважаючи на процесуальну поведінку позивача, враховуючи наявність у справі достатніх доказів для вирішення справи по суті, доводи позивача у цьому судовому засіданні про можливість розгляду справи без її представників, суд вирішив розглядати справу по суті. У судовому засіданні: [PERSON] заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що у 2006 році між ним та позивачем укладений шлюб, у 2008 році народився син, після народження сина позивач переїхала до матері, вони були молодою сім`єю і власних спільних коштів для придбання нерухомості не мали, зазначені у позові об`єкти нерухомості придбано його матір`ю за її кошти; [PERSON] заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що його батько впродовж тривалого часу був директором м`ясокмбінату у Житомирі, отримував певні бонуси, мати придбала вказану у позовній заяві нерухомість за власні кошти, продавши приватний будинок у Житомирі та маючи інші власні заощадження. представник відповідачів та третіх осіб [PERSON] проти задоволення позову заперечив, вказавши, що об`єкти нерухомості придбані за кошти матері, а ні [PERSON] , ні [PERSON] відношення до їх придбання не має; [PERSON] заперечив проти задоволення позову, підтримав зазначені ним заперечення на позовну заяв та вказав, що ним із дружиною придбано 3-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , у законний спосіб у [PERSON] . Вивчивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази у справі, встановивши такі обставини та визначені до них правовідносини, суд дійшов до таких висновків. У цій справі позивач, вважаючи свої права права порушеними, звернулась до суду з вимогами: про переведення прав та обов`язків покупця, визнанння об`єктів нерухомості спільною сумісною власністю, поділ майна та про визнання права власності на майно за кожним із подружжя . Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. У ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частина 1 статті 626 цього Кодексу дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у статті 627 закріплено принцип свободи договору, яка полягає передусім у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За своєю суттю договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмета купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику. Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат. Отже, за звичаями ділового обороту презюмується, що предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою. Судом встановлено, що 8 вересня 2006 року згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 2351, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб (т. 1, а. с. 7). 5 травня 2008 року згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1541, у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] (т. 1, а. с. 8). 16 листопада 2012 року рішенням Комсомольського районного суду міста Херсона, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 29 січня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Таким чином, між [PERSON] та [PERSON] упродовж 2006 - 2012 років існували шлюбні відносини, під час яких народився син. 5 жовтня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0616 га (т. 2 а. с. 106). 15 серпня 2008 року між [PERSON] та АКБ «Аркада» на підставі укладеного ними договору про участь [PERSON] у Фонді фінансування будівництва від 15 серпня 2008 року укладено договір про уступку майнових прав, згідно з яким [PERSON] набула майнові права на інвестування у 3-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , вартістю 797 505 грн 59 коп. Згідно із вказаним договором про уступку майнових прав забудовник після введення об`єкта будівництва в експлуатацію за умови 100 % інвестування [PERSON] цієї 3-кімнатної квартири передає їй цей об`єкт у власність (т. 4, а. с. 112-115). Згідно з витягом зі списку інвесторів за підписом начальника відділу підготовки будівництва ТОВ «ДБК» [PERSON] [PERSON] є інвестором 3-кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , у збудованому ТОВ «ДБК» будинку (т. 4, а. с. 117). Згідно з витягом із довідки про виплату 100 % вартості квартири за підписом директора ТОВ «ДБК» [PERSON] , головного бухгалтера Філоненко Т.В. [PERSON] виплатила 100 % вартості за 3-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , вартістю 797 505 грн 59 коп. (т. 4, а. с. 118). Згідно з актом прийому-передачі квартири інвестору від 13 квітня 2009 року [PERSON] сплатила 100 % вартості об`єкта інвестування, а ТОВ «ДБК» як забудовник передав їй 3-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] (т. 4, а. с. 116). 12 червня 2009 року [PERSON] на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 2 червня 2009 року № 855-С/КІ (реєстрація 17 червня 2009 року у Київському міському БТІ та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, запис у реєстровій книзі № осн. 299-255 за реєстровим № 9946) видано свідоцтво про право власності серії САС № 442723 на 3-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . 8 вересня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] укладено договір купівлі-продажу на 3-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , з ціною продажу квартири 960 000 грн (т. 4, а. с. 86). 8 вересня 2009 року між ТОВ «ДБК» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 4-кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , вартістю 889 708 грн (т. 3, а. с. 66-68). 8, 15 вересня 2009 року згідно з платіжними дорученнями: № 1 [PERSON] внесла на р/р АКБ «Меркурій» № 26007301302 900 000 грн із призначенням платежу «Часткова оплата за житл. квартиру [ADDRESS] , зг. дог. куп.-прод. б/н від 08,08,2009р. В т.ч. ПДВ - 150000,000грн» (т. 3, а. с. 60); № 2 [PERSON] внесла на р/р АКБ «Меркурій» № 26007301302 250 000 грн із призначенням платежу «Остат. оплата за житл. кварт. [ADDRESS] зг дог. куп. прож. б.н. від 08,08,2009р. ПДВ - 41,666, 67» (т. 3, а. с. 58). 19 грудня 2008 року між ВАТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Граніт-Інвест» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 4-кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , вартістю 1 210 545 грн 60 коп. (т. 1, а. с. 130). 20, 25, 30, 31 грудня 2008 року згідно із заявами на переказ готівки № 793913, № 802127, № 811086, № 812521 [PERSON] на р/р ВАТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Граніт-Інвест» перераховано 900 000 грн, 150 000 грн, 107 000 грн, 53 345 грн 60 коп. (т. 3 а. с. 53-56). 11 квітня 2013 року згідно з карткою рахунком № 361, сформованою ВАТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Граніт-Інвест» [PERSON] у період з 22 по 31 грудня 2018 року внесено 1 210 545 грн 60 коп (900 000 грн + 150 000 грн + 107 000 грн + 53 345 грн 60 коп.) (т. 3 а. с. 74). 20 грудня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0599 га за адресою: с/т «Ландиш», Київська область, Броварський район, с. Рожни , кадастровий номер 3221287201:05:002:0277, вартістю 150 042 грн (т. 4, а. с. 2). Документів, які б свідчили про набуття [PERSON] права власності на спірний об`єкт нерухомості, зокрема, як вказує [PERSON] , на офісне приміщення за адресою: [ADDRESS] , суду не надано. Виключно у листі директора ТОВ «ДБК» [PERSON] , надісланому до суду на виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року, міститься інформація стосовно придбання [PERSON] нежитлових приміщень у будинку [ADDRESS] , проте без наявності долучених копій вказаних договорів чи, принаймні, зазначення дати укладання таких договорів. Вказані відомості не дають можливості суду встановити наявність права власності [PERSON] на зазначені нежитлові приміщення. Таким чином встановлено, що [PERSON] : у 2006 році продала будинок у м. Житомирі загальною площею 430 кв. м. та земельну ділянку площею 0,0616 га; у 2008 році придбала 4-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,0599, інвестувала кошти у придбання 3-кімнатної кватири за адресою: [ADDRESS] ; у 2009 року оформила право власності на цю 3-кімнатну кватиру (червень) та продала її, за отримані кошти у приміщенні АКБ «Меркурій» цього ж дня придбала 4-кімнатну квартиру та у приміщенні АКБ «Меркурій» частково сплатила за неї кошти 8 вересня 2009 року. Разом із тим судом встановлено, що правовідносини щодо придбання вказаних об`єктів нерухомості виникли між [PERSON] та зазначеними юридичними та фізичними особами. Згідно із наведеними довідками усі платіжні транзакції здійснювала саме [PERSON] , оформлення документів на інвестування чи придбання об`єктів нерухомості здійснено за її участі та оформлені на неї. Водночас обставин, якими позивачка обгрунтовувала свої позовні вимоги щодо укладання спірних договорів, сплату коштів за участі [PERSON] останньою суду не надано. Крім того, на виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 29 березня 2012 року щодо надання детальної інформації листом директора ТОВ «ДБК» [PERSON] повідомлено суд, що за період з вересня 2006 року по 10 квітня 2013 року цивільно-правових відносин щодо придбання нерухомого майна (квартир, офісних приміщень) у будинку [ADDRESS] між [PERSON] та ТОВ «ДБК» не існувало; договорів інвестування нерухомості, переуступки прав та інших правочинів щодо придбання, фінансування нерухомості у будинку [ADDRESS] ТОВ «ДБК» з [PERSON] та [PERSON] не укладав (т. 3, а. с. 63-64). На виконання ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 10 квітня 2015 року листом директора ТОВ «ДБК» [PERSON] повідомлено суду аналогічну інформацію, а також про укладання договорів стосовно придбання [PERSON] нежитлових приміщень у будинку [ADDRESS] (т. 5, а. с. 9-10). Разом з тим, суд враховує пояснення відповідачів, що чоловік [PERSON] - [PERSON] займав посаду директора Житомирського м`ясокомбінату, об`єкти нерухомості інвестовані чи придбані після продажу будинку у м. Житомирі площею 430 кв. м, які узгоджуюються з іншими наведеними та оціненими в сукупності доказами, поясненнями відповідачів та третіх осіб щодо порядку оплати спірного майна. Обставини зазначені у надісланій суду заяві [PERSON] (померлої [INFO] (т. 6, а.с. 128)) про визнання позову, що надійшла до суду 12 червня 2017 року, вже після смерті останньої, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (а. с. 136, т. 6). Оцінюючи доводи [PERSON] , що вказане майно придбане [PERSON] за кошти, надані їй [PERSON] у період перебування його у шлюбі з [PERSON] , суд виходить з такого. Визначення статусу майна, набутого подружжям, встановлено Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 368, частини другої статті 372 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом; у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні норми містяться у Сімейному кодексі України (далі - СК України), відповідно до положень якого майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності (стаття 60 СК України); дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України); дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (стаття 69 СК України); у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (стаття 70 СК України). Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує порушенням відповідачем вказаних положень СК України. [PERSON] у позовній заяві зазначає про обставини, які суперечать одне одному. Зокрема, позивач зазначає, що у неї з [PERSON] існувала спільна домовленість про намір придбати нерухоме майно за набуті у шлюбі кошти, та, водночас, вказує, що [PERSON] хотів їй зробити подарунок (сюрприз) на 8 березня у виді придбання нерухомості, а також вказує, що [PERSON] пронував взяти кредит на прибання для них житла. Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження тих обставин, що [PERSON] з [PERSON] мали намір придбати спірне майно за їх спільні кошти, та була між ними й покійною [PERSON] домовленість про те, що остання оформить договори на своє ім`я й про мету такого оформлення їх останньою на своє ім`я та суперечність наведених [PERSON] тверджень, суд вважає недоведеним факт існування між [PERSON] та [PERSON] спільної домовленості щодо придбання нерухомого майна за кошти, набуті ними у шлюбі та матеріальну можливість укладення спірних договорів як покупцями указаного нерухомого майна. У запереченнях на позов [PERSON] вказує, що у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться справа про поділ майна подружжя, де встановлюється наявність набутого за час шлюбу майна та визначення часток між сторонами. Станом на час розгляду цієї справи розгляд справи про поділ майна, яка розглядається у Дніпровському районному суду м. Києва, не завершено. Таким чином, [PERSON] не позбавлена можливості у справі про поділ майна обравши такий, на її думку, ефективний спосіб судового захисту порушеного права спільної сумісної власності, доводити обсяг набутого з [PERSON] майна, обставини щодо розпорядження спільними коштами в інтересах чи всупереч інтересів сім`ї. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із трудовою книжкою [PERSON] у період, за який придбано спірні об`єкти нерухомості та ним з [PERSON] укладено шлюб, навчався в аспірантурі в НПУ ім. М.П. Драгоманова, працював за сумісництвом на посадах асистента кафедри, викладача кафедри НПУ ім. М.П. Драгоманова, начальника юридичного відділу, юрисконсульта за сумісництвом ПП «Дніпр-спецмонтаж Інвест» (т. 1, а. с. 161-164). Відповідно довідки НПУ ім. М.П. Драгоманова від 4 січня 2012 року сума доходу [PERSON] під час роботи (навчання) у період з вересня 2004 року по червень 2010 року становить 31 106 грн 98 коп. (т. 1, а. с. 165-166). Згідно з трудовою книжкою [PERSON] у період, за який придбано спірні об`єкти нерухомості та нею з [PERSON] укладено шлюб, працювала за сумісництвом на посаді асистента кафедри, викладача кафедри, навчалась в аспірантурі в НПУ ім. М.П. Драгоманова (т. 1, а. с. 171-172). Згідно з довідкою НПУ ім. М.П. Драгоманова від 4 січня 2012 року сума доходу [PERSON] під час роботи (навчання) у період з лютого 2005 року по червень 2008 року становить 6 850 грн 87 коп. (т. 1, а. с. 173-174). Суд, оцінюючи вказані докази про доходи [PERSON] та [PERSON] , враховує, що строк з моменту укладення шлюбу (8 вересня 2006 року) по дати інвестування чи придбання об`єктів нерухомості станосить близько 2 років. Надані позивачем суду інші докази, зокрема виписки з особових рахунків у банках [PERSON] , [PERSON] , квитанції про оплату комунальних послуг [PERSON] та ін., не свідчать про те, що [PERSON] з моменту укладення шлюбу з [PERSON] передавались будь-які кошти [PERSON] , в тому числі за придбання об`єктів нерухомості. Отже, позивач не надала доказів в огрунтування тих обставин, що вони з [PERSON] були покупцями спірного майна, здійснювали оплату зазначеної вартості цього майна за указаними договорами за рахунок набутих ними у шлюбі коштів, та не спростувала передбачену статтею 655 ЦК України презюмцію про те, що предмет договору належав продавцю та перейшов у власність покупця, та покупець сплатив ціну за власний рахунок, та інше не було передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою. Щодо позовних вимог про визнання права власності за позивачкою та [PERSON] суд приймає до уваги передбачені законом підстави й порядок визнання права власності на майно. При цьому суд виходить із того, що за змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності в судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно, тобто саме власник майна може заявити у судовому порядку такі вимоги. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] не навела обставин та підстав для визнання за нею та [PERSON] права власності на спірне майно в контексті зазначених вимог чинного законодаства про те, що у неї та [PERSON] є підстави для захисту права власності в судовому порядку та про наявність у них підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. У зв`язку з недоведенністю та необгрунтованністю позовних вимог про наявність права власності на спірне майно, відсутні підстави для задоволення похідних позовних вимог [PERSON] про його поділ між нею та [PERSON] . З огляду на наведене, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] , що є правонаступниками [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та її розподіл слід відмовити.

Outcome: dismissed