Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Заявник у справі звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись не те, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], даний факт підтверджується свідоцтвом про народження, виданий Відділом РАЦС Шевченківського району м. Києва 11 вересня 2013 року, актовий запис №115 від 24 січня 1984 року. Витягом з Державного реєстру акців цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [NUMBER] від 11 вересня 2013 року. Заявник зазначила, що її батько, [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується: свідоцтвом про народжденя від 09 червня 1956 року, актовий запис №1399 від 09 червня 1956 року складений Відділом РАЦС Подільського району в м. Києві, факт зміни батьком заявника прізвища з [PERSON] на [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 27 липня 1983 року, актовий запис №1143 від 27 липня 1983 року Жовтневим РАЦС в м. Києві. Дід заявниці, [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується: Свідоцтвом про народження від 29 серпня 1975 року, актовий запис №411 від 01 квітня 1932 року, складений Відділом РАЦС Подільського району в м. Києві, архівною довідкою №02.12/У-255/174е від 26 серпня 2016 року виданою Державним Архівом м. Києва, в свідоцтві про народження діда заявника, [PERSON], в графі «Батьки» вказано наступне: батько - [PERSON], національність поляк, мати - [PERSON], національність німка, теж саме підтверджується і архівною довідкою №02.12/У-255/174е від 26 серпня 2016 року виданою Державним Архівом в м. Києві. Заявник зазначила, що від народження її дід, [PERSON] був поляком, так само як і його батько, проживав на території України, дотримуючись традицій своєї національності в своїй сім'ї та побуті. Та оскільки, дід заявника мав вагомі підстави побоюватися утисків та переслідувань з боку Радянської влади у зв'язку зі своїм польським походженням, був вимушений приховувати свою національність. Через це, в Свідоцтві про одруження від 21.08.1955 року діда заявника, [PERSON] та бабусі [PERSON], в графі «національність нареченого» вказано «українець», з тих самих причин в свідоцтві про народження батька заявника, [PERSON] (після шлюбу -[PERSON]), в графі «національність батька» вказано «українець». Заявник зазначила, що її дід та прадід та їхні діти продовжували ідентифікувати себе як поляки, дотримуючись національних традицій у своїх сім'ях, батько заявника [PERSON], виховувався своїм батьком у польських традиціях і дуже добре усвідомлював свою належність до польського народу, оскільки традиційно визначення національності пов'язувалось з етнічним походженням батька. Національне самовизначення заявниці, ґрунтується на тому факті, що її дід та прадід були поляками. Дід заявника, виховував своїх нащадків у традиціях своєї національності, заявниця зазначила, що асоціює себе з польським народом та вважає себе за національністю «полька», у зв'язку з цим, звернулася до суду з заявою. В судовому засіданні заявник підтримав заяву з викладених вище підстав та просив суд її задовольнити. Зацікавлена особа у судове засідання не з»явилась, просила розглядати справу за відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявника, думку, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази встановив наступне. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у тому числі належності правоустановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Чинним законоавством України не передбачено встановлювати юридичні факти, щодо національності громадян України, у відповідності до Указу Президента України від 31.12.1991 роу "Про порядок зміни громадянами України національності", а тому заява [PERSON] є необгорунтованою та задоволенню не підлягає. На підставі наведеного, ст. 256-259, 294 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed