Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~Рівненського міського\~суду Рівненської\~області з\~позовом про\~зменшення розміру\~аліментів,\~в якому\~просить суд зменшити розмір аліментів, призначених судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 10 вересня 2018 року в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку доходу [PERSON] та стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] \~повідомлений належним\~чином про\~дату час\~та місце\~розгляду справив\~судове засідання\~не з`явився, до початку судового засідання подав до суду заву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просила суд відмовити позивачу [PERSON] в задоволенні позовних вимог. Додатково суду пояснила, що дитина потребує значно більших витрат, що пов`язані з її лікуванням у лор лікаря з приводу хронічного тонзиліту та у лікаря ортопеда з приводу плоско вальгусної деформації стоп, дитина потребує ортопедичного взуття, реабілітаційних курсів лікування та санаторно-курортного лікування. Крім того зазначила, що позивач [PERSON] сплачує аліменти на утримання їхньої дитини в розмірі, що складає приблизно 1000 грн. в місяць. Суд, заслухавши відповідача [PERSON] ,дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області по цивільній справі №569/12077/18 від 10 вересня 2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається із наданих суду копій свідоцтв позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з 20 серпня 2015 року із [PERSON] , від якого мають дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію. народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України №00016703373 від 28 травня 2016 року, внесено реєстраційний запис про народження дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно копії повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції 28 травня 2016 року, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Як зазначено в позовній заяві, на утриманні у позивача, крім доньки [PERSON] , перебувають дві неповнолітні дитини [PERSON] , [PERSON] та батько інвалід 1 групи. Відповідно до положення ст.3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини», держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст.\~51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.\~182\~СК України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками,\~може бути\~згодом зменшено\~або збільшено\~за рішенням\~суду за\~позовом платника\~або одержувача\~аліментів у\~разі зміни\~матеріального або\~сімейного стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров`я\~когось із\~них та\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Згідно п.23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15.05.2006\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.2\~ст.182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З огляду на ст.6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод», яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. За вищевикладених обставин, враховуючи те, що відповідач, має на утриманні двох малолітніх дітей та батька інваліда 1 групи, належне утримання дитини являється обов`язком матері і батька, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково, а тому слід зменшити розмір аліментів, призначених судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 10 вересня 2018 року в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку доходу [PERSON] та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір та спосіб стягнення, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed