Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

15 листопада 2017 року позивач звернулась до [PERSON], [PERSON] селищної рада Обухівського району Київської області, Головного управління юстиції у Київській області про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування рішення державного реєстратора та визнання незаконним та скасування рішень [PERSON] селищної ради. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що Рішенням [PERSON] селищної ради Обухівського району Київської області від 16.09.2014 року № 15/50 надано дозвіл гр. [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,065 га., що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул.. Старокиївська для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд. 23.11.2015 року [PERSON] селищна рада своїм рішенням затвердила проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. [PERSON] площею 0,637 га., з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул. Старокиївська та передала у власність вказану земельну ділянку кадастровий номер: 3223155400:03:036:0163. Рішенням державного реєстратора реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 18.12.2015 року здійснено державну реєстрацію права власності [PERSON] земельної ділянки кадастровий номер: 3223155400:03:036:0163 та 21.12.2015 року видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Позивач вважає, що документи, які стали підставою для прийняття відповідних рішень, є незаконними тому просить, визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 18.12.2015 року, визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно не земельну ділянку площею 0,0637 га., визнати протиправним та скасувати рішення [PERSON] селищної ради Обухівського району Київської області від 16.09.2014 року № 15/50; визнати протиправним та скасувати рішення [PERSON] селищної ради Обухівського району Київської області від 23.11.2015 року № 17/17; визнати протиправним та скасувати рішення [PERSON] селищної ради Обухівського району Київської області від 19.04.2016 року № 1; зобовязати [PERSON] селищну раду Обухівського району Київської області повторно розглянути заяву [PERSON] від 03.09.2014 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Ухвалою судді від 14.12.2017 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. 22.02.2018 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області в задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про призначення по справі\~ почеркознавчої експертизи відмовлено. В задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про залишення позовних вимог без розгляду відмовлено. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 06.06.2018 року в задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів відмовлено. 06.06.2018 року ухвалою постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу судового засідання, суд замінив відповідача [PERSON] службу Обухівського міського управління юстиції Київської області, як неналежного відповідача, на відповідний територіальний орган, що є його правонаступником та належним відповідачем [PERSON] територіальне управління юстиції у Київській області. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04.10.2018 року витребувано з Головного управління Держгеокадастру у Київській області (03115, м. Київ вул. Серпова,3/14) належним чином завірену копію технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3223155400:03:036:0104 [PERSON] для ведення садівництва на території СТ «Міжріччя» в селищі Козин Обухівського району Київської області, що виготовлена Державним підприємством «Укрспецзем» у 2007 році, обмінний файл прийнято Управлінням земельних ресурсів у Обухівському районі 29.08.2007 року. Позивач та його представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити у повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність, зазначив, що наявність ще одного претендента на певну земельну ділянку не є перешкодою для отримання дозволу на розробку землевпорядної документації та вчинення подальших дій спрямованих на набуття права власності на неї. Представник відповідача [PERSON] селищної рада Обухівського району Київської області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] управління юстиції у Київській області про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання свого представника не направив, надав клопотання, в якому просить розглянути справу у відсутність представника, також відповідач зазначив, що [PERSON] територіальне управління юстиції у Київській області у сфері державної реєстрації прав не має повноважень на розпорядження обєктами нерухомого майна, а лише проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень, шляхом внесення відомостей (записів) про обєкт нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Суд, заслухавши обґрунтування позивача, заперечення представників відповідачів, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0820 га. з кадастровим номером 3223155400:03:036:0104, що розташована в садівницькому товаристві «Міжріччя» селище Козин Обухівського району Київської області. Земельна ділянка позивачем отримана у власність для ведення садівництва як члену садового товариства та за рахунок земель СТ «Міжріччя». Рішенням [PERSON] селищної ради від 25 квітня 2007 року [PERSON] отримала дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку орієнтовною площею 0,08 га для ведення садівництва на території с/т «Міжріччя» в смт. Козин в межах [PERSON] селищної ради. На замовлення [PERSON] ДП «УКРСПЕЦЗЕМ» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення садівництва на території СТ «Міжріччя» в селищі Козин Обухівського району Київської області. У березні 2007 року встановлені на місцевості та погоджені зовнішні межі земельної ділянки [PERSON], а саме суміжними землевласниками [PERSON], [PERSON], [PERSON], та суміжним землекористувачем [PERSON] селищною радою. З матеріалів справи вбачається, що рішенням [PERSON] селищної ради Обухівського району Київської області від 16 вересня 2014 року надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 0650 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин вул.. Старокиївська у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. \~ \~ \~ \~ Рішенням [PERSON] селищної ради від 23 листопада 2015 року затверджено [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0, 0637 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин вул.. Старокиївська та передано земельну ділянку кадастровий номер 3223155400:03:036:0163 площею 0, 0637 га у власність [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.12.2015 року індексний номер: 50419964 зазначена земельна ділянка є приватною власністю [PERSON]. Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. З наведеної вище норми можна зробити висновок, що наявність інших осіб, які претендують на ту саму земельну ділянку чи наявність навіть рішення (розпорядження) про падання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення тієї ж земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності не є підставою для відмови особі у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. з ст.. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:а)\~приватизації земельних\~ділянок,\~які перебувають\~у користуванні\~громадян; б)\~одержання земельних\~ділянок внаслідок\~приватизації державних\~і комунальних\~сільськогосподарських підприємств,\~установ та\~організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ч. 8 ст. 126 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому\~статтею 186-1\~цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Отже, відповідач [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку у законний спосіб та у передбаченому законом порядку. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтями\~15\~та\~20 ЦК України\~кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту. Посилаючись на порушення вимог законодавства та особистих прав позивача, відмовою відповідача [PERSON] селищною радою Обухівського району Київської області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність,\~\~будь-яких доказів в обґрунтування своєї позиції суду, які б відповідали вимогам ст.\~ст. 76-81 ЦПК України, позивач не надала. Відповідно до ч.1\~ст.76 ЦПК України\~\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч.ч.1,2\~ст.77 ЦПК України\~\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.1\~ст.80 ЦПК України\~\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Будь-яких доказів, які б відповідали вказаним принципам доказування, позивач суду не надала. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відповідність дій відповідачів вимогам закону та не знаходить підстав для задоволення вимог позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed