Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив суд визнати незаконними дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] щодо вчинення виконавчого напису від 23.04.2008 року, за реєстровим номером 1609 про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом прийняття іпотеко держателем предмета іпотеки у власність. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 25.05.2009 року по справі №2-1059/2009 з ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» на його користь стягнуто заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за період затримки розрахунку, моральну шкоду. 19.03.2010 року у відношенні Відкритого акціонерного товариства «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» порушено процедуру банкрутства, а постановою від 03.03.2011 року відкрито ліквідаційну процедуру, в межах якої зобов'язання боржника погашені лише частково. 02.06.2011 року постановою державного виконавця Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ закрито виконавче провадження. З матеріалів виконавчого провадження йому стало відомо, що 10.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» та ТОВ «Імперія» укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги та виробничо-технічної допомоги на суму 13 657 463 грн., які позичальник зобов'язався повернути в строк до 10.04.2008 року. 19.03.2008 року між тими сторонами укладено іпотечний договір, предметом якого став цілісний майновий комплекс Відкритого акціонерного товариства «Дніпродзержинський домобудівний комбінат». 23.04.2008 року приватний нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, на наступний день 24.04.2008 року Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію права власності на заставлене майно за ТОВ «Імперія». Зазначений виконавчий напис нотаріуса вчинений в порушення вимог ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», яка встановлює обов'язок іпотеко держателя надіслати іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, термін виконання якої встановлюється Законом на рівні 30 днів. Таким чином, оскільки строк виконання основного зобов'язання сплив 10.04.2008 року, а виконавчий напис вчинено 23.04.2008 року, вимога боржнику не надсилалась. Окрім того, вважає, що отримана ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» поворотна фінансова допомога в сумі 13 657 463 грн. збільшила на аналогічну суму балансову вартість цілісного майнового комплексу, отже ТОВ «Імперія», в силу дії ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» мало відшкодувати ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» різницю між балансовою вартістю та вартістю предмета іпотеки за договором. Крім того, за договором іпотеки заставлено відразу три об'єкти нерухомості, отже було достатньо звернути стягнення для задоволення вимог кредитора на один або два об'єкта. Також, вважає, що перехід права власності на предмет іпотеки можливе не на підставі виконавчого напису нотаріуса, а на підставі договору про задоволення вимог іпотеко держателя. Тому виконавчий напис нотаріуса не може містити висновку про підставу для реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотеко держателем. Поміж іншого, звернення стягнення за виконавчим написом нотаріуса може бути здійснено лише державною виконавчою службою. За ст.44 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги іпотекодержателя задовольняються в першу чергу, а вимоги працівників за трудовим договором - в третю чергу. У зв'язку з такими обставинами, вважає, що порушено його право, як працівника ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» отримати своє задоволення грошових вимог в порядку Закону України «Про виконавче провадження». Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач та третя особа своїх представників в судове засідання не направили, про розгляд справи повідомленні належним чином, причини їх неявки суду не відомі, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертались. Дослідивши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, оцінивши їх належність та допустимість, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10 січня 2008 року між ТОВ «Імперія» та Відкритим акціонерним товариством «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» укладено договір про надання поворотної фінансової та виробничо-технічної допомоги, за яким третій особі ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» надано на безвідсотковій основі допомогу в сумі 13 657 463 грн. Метою надання допомоги є капітальний та поточний ремонт основних засобів, обладнання та ін.., що має сприяти поновленню виробничої діяльності та отриманню прибутку останнім. Термін повернення допомоги за договором не пізніше 10.04.2008 року. /а.с.6-7/ 19 березня 2008 року між ТОВ «Імперія» та Відкритим акціонерним товариством «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» укладено іпотечний договір №1/08, предметом якого є іпотека цілісного майнового комплексу, загальною площею 35 659,9 кв.м., склад готової продукції, площею 4088,6 кв.м., база комплектації, площею 6 147,4 кв.м., за переліком об'єктів нерухомості, за адресою: м.Дніпродзержинськ, вул..Індустріальна, 20 з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 10 квітня 2008 року. Предмет іпотеки оцінений сторонами в 13 860 000 грн. Договір посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1050. /а.с.8-11/ 23 квітня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за реєстровим №1609, за яким запропоновано звернути стягнення на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м.Дніпродзержинськ, вул.Індустріальна, 20 та складається з цілісного майнового комплексу, площею 35 659,9 кв.м., складу готової продукції, площею 4 088,6 кв.м., бази комплектації, площею 6 147,4 кв.м., які є предметом іпотеки за договором від 19.03.2008 року, в рахунок виконання основного зобов'язання задовольняються вимоги ТОВ «Імперія» в сумі 13 860 000 грн., шляхом прийняття вказаного майнового комплексу іпотеко держателем у власність. Зазначено нотаріусом, що на підставі ст.37 Закону України «Про іпотеку» даний виконавчий напис є правовою підставою для реєстрації права власності іпотеко держателя на нерухомість, що є предметом договору іпотеки від 19.03.2008 року та має бути поданий до виконання до Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» протягом року з дня його вчинення. 25 червня 2009 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська постановлено заочне рішення суду про стягнення з ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі в сумі 18 290,91 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 32 517,12 грн., компенсації за невикористану відпустку в сумі 1436,26 грн., моральної шкоди в сумі 10 000 грн., витрат на правову допомогу в сумі 1500 грн., яке набрало законної сили 03.08.2009 року. Виконавчі листи видані позивачу 03.08.2009 року, пред'явлені ним до виконання до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, де 13.08.2009 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження. 03 березня 2011 року Господарським судом Дніпропетровської області визнано ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22 липня 2013 року затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора «Дніпродзержинський домобудівний комбінат», зазначену юридично особу ліквідовано, з припиненням провадження у справі. Вказаною ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22 липня 2013 року встановлено, що в ході процедури банкрутства ліквідатором визнано та включено до реєстру вимог кредиторів вимоги по заборгованості з заробітної плати в сумі 358 516,26 грн. з віднесенням до 2 черги вимог кредиторів. В ході здійснення ліквідаційної процедури частково погашені вимоги 2 черги задоволення з виплати заробітної плати працівникам підприємства на суму 102 439,64 грн. Згідно до викладеного позивачем в позовній заяві, 02.06.2011 року державним виконавцем закрито виконавче провадження з виконання рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 25 травня 2009 року у зв'язку з порушенням ліквідаційної процедури у відношенні боржника. Таким чином, позивач був обізнаний про ліквідацію боржника та мав змогу пред'явити законні вимоги ліквідатору, з метою включення до реєстру кредиторів. Відповідно до листа відповідача від 11.04.2014 року, нотаріальну справу щодо вчиненого виконавчого напису, що є предметом спору, знищено за минуванням трьох років, на підставі Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом МЮУ від 22.12.2010 року №3253/5. Згідно ч.1 ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За положеннями ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Такі ж положення містяться і у п.284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затв. наказом Міністерства юстиції України від 3.03.2004р.) та у яких, зокрема, зазначається, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Оскільки позивач не є стороною договору поворотної фінансової допомоги, а також договору іпотеки, не має статусу стягувача за оскаржуваним виконавчим написом нотаріуса або статусу боржника, суд, для вірного розв'язання спору, перш за все повинен впевнитись в порушенні прав та інтересів позивача нотаріусом при вчиненні виконавчого напису. При цьому, суд бере до уваги обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом визнання дій нотаріуса по вчиненню виконавчого напису незаконними, а не в спосіб, встановлений законом, щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (оскільки вчинення виконавчого напису нотаріусом є способом захисту цивільних прав, та в будь-якому випадку не є правочином, у зв'язку з чим норми ст.203 ЦК України в даному випадку не застосовні), оскільки за матеріалами справи встановлено, що виконавчий напис вже виконано, отже позивачем вірно обрано спосіб захисту порушеного права. Відповідно до змісту частин 6, 7 ст. 50 Закону України "Про нотаріат" від 2 вересня 1993 року N 3425-XII нотаріуси та інші посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, можуть брати участь у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні як заінтересовані особи. При цьому вони мають права і несуть обов'язки осіб, що беруть участь у справі, в тому числі мають право оскаржувати рішення та ухвали суду. Спір про право, оснований на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядається судом за позовом боржника до стягувача. Суд розглядає цивільні справи в порядку ст.11 ЦПК України, в межах пред'явлених вимог, де позивач самостійно визначає особу, яка на його розсуд порушила його права. Суд відносить пред'явлення позову [PERSON] до приватного нотаріуса ДМНО [PERSON] свідомим волевиявленням, без випадкової помилки щодо характеру правовідносин, що склались, оскільки подаючи апеляційну скаргу на ухвалу суду від 03.09.2013 року про закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.205 ЦПК України позивач зазначив про існування спору виключно між ним та нотаріусом. Після повернення справи апеляційним судом до суду першої інстанції для нового розгляду, позивач своїх вимог не уточнював, будучі усвідомленим про припинення боржника ВАТ ««Дніпродзержинський домобудівний комбінат». Розв'язуючі позовні вимоги, перш за все суд виходить з того, що на момент вчинення оспорюваної нотаріальної дії позивач не набув законної вимоги до ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат», оскільки рішення суду про стягнення на його користь коштів, пов'язаних з розірванням трудового договору було прийнято Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська значно пізніше, а саме 25.05.2009 року, тобто по спливу понад року з моменту вчинення нотаріусом виконавчого напису (в тому числі і з моменту його виконання). Обґрунтовуючи порушення його права вчиненою нотаріальною дією позивач зазначив, що мав право отримати задоволення своїх грошових вимог, пред'явивши їх в межах виконавчого провадження, порушеного за виконавчим написом нотаріуса про звернення стягнення на заставне майно, чого зробити не зміг, оскільки нотаріус порушила процедуру його вчинення, неправомірно зазначивши про підстави для реєстрації права власності у державному органі. Такі твердження позивача є суто припущеннями, які не ґрунтуються на нормах права, оскільки виконавче провадження є завершальною стадією примусового виконання судових рішень та виконавчих написів нотаріусів, позаяк не відміняє можливість добровільного їх виконання. Позивач не був обмежений в праві пред'явлення грошових вимог, що ґрунтуються на отриманому виконавчому листі, до ліквідатора боржника, з метою зарахування їх до реєстру вимог кредиторів, з віднесенням їх до відповідної черги. Суд не має відомостей стосовно пред'явлення таких вимог позивачем в межах ліквідаційної процедури, хоча остаточною ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22 липня 2013 року вимоги по стягненню заробітної плати (без визначення кола кредиторів) погашені (як частково, так і за відсутністю майна). Відповідно до ч.2 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше. Доводи позивача щодо вчинення виконавчого напису нотаріусом без письмової вимоги іпотеко держателя про усунення порушення по основному зобов'язанню в тридцяти денний строк відхиляються судом, оскільки матеріали нотаріальної справи дослідити неможливо (через знищення), суду не відомо, чи було на той момент порушено справу про банкрутство у відношенні ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» (ст.ст.33, 35 Закону України «Про іпотеку»). Слід зазначити, що договір іпотеки від 19 березня 2008 року укладений між ТОВ «Імперія» та ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» підписаний від імені іпотекодавця керуючим санацією - арбітражним керуючим [PERSON]. За ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя, тому доводи позивача щодо єдиного можливого способу задоволення вимог іпотеко держателя шляхом укладення окремого договору про набуття права власності на предмет іпотеки цим спростовуються. Закон України «Про іпотеку» не містить прямої заборони нотаріусу у вчиненні виконавчого напису, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб передачі його у власність іпотеко держателя. Вчинений виконавчий напис за описом предмету іпотеки, вартості майна та обсягу зобов'язання відповідає укладеному між ТОВ «Імперія» та ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» договору іпотеки від 19.03.2008 року. За таких фактичних обставин, суд не встановив порушення відповідачем прав позивача, а тому позовні вимоги безпідставні і задоволенню не підлягають. В порядку ст.88 ЦПК України судові витрати по справі не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed