Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, третьої особи про звільнення з-під арешту майна [PERSON], а саме: будинку загальною площею 347,8 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки загальною площею 0,1 га, яка розташована за адресою [ADDRESS], накладеного на підставі постанови державного виконавця Жовкіського районного ВДВС ЛМУЮ ВП №40266919 від 25.10.2013 року, та заборону органам ДВС вчиняти будь-які дії, пов'язані із забороною позивачу розпоряджатись вказаним майном. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №3/175, за умовами якого останньому надано кредит в розмірі 260 000 доларів США. В якості забезпечення виконання умов кредитного договору 14.02.2008 року між сторонами укладено договір іпотеки. Згідно п.33.3 умов договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 347,8 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0,1 га, яка розташована за адресою [ADDRESS]. В подальшому, Жовківським районним відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції було винесено постанову ВП №40266919 від 25.10.2013 року, на підставі якої накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] Оскільки подальше перебування майна під арештом перешкоджає проведенню процедури реалізації іпотечних об'єктів нерухомості, які знаходяться в іпотеці ПАТ КБ «Приватбанк», а тому просить позовну заяву задоволити. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності від 02.06.2014 року. В судовому засіданні 19.05.2014 року подав суду заперечення проти позовної заяви, в якій проти позову заперечив та просить суд відмовити у задоволені позову. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» в судові засідання не з'явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими відправленнями (а.с.55), а тому суд розглядає справу у відсутності цього представника. Третя особа ВДВС Жовківського РУЮ Львівської області в судове засіданні 16.06.2014 року після оголошеної перерви не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи подав на адресу суду заяву, просить розгляд справи проводити у відсутності представника третьої особи та у вирішенні спору поклався на розсуд суду. Таким чином, суд вважає, що слід справу слід розглядати в відсутності вказаних осіб із врахуванням доказів наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.02.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3/175, згідно з умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 260 000 доларів США (а.с.5-9). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки від 14.02.2008 року, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 347,8 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0,1 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] (а.с.10-12). Також встановлено,що 25.10.2013 року державним виконавцем Макогін В.М. відділу державної виконавчої служби Жовкіського районного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого провадження №40266919 від 25.10.2013 року на користь ПАТ КБ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості з [PERSON] накладено арешт на все майно [PERSON], що підтверджується постановою ВП №40266919 винесеною Жовківським районним ВДВС (а.с.13). Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". Згідно ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяжень Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Як вбачається із довідки №1329428 від 20.03.2014 року заборгованість відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 20.03.2014 року становить 9 299028,06 грн., що складається із простроченої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 2 577 771,90 грн., простроченої заборгованості по відсотках в розмірі 6 721 256,17 грн. З копії іпотечного договору (а.с.5-12) вбачається, що первинно під час укладення іпотечного договору приватним нотаріусом, яка посвідчувала цей договір внесено заборону на відсудження предмету іпотеки і це майно вже перебувало перед арештом внаслідок наявності боргових зобов'язань відповідача [PERSON] перед банком. А отже, оскільки органами ДВС накладено арешт на майно, яке перебуває у іпотеці та воно внесено в реєстр заборон внаслідок наявності боргових зобов'язань відповідача [PERSON] перед позивачем, і позивач має першочергове право на задоволення вимог за рахунок заставленого майна, тому позов про звільнення з-під арешту майна [PERSON], а саме: будинок загальною площею 347,8 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0,1 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] підлягає до задоволення. При цьому, суд відмовляє в задоволенні вимоги щодо заборони органам ДВС вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням іпотекодержателя права розпорядження вказаним вище майном. Основним завданням органів ДВС є примусове виконання рішень суду та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх в добровільному порядку, а порядок їх діяльності, основні повноваження та обов'язки визначені в Законі України «Про виконавче провадження». В даному випадку, заборона вчиняти дії, пов'язані з обмеженням права розпорядження, ототожнюється із забороною вчиняти дії, до вчинення яких державного виконавця зобов'язує закон, що в свою чергу, буде втручанням у внутрішню діяльність органів виконавчої служби, на що суд повноважень немає і що законом заборонено. Тому в цій частині, позов до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed