Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Представник позивача ТДВ СК «Кредо» звернувся 12.09.2018 року до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , треті особи - [PERSON] , [PERSON] про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування. 29.10.2018 року ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області справа передана на розгляд Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за територіальною підсудністю. 16.11.2018 року справа розподілена судді Прасолову В.М. 05.02.2019 року згідно розпорядження № 421 справа розподілена суді Ткаченкові А.В. в зв`язку перебуванням судді Прасолова В.М. на тривалому лікарняному. В обґрунтування заявлених позовних вимог ТДВ СК «Кредо» посилалися на те, що 02.12.2015 року о 10-00 годині, у м. Кривому Розі по вул. Железнорудна, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Lifan 620, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобілю ВАЗ 2102, реєстрацій номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.01.2016 року винним у вказаній ДТП визнано [PERSON] . Згідно з полісом №АІ/7331653 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.02.2015 року автомобіль Lifan 620, реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований у ТДВ СК «Кредо». 04.12.2015 року власник пошкодженого транспортного засобу ВАЗ 2102, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, яке йому виплачено в розмірі 11096,22 грн. Посилаючись на те, що відповідно до пункту 38-1.1 ст.38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі здійснення страховиком відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж зазначено договором страхування, то особа відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Враховуючи викладене, ТДВ СК «Кредо» просило стягнути з [PERSON] на свою користь 50 % виплаченого страхового відшкодування у розмірі 5548,11 грн. Представник позивача, до зали судового засідання не з`явився, просив суд у разі неявки в судове засідання відповідача, розглядати справу у його відсутності. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, до зали судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином,причини неявки суду не повідомив. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] до зали судового засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що страхові виплати сплачувати не заперечує. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за таких підстав. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7331653 зі строком дії з 08.02.2015 року по 07.02.2016 року включно, забезпечено транспортний засіб Lifan 620, реєстраційний номер [NUMBER] . Поліс укладено між страховиком - ТДВ СК «Кредо» та страхувальником - [PERSON] (а.с. 8-зворот-9). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик,) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 02.12.2015 року, у м. Кривому Розі по вул. Железнорудна, навпроти буд. 14, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного автомобіля під керуванням водія [PERSON] , та автомобілю ВАЗ 2102 реєстрацій номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження з передньої частини. Дані обставини повністю підтверджуються довідкою УПП у м. Кривий Ріг від 02.012.2015 року (а.с. 7 - зворот), актом огляду транспортного засобу від 04.12.2015 року (а.с. 24-26). Згідно з постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.01.2016 року по справі про адміністративна правопорушення, [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУПАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу - в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. (а.с. 8). Із заявою на виплату страхового відшкодування до ТДВ СК «Кредо» 04.12.2015 року звернувся [PERSON] (а.с. 7). Згідно страхового акту №ОСГПО від 29.01.2016 року та звіту про оцінку транспортного засобу ВАЗ 2102 реєстрацій номер [NUMBER] , розрахунку суми страхового відшкодування та калькуляції до нього, сума страхового відшкодування становить - 11096,22 коп. (а.с. 28, 13-23). Відповідно до платіжного доручення №890 від 02.02.2016 року ТДВ «СК «Кредо» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 11096,22 грн. Одержувач - [PERSON] (а.с.29). Розглядаючи заявлені позовні вимоги суд виходить з такого. Відповідно до п.1.1. ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страхувальники це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. Відповідно до п. 1.3. потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Відповідно до п.1.4 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особами, відповідальність яких застрахована, - є страхувальник (юридична особа, власник) та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» - кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка. Як вбачається з поліса №АІ/7331653 яким забезпечено транспортний засіб Lifan 620, реєстраційний номер [NUMBER] . Поліс укладено між страховиком - ТДВ СК «Кредо» та страхувальником - [PERSON] , яка є третьою особою по справі. Також, ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Слід зазначити згідно ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», право страховика на подання регресного позову до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, виникає у разі: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування). Як встановлено в судовому засіданні жодних підстав, для подачі страховиком регресного позову, в даному випадку, не має, оскільки [PERSON] здійснювалося керування застрахованим автомобілем під час дії страхового полісу, він мав водійське посвідчення, ознак алкогольного (чи іншого) сп`яніння під час скоєння ДТП не виявлено, місце події самовільно не залишав, а докази неналежного технічного стану транспортного засобу, яким він керував відсутні. Крім цього, суд не погоджується з твердженнями позивача, що йому належить право застосування вимог ст. 38.1 та зменшення на 50 відсотків розміру сплаченого страхового відшкодування. Так, згідно з ст.38-1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Суд, встановивши, що відповідач не є власником транспортного засобу (протилежного суду не доведено) та страхувальником цивільно-правової відповідальності за вказаним вище полісом, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем права вимоги відшкодування шкоди в порядку регресу саме з [PERSON] , як з водія забезпеченого транспортного засобу, оскільки визначені статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави для подання такого позову відсутні. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15 листопада 2018 року по справі № 176/1505/16, та судовою палатою у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 31.05.2017 по справі № 357/349/16-ц. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне, у зв`язку з відмовою в позові, покласти витрати на опалу судового збору на позивача (а.с. 6).

Outcome: dismissed