Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що на підставі договору купівлі - продажу від 09 серпня 1983 року він є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Автозаводська, №5. 21 листопада 2003 року його донька, [PERSON], зареєструвала шлюб з відповідачем та 11 жовтня 2004 року позивач уклав з відповідачем, який на той час був членом його сім'ї, типовий договір найму жилого приміщення, затверджений завідувачем відділу житлово - комунального господарства Центрально - Міського районного виконавчого комітету Криворізької міської Ради Дніпропетровської області. За умовами цього договору він надав відповідачу у найм жиле приміщення у вигляді однієї кімнати житловою площею 8,5 кв.м. у вищезгаданому домоволодінні. Після укладення договору найму позивач надав згоду відповідачу зареєструвати своє місце проживання в домоволодінні. Відповідно до п.5 договору найму відповідач зобов'язаний був щомісячно вносити плату за користування житловим приміщенням та за комунальні послуги в строк не пізніше 20 числа наступного місяця за прожитий місяць. Однак відповідач жодного разу в період з 11 жовтня 2004 року і по теперешній час не сплатив плату за користування орендованим житловим приміщенням та за комунальні послуги. У 2007 році відповідач виїхав з указаного житла в невідомому напрямку та вже понад 8 років не повертається. У 2011 році відповідач розірвав шлюб з його донькою та перестав вважатися членом його сім'ї. Позивачу невідомо за якою адресою мешкає відповідач. З 11 жовтня 2004 року по теперешній час відповідач не сплачує за комунальні послуги, з моменту виїзду в 2007 році його особисті речі відсутні. Тобто фактично домоволодіння утримується лише позивачем та членами його сім'ї, вони сплачують за комунальні послуги та проводять поточні ремонти. Комунальні служби, які надають послуги з утримання домоволодіння, у своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців 6 осіб та нараховують за своїми тарифами розміри грошових коштів, які позивач має сплачувати. Однак він не бажає сплачувати комунальні платежі, нараховані на відповідача, оскільки він в домоволодінні не мешкає. Позивач знаходиться в скрутному матеріальному стані, тому звернувся до суду з даним позовом з метою зняття відповідача з реєстраційного обліку. Посилаючись на викладене, позивач просив розірвати типовий договір найму житлового приміщення від 11 жовтня 2004 року, укладений між позивачем та відповідачем, та визнати відповідача такими, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме домоволодінням № 5 на вул. Автозаводській в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив. У звязку з цим, за згодою позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу від 09 серпня 1983 року позивач є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Автозаводська, №5. 21 листопада 2003 року його донька, [PERSON], зареєструвала шлюб з відповідачем та 11 жовтня 2004 року позивач уклав з відповідачем, який на той час був членом його сім'ї, типовий договір найму жилого приміщення, затверджений завідувачем відділу житлово - комунального господарства Центрально - Міського районного виконавчого комітету Криворізької міської Ради Дніпропетровської області. За умовами цього договору він надав відповідачу у найм жиле приміщення у вигляді однієї кімнати житловою площею 8,5 кв.м. у вищезгаданому домоволодінні. Після укладення договору найму позивач надав згоду відповідачу зареєструвати своє місце проживання в домоволодінні. Відповідно до п.5 договору найму відповідач зобов'язаний був щомісячно вносити плату за користування житловим приміщенням та за комунальні послуги в строк не пізніше 20 числа наступного місяця за прожитий місяць. Однак відповідач жодного разу в період з 11 жовтня 2004 року і по теперешній час не сплатив плату за користування орендованим житловим приміщенням та за комунальні послуги. У 2007 році відповідач виїхав з указаного житла в невідомому напрямку та вже понад 8 років не повертається. У 2011 році відповідач розірвав шлюб з його донькою та перестав вважатися членом його сім'ї. Позивачу невідомо за якою адресою мешкає відповідач. З 11 жовтня 2004 року по теперешній час відповідач не сплачує за комунальні послуги, з моменту виїзду в 2007 році його особисті речі відсутні. Тобто фактично домоволодіння утримується лише позивачем та членами його сім'ї, вони сплачують за комунальні послуги та проводять поточні ремонти. Комунальні служби, які надають послуги з утримання домоволодіння, у своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців 6 осіб та нараховують за своїми тарифами розміри грошових коштів, які позивач має сплачувати. Однак він не бажає сплачувати комунальні платежі, нараховані на відповідача, оскільки він в домоволодінні не мешкає. Позивач знаходиться в скрутному матеріальному стані, тому звернувся до суду з даним позовом з метою зняття відповідача з реєстраційного обліку. Відповідно до акта від 25.05.2015 року, підписаного чотирма сусідами позивача та затвердженого квартальним комітетом №41 м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідач не мешкає в спірній квартирі з 2007 року до цього часу. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач не мешкає в жилому приміщенні, а саме в домоволодінні № 5 на вул. Автозаводській в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, понад 8 років. Позивачу невідомо за якою адресою мешкає відповідач. З 2004 року відповідач не сплачує комунальні платежі, нараховані на нього, його особисті речі в будинку відсутні. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних з користуванням наймачами жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду, суди повинні мати на увазі, що: - укладений з власником будинку (квартири) на певний строк договір найму жилого приміщення може бути достроково розірваний за вимогою наймодавця лише у випадках, коли наймач або спільно проживаючі з ним особи систематично руйнують, псують жиле приміщення чи використовують його не за призначенням або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, або наймач систематично (не менше трьох місяців підряд) не вносить квартирної плати і плати за комунальні послуги (ст.168 ЖК), або коли відповідно до затвердженого виконавчим комітетом місцевої Ради проекту переобладнання чи перепланування будинку при капітальному ремонті жиле приміщення, займане наймачем, не може бути збережено (ст.165 ЖК); - укладений на невизначений строк договір найму жилого приміщення може бути розірваний за вимогою наймодавця із зазначених вище підстав, а також, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому і членам його сім'ї і наймач був попереджений про наступне розірвання договору не менше ніж за три місяці (ст.168 ЖК); - для розірвання договору найму жилого приміщення за вимогою наймодавця з мотиву систематичного порушення наймачем або членами його сім'ї правил співжиття (ч.4 ст.168 ЖК) не потрібно, щоб у відношенні до відповідачів попередньо застосовувалися заходи попередження і громадського впливу, зазначені в ч.1 ст.116 ЖК. Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору найму жилого приміщення та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є достатньо обґрунтованим, тому його слід задовольнити. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved