Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

\~ \~ 03 лютого 2020 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що з січня 2019 року вона працює на посаді прибиральниці службових приміщень в «Сервісному центрі магазину «Цитрус» ТОВ «Цетехно» за графіком 2/2 з 09:30 год. до 13:00 год. та отримує заробітну плату у розмірі 2200 гривень. Заробітну плату вона отримує готівкою від директора сервісного центру на ім`я [PERSON] . В грудні 2019 року вона підписала та подала [PERSON] заяву з проханням оформи її офіційно на роботу, а також надали усі необхідні для працевлаштування документи. 01 лютого 2020 року вона вийшла на роботу та директор сервісного центру сказав щоб вона відпрацювала зміну та написала заяву про звільнення за угодою сторін з 03.02.2020. При цьому він надав їй вже заповнену заяву та запропонував її підписати. Зміну за 01.02.2020 вона відпрацювала, однак підписувати заяву про звільнення відмовилась. Оскільки вона не погодилась зі звільненням, то направила керівнику ТОВ «Цетехно» заяву про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку. Також зазначила, що вона є викривачем в досудовому розслідуванні, оскільки вона заявила в органи Нацполіції про умисне вбивство, а також про приховування злочину і прийняття неправомірної вигоди працівниками поліції. Вважає, що її примушують звільнитися саме через те, що вона заявила про тяжкий злочин. На підставі викладеного просила суд поновити її на роботі на посаді прибиральниці службових приміщень в «Сервісному центрі магазину «Цитрус» за адресою: м. Дніпро, пр.-т. Дмитра Яворницького, 55 ТОВ «Цетехно». Ухвалою суду від 05 лютого 2020 року позовну заяву залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків, викладених у вказаній ухвалі суду. Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року по справі відкрито провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та суду пояснила, що вона працює в сервісному центрі магазину «Цитрус» на посаді прибиральниці службових приміщень з січня 2019 року. Деякий час вона працювала неофіційно та отримувала зарплату готівкою. В грудні 2019 вона офіційно була прийнята на роботу та їй запропонували виплату заробітної плати у безготівковій формі. 25.01.2020 року їй видали лише половину заробітної плати, інша частина повинна була перерахуватись на карту. Вона чекала виплати до 01.02.2020, а наприкінці зміни у той же день директор сервісного центру запропонував їй звільнитися за згодою сторін та поклав на стіл вже заповнену заяву про звільнення від її імені, яку вона була повинна підписати, однак вона відмовилась. Вважає, що її примушують до звільнення саме через те, що вона повідомила поліцію про вчинення тяжкого злочину. За захистом своїх прав вона звернулась до суду та прокуратури. Вже після звернення до суду з даним позовом, відповідач здійснив виплату заробітної плати, однак не в повному розмірі. Крім того, на її адресу було надіслано листа щодо прогулів, на що вона також надала свої письмові пояснення та з 20.02.2020 вона знову вийшла на роботу та продовжує працювати по теперішній час. Також пояснила, що на теперішній час вона не порушує питання щодо стягнення з відповідача на її користь заробітної плати чи будь-якої компенсації за затримку розрахунку. Просила суд лише поновити її на роботі на посаді прибиральниці службових приміщень в «Сервісному центрі магазину «Цитрус» за адресою: м. Дніпро, пр.-т. Дмитра Яворницького, 55 ТОВ «Цетехно». Відповідач ТОВ «Цетехно» явку свого представника у судове засідання не забезпечили, однак суду було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що проти позовних вимог [PERSON] заперечують у повному обсязі, вважають їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсності та не підлягають задоволенню. Наказом № 143-К від 12.12.2019 [PERSON] була прийнята на роботу до ТОВ «Цетехно» з 13 грудня 2019 року на посаду прибиральник службових приміщень, основне місце роботи на 0,5 ставки з окладом 2100 грн. В період з 04.02.2020 по 17.02.2020 [PERSON] з невідомих причин не з`являлась на своєму робочому місці, про причини неявки нічого не повідомляла, про що співробітниками ТОВ «Цетехно» було складено відповідні акти. 14.02.2020 на адресу [PERSON] було надіслано повідомлення про прогули з проханням з`явитися до відділу кадрів з метою вирішення питання щодо подальшої роботи або надання документів, які пояснюють відсутність на роботі. Заробітну плату з грудня 2019 року по лютий 2020 року було виплачено у повному обсязі. Також зазначили, що [PERSON] не була звільнена із займаної посади, тобто трудові відносини між позивачем та ТОВ «Цетехно» припинені не були. На підставі викладеного, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] (а.с. 84-85) Третя особа Національне агентство з питань запобігання корупції явку свого представника у судове засідання не забезпечили, однак суду було надано письмові пояснення, в яких зазначено, що до Національного агентства з питань запобігання корупції надійшло повідомлення [PERSON] від 03.02.2020 про можливе вчинення корупційного правопорушення окремими співробітниками Соборного відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. За результатами розгляду вказаного повідомлення, [PERSON] була проінформована про те, що її повідомлення не містить фактичних даних, які б підтверджували можливе вчинення корупційних, або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону. До національного агентства не надходило повідомлень [PERSON] стосовно можливих порушень посадовими особами ТОВ «Цетехно» вимог ЗУ «Про запобігання корупції» шляхом звільнення з посади прибиральниці службових приміщень в Сервісному центрі магазину «Цитрус». На підставі викладеного, просили суд провести розгляд справи з урахуванням викладених обставин та без участі їхнього представника. (а.с.55-58) Третя особа Національна поліція України явку свого представника у судове засідання не забезпечили, однак суду було надано письмові пояснення, в яких зазначено, що Національна поліція України є центральним органом управляння поліцією та не є належним учасником даної справи. Також зазначили, що позивачем не долучено жодних документів, які б свідчили про визнання її викривачем у будь-якому кримінальному провадженні (а.с.77-79) Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові пояснення відповідача та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, згідно витягу з наказу № 143-к від 12.12.2019 [PERSON] було прийнято на роботу з 13.12.2019 в Сервісний центр м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, 55 на посаду Прибиральник службових приміщень, основне місце роботи на 0,5 ставки з окладом згідно зі штатним розкладом (2100 грн. на місяць). Тривалість робочого тижня 20 годин. (а.с. 88) Згідно актів про відсутність працівника на робочому місці від 04.02.2020, 05.02.2020, 06.02.2020, 07.02.2020, 10.02.2020, 11.02.2020, 12.02.2020, 13.02.2020, 14.02.2020, 15.02.2020, 16.02.2020, 17.02.2020 складених та підписаних працівниками Сервісного центру м. Дніпро, затверджено факти відсутності [PERSON] на робочому місці у період з 04.02.2020 по 07.02.2020 та з 10.02.2020 по 17.02.2020 (а.с.89-100) Згідно розрахункових листів за грудень 2019 року та січень-лютий 2020 року ТОВ «Цетехно» проведено розрахунок із заробітної плати відносно [PERSON] , яка підлягає виплаті останній (а.с. 103). Доводи позивача про недостовірність і недостатність вказаних розрахункових листів з підстав відсутності її підпису на них про отримання зазначених сум, суд не приймає до уваги, оскільки цей документ є лише формою (відомостями) про розмір нарахованої заробітної плати, а не самим доказом її виплати. Як зазначено у листі Мінсоцполітики від 20.10.2017 р. № 262/0/101-17, чіткої форми (виду) повідомлення про розмір заробітної плати нормативно-правовими актами не встановлено. Відомості про зарплату\~можуть бути викладені письмово\~(у формі розрахункового листа чи іншого документа, розробленого роботодавцем)\~або ж у вигляді електронного документа (повідомлення, листа). Зазвичай на підприємстві працівникові під час виплати зарплати надають розрахунковий лист\~про дані щодо сум, які належать до виплати працівнику, і відрахувань із них. Про необхідність надання відомостей щодо нарахованої і виплаченої зарплати вказано і у\~ст. 110 КЗпП\~і\~ст. 30 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.95 р. № 108/95-ВР, а саме : при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган\~повинен повідомити\~працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Надані відповідачем розрахункові листи за грудень 2019 року та січень-лютий 2020 року (а.с.103), відповідають вищевказаним вимогам закону, а достовірність зазначених в них даних не впливає на вирішення справи по суті, оскільки сама позивач не заперечувала факту отримання всіх нарахованих нею сум, але не своєчасно, а предметом позову є виключно питання поновлення її на роботі, а не спір про стягнення невиплаченої заробітної плати. Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] підприємством ТОВ «Цетехно» зроблено відповідний запис про прийняття на роботу від 13.12.2019 на підставі наказу № 143-к від 12.12.2019 на 6 сторінці вказаної трудової книжки. Жодних інших записів про звільнення, переведення, тощо у даній трудовій книжці не міститься (а.с. 104-106) Також, в матеріалах справи міститься заява на ім`я директора ТОВ «Цетехно» Фурман О.В. прибиральниці Сервісного центру м. Дніпро від 01.02.2020 про звільнення за угодою сторін з 03.02.2020. Вказана заява не містить прізвища ім`я та по-батькові заявника та його особистого підпису. Однак, на вказаній заяві викладено письмову вимогу позивача [PERSON] про поновлення на роботі з 04.02.2020 року у зв`язку із звільненням без законних підстав. (а.с. 10) Крім того, позивач [PERSON] зверталась до ТОВ «Цетехно» з письмовими заявами про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу від 02.02.2020 та від 03.02.2020. Вказані заяви були направлені позивачем засобами поштового зв`язку ТОВ «Пост Фінанс» (Нова Пошта), про що свідчать відповідні експрес-накладні (а.с.11-14) Відповідно письмового повідомлення № 43 від 14.02.2020 інспектором відділу кадрів повідомлено [PERSON] про необхідність з`явитися до відділу кадрів ТОВ «Цетехно» у зв`язку з неявкою останньої у період з 04.02.2020 по 14.02.2020 на робочому місці для вирішення питання подальшої роботи або для надання документів, які пояснюють відсутність на роботі. В іншому випадку адміністрацією підприємства буде розглянуто варіант звільнення з ініціативи власника. (а.с. 50) У відповідь на вказане повідомлення, позивачем [PERSON] було направлено на адресу ТОВ «Цетехно» письмові пояснення, в яких зазначено, що 01.02.2020 року її було звільнено із займаної посади, однак вона хоче продовжувати роботу. У період з 02.02.2020 по 19.02.2020 вона була відсутня на робочому місці у зв`язку з тим, що її примушували не виходити на роботу. [PERSON] написав їй, що з 02.02.2020 її звільнена та вона може більше не приходити на роботу (а.с. 52-53). Так, трудові відносини усіх працівників регулюються Кодексом законів про працю України, зокрема частиною 1 статті 1 вказаного Кодексу передбачено, що Кодекс законів\~про працю\~України регулює\~трудові відносини\~всіх працівників,\~сприяючи зростанню\~продуктивності праці,\~поліпшенню якості\~роботи,\~підвищенню ефективності\~суспільного виробництва\~і піднесенню\~на цій\~основі матеріального\~і культурного\~рівня життя\~трудящих,\~зміцненню трудової\~дисципліни і\~поступовому перетворенню\~праці на\~благо суспільства\~в першу\~життєву потребу\~кожної працездатної\~людини. Згідно ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 76-77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Так, в судовому засіданні встановлено, підтверджено матеріалами справи та не заперечувалось самим позивачем, що вона - [PERSON] офіційно працевлаштована у ТОВ «Цетехно» з 13.12.2020 на посаді прибиральник службових приміщень до сервісного центру м. Дніпро. Відповідач ТОВ «Цетехно» (як роботодавець) надав суду інформацію про те, що позивач [PERSON] станом на час розгляду вказаної цивільної справи не звільнена із займаної посади, про що також свідчить відсутність такого наказу та відповідного запису у трудовій книжці позивача [PERSON] . При цьому, сама позивач у судовому засіданні підтвердила той факт, що у період з 02.02.2020 по 19.02.2020 вона не знаходилась на робочому місці у зв`язку з тим, що вважає що її звільнили, а після отримання повідомлення про необхідність явки до відділу кадрів для пояснення причин прогулів, тобто з 20.02.2020 року вона знову приступила до виконання своїх службових обов`язків і працює по теперішній час. Будь яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту звільнення з роботи позивачем надано не було, у зв`язку з чим суд немає підстав ставити під сумнів письмові пояснення відповідача та надані на їх підтвердження докази в тій частині, що позивача не було звільнено із займаної посади. Таким чином, судом встановлено, що фактично трудові відносини між позивачем та відповідачем припинені не були, права позивача, передбачені Кодексом законів про працю України порушені не були, а тому звернення позивача [PERSON] до суду із вказаним позовом є передчасним, позовні вимоги про поновлення на роботі є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. Крім того, суд звертає увагу на клопотання позивача про витребування доказів, а саме відомостей про нарахування і виплату заробітної плати за грудень 2019 року та січень-лютий 2020 року, яке судом не було задоволено, оскільки предметом розгляду даної цивільної справи є поновлення на роботі. При цьому, позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, тощо позивачем заявлено не було, а тому відсутня доцільність отримання вказаних доказів в порядку ст. 84 ЦПК України. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed