Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] та просила позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно дитини, [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі у період з 30.12.1995 по 19.10.2005 роки, який за рішенням суду було розірвано. Від даного шлюбу народилася донька: [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що у лютому 2004 року відповідач зібрав з квартири особисті речі та покинув родину. З цього часу він фактично самоусунувся від виховання дитини, не проявляв та не проявляє до неї ніякого батьківського піклування, нехтує своїми батьківськими обов*язками. За весь час навчання дочки у шкільній установі та у коледжі, відповідач ніякої участі у суспільному житті дочки не приймав, до школи жодного разу не з'являвся, успіхами доньки не цікавився. 29.03.2008 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], який замінив дитині батька, утримує її, піклується нею, як рідною дочкою. Оскільки ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків суперечить інтересам дитини, позивач, з метою відновлення свого порушеного права, діючи в інтересах дочки, вимушена звернутися з вказаним позовом до суду та просить на підставі ст.164 СК України, задовольнити позовні у повному обсязі. Позивач та його представник, діючий за ордером серії [NUMBER] від 25.07.2014р. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд позов задовольнити, зазначили, що відповідач фактично усунувся від виховання дитини, не проявляє до неї ніякого батьківського піклування, не проявляє турботи щодо її долі, здоров*я, формування її внутрішнього світу та самоусвідомлення. За час навчання дочки у шкільній установі та у коледжі, відповідач ніякої участі у суспільному житті дочки не приймав, до школи жодного разу не з'являвся, успіхами доньки не цікавився. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що через негативні стосунки позивача до нього, оговори батька перед дитиною та створення з боку [PERSON] перешкод у спілкуванні та вихованні дочки, [PERSON] не мав змоги постійно та безперервно брати участь у житті дитини. Проте відповідач вказав, що справно сплачує аліменти на утримання дитини, не має шкідливих звичок, є законослухняним громадянином, має власну родину та намагається налагодити стосунки з рідною дочкою. Також відповідач зазначив, що має на меті в майбутньому надати дочці [PERSON] належну професійну освіту. Відповідач вважає, що припинення шлюбних стосунків з позивачем, її особисті погляди на виниклу ситуацію в цілому та залишення дочки проживати разом із матір*ю - не є приводом для позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON]. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради у судові засідання, сповіщений належним чином, не з*явився, проте надав висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради від 13.06.2013 року № 2070/01-20 про розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки - [PERSON], у якому вважають недоцільним позбавити батьківських прав [PERSON] Залучений до участі у справі представник прокуратури Малиновського району м. Одеси у судовому засіданні просив розглянути справу згідно вимог чинного законодавства з урахуванням інтересів [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні особисто висловила своє бажання щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неї, зазначила, що не бачилась з батьком з моменту його розлучення з матір*ю і має бажання у майбутньому носити прізвище [PERSON], чоловіка, який її виховав. Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши наявні докази у їх сукупності вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.12.1995 між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований РАГС виконавчого комітету Іллічівського району Ради народних депутатів, актовий запис № 794. В період перебування у шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження від 22.01.1997 року, виданим Відділом РАЦС Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міської Ради, актовий запис № 46. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2005 року (справа №2-8308/05) шлюб між сторонами було розірвано, про що було видано відповідне Свідоцтво про розірвання шлюбу від 19.10.2005 року, актовий запис № 393. 29.03.2008 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 29.03.2008 року, актовий запис № 136. Звертаючись до суду із вищезазначеними позовними вимогами, позивач просила позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], у зв'язку з ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків., тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Обґрунтовуючи факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, позивач надала розрахунок заборгованості по аліментах, складений державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Фішер В.В., згідно з яким борг по сплаті аліментів станом на 01.07.2014 року у твердій грошовій сумі складає - 5 024, 77 гривень. Суд не приймає вказаний розрахунок заборгованості, як належний доказ ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки, по-перше, вказана заборгованість становить незначну частину від загальної суми вже сплачених відповідачем аліментів, по-друге, факт часткової несплати аліментів не може вважатись ухиленням від виконанням своїх батьківських обов'язків, оскільки таке ухилення повинно бути наслідком виключно винної поведінки батька. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON], перебуваючи на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та отримуючи пенсію за вислугу років, сплачує аліменти, шляхом утримання грошових коштів з пенсії на підставі виконавчих документів, через Приморський відділ ДВС ОМУЮ, згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 11.06.2014 року за №5969/05. Крім того, суд також враховує ту обставину, що відповідач є інвалідом третьої групи, що підтверджується довідкою огляду МСЕК від 16.09.2013 року, що також може бути причиною виникнення заборгованості. З вищезазначених обставин, суд не вбачає в діях [PERSON] будь-яких ознак винної поведінки чи нехтуванням своїми батьківськими обов'язками. В судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON] - сестра позивача, [PERSON] - племінниця позивача, зміст пояснень яких зводився до загальної характеристики відносин колишнього подружжя, [PERSON] та [PERSON] Свідки пояснили суду, що після розірвання шлюбу батько [PERSON] не цікавився її життям, не відвідував школу, а всі намагання зустрітися з дитиною закінчувалися сварками між позивачем та відповідачем, зокрема згадували інцидент, який трапився біля десяти років тому, коли батько насильницьким методом намагався відібрати у матері дитину. Свідки, [PERSON], [PERSON], [PERSON] - сусіди позивача вказали, що про батька, [PERSON] від [PERSON] ніколи нічого не чули, проявлення батьківської турботи у відношенні дочці, ніколи не бачили. Вказали, що [PERSON] сприймає [PERSON], як рідного батька, в родині [PERSON] присутнє взаєморозуміння. Свідки також згадували про інцидент, який трапився біля десяти років тому, коли батько насильницьким методом намагався відібрати у матері дитину, який особисто бачили. Таким чином, з пояснень свідків судом встановлений наявний у батька інтерес у побаченнях з донькою, який є взаємовиключним з ухиленням від виконання батьківських обов'язків. Так, у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини "Хант проти України" зазначено, що національні суди не надали значення тому факту, що заявник намагався побачити сина в червні 2003 року. До того ж факт оскарження заявником заяви пані М. про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина. З вказаного рішення вбачається, що спроба побачення з дитиною, вчинена в будь-якої формі, свідчить про інтерес батька до життя дитини, а отже має бути врахована судом при розгляді справи про позбавлення батьківських прав. В іншій частині, судом, з пояснень свідків, як само як з пояснень сторін, встановлено, що між сторонами склались вкрай неприязнені стосунки. Перебування доньки на вихованні матері, а також фактичне усунення батька від процесу виховання доньки з боку матері стало причиною порушення усталених сімейних зв'язків між батьком та дитиною, заміщенням ролі батька чоловіком матері, та, як наслідок, вимушеним частковим усуненням батька від виконання своїх обов'язків. Разом з тим, згідно з позицією Верховного Суду України, висловленою в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, лише за умови винної поведінки батьків, і свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом не встановлено факту свідомого нехтування своїми обов'язками з боку батька, а також його вини в його усуненні від процесу виховання доньки. За таких ж обставин, суд не приймає надані позивачем докази у вигляді характеристики з навчальних закладів, дитячої лікарні, акти сусідів як належні докази, що підтверджує саме ці обставини. Крім того, з висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради від 13.06.2013 року № 2070/01-20 про розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], орган вважає недоцільним позбавити батьківських прав [PERSON]. Орган опіки та піклування обґрунтовує свій висновок тим, що [PERSON] працює, щомісячно виплачує аліменти на утримання доньки, категорично заперечує про позбавлення його батьківських прав, з донькою має бажання спілкуватися та в межах своїх можливостей приймати участь в її вихованні. Однак суперечки між батьками та іншими родичами, перешкоджають налагодженню контакту між батьком та дитиною. З урахуванням викладеного, винної поведінки [PERSON] в неналежному виконанні батьківських обов*язків не вбачається, тому рада опіки та піклування дійшла висновку, що немає підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Вказане також підтверджено листом органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради від 19.07.2013 року за №С-2158/3, надісланого на адресу позивача, [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, що застосовується у виключних випадках, суд, з врахуванням негативного висновку органу опіки та піклування, відсутності належних доказів винної поведінки відповідача в частині ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, вважає за доцільне відмовити в задоволенні в позовної заяві у зв'язку з її необґрунтованістю та безпідставністю. При відмові в задоволенні позовних вимог, суд також враховує, що на момент розгляду справи, [PERSON] набула повноліття, тоді як, відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років. З перелічених вище підстав суд вважає, що в позовній заяві слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed