Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом вказавши, що [PERSON] відчужив йому автомобіль Мегsеdеs-Веnz 200 D реєстраційний н.з. [NUMBER] 1989 року випуску за суму 57 000 гри., що підтверджується розпискою складеною 02 жовтня 2020 року та передачею ключів і технічного паспорта на автомобіль. Цього ж дня [PERSON] було видано нотаріально посвідчену довіреність (зареєстровано в реєстрі за №1585 від 02 жовтня 2020 року), котрою було передано право керування та розпорядження вказаним автомобілем уповноваженому [PERSON] . Починаючи з 02 жовтня 2020 року він, позивач, фактично володіє, користуються та розпоряджається спірним автомобілем. Автомобіль фактично було придбано. Однак, через відсутність на момент фактичного відчуження автомобіля позивач не міг забезпечити переоформлення транспортного засобу у зв`язку зі складним фінансовим становищем, що було спричинено складною епідеміологічною та економічною ситуацією в країні та у нього зокрема. 15.05.2021 р. в межах чинності довіреності, він, позивач, виявив бажання зареєструвати за собою право власності на придбаний автомобіль та вести відомості про це до відповідних реєстрів. Однак, 14.05.2021 працівниками поліції було затримано та вилучено з законного володіння спірний автомобіль - відповідно до акту Огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та розміщено на території Куп`янського районного відділу поліції, а йому було повідомлено, що існує відкрите виконавче провадження в межах якого було накладено арешт на спірне авто (номер ВП: 64681509 Документ виданий: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна Виконавець: Приватний виконавець Петренко Д.О. Категорія: стягнення коштів, боржник: [PERSON] ). Обтяження накладено на автомобіль як на майно відповідача [PERSON] . Проте, станом на день накладення обтяження (як арешту) автомобіль не перебував у власності відповідача [PERSON] (вибув з його власності), у зв`язку із чим вказане майно (автомобіль) не могло бути обтяжене на рахунок погашення заборгованостей. Позивач вважає, що набув право власності на спірний автомобіль відповідно до ст.ст. 202, 207, 208, 218, 235, 328, 334, 655 ЦК України. Зазначає, що за нотаріально посвідченою односторонньою угодою, укладеною [PERSON] на користь [PERSON] , був прихований інший правочин, який вони насправді вчинили, а саме, договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки за цією угодою він, позивач, передав відповідачу [PERSON] грошові кошти за придбаний автомобіль у розмірі 57000 грн., що підтверджується розпискою від 02.10.2020 року. При цьому, позивач зазначає, що схожих висновків дійшов Верховний суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 444/848/16-к. Також, позивач зазначає, що незаконно було накладено арешт на спірний автомобіль, приватний нотаріус, вчиняючи відповідні процесуальні дії не переконався в тому, що майно належить на праві власності боржнику та на вказане майно відсутні вимоги третіх осіб. Фактично на момент арешту автомобіля він належав позивачу та приватний виконавець дійшов помилкового висновку, щодо його арешту - у зв`язку із чим вказане майно (автомобіль) не могло бути обтяжене на рахунок погашення заборгованостей відповідача. Вирішуючи долю спірного майна, суд має визначитися, чи буде доцільним та відповідним закону і праву втручання в фактичне володіння особою майном в співвідношенні з правовідносинами кредитора та боржника, який є формальним, а не фактичним власником. За таких обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом, згідно якого просить суд визнати удаваним правочином довіреність, зареєстровану в реєстрі за № 15851585 від 02 жовтня 2020 року, яка видана [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] , на здійснення передбачених довіреністю дій щодо автомобіля Мегsеdеs-Веnz 200 D реєстраційний н.з. [NUMBER] 1989 року випуску, та визнати договір купівлі-продажу автомобіля Мегsеdеs-Веnz 200 D реєстраційний н.з. [NUMBER] 1989 року випуску укладеним від 02 жовтня 2020 року. Визнати право власності за позивачем на цей автомобіль. Скасувати арешт транспортного засобу спірного автомобіля накладеного приватним виконавцем Петренко Д.О., ВП № 64681509. Ухвалою суду від 17.06.2021 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та поставлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 07.07.2021 р. ухвалою суду було задоволено клопотання представника позивача адвоката Семененка Д.В. про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. 19.08.2021 р. ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, просили суд розглядати справу без їх участі та без проведення відеоконференції (а.с.63). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, копію позову з додатком та повісткою про виклик до суду одержав 10.11.2021 р. (а.с.59,66,68зв.ст.). Про причини неявки суду не повідомив. Відзив не подав. Відповідач АТ «Альфа Банк» не направив свого представника для участі у судовому засіданні, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце його проведення (а.с.32,40, 55,65). Про причини неявки суду не повідомив. Відзив не надійшов. Третя особа - приватний виконавець Петренко Дмитро Олександрович у судове засідання також не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце його проведення (а.с.41,56,67зв.ст). Про причини неявки суду не повідомив. Письмових пояснень щодо позову від нього не надходило. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Відповідач в установлений ч. 7 ст.178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами, що передбачено ч.8\~ст.178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин, у відповідності до\~ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні докази, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов наступних висновків. 02 жовтня 2020 року відповідачем [PERSON] була видана довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу\~ Харківської області Черняєвим В.А., р. № 1585 (а.с.12-13). Згідно з довіреністю, [PERSON] на виконання договору доручення, укладеного в усній формі, уповноважив [PERSON] та/або [PERSON] , кожен з яких дії самостійно (незалежно один від одного), укладати від його імені правочини, пов`язані з розпорядженням та експлуатацією (продати, обміняти, передавати до оренди, укладати договори позики, страхування тощо) належного йому н праві власності транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ моделі 200 D, тип: загальний легковий загальний седан-В, випуску 1989 року, чорного кольору, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , зареєстрованого за ним 10.08.2019 року в ТСЦ 6346, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , виданим 10.08.2019 року ТСЦ 6346. Для цього представникам надається право керувати вищевказаним транспортним засобом, представляти його інтереси в органах нотаріату, комісійних магазинах, стразових компаніях, територіальних (регіональних) сервісних центрах МВС, органах Національної поліції, комісіях або в будь-яких інших підприємствах, установах та організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності з усіх без винятку питань, пов`язаних з експлуатацією, відчуженням транспортного засобу, його переобладнанням, ремонтом, проходженням державного технічного огляду, визначати на власний розсуд місце стоянки ТЗ, при необхідності зняти транспортний засіб з обліку, одержати транзитні номери, подавати та одержувати необхідні довідки та документи, включаючи заяви, дублікат реєстраційного документа у випадку його втрати, укладати та підписувати від його імені договори цивільно-правового характеру щодо розпорядження та користування транспортним засобом, визначаючи на власний розсуд ціну та інші їх умови, одержувати належні йому за цими догодами грошові суми, у тому числі страхові відшкодування та виплати, у випадку спричинення транспортному засобу пошкодження іншими особами в результаті ДТП чи заподіяння шкоди повіреною особою іншим транспортним засобам під час управління транспортним засобом як джерелом підвищеної небезпеки, укладати якщо в тому буде необхідність, від його імені угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за такими угодами грошові суми у розмірах згідно із калькуляціями, актами, експертними висновками тощо, отримувати страхові відшкодування, укладати договори обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника ТЗ, отримати поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, пов`язані з цією довіреністю. Довіреність видана строком на один рік до другого жовтня 2021 року, з правом повного або часткового передоручення повноважень третім особам та з правом використання транспортного засобу за межами України. Як убачається з копії розписки від 02.10.2020 року, [PERSON] передав [PERSON] 02.10.2020 року кошти у сумі 57000 грн. за автомобіль MERCEDES-BENZ 200 D, [NUMBER] , 1989 року. [PERSON] прийняв кошти від [PERSON] та передав ключі та технічний паспорт від автомобіля (а.с.14). На а.с. 16-17 міститься копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] є власником транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ моделі 200 D, тип: загальний легковий загальний седан-В, випуску 1989 року, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , дата реєстрації 10.08.2019 року в ТСЦ 6346. 13.03.2021 р. приватним виконавцем Петренком Д.О. винесена постанова про розшук майна боржника [PERSON] по ВП 64681509 транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ моделі 200 D, рік випуску 1989 року (а.с.19). Відповідно до копії Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 14.05.2021 р., транспортний засіб MERCEDES-BENZ 200 D [NUMBER] поліцейським ВРПП Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області Деркач А.Г. було доставлено на спеціальний майданчик на території Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області (а.с.18). Позивач вважає, що фактично під довіреністю приховувався договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки виражена справжня воля сторін, тобто відбулася купівля-продаж автомобіля. За даний автомобіль у день оформлення довіреності позивачем сплачено відповідачу [PERSON] 57000 грн., який прийняв кошти та передав позивачеві ключі та технічний паспорт на спірний автомобіль, про що складена розписка 02.10.2020. Проте, право власності на спірний автомобіль не було переоформлене в органах Державтоінспекцїї на ім`я позивача і до теперішнього часу право власності на спірний автомобіль зареєстроване за [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Положеннями\~статті 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до пункту 3 частини першої\~статті 208 Цивільного кодексу України(далі\~ЦК України) у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою\~статті 206 цього Кодексу\~(усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність). Згідно зі\~статтею 235 ЦК України\~удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у\~главі 53 ЦК України. До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень\~ЦК України\~з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 № 1200\~(далі Порядок № 1200) та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних\~засобів та\~мопедів,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~ 07.09.1998\~ р.\~№ 1388,\~які визначають\~певні особливості\~укладення,\~виконання та\~правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з п.12 Порядку № 1200 оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб`єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером (п. 16 Порядку № 1200). Відповідно до п.17 Порядку № 1200 під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, право власності на автомобіль як річ в цивільному обороті, має певні специфічні відмінності від виникнення права власності на інші речі. Звідси витікає підсумок, що права власності на автомобіль у позивача не виникло і ніякого правового значення з точки зору виникнення права власності позивача на цей автомобіль з оформленням довіреності не виникло. Сутність та правова природа представництва у цивільному праві регулюються положеннями\~глави 17 ЦК України. За частиною третьою\~статті 244 ЦК України\~довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша\~статті 237 ЦК України). Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). З системного аналізу наведених норм вбачається, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не може вважатися укладанням відповідно до закону договору та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 17.06.2020 у справі № 243/1950/17 та Верховного Суду України викладеним в постанові від 16 грудня 2015 року в справі № 6-688цс15, підстав для відступу від якого суд не вбачає. Також, слід зазначити, що у даному випадку застосувати правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду від 30.01.2019 р. у справі № 444/848/16-ц, на яку посилається позивач, неможливо, оскільки у цій справі [PERSON] пред`явлено позов про визнання права власності на автомобіль, набутий за довіреністю, а у справі № 444/848/16-ц розглядався позов про дійсність договору й поділ майна подружжя за час шлюбу. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, вказаними вище нормативно-правовими актами визначені певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання договорів купівлі-продажу транспортних засобів, зокрема власник, який бажає продати автомобіль, повинен зняти автомобіль з реєстрації для продажу, а новий власник у передбачені законом строки зареєструвати за собою даний автомобіль, надавши документи, підтверджуючі придбання автомобіля, чіткий перелік яких визначено цими нормативно-правовими актами. Вирішуючи даний спір, суд бере до уваги, що відповідач [PERSON] з реєстрації для продажу вказаний автомобіль не знімав, є власником цього автомобіля, право його власності на цей автомобіль належним чином зареєстровано, а позивач, який вважає себе фактичним власником вказаного транспортного засобу, жодних заходів для його реєстрації за собою, не вживав. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~При цьому, видана розписка не може вважатися письмовою формою договору купівлі-продажу автомобіля, оскільки як вказано вище оформлення договору купівлі-продажу автомобіля має певну форму передбачену законом. Суд зауважує, що твердження позивача про удаваний правочин не береться до уваги, оскільки такі угоди (так звана купівля авто по довіреності) укладаються з метою уникнення відповідальності за кредитними та іншими борговими зобов`язаннями, а також з метою уникнення оподаткування таких правочинів. Договір купівлі-продажу автомобіля має іншу спеціально передбачену законом форму його укладення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Підсумовуючи викладене суд відзначає, що спірний автомобіль у власність позивача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку, не був оформлений договір купівлі-продажу між сторонами. Транспортний засіб не був знятий з обліку у територіальному сервісному центрі за процедурою, встановленою Порядком, та залишився зареєстрованим за відповідачем [PERSON] , позивачеві [PERSON] не було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. При цьому суд наголошує на тому, що сама по собі розписка від 02 жовтня 2020 року (проста письмова форма договору купівлі-продажу, як вважає позивач), без реального зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу у вищезазначеному порядку не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця. Для державної реєстрації транспортних засобів, які перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах державтоінспекції, крім документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи, що судом встановлено відсутність між сторонами правовідносин купівлі-продажу спірного автомобіля, хибність висновку про удаваний правочин (власність зобов`язує, наголошує ч.4\~ст.319 ЦК України\~і якщо позивач вважав себе власником - повинен був за час дії довіреності поцікавитись яким чином, відповідно до вимог закону, зареєструвати право власності на автомобіль) - суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнавати удаваним правочином довіреність від 02.10.2020 року та визнавати за позивачем право власності на вказаний автомобіль. За тих обставин, до позивача не перейшло право власності на спірний транспортний засіб, тому він у відповідності до вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» не має права вимагати визнання права власності та скасування арешту на нього. Зважаючи на вищевикладене, виходячи із меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача, а тому у задоволенні позову належить відмовити повністю. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено повністю, витрати позивача по сплаті судового збору при зверненні до суду належить віднести на рахунок позивача. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed