Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

23.05.2017 року [PERSON] звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Горлівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх позовних вимог послався на те, що згідно рішення Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 04.10.2010 року за ним було визнано право власності на будинок [ADDRESS]. Рішення набуло законної сили 15.10.2010 року. У листопаді 2010 року була проведена інвентаризація цієї земельної ділянки КП «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» та виготовлено технічний паспорт. Згідно інвентаризації встановлено, що на земельній ділянці було самочинно збудовано житловий будинок - літ. Б-1, ганок - літ.б, гараж - літ. В, гараж - літ. Г, сарай - літ. Е, пересувний сарай - літ.Д, навіс - літ.Ж, навіс - літ. З, душ - літ. И, убиральня - літ. К, огорожа № 1, ворота № 2, хвіртка № 5, огорожа № 3, огорожа № 4, огорожа № 6, споруда 1 вимощення 11, вимощення 111. 24.12.2010 року рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки за ним було визнано право власності на будинок [ADDRESS]. 26.08.2011 року він отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], Цільове призначення земельної ділянки: будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Після цього він на своїй земельній ділянці побудував ще один будинок та декілька прибудов. У грудні 2013 року виготовлено технічний паспорт. Оскільки побудований ним об'єкт належить до ΙΙ категорії складності, відповідно до ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», він з відповідною декларацією про готовність звернувся до Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у Донецькій області. Листом від 16.05.2017 року Департаментом йому було відмовлено у прийнятті декларації, оскільки м. Горлівка віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, Департамент не має повноважень здійснити будь-які заходи в межах своєї компетенції стосовно прийняття в експлуатацію житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Посилаючись на ст.ст. 331, 392 ЦК України зазначає, що згідно висновку за результатами обстеження житлового будинку з прибудовами їхній стан відповідає вимогам належної і безпечної експлуатації та просить суд визнати за ним право власності на: житловий будинок (літ. А1) площею 114,7 кв.м., верандою (літ.а) площею 4,2 кв.м. та ганком (літ а1) площею 0,3 кв.м., житловий будинок літ. Б-1) площею 39,8 кв.м., ганок (літ. Б) площею 0,8 кв.м., гараж (літ. Г) площею 25,1 кв.м., гараж (літ.В) площею 24,9 кв.м., тимчасовий гараж (літ. П) площею 26,7 кв.м., тимчасовий навіс (літ.З) площею 3,6 кв.м., тимчасовий навіс (літ. М) площею 16,2 кв.м., сарай (літ.Л) площею 12,1 кв.м., льох (літ. л) площею 7,0 кв.м., вбиральню (літ. Н) площею 1,2 кв.м., душову (літ. О) площею 1,3 кв.м. та інші споруди (літ. 1-5, 1-ΙΙ) розташовані за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Представник відповідача - Горлівської міської ради Донецької області явку свого представника у судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як з достовірністю встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, згідно рішення Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 04.10.2010 року було визнано договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] дійсним та за [PERSON] було визнано право власності на будинок [ADDRESS] (а.с.7). 19.11.2010 року була проведена інвентаризація цієї земельної ділянки КП «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» та виготовлено технічний паспорт. Згідно інвентаризації встановлено, що на земельній ділянці було самочинно збудовано житловий будинок - літ. Б-1, ганок - літ.б, гараж - літ.В, гараж - літ. ГСарай - літ. Е, пересувний сарай - літ.Д, навіс - літ.Ж, навіс - літ. З, душ - літ. И, убиральня - літ. К, та господарські споруди (а.с.8-13). 24.12.2010 року рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки за [PERSON] було визнано право власності на будинок № 2: житловий будинок - літ. Б-1, ганок - літ.б, гараж - літ.В, гараж - літ. ГСарай - літ. Е, пересувний сарай - літ.Д, навіс - літ.Ж, навіс - літ. З, душ - літ. И, убиральня - літ. К, огорожа № 1, ворота № 2, хвіртка № 5, огорожа № 3, огорожа № 4, огорожа № 6, споруда 1 вимощення 11, вимощення 111 по [ADDRESS] (а.с.14). Державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], було отримано 26.08.2011 року. Цільове призначення земельної ділянки: будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.16). 15.12.2013 року виготовлено технічний паспорт на самочинно збудований будинок: (літ. А1) площею 114,7 кв.м., верандою (літ.а) площею 4,2 кв.м. та ганком (літ а1) площею 0,3 кв.м., житловий будинок літ. Б-1) площею 39,8 кв.м., ганок (літ. Б) площею 0,8 кв.м., гараж (літ. Г) площею 25,1 кв.м., гараж (літ.В) площею 24,9 кв.м., тимчасовий гараж (літ. П) площею 26,7 кв.м., тимчасовий навіс (літ.З) площею 3,6 кв.м., тимчасовий навіс (літ. М) площею 16,2 кв.м., сарай (літ.Л) площею 12,1 кв.м., льох (літ. л) площею 7,0 кв.м., вбиральню (літ. Н) площею 1,2 кв.м., душову (літ. О) площею 1,3 кв.м. та інші споруди (літ. 1-5, 1-ΙΙ) розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-20). Відповідно до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Донецькій області від 16.05.2017 року, наданого [PERSON] зазначено, що документи щодо прийняття в експлуатацію житлового будинку за адресою: [ADDRESS], залишаються без розгляду, оскільки м. Горлівка віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, Департамент не має повноважень здійснити будь-які заходи в межах своєї компетенції стосовно прийняття в експлуатацію житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Згідно ст. 41 Конституції України, громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної і комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як передбачено ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України), власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст. 391 ЦК України випливає, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Як встановлено частиною восьмою статті 39 цього Закону, експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється. Аналогічні положення закріплені в пунктах 11, 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року N 461. Відповідно до пункту 3 Порядку прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Слід також зазначити, що відповідно до пункту 10 Порядку, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. Технічне обстеження проводиться суб'єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України "Про архітектурну діяльність" одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат (далі - виконавець). Технічне обстеження включає такі етапи: попереднє (візуальне) обстеження об'єкта, у тому числі огляд і фотографування об'єкта та його конструктивних елементів, виконання обмірів, визначення категорії складності об'єкта, аналіз проектної та іншої технічної документації (за наявності); детальне (інструментальне) обстеження об'єкта, у тому числі визначення параметрів і характеристик матеріалів, виробів та конструкцій, із залученням фахівців відповідної спеціалізації та атестованих лабораторій (за необхідності). На підставі інформації, отриманої під час технічного обстеження, з урахуванням виду, складності, технічних та інших особливостей об'єкта, проведених заходів, передбачених цим пунктом, а також даних технічного паспорта, проектної та іншої технічної документації на об'єкт (за наявності) виконавець проводить оцінку технічного стану об'єкта та складає звіт про проведення технічного обстеження за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку. З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області не було відмовлено позивачу [PERSON] у прийнятті в експлуатацію збудованих об'єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: [ADDRESS], а лише роз'яснено, що Департамент не має повноважень здійснити будь-які заходи в межах своєї компетенції стосовно прийняття в експлуатацію житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] через те, що майно знаходиться на території тимчасово непідконтрольній Україні. Відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 328 ЦК набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти. Позивачем не доведено, що майно, на яке він просить визнати за ним право власності, на теперішній час не знищене та не перебудоване, оскільки наданий технічний паспорт складено станом на 2013 рік, що позбавляє суд на час розгляду справи встановити, що позивач є законним володільцем майна та його право підлягає захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Окрім того, немає жодних даних про те, що право власності [PERSON] на вищезазначені об'єкти нерухомого майна кимось оскаржується. Законодавством України передбачена певна адміністративна процедура прийняття об'єкту в експлуатацію органами державної влади та місцевого самоврядування, і саме до їх компетенції входить вирішення питання про оформлення права власності, а позивач не позбавлений оскаржити дії/бездіяльність Департаменту ДАБІ у Донецькій області. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] заявлені передчасно та є такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, судові витрати по сплаті судового збору згідно приписів ст. 88 ЦПК України слід віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed