Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

До суду з позовом звернулось ТОВ „Кей-Коллект, яке вказало, що на квартиру [ADDRESS] було накладено арешт. Так як вказаний арешт порушує права позивача й не дозволяє реалізувати права іпотекодавця, ТОВ „Кей-Коллект просило звільни з-під арешту квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що був накладений на підставі ухвали про накладення арешту Суворовського районного суду м. Одеси у справі №2-3446/2008 від 29.04.2008р., а також стягнути понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини; не вважав за необхідне зясування кола осіб, в інтересах яких було накладено арешт на квартиру, та вказував, що позовні вимоги заявлено саме до власника квартири та до будь-яких інших осіб заявляти такі вимоги позивач наміру не має. Адвокат відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідач не є належним так як не порушувала прав позивача; що рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості не виконується через наявність інших іпотек на майно [PERSON], а виконавче провадження взагалі закрито. Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно наданої позивачем копії іпотечного договору, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] від 15.08.2007р., остання взяла на себе обовязки відповідати майном квартирою 73 в буд. 96 по пр..Добровольського в м.Одесі за зобовязаннями по договорам про надання споживчого кредиту № 11198641000 від 15.08.2007р. й № 11198648000 від 15.08.2007р. (а.с. 9-13). 12.12.2011р. ПАТ «УкрСиббанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» відповідно до договору факторингу № 1 свої права вимоги за зобов'язаннями відповідача по кредитному договору (а.с. 27-33). Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 28.05.2010р. солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору №1119861000 від 15.08.2007р. всього в сумі 776\~875,25 грн. (а.с. 51-54). Проте як вбачається з наданої адвокатом відповідача копії постанови про повернення виконавчого документа від 27.05.2015р. виконавчий лист про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 776\~875,25 грн. повернуто стягувачеві (а.с .55-56). Згідно копії інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 09.07.2015р. на [ADDRESS] накладено арешт на підставі ухвали Суворовського районного суду м.Одеси, справа № 2-3446/2008, 29.04.2008р. (а.с .6-8). Згідно ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави. Стаття 1 Закону України "Про іпотеку" визначає, що іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» «за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване». За положеннями ст. 10 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом було розяснено представнику позивача про необхідність встановлення особи, в інтересах якої було накладено арешт та розяснено право на уточнення заявлених позовних вимог, разом з тим представник позивача наполягав на розгляді справи в цьому субєктному складі, а заявлене з порушенням вимог ч.1 ст. 131 ЦПК України клопотання було спрямовано за поясненнями представника позивача саме на отримання копії документу, на підставі якого було накладено арешт. Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що арешт накладено на підставі ухвали суду, а відповідно до ч.4 ст. 154 ЦПК України особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування; крім того, ст. 292 ЦПК України передбачає право особи, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, звернутися до суду апеляційної інстанції з апеляційної скаргою на судове рішення, проте позивач до суду в цьому порядку з заявою про скасування заходів забезпечення позову або ухвали суду не звертався. Судом не приймаються до уваги інші пояснення представників як такі, що не мають правового значення для вирішення спору по суті. На підставі викладеного суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову товариства з обмеженою відповідальністю „Кей-Коллект до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту.

Outcome: dismissed