Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON], про визнання незаконним та скасування рішення Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області №271 від 27.01.2017 року, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору дарування, укладеного між нею та [PERSON] від 26.10.2006 №1222, позивач є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] 14.02.2007 право приватної власності на вказаний будинок зареєстровано у Знам'янському районному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації». На підставі заяви позивача щодо надання у власність земельної ділянки, Богданівською сільською радою Знам'янського району Кіровоградської області прийнято рішення «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON]» від 23.10.2009 №552. Вказаним рішенням сільська рада надала позивачу дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчує право власності на земельні ділянки загальною площею 0,30 га, в тому числі 0,25 га для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), за рахунок земель житлової та громадської забудови, 0,05 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які перебувають в землях запасу с.Богданівка по [ADDRESS]. В подальшому, на підставі договору на виконання робіт від 09.12.2015 №277/1, фізичною особою-підприємцем (сертифікований інженер-землевпорядник) [PERSON] розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] загальною площею 0,2500 га, з них: 0,2500 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] 19.12.2016 позивач звернулася до Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області з листом щодо погодження технічної документації. Листом Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 29.12.2016 №729-02/16 позивача повідомлено, що дане питання розглянуто на засіданні земельної комісії з питань землекористування, охорони довкілля та благоустрою населених пунктів Богданівської сільської ради та прийнято рішення, яким позивачу відмовлено у погодженні схеми земельної ділянки та акту прийомки межових знаків на зберігання. Згідно з витягом з протоколу засідання земельної комісії з питань землекористування, охорони довкілля та благоустрою населених пунктів Богданівської сільської ради від 28.12.2016, однією з підстав відмови у задоволенні прохання позивача зокрема є те, що частина земельної ділянки, яку намагається зареєструвати [PERSON], вже зареєстрована за [PERSON] з кадастровим номером [NUMBER], що унеможливлює нову реєстрацію іншої земельної ділянки на цьому ж місці. Згідно з графічними матеріалами, відображеними в технічній документації, дійсно виявлено накладання земельної ділянки за адресою по вул.Гагаріна,13 (користувач [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]) на земельну ділянку по [ADDRESS] (користувач [PERSON]) в с.Богданівка Знам'янського району Кіровоградської області. Вказане накладення було також виявлено після того, як фізичною особою-підприємцем (сертифікований інженер-землевпорядник) [PERSON] було перероблено технічну документацію із землеустрою. 27.01.2017 за номером 271 Богданівською сільською радою Знам'янського району Кіровоградської області прийнято рішення «Про передачу у власність земельної ділянки [PERSON]». Вказаним рішенням зокрема вирішено: затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,2500 га, у тому числі: 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за рахунок земель житлової та громадської забудови (код класифікації виду цільового призначення землі - В.02.01., кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]), за адресою: [ADDRESS] та передати у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, у тому числі: 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за рахунок земель житлової та громадської забудови (код класифікації виду цільового призначення землі - В.02.01., кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]), за адресою: [ADDRESS] Таким чином позивач вважає, що відповідач прийняв рішення, яким узаконив захоплення земельної ділянки, що належить їй, саме рішення прийнято всупереч законодавству України, грубо порушує права позивача щодо приватної власності на землю, у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом та просить визнати незаконним та скасувати рішення Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області «Про передачу у власність земельної ділянки [PERSON]» від 27.01.2017 №271. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, підтримав письмові заперечення, надані суду, і пояснив, що позивачу надано дозвіл на виготовлення документації із землеустрою для подальшої приватизації земельних ділянок. Проте, позивач вищевказану документацію не виготовила, а у зв'язку зі змінами законодавства України, той вид документації, дозвіл на яку надавала Богданівська сільська рада [PERSON] на сьогоднішній день не виготовляється, а відведення земельних ділянок здійснюється шляхом розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (що стосується земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, ч.6 ст.118 Земельного кодексу України) та технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (що стосується земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ч.8 ст.55 Закону України «Про землеустрій»). При цьому, на момент виготовлення [PERSON] технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) під належним йому житловим будинком, право власності на земельні ділянки на ім'я [PERSON] не реєструвалось, земельні ділянки на які вона претендує у власність їй не передавалися. Відповідно до п.3.12 Інструкції «Про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 №376, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. З урахуванням викладеного та генерального плану с.Богданівка Знам'янського району Кіровоградської області, [PERSON] не являлася ані суміжним землевласником, ані суміжним землекористувачем [PERSON], тому закріплення меж відповідно до вищевказаних вимог Інструкції здійснювалося за її відсутності. Також представник відповідача в своїх запереченнях вказує, що позивач зазначила суду недостовірну інформацію та намагається ввести суд в оману про нібито виготовлення нею технічної документації у грудні 2015 року. Так, за [PERSON] земельна ділянка площею 0,25 га сформована 08.12.2016, тобто їй визначено межі, площу та внесено відомості про неї до Державного земельного кадастру України (присвоєно кадастровий номер [NUMBER]). Після державної реєстрації земельної ділянки, вона стала світитись у публічній кадастровій карті синім кольором. А тому, 09.12.2015 [PERSON] не могла виготовити вказану документацію, оскільки з наданих графічних матеріалів її документації видно, що на той момент земельна ділянка [PERSON] вже була зареєстрована у Державному земельному кадастрі. Крім того, представник відповідача вказує, що підпунктом 3 позовної заяви [PERSON] зазначає, що подавала у грудні 2016 року до Богданівської сільської ради заяву про погодження технічної документації. Однак, до сільської ради [PERSON] технічну документацію не надавала, а надала на погодження схему земельної ділянки та акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, що підтверджується заявою останньої від 19.12.2016. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та пояснив, що земельну ділянку він зареєстрував в порядку, визначеному чинним законодавством, жодних прав та інтересів позивача у зв'язку з оформлення земельної ділянки ним та відповідачем не порушено. Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Відповідно до пункту б) ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, відповідно до ч.ч. 1-2, 6-10 цієї статті громадяни, зацікавлені у приватизації земельної ділянки подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Як передбачено ч. 1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Виходячи зі змісту ч. 7, ч. 8, ч. 9 ст. 118 ЗК України рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі документації із землеустрою (технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір, межі та місце розташування земельної ділянки). Відповідно до п. в) ст. 2 Закону України «Про землеустрій» землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж земельних ділянок власників і землекористувачів. За змістом п. г) ст. 20 того ж Закону землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути). Одним із видів документації із землеустрою є технічна документація із землеустрою щодо встановлення відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (п. і ч.1 ст. 25 Закону). Вимоги до технічної документації із землеустрою передбачені ст. 55 Закону України «Про землеустрій». Зокрема, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Водночас, згідно ст. 63 цього Закону функції по проведенню самоврядного контролю при здійсненні землеустрою покладаються на сільські, селищні, міські, районні та обласні ради відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 9 ст. 55 Закону України «Про землеустрій» якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність чи користування, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку без надання дозволу Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України. Судом встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку, укладеного між позивачем та [PERSON] від 26.10.2006 та зареєстрованого в реєстрі за №1222, позивач є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та реєстраційного посвідчення, 14.02.2007 право приватної власності на вказаний будинок зареєстровано у Знам'янському районному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» за №282 та записано в книгу №2. Рішенням Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON]» від 23.10.2009 №552, позивачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчує право власності на земельні ділянки загальною площею 0,30 га, в тому числі 0,25 га для обслуговування жилого будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за рахунок земель житлової та громадської забудови, 0,05 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які перебувають в землях запасу с.Богданівки по [ADDRESS]. Зазначено, що якщо при встановленні меж земельної ділянки в натурі будуть виявлені розбіжності в даних про розмір земельної ділянки з фактичними її розмірами, то остаточний розмір такої ділянки буде затверджено сесією сільської ради додатково. 19.12.2016 позивач звернулась до Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області із заявою щодо вирішення питання про погодження схеми земельної ділянки та акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання без підпису суміжних землекористувачів. Відповідно до листа Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 29.12.2016 №729-02/16, наданого на вказану заяву, позивача повідомлено про те, що її питання щодо погодження технічної документації розглянуто 28.12.2016 на засіданні земельної комісії з питань землекористування, охорони довкілля та благоустрою населених пунктів Богданівської сільської ради та прийнято рішення, яким позивачу відмовлено у погодженні схеми земельної ділянки та акту прийомки межових знаків на зберігання без підпису суміжних землекористувачів. Крім того, відповідно до договору дарування від 21.10.2000 [PERSON] є власником є власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] В порядку, визначеному ч. 9 ст. 55 Закону України «Про землеустрій» та на підставі договору на виконання робіт від 27.10.2016 [PERSON] замовлено та виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,2500 га в [ADDRESS] на території Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. На момент виготовлення [PERSON] технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) під належним йому житловим будинком, право власності на земельні ділянки на ім'я [PERSON] не реєструвалось, земельна ділянка, на яку вона претендує у власність їй не передавалася. Згідно з актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 27.10.2016 межі зазначеної земельної ділянки збігаються з існуючими природними контурами та рубежами, погоджені з суміжними землевласниками та землекористувачами, про що наявні відповідні підписи. При цьому встановлено, що закріплення межі земельної ділянки здійснювалося за відсутності позивача, оскільки вона не є суміжним землекористувачем чи землевласником. Рішенням Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області «Про передачу у власність земельної ділянки [PERSON].» від 27.01.2017 №271, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,2500 га, у тому числі: 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за рахунок земель житлової та громадської забудови (код класифікації виду цільового призначення землі - В.02.01., кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]), за адресою: [ADDRESS] з передачею у власність [PERSON] вказаної земельної ділянки. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 09.02.2017 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку загальною площею 0,25 га кадастровий номер [NUMBER] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: вул.Гагаріна, земельна ділянка [ADDRESS] на підставі рішення Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 27.01.2017 №271. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює державним кадастровим реєстратором відділу у Знам'янському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. У грудні 2016 року [PERSON] до відділу було надано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,2500 га у [ADDRESS] на території Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. При перевірці технічної документації порушень виявлено не було, а тому 09.12.2016 [PERSON] видано витяг з Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки. Крім того, пояснила, що при виготовленні технічної документації на земельну ділянку [PERSON] інженер-землевпорядник [PERSON] телефонував до неї та узгоджував межі земельної ділянки, на що вона відповіла, що відбувається перетин земельних ділянок [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з чим остання в подальшому не матиме змоги зареєструвати земельну ділянку. На час телефонної розмови з [PERSON], земельна ділянка [PERSON] вже була зареєстрована. Відображення земельної ділянки [PERSON] на картографічних матеріалах Публічної кадастрової карти, що містять у технічній документації на земельну ділянку [PERSON] свідчать про те, що дана технічна документація була виготовлено вже після 09.12.2016, тобто після державної реєстрації [PERSON] своєї земельної ділянки. Суд критично оцінює доводи представника позивача про те, що технічна документація була виготовлена позивачем у грудні 2015 року, оскільки вони спростовуються показаннями свідка [PERSON] та картографічними матеріалами з Публічної кадастрової карти, де земельна ділянка відображена синім кольором, тобто на час виготовлення позивачем технічної документації земельна ділянка [PERSON] вже була зареєстрована у Державному земельному кадастрі. При цьому до Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області із заявою щодо вирішення питання про погодження схеми земельної ділянки та акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання без підпису суміжних землекористувачів позивач звернулась лише 19.12.2016. Також суд приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що в порушення вимог ст. 55 Закону України «Про землеустрій» конфігурація земельної ділянки позивача не відповідає генеральному плану населеного пункту. Згідно ч. 3 ст. 28 Закону України «Про землеустрій» відповідальність за достовірність та якість документації із землеустрою, в тому числі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості), покладається на її розробників. Однак, в порушення вимог вказаної норми, інженером-землевпорядником [PERSON] під час виготовлення технічної документації недоліки щодо часткового накладення меж земельних ділянок усунуто не було, незважаючи на перероблення технічної документації. Факт накладення земельних ділянок одна на одну був заздалегідь відомий позивачу, про що свідчить зміст позовної заяви. Крім того, заслуговують на увагу доводи представника відповідача про те, що до Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області позивачем було надано на погодження схему земельної ділянки та акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання без підпису суміжних землекористувачів, а не технічну документацію, що підтверджується відповідною заявою позивача від 19.12.2016. Таким чином, на підставі наявних у справі та досліджених у судовому засіданні доказів судом встановлено, що технічна документації із землеустрою на земельну ділянку позивача виконана таким чином, що допускає часткове накладення їх меж, що суперечить призначенню землеустрою та вимогам щодо достовірності технічної документації із землеустрою (ст. 2, 28 Закону України «Про землеустрій»). Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем не доведено порушення її прав та інтересів відповідачем, суд вважає необґрунтованими її доводи про те, що оспорюване рішення прийняте з порушенням вимог законодавства України, а тому відсутні підстави для визнання незаконним та скасування рішення Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 27.01.2017 року №271 "Про передачу у власність земельної ділянки гр. [PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: dismissed