Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 11.07.2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON], уклали кредитний договір № 001-28130-110708, згідно з умовами якого позивач надає відповідачу кредит у сумі 2405,90 грн. на придбання певного майна/послуг (далі - «Майно»), на умовах визначених Договором, із остаточним терміном повернення Кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше ніж 10.01.2009 року. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав. Станом на 15.05.2015 року відповідач не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 1082,61 грн. В позовній заяві позивач просить, суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача зазначену заборгованість, розглядати справу без участі їх представника та зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 11.07.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № 001-28130-110708 (далі - Договір). Відповідно до пункту 1.1. Договору, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 2405,90 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених Договором, із остаточним терміном повернення Кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше ніж 10.01.2009 року. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 2405,90 (Дві тисячі чотириста п'ять гривні 90 копійки) грн.. Відповідач умови Договору не виконала і відповідно до Розрахунку заборгованості за договором станом на 15.05.20015 року заборгувала позивачу суму у розмірі 1082,61 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 863,30 грн.; заборгованість за відсотками: 12,73 грн.; заборгованість за комісіями: 206,58 грн. Враховуючи те, що відповідач не виконала умов Договору, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому позов про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1082,61 грн. задовольняється у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п. 22 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Ст. 88 ЦПК України, передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.. Враховуючи зазначене та

Outcome: approved