Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

У лютому 2019 року до суду надійшов позов керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства "Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради" до [PERSON], [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Бериславським районним судом розглянуто кримінальне провадження №645/2415/16 (кримінальне провадження № 12016230090000600 від 07.05.2016) за обвинуваченням [PERSON], та неповнолітнього [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. За наслідками розгляду ухвалою Бериславського районного суду від 03.07.2017, за клопотанням потерпілого [PERSON], кримінальне провадження стосовно [PERSON] та [PERSON] закрито на підставі ст. ст. 284, 477 КПК України у зв’язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України. Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 7318 Кіровоградської OЛ [PERSON], який є потерпілим у кримінальному провадженні № 12016230090000600, після вчинення стосовно нього кримінального правопорушення перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургічної стоматології Кіровоградської OJI з 06.05.2016 по 23.05.2016 з діагнозом: ангулярний перелом нижньої щелепи зліва. 11.07.2017 ухвала Бериславського районного суду від 03.07.2017 у справі №645/2415/16 стосовно [PERSON] та [PERSON] набрала законної сили. Потерпілий [PERSON] з 06.05.2016 по 23.05.2016 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургічної стоматології в Кіровоградської OJI, тобто 17 ліжко-днів, і вартість його лікування за один ліжко-день у травні 2016 року склала 335,61 грн.; за весь період склала - 5705,37 гривні. Прокурор просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь комунального некомерційного підприємства «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 5 705,37 гривень. Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 12 березня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні прокурор Сільчик Ю.В. позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідачі у засідання не з’явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відзив на позовну заяву не надали. Суд, заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Бериславським районним судом розглянуто кримінальне провадження №645/2415/16 (кримінальне провадження № 12016230090000600 від 07.05.2016) за обвинуваченням [PERSON], та неповнолітнього [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. За наслідками розгляду ухвалою Бериславського районного суду від 03.07.2017, за клопотанням потерпілого [PERSON], кримінальне провадження стосовно [PERSON] та [PERSON] закрито на підставі ст. ст. 284, 477 КПК України у зв’язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], 28.04.2016 приблизно о 02 год. 00 хв., перебуваючи в м. Берислав Херсонської області поблизу приміщення магазину «Везунчик», розташованого по вул. Центральна, 293, знаходячись в стані алкогольного сп’яніння, під час сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли, нанесли не менше як по одному удару кулаком руки в обличчя потерпілого [PERSON], чим завдали останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кута нижньої щелепи зліва, які згідно висновку експерта № 54 від 31.05.2016, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров’я, тобто скоїли злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України. У зв'язку з отриманням вказаних тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] з 06.05.2016 по 23.05.2016 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургічної стоматології в Кіровоградської OJI, тобто 17 ліжко-днів, і вартість його лікування за один ліжко-день у травні 2016 року склала 335,61 грн.; за весь період склала - 5705,37 гривні, що підтверджується розрахунком Кіровоградської OЛ № 284/01-16/06 від 18.01.2019 року. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України суду вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 р. N 545 (надалі Порядку), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Крім того, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат передбачено, що позов про стягнення таких витрат може бути пред'явлений закладом охорони здоров'я, органом Державного казначейства України або прокурором. Також, відповідно до вимог п. 3 вищевказаного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та в порядку, встановлених законом. Відповідно зі ст. 121 Конституції України та ч. 2 ст. 23 Закону України „Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Згідно з ч. 3 статті 23Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором в суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. Вказані вимоги прокурором дотримано. Перед зверненням до суду з вказаним позовом 12.02.2019 року прокурор повідомив про це КНП „Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської ОР», що підтверджується відповідним повідомленням від 12.02.2019 року. Суд погоджується з доводами прокурора про те, що ненадходження коштів до бюджету призводить до неналежного фінансування діяльності зазначеного лікувального закладу та порушує інтереси держави, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення до суду з позовом для їх захисту. Відповідно до п. п. „а» п.3 ч.1 ст. 89 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, а також дільничні лікарні, медичні амбулаторії, фельдшерсько-акушерські та фельдшерські пункти, центри первинної медичної (медико-санітарної) допомоги). Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що оскільки комунальним некомерційним підприємством «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» було понесено витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в розмірі 5705,37 гривень, з відповідачів слід стягнути солідарно вказану суму на користь вказаного комунального закладу . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved