Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

03.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивував тим, що у відповідності до архівної довідки Ульяновського КМБТІ №76 від 17.06.2016 р. житловий будинок по вул.Петровського,71 м.Благовіщенське Кіровоградської області станом до 01.01.2013 року належав: - [PERSON] - 5/10 частин (на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом); - [PERSON] - 1/10 частина (на підставі свідоцтва про право на спадщину); - [PERSON] (на підставі договору дарування) - 2/5 частини. У відповідності до Договору дарування від 08.12.2015 року [PERSON] подарував Позивачеві належні йому 5/10 часток вказаного житлового будинку. А 1/10 частину будинку, що належала [PERSON] Позивач 20.08.2005 року купив у власника, про що останній надав розписку та зобов"язався в подальшому нотаріально оформити договір купівлі-продажу. 30 березня 2014 року [PERSON] помер, так і не уклавши нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу 1/10 частини будинку №71 по вул.Петровського в м.Благовіщенському. Позивач вважає себе власником даного майна, оскільки добросовісно користується та володіє ним більше 10 років. При зверненні до Благовіщенської міської ради про визнання за Позивачем права власності на придбану у [PERSON] 1/10 частку будинку, Позивачеві було відмовлено та рекомендовано звернутись з даним питанням до суду. Позивач у судове засідання не з"явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, направив в суд заяву в якій вказав, що проти позову не заперечує та просить суд слухати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені слідуючі обставини. 20.08.2005 року [PERSON] купив у [PERSON] належну йому на підставі свідоцтва про право на спадщину (про що свідчить копія архівної довідки КМБТІ а.с.6) 1/10 частину житлового будинку по вул.Петровського,71 м.Благовіщенське Кіровоградської області, про що останній надав розписку та зобов"язався в подальшому нотаріально оформити договір купівлі-продажу (а.с.10). 30 березня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9) так і не уклавши нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу 1/10 частини будинку №71 по вул.Петровського в м.Благовіщенському. Позивач вважає себе власником даного майна, оскільки добросовісно користується та володіє ним більше 10 років. Отже, оскільки позивач протягом більше десяти років відкрито, безперервно володіє житловим будинком, то за ним може бути визнано право власності на житловий будинок за набувальною давністю згідно ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України. Окрім того, Відповідач не заперечує проти задоволення позову. Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність),якщо інше не встановлено Кодексом. Відповідно до ч.4. ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Згідно п. 11 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК а також; частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Згідно п. 14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК. відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Окрім того, відповідно до\~ ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи\~ \~ чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.\~ \~ Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved