Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння [ADDRESS] . Поряд з тим зазначила, що дану спадщину після його смерті, прийняли його дружина [PERSON] , вона (дочка) - позивач [PERSON] та дочка [PERSON] , а тому вона претендує на 1/3 частину вказаного будинковолодіння як спадкоємець за законом. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частину будинковолодіння, яке розташоване в [ADDRESS] , як за спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] , її представник - авдокат Дейнюк М.П. в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того позивач надала додаткові пояснення, вказавши, що на час смерті її батька, вона разом з ним не проживала, а частина житлового будинку на яку нею заявлено позов, побудовано батьками у шлюбі. Представник відповідача Пилипченської сільської ради - секретар сільської ради Ткачук О.І. в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечила, при цьому показала, що на день смерті [PERSON] проживав в одному господарстві з дружиною [PERSON] , дочкою [PERSON] , яка проживала в данному господарстві без реєстрації, що в свою чергу випливає з обліку погосподарської книги. Треті особи [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечили. При цьому, кожен закрема, показали, що [PERSON] , яка є рідною сестрою [PERSON] та матір`ю [PERSON] , на день смерті [PERSON] не проживала, в таке фактично вселилася після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . За таких обставин, заслухваши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [INFO] в с.Пилипче Борщівського району Тернопільської області помер [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим 19 лютого 1997 року Пилипченською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] . Твердження позивача в тій частині, що до складу спадщини входить ціле будиковолодіння, а не Ѕ його частина, суд не приймає та відхиляє, оскільки такі обставини в ході судового розгляду свого підтвердження не знайшли. Судом встановлено, що будинковолодіння [ADDRESS] , відносилося до двору робітника, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") померлі [PERSON] та його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] . Наведене стверджено довідкою Пилипченської сільської ради №546 від 06 серпня 2019 року, копією по господарської книги Пилипченської сільської ради за 1991-1995 роки. Поряд з тим встановлено, що померлі [INFO] 1942 року зареєстрували шлюб у Пилипченській сільській раді Борщівського району Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] . Крім того, з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] виготовленого 15 січня 2019 року УП «Борщівське районне бюро технічної інвентаризації», вбачається, що житловий будинок побудований у 1954 році, господарські будівлі та споруди у 1955-1975 роках. Відповідно до ст. 22 Кодексу України про шлюб та сім`ю ( в редакції, яка діяла на час смерті [PERSON] ) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином суд вважає помилковим твердження позивача, що померлий [PERSON] являвся власником цілого спірного будинковолодіння, оскільки в судовому засіданні встановлено, що таке було спільною власністю подружжя - майном набутим з час шлюбу, оскільки побудоване після укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . З огляду на що, останні являлися власниками будинковолодіння в рівних долях, тобто кожен з них мав право на Ѕ його частину. А тому, після смерті [PERSON] до складу спадщини, яка відкрилась, входило не ціле спірне будинковолодіння, а Ѕ його частина. В свою чергу, позивач та [PERSON] , які прийняли спадщину, набули право, кожна зокрема. на ј частини спірного будинковолодіння. При цьому, ті обставини, що після смерті [PERSON] в управління його спадковим майном, крім позивача та [PERSON] , вступила [PERSON] свого підтвердження не знайшли, в ході судового засідання були спростовані. Згідно витягу з рішення Пилипченської сільської ради 21 скликання 17 сесії №17 від 14 грудня 1993 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 75 га, з них 0, 15 га для обслуговування житлового будинку, та 0, 60 га для ведення особистого підсобного господарства. Наведене підтверджується довідкою Пилипченської сільської ради №546 від 06 серпня 2008 року. Поряд з тим встановлено, що позивач [PERSON] та її мати [PERSON] прийняли спадщину, вступивши в оперативне управління його спадковим майном. Наведене підтверджується довідкою Пилипченської сільської ради №546 від 06 серпня 2008 року. При цьому суд не бере до уваги те, що в управління спадковим майном також вступила і [PERSON] , як зазначено у вказаній довідці, оскільки таке не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, крім того як було встановлено в ході судового розгляду остання перейшла жити у спірний будинок після смерті матері [PERSON] , яка мала місце [INFO] . Поряд з тим, встановлено, що позивач [PERSON] 06 березня 2008 року подала до Борщівської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади батька, на підставі якої, до майна померлого було відкрито спадкову справу за №260 та того ж числа видано відповідне свідоцтво. Крім того, 29 травня 2019 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , однак у видачі свідоцтва було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно. Наведене вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори №351/02-14 від 29.05.2019 року, та матеріалів спадкової справи №260/2008, відкритої до майна померлого [PERSON] . Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлого не заявляли. Зазначене випливає з листа Борщівської державної нотаріальної контори №351/02-14 від 29.05.2019 року, та матеріалів спадкової справи №260/2008, відкритої до майна померлого [PERSON] . Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 15 січня 2019 року, виготовленого КП «Борщівське районне бюро технічної інвентаризації», інвентаризаційна вартість будинковолодіння [ADDRESS] становить 99042 грн. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, шляхом визнання за позивачем як за спадкоємцем за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Пилипче Борщівського району Тернопільської області, права власності на ј частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що розташований у [ADDRESS] , а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. На підставі ст.ст.328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: dismissed