Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду із даною позовною заявою. Вказував, що 26.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] за умовами якого остання отримала споживчий кредит для придбання товару. В звязку з порушенням умов укладеного кредитного договору на адресу відповідача надіслано лист про дострокове повернення кредиту. Посилаючись на укладення 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору факторингу № 22/12/2014, а також порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 24 486,87 грн. заборгованості, а також судові витрати в сумі 1 378 грн. В поданій до суду заяві представник позивача просив покласити на відповідача витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в судове засідання, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась повторно, про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення в газеті «Час Київщини», тому суд вважає за необхідне провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 26.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], відповідно до умов якого відповідачу (позичальнику) надано кредитні кошти в сумі 15 000 грн. на 36 місяців з 26.12.2013 по 26.12.2016 року (а.с.7-9). Відповідно до п. 1.2.1. договору, для придбання товару та послуг банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та Додатком 1 "Графік платежів", що є невід'ємною частиною, а також виконувати умови Кредитного договору. Позичальник зобовязаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені договором не пізніше 26.12.2016 року (п. 1.4.1. договору). 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги, в тому числі за договором № [NUMBER], укладеним 26.12.2013 року з [PERSON] (а.с.14-18). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надіслано на адресу [PERSON] повідомлення від 05.01.2015 року про заміну кредитора у зобовязанні та вимогою про сплату заборгованості (а.с.12). Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що перед відповідачем наявна заборгованість за кредитним договором, яка станом на 24.11.2016 року становить 24 486,87 грн. та складається із залишку заборгованості за кредитом в розмірі 17 908,92 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 1,47 грн. та комісії за РО в розмірі 6 576,48 грн. Доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед банком, а також заперечень щодо розрахунку боргу відповідач суду не надала. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення кредитної заборгованості є обгрунтованим та узгоджуються з умовами кредитного договору, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 1 378 грн. сплаченого судового збору та 400 грн. витрат за оплату публікації оголошення в газеті «Час Київщини». Враховуючи викладене,

Outcome: approved