Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

У серпні 2020 року позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (надалі - АТ «Криворізька ТЕЦ») звернулось до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою проживання відповідача: [ADDRESS] , відкрито рахунок № [NUMBER] . За вказаною адресою проживає [PERSON] , яка не здійснює своєчасно та в повному обсязі оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з листопада 2018 року по травень 2020 року у розмірі 18242,28 грн., яку просили стягнути з відповідача, також у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язків щодо сплати заборгованості просили стягнути з відповідача суму індексу інфляції у розмірі 507,02 грн., 3% річних у розмірі 474,93 грн. та понесені судові витрати в сумі 2102 грн. 13 серпня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 30.09.2021 року прийнято в провадження судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Власенко М.Д. дану цивільну справу на підставі "Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями" від 24.09.2021 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав довідку, згідно якої заборгованість з урахуванням оплати за період з листопада 2018 року по червень 2020 року склала 17142,28 грн. у зв`язку з частковою оплатою відповідачем суми бору після відкриття провадження у справі. Просив стягнути суму з відповідачки суму залишку заборгованості, а також суму індексу інфляції у розмірі 507,02 грн., 3% річних у розмірі 474,93 грн. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, вказуючи на відсутність у відповідача фінансової можливості погасити борг, надала суду заяву в якій при ухваленні рішення та розподілу судових витрат просила врахувати, що відповідачка сплатила суму заборгованості у розмірі 1100 грн. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , що перебуває на обслуговуванні у АТ «Криворізька теплоцентраль», на який відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на послуги централізованого опалення. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Відповідно до приписів норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року, - між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню. Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно пункту 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, судом встановлено, що позивачем АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається теплова енергія до житла відповідача, однак відповідачем зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюється неналежним чином. Згідно з наданим розрахунком заборгованості, з яким погоджується суд, сума боргу по оплаті за централізоване опалення квартири за адресою: [ADDRESS] за період з листопада 2018 року по червень 2020 року становить 18242,28 грн. (а.с.5). Відповідно до довідки щодо стану заборгованості від 13.10.2021 року, заборгованість за період з листопада 2018 року по червень 2020 року складала 18242,28 грн. В ході розгляду справи в суді відповідачем добровільно сплачено 1100 грн. в рахунок погашення заборгованості за опалення у вказаний період. Отже, залишок заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача складає 17142,28 грн. Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11). Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягають стягненню 3% річних у сумі 474,93 грн. та інфляційні втрати у сумі 507,02 грн. (а.с.6). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Таким чином, суд не вбачає законних підстав для зменшення суми судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, оскільки заборгованість була частково погашена відповідачем лише після пред`явлення позову, а отже з відповідача слід стягнути судовий збір в повному обсязі в сумі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved