Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування належним йому житловим будинком, який знаходиться у с. Сваричів по вул. Пушкіна, 3, Рожнятівського району Івано-Франківської області. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що проживає у власному житловому будинку, який знаходиться у с. Сваричів по вул. Пушкіна, 3. У цьому будинку зареєстрована, але фактично не проживає відповідачка, яка доводилася йому невісткою. Остання не проживає у його будинку з серпня 2012 року, добровільно покинула житло, не користується комунальними послугами і не проводить за них оплату. У добровільному порядку знятися з реєстрації в будинку [PERSON] не бажає, чим ущемляє його майнові права, оскільки через наявну реєстрацію місця проживання відповідачки та включення її у склад його сімї він не може оформити житлові субсидії на опалення та електропостачання, внаслідок чого змушений нести додаткові грошові витрати, що ставить його у скрутне матеріальне становище. Сторони у судове засідання не зявилися. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідачка про час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку шляхом повідомлення оголошення у газеті «Галичина», причини її неявки суду не відомі. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч.2 ст.197 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Позивач є власником житлового будинку, який знаходиться у с. Сваричів по вул. Пушкіна, 3, Рожнятівського району, Івано-Франківської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на будинковолодіння (а.с. 7). У належному позивачу будинку зареєстрована його колишня невістка [PERSON], [INFO]. Остання там не проживає понад три роки, що підтверджується актом обстеження умов проживання позивача від 19 лютого 2015 року ( а.с. 5). Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідження наявних у справі доказів. Суд оцінює належність , допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. На підставі досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, у якому зареєстрована відповідачка. Остання у вказаному будинку не проживає з 2012 року. Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сімї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. За змістом ч. 2\~ ст.\~ 405 ЦК України, члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. За змістом ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на житло внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Судом встановлено, що відповідачка добровільно залишила будинок позивача та з 2012 року там не проживає. Наявність реєстрації місця проживання відповідачки позбавляє позивача права на отримання субсидій на опалення та електроенергію, тобто ставить його у скрутне матеріальне становище. Оскільки відповідачка не живе у належному позивачу житловому будинку більше одного року без поважних причин, то вона втратила право на проживання там і підлягає зняттю з реєстрації у судовому порядку.

Outcome: approved