Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати акт про залиття від 23.02.2011 р. Обґрунтовуючи заявлені вимоги зазначає, що 22.02.2011 р. у водопостачальній системі будинку [ADDRESS] сталася технічна аварія водонапірного стояку, що в свою чергу призвело до пошкодження його пральної машини, внаслідок чого мало місце залиття чотирьох поверхів. 23.02.2011 р. представниками відповідача складено акт про залиття, в якому зафіксовано, що залиття квартири [ADDRESS] сталося через поломку пральної машини у вище розташованій квартири № 31, в якій проживає позивач. Даний акт складений з порушенням вимог Правил утримання житлових будинків та прибудинковий територій № 76, а саме, у відсутність зацікавлених осіб з обох боків та ними не підписаний. В судовому засіданні позивач позов підтримав з викладених в позовній заяві підстав та просив його задовольнити. Представник відповідача Єщенко І.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вказував на те, що акт складено відповідно до чинного законодавства. Копія акта отримана позивачем ще 20.04.2011 р., що підтверджується його особистим підписом на оригіналі акту, і з того часу позивачем не оскаржувався. Лише після набрання законної сили рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23.08.2013 р. про стягнення з позивача матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири [ADDRESS], позивачем подано даний позов. Оскаржуваний акт серед інших був доказом вини позивача у залитті квартири, розташованої нижче поверхом, що і було відображено у вказаному рішенні суду. Вважає, що в такий спосіб позивач намагається уникнути відповідальності за спричинену шкоду. Представник відповідача Крохмальний О.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, підтримав пояснення представника відповідача Єщенко І.О. та додатково зазначив, що акт не є правочином, а тому, вимоги позивача про його скасування є безпідставними. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Згідно акту від 23.02.2011 р., складеного комісією КП «Липкижитлосервіс», при обстеженні квартири [ADDRESS] на підставі звернення власника квартири встановлені ушкодження квартири внаслідок її залиття. Залиття виникло через поломку пральної машини з вищерозташованої квартири № 31. Копія даного акту отримана позивачем 20.04.2011 р., про що свідчить його підпис. Відповідно до п. 2.3.6. "Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005, № 76 (далі - Правила) у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, типова форма якого міститься в Додатку № 4 до зазначених Правил. Згідно встановленої форми факт залиття квартири та його наслідків фіксується комісією у складі: голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка, представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку. Відповідно до типового акту та роз'яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 р. N 12/20-11-1975) в акті залиття квартири повинно бути відображено: - дата складання акта (число, місяць, рік); - прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; - прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; - прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; - характер залиття та його причини; - завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); - висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Оскаржуваний Акт залиття квартири був складений 23.02.2013р. комісією у складі: майстра ремонтної дільниці, майстра технічної дільниці, слюсаря та містить всі необхідні реквізити. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Звертаючись до суду із даним позовом, позивач фактично оспорює висновки комісії КП «Липкижитлосервіс» щодо наявності його вини у заподіянні шкоди власнику квартири [ADDRESS], внаслідок залиття 22.02.2013 року та просить визнати винним у залитті КП «Липкижитлосервіс». При цьому, оспорюваний позивачем акт не є правочином в розумінні ст. 202 ЦК Україні, які відповідно до вимог цивільного законодавства можуть оспорені як недійсні, з наступним скасуванням, та по суті є документом, який засвідчує факт певної події, в даному випадку, залиття, а тому, не може бути визнаний таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Суд критично розцінює доводи позивача щодо обставин залиття через пошкодження водонапірного стояку, під час якого на його думку і була пошкоджена пральна машина, виходячи з наступного. В рішенні Печерського районного суду м. Києва від 23.08.2013 р. в справі № 2-3594/11 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд оцінивши докази по справі дійшов висновку, що залиття квартири позивачки сталося з квартири відповідачів внаслідок поломки пральної машини, оскільки, наведені в акті обставини щодо причин залиття квартири позивача висновком судової будівельно-технічної експертизи не спростовані. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.10.2013 р. вказане рішення залишено без змін, отже, набрало законної сили. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, судовим рішенням, що набрало законної сили, по справі № 2-3594/11, в якій брав участь позивач, встановлено факт залиття квартири [ADDRESS] внаслідок поломки пральної машини з вище розташованої квартири № 31, в якій мешкає позивач, а тому, дані обставини згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Виходячи з наведеного, позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed