Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

У травні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 100 000 грн., витрати по сплату судового збору в розмірі 2 270 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] серпня 2017 року було укладено Договір АМ/0962351 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу JEEPCHEROKEE, державний номер [NUMBER] . 05 лютого 2018 року з провини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Lexus, державний номер [NUMBER] . Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. Страхувальник пошкодженого транспортного засобу звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Позивачем було складено розрахунок страхового відшкодування та складено страховий акт № 2300207631 на суму 100 000 грн., яка була виплачена на користь вигодонабувача. Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року встановлено, що відповідач на момент вчинення ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння. На підставі ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути з відповідача в порядку регресу матеріальну шкоду в розмірі 100 000 грн. Ухвалою судді від 27 травня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, засобами поштового зв`язку надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь - яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 16 серпня 2017 року ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено Договір АМ/0962351 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу JEEPCHEROKEE, державний номер [NUMBER] (а.с.5). 22 січня 2018 року о 19:30 год у с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області по вул.Тургенєва, буд. 61, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом JEEPCHEROKEE, державний номер [NUMBER] , втратив керування транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з рухающимся транспортним засобом Lexus, державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , тим самим [PERSON] скоїв ДТП, в результаті чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження та заподіяна матеріальна шкода. Вказана обставина встановлена постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2018 року та відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню (а.с.6). 20 лютого 2020 року [PERSON] , яка є власником транспортного засобу Lexus, державний номер [NUMBER] , звернулася до ПрАТ «СК «Провідна» із повідомленням № 2300207631 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.8). 28 лютого 2018 року ПрАТ «СК «Провідна» складено акт первиного огляду транспортного засобу Lexus, державний номер [NUMBER] (а.с. 10). 07 березня 2018 року [PERSON] подала ПрАТ «СК «Провідна» заяву про виплату страхового відшкодування спричиненого в результаті ДТП (а.с.11). 16 березня 2018 року ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт №2300207631 яким визначена сума страхового відшкодування завданих власнику пошкодженням автомобіля у розмірі 100 000 грн. (а.с.12,13), яка була виплачена вигодонабувачу 21 травня 2018 року, про що свідчить копія платіжного доручення № 0023486 (а.с.14). Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. У відповідності до ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно абз. «а» п.п.38.1.1 п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а саме за те, що він керував транспортним засобом JEEPCHEROKEE, державний номер [NUMBER] 22 січня 2018 року о 21.24 год у с.Орлівщина по вул. Тергенєва,61 в стані алкогольного сп`яніння (а.с.7) Про перебування відповідача на момент вчинення ДТП у стані алкогольного сп`яніння зазначено у постанові Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2018 року, яка була встановлена при дослідженні доказів вини правопорушника [PERSON] та підтверджена висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 4 від 22.01.2018 року відповідно до якої водій [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.6). У зв`язку з тим, що відповідач, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, спричинив дорожньо-транспортну пригоду внаслідок керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, позивачем відшкодовано завдану майнову шкоду внаслідок ДТП власнику автомобіля Lexus, державний номер [NUMBER] , суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу матеріальної шкоди. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, ввідповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved