Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач вказує на те, що [INFO] в с. Гринівці, Любарського району Житомирської області у віці 58 років помер його батько [PERSON] Згідно з чинним цивільним законодавством позивач являється спадкоємцем майна померлого. Позивач своєчасно не звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини та пропустив встановлений законом шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори, а тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини стала та обставина, що позивач не проживав разом з покійним батьком і основною причиною пропущення строку для офіційного прийняття спадщини являється та обставина, що з дня відкриття спадщини до закінчення шестимісячного терміну він постійно хворів і знаходився на лікуванні в лікаря ортопеда-травматолога з надривом лівого колінного суглоба, рентгенографія лівого колінного суглоба в 2-х проекціях, ознаки дифузного остеопорозу лівої стегнової кістки та лівої великої гомілкової кістки, деформація між виросткового підвищення лівої великогомілкової кістки. Лікування проводилось терміном з 28.11.2007 року по 06.06.2008 року та встановлено діагноз - недостатність передньої хрестоподібної зв'язки лівого колінного суглобу першого ступеня, порушення функції суглобу 2-3 ступеня, після травматична контрактура лівого колінного суглобу, дифузний остеопороз. Тому за станом здоров'я не мав можливості у передбачений законом строк звернутись до нотаріальної контори для прийняття спадщини. З дня звернення до нотаріальної контори йому стало відомо, що законом для такого визначено шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, а тому позивач вважає, що пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважної причини, і просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, після смерті [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному об'ємі з підстав викладених у позовній заяві та суду пояснив, що він не може пояснити, чому протягом майже десяти років [PERSON] не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, також не зміг повідомити суду чи останній міг самостійно пересуватись чи ні. Погодився з тим, що позивач міг надати довіреність для представлення його інтересів з метою подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Також не зміг пояснити поважність причини хвороби, пов'язаної з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення вищевказаних дій. Представник позивача не зміг повідомити суду коли саме [PERSON] звертався до нотаріуса, лише зазначив, що по особистих причинах останній не зміг цього зробити. Представник Малобраталівської сільської ради у судове засідання на розгляд справи не з'явився, в наявному в матеріалах справи листі проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. Вислухавши думку представника позивача, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. [INFO] народився [PERSON], що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с.6-7). Копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 02.04.1975 року вказує, що батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с.8). [INFO] в с. Гринівці Любарського району у віці 58 років помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 03.12.2007 року (а.с. 5). Консультативні висновки спеціаліста від 28.11.2007 року та від 06.06.2008 року свідчать, що [PERSON] знаходився на лікуванні у лікаря ортопеда-травматолога з діагнозом - надрив --- лівого колінного суглоба (а.с. 9-10). Лист та постанова приватного нотаріуса Любарського районного нотаріального округу Соляра В.М. вказує на те, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з пропущенням строку встановленого законом для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.11-12). Довідка Малобраталівської сільської ради №96 від 16.05.2016 року вказує, що [PERSON] за період з 2006 по 2010 роки проживав сам і помер [INFO] (а.с.15). Так, відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в травні 2016 року, однак приватний нотаріус Соляр В.М. відмовив позивачу у прийнятті заяви про прийняття спадщини, так як був пропущений строк подання заяви. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 про Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування роз'яснено, що главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2 ст. 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачем у такій справі є спадкоємець, який прийняв спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту родинних відносин), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України , висновок Верховного суду України щодо застосування норм права, викладений у Постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Таким чином, достовірно вбачається, що позивач в особі свого представника не доводить об'єктивних чи непереборних причин та обґрунтованість позовних вимог і не підтверджує про поважність пропуску строку для прийняття спадщини, вказавши в судовому засіданні лише, що по особистих причинах позивач не звернувся з заявою про прийннятя спадщини, а також не зміг пояснити чи міг [PERSON] самостійно пересуватись коли хворів у період з 28.11.2007 року по 06.06.2008 року, крім того суд також звертає увагу на те, що з часу відкриття спадщини минуло вже майже 10 років і протягом усього часу позивач знаючи про існування спадкового майна не звертався ні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ні до суду з аналогічним позовом, а відтак суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed