Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

ПАТ "Укрсоцбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 282-22/09-63 від 21.04.2008 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.04.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 282-22/09-63, згідно якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 2000,00 дол. США зі сплатою 12 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості до 20.04.2011 року. ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником за всіма правами і обов'язками Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк». Відповідач зобов'язання належним чином не виконує та за кредитним договором № 282-22/09-63 станом на 17.11.2015 року має заборгованість у загальному розмірі 1190,47 дол. США, що еквівалентно 27627,24 грн., яку просить стягнути з відповідача, а також судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю із викладених у ньому підстав. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, у звязку із пропуском позивачем строків позовної давності. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд відмовляє в задоволенні позову виходячи з наступного. Відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 21.04.2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 282-22/09-63, згідно якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 2000,00 дол. США зі сплатою 12 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості до 20.04.2011 року. Згідно статуту Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк». Як вбачається з наданого ПАТ «Укрсоцбанк» розрахунку, станом на 17.11.2015 заборгованість [PERSON] перед банком становить 1190,47 дол. США, що еквівалентно 27627,24 грн. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України ). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячним платежем, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості за кредитом повинно було здійснюватися щомісячно до 10-го числа місяця, відповідно до графіку погашення заборгованості та нарахованих інших платежів. Повне погашення кредиту повинно було бути здійсненим до 20 квітня 2011 року. Позивачем подано позов до суду 01.12.2015 року щодо стягнення з відповідача заборогованості, тобто після закінчення загального строку позовної давності, який сплинув 20.04.2014 року. При цьому позивачем не зазначено причин пропуску строку позовної давності і його представником не ставилось питання про його поновлення. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позивачем пропущений строк позовної давності і відсутні підстави для його поновлення, в звязку з чим позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed