Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Направленою заявою позивач просила суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання спільної малолітньої дитини у розмірі 550,00 гривень, шляхом подальшого стягнення з нього аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що почала працювати як приватний підприємець і її матеріальний стан є мінливим та нестабільним, а дочка, в свою чергу, потребує більших витрат на себе. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи цього. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 3 жовтня 2011 року (а.с.5) між сторонами розірвано шлюб, від якого останні мають малолітню дитину [PERSON], 19 квітня 2008 року (а.с.4), яка проживає разом з позивачем (а.с.7). Іншим рішенням цього суду від 26 грудня 2014 року (набрало законної сили 6 січня 2015 року) з відповідача присуджено до стягнення на користь позивача аліменти в розмірі 550,00 гривень на утримання вищевказаної дитини до її повноліття (а.с.6). Згідно довідок, виданих ДНЗ "Дзвіночок" 14 липня 2017 року (а.с.9) та Новогуйвинською гімназією 18 жовтня 2017 року (а.с.8) відповідач не приймає участі у вихованні дочки. Висновком опікунської ради Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 17 жовтня 2017 року № 8 (а.с.10) позивачеві рекомендовано звернутись до суду з приводу заявлених у даному позові вимог. Інших доказів учасниками справи суду надано не було. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 Сімейного Кодексу України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України). Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 Сімейного Кодексу України). Проаналізував фактичні обставини справи, норми матеріального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. Як зазначалось судом вище, закон пов'язує можливість зміни розміру аліментів, в тому числі збільшення їх розміру, зі зміною матеріального стану їх платника або одержувача, поліпшення або погіршення їх здоров'я. В свою чергу, заявником не доведено і матеріалами справи не підтверджується наявність вказаних та визначених законом підстав для зміни розміру аліментів у бік їх збільшення, що унеможливлює дійти висновку про можливість їх сплати відповідачем зокрема і у заявленому розмірі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed