Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

У травні 2016 року до суду Жовтневого району міста Харкова звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] та просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб між нею та [PERSON] було зареєстровано 07 лютого 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 35. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, не змоги створити гарне подружжя, тому що різні погляди на життя, з приводу чого по різним питання постійно виникали сварки, стали чужі один одному, втратили почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження родини неможливе. Позивач зазначає, що шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з жовтня 2015 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, на примирення не згодна, вважає, що сім"я розпалась та поновлена бути не може. Спір про майно відсутній. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Категорична не згодна на примирення, оскільки вважає, що почуття між ними втрачені, а тому збереження сімї неможливе. Позивач у судове засідання зявилася, однак надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання зявився, однак надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечує, просить суд позов задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 07 лютого 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 35, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Шлюбно-сімейні стосунки припинені з жовтня 2015 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, бажання відновляти сімейні відносини не мають, сім"я розпалась та поновлена бути не може. У відповідності до ст. 104 СК України, шлюб припиняється в разі його розірвання. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до п. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню подружжя та після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також їх дітей. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги.

Outcome: approved