Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

08.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20 квітня 2010 року. Від спільного проживання в шлюбі у них народилися: син [PERSON], 22 січня 2011 року, донька [PERSON], 29 грудня 2011 року та син [PERSON] 04 лютого 2015 року, які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки від всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з часу звернення її до суду і до досягнення дітьми повноліття та 1/6 частки від всіх видів доходу щомісячно на її утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку, посилаючись на те, що хоча відповідач і проживає з сімєю, однак не займається вихованням дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною не надає, пенсію, яку отримує витрачає на алкогольні напої, чим ставить сімю у скрутне матеріальне становище. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від неї поступила заява про розгляд справи у її відсутності. Від позову в частині стягненгня аліментів на її утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку відмовляється. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки від всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з часу звернення її до суду і до досягнення дітьми повноліття, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.22). Відповідач [PERSON] на виклик суду не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення йому судової повістки 13.06.2017 року на 22.06.2017 року (а.с. 21). Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у його відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. За таких обставин, суд зі згоди позивача [PERSON] ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 2010 року (а.с.5). Від спільного проживання в шлюбі мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7,8), які проживають біля позивача і знаходяться на її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 86,180-183, 191 СК України. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Згідно із ст.ст. 180-183 СК України батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є молодою особою, отримує пенсію як інвалід ІІІ групи і спроможний сплатити аліменти на утримання дітей в обсязі, визначеному позивачем, а саме: у розмірі по 1/2 частки від всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.06.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. За таких обставин суд приходить до висновку, що право малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на матеріальне утримання з боку батька [PERSON] порушено і підлягає судовому захисту. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України, ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 640 грн. В силу ст.367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved