Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

у лютому 2017 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вони з 1988 року проживають в [INFO]. Дана квартира згідно свідоцтва про право власності на житло від 14.05.1993 року приватизована у рівних частках ними, [PERSON] та [PERSON] Після смерті матері позивача - [PERSON], [PERSON] успадкувала її частину квартири. 03.08.1994 року тітка її матері [PERSON] виписалась з квартири та переїхала проживати до Виноградівського інтернату в Ярмолинецькому районі Хмельницької області. Нещодавно вони дізнались, що [PERSON] померла ще 03.02.1995 року, будь-яких спадкоємців у неї не залишилось, а тому її ? частина у квартирі [ADDRESS] не має власника. Оскільки вони продовжують проживати у вказаній квартирі, добросовісно, відкрито та безперервно володіють цим майном більше десяти років, сплачують комунальні послуги, просять суд визнати за ними в рівних частинах право власності за набувальною давністю на ? частину квартири [ADDRESS]. 11.04.2017 року позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги уточнили, звернувшись до суду з відповідною заявою, у якій просять визнати за кожним з них право власності за набувальною давністю на 1/8 частину квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник позивачів [PERSON] у судовому засіданні уточнений позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити. Представники відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у позові, не заперечували. В подальшому у судове засідання не з'явились. Представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи завершити у відсутності представника відповідача, на підставі зібраних доказів не заперечив проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Відповідно до ч. 2\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном\~протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду (ч. 4\~ст. 344 ЦК). Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15,16 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07.02.2014р. №5, при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Таким чином, давнісний володілець повинен довести факти добросовісності заволодіння, відкритості, безтитульності, безперервності і тривалості свого володіння. Як встановлено в суді, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 травня 1993 року на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 66,2 кв.м. Згідно записів домової книги, в квартирі [ADDRESS] значаться зареєстрованими з 02.12.1988 року [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з 18.05.1990 року [PERSON], [INFO], з 10.06.2003 року [PERSON], [INFO]. Вказане також підтверджується довідкою №302 від 26.07.1993 року виданою будинкоуправлінням №3 дистанції цивільних споруд в м. Шепетівка. [PERSON] знята з реєстрації 30.08.1994 року, а [PERSON] - 23.03.2011 року у зв'язку зі смертю. 14.06.2016 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину квартири [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], яка померла 11.03.2011 року. Вказане підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №61416802 від 14.06.2016 року, виданою державним реєстратором - нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] Судом також встановлено, що тітка матері позивача [PERSON], знявшись з реєстрації за вказаною вище адресою, переїхала до Хмельницького будинку інтернату, а 14.01.1995 року поступила у Виноградівський психоневрологічний інтернат Ярмолинецького району Хмельницької області на повне державне утримання. 03.02.1995 року [PERSON] померла в даному інтернаті. Вказане підтверджується довідкою №48 від 23.03.2017 року, виданою Виноградівським психоневрологічним інтернатом та записом акту про смерть №6 від 03.02.1995 року, вчиненим Виноградівською сільською радою народних депутатів Ярмолинецького району Хмельницької області. По даних архівного фонду [PERSON] міської державної нотаріальної контори спадкова справа в 1995-2004 роках не заводилась, що підтверджується довідкою №994/01-21 виданою 03.04.2017 року завідуючою Хмельницьким державним нотаріальним архівом, Інформація щодо заведення спадкової справи з 2005 року відображена в інформаційних довідках. Так, згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 47150415 від 21.03.2017 року та № 47306816 від 03.04.217 року, інформація про заведення спадкової справи після смерті 03.02.1995 року [PERSON], у Спадковому реєстрі відсутня. Позивачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та фактично проживають в [INFO], що підтверджується довідкою №288 від 11.04.2017 року виданою приватним підприємством «Управлінська компанія «Житлофонд» та довідкою про склад осіб зареєстрованих у житловому приміщенні від 27.03.2017 року, ви даної відділом реєстрації місця проживання [PERSON] міської ради. Крім того, судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно володіють квартирою вцілому понад 10 років, вчасно і в належному розмірі сплачують плату за отриманні послуги згідно абонентських рахунків за газ, воду, електроенергію. Протягом всього часу володіння квартирою позивачі не приховували факт знаходження майна в їх володінні. Факт відкритого, безперервного володіння квартирою вцілому понад 10 років підтвердили допитані у судовому засіданні свідки. Так, свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони добре знають позивачів, оскільки понад 20 років є їх сусідами. Вказали, що з 1988 року по даний час вони проживають в [INFO], тітка [PERSON] разом з ними не проживає більше 20 років, звязку з ними не підтримувала. Ствердили, що [PERSON] померла, [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно володіють вказаною квартирою вцілому, сплачують комунальні послуги, квартирою, крім них, ніхто інший не цікавиться та у ній не проживав. Отже, судом встановлено, що факти, викладені позивачами у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, є достовірними, сумніву у суду не викликають, визнання представниками відповідача позову не суперечить закону,визнання права власності за позивачами не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, наявні всі необхідні елементи набувальної давності, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі ст. ст.\~15,\~16,\~328,\~344 ЦК України,

Outcome: approved