Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

.01.2019 р. позивачі звернулися в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 09.03.2011 року помер їх батько та чоловік, відповідно, [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,21 га, яка розташована по вулиці Дружби, № 232, Виноградівського району Закарпатської області, та належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори [PERSON] 06 травня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1131. Для оформлення спадщини позивачі звернулися до нотаріальної контори, але отримали відмову, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку на ім'я [PERSON] У звязку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просили суд визнати за ними право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивачі та їх представник не зявились, однак надали письмову заяву в якій позовні вимоги підтримали, обставини вказані в позовній заяві підтвердили. Відповідач до суду не з'явився, хоча про день час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що 09.03.2011 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 10.03.2011 року виконкомом Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №8 (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, яка розташована на території Теківської сільської ради, Виноградівського району, Закарпатської області, розміром 0,21 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка належала на праві приватної власності [PERSON], на підставі державного акту серія ЗК №003-01720 від 15.11.2002 року, реєстраційний номер 390, на підставі рішення 7 сесії 22 скликання Теківської сільської ради від 31.05.1996 року (а.с.15-16). Ця земельна ділянка належала [PERSON], на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом та заповітом (а.с.14). Відповідно до витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку (а.с.37) вартість даної земельної ділянки становить 179\~744,32 грн. Вищевказаний державний акт на землю, зі слів позивачів, втрачений. Заповіт спадкодавцем не складався, спадкова справи після його смерті не заводилась. Інші спадкоємці у справі відсутні. Родинні звязки між спадкодавцем та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ №437685 від 11.12.2018 року (а.с.10), де остання записана донькою [PERSON] та копією свідоцтва про шлюб серії І-ФМ №117424 від 12.07.2014 року (а.с.11), яке підтверджує зміну прізвища спадкоємиці з "Параска" на "Зан". Родинні звязки між спадкодавцем та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ФМ №189839 від 11.12.2018 року (а.с.12), де остання записана дружиноюою [PERSON]. Відповідно до довідок Неветленфолівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області №274/02-30, №272/02-30, №273/02-30, №275/02-30 від 20.02.2018 року (а.с. 16-17), на день смерті спадкодавців разом з ним в с. Неветленфолу по вул. Залізничній, 14, Виноградівського району Закарпатської області проживав і була зареєстрований їх син [PERSON]. Зважаючи, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батьків [PERSON], фактично прийняли спадщину, оскільки продовжували користуватись спадковим майном, не заявили про свою відмову від спадщини у встановлені законодавством строки, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] та [PERSON] отримали у власність вищевказану земельну ділянку, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Після смерті спадкодавця, позивачі звернулася до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку на імя [PERSON] (а.с.17), у звязку з чим вони не може успадкувати їх, й отримати свідоцтво про право на спадкування за законом. Право власності на нерухоме майно, яке є обєктом спадщини, в даному випадку земельні ділянки, підлягають державній реєстрації, у звязку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачами право власності на нерухоме майно, що є обєктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлювальних документів позбавляє спадкоємців права здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON], у звязку з тим, що їх права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна. Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Беручи до уваги, що позивачі, як спадкоємці за законом мають право на набуття всіх прав, після смерті свого батька та чоловіка, відповідно, а також те, що вони мають право на отримання свідоцтва про право на спадщину, однак не змогли його отримати з незалежних від них причин, - позовні вимоги в цій частині слід задовольнити. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України слід визнати право власності позивачів в порядку спадкування на спірну земельну ділянку, оскільки вони прийняли її в порядку спадкування відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Таким самим чином оформляється право на спадкування інших прав спадкодавця, в тому числі й права на земельні ділянки. Видача свідоцтва про право на спадкування на земельну ділянку не відбулась зважаючи на відсутність на імя спадкодавця державного акту встановленого зразку, бо останній був втрачений. Оскільки вищевказані документи видані не були, з незалежних від позивачів причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємців власниками зазначеного нерухомого майна. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved