Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Звернувшись в липні 2014 року з позовом, вимогами якого ПАТ «Дельта Банк» просив в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 20 477,56 швейцарських франків, що згідно курсу НБУ складає 176 407,64 грн. за Договором про надання споживчого кредиту №11080344001 від 16.02.2009 року, укладеним між АКІБ «УкрсСиббанк» та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру [ADDRESS] шляхом передачі іпотекодержателю публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права власності на вказане майно. Просив визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки, припинивши право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартиру, виселивши їх з квартири. В судовому засіданні представник позивача Шиховець Ю.М. підтримав позовні вимоги, зазначивши, що 22 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11080344000, відповідно до якого останньому надано кредит в сумі 19 200 швейцарських франків, який він зобов'язувався повернути в повному обсязі, згідно умов додаткової угоди від 16.02.2009 року, в термін до 22.11.2021 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором 22 листопада 2006 року з відповідачами укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, відповідно з яким [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] передали в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги, яке виникнуло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. В зв'язку з неналежним виконанням умов Договору про надання споживчого кредиту [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 20 477,55 швейцарських франків. З метою виконання цього грошового зобов'язання позивач і просив звернути стягнення на квартиру, що є предметом іпотеки. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов банку не визнала, просила відмовити в його задоволенні через поширення на дані правовідносини дії Закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року за № 1304-VII. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне: В силу ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини, що виникли внаслідок отримання [PERSON] споживчого кредиту в іноземній валюті 22 листопада 2006 року. При цьому, відповідачами не оспорювався факт наявності заборгованості та його розмір перед ПАТ «Дельта Банк», та зобов'язання погасити існуючий борг. Проте, згідно з положеннями Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (п.1 ч.1) протягом дії такого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Як вбачається із матеріалів справи, отриманий [PERSON] кредит є споживчим та укладений в іноземній валюті; загальна площа квартири, що є предметом іпотеки, має 55,1 м2, а згідно з витягом із державного реєстру речових прав на нерухоме майно ця квартира є єдиним нерухомим житловим майном відповідачів. З наданої суду довідки про склад сім'ї №751 від 09.09.2014 року виконавчого комітету Слобідської сільської ради Малинського району [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS]. Позивач не надав жодного доказу того, що предмет іпотеки не використовується як місце постійного проживання відповідачів, у них наявне інше житло, тобто не довів, що дія мораторію не поширюється на даний іпотечний договір. Тобто, на підставі викладеного, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки наразі не може бути задоволена у зв'язку з введенням мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, що на думку суду не позбавить права позивача при зміні підстав, обраного способу захисту, повторно звернутися до суду з позовом. На підставі ст. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті",

Outcome: dismissed