Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], у якому просив стягнути на користь [PERSON] міської ради (далі за тексом ММР) заборгованість по орендній платі за користування земельними ділянками в сумі 325\~068,83 грн., в тому числі пеню 66\~056,79 грн., в рівних частках з кожного, та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням ММР\~\~від 23.12.2008 року № 5/26-4736 [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] із земель житлової та громадської забудови передано в оренду строком на 10 років земельні ділянки, які розташовані за адресою: вул. Архітектора Нільсена (Енгельса), 28 у Центральному районі м.Маріуполя, площею 0,3735 га, про що було укладено відповідний договір оренди земельної ділянки. На виконання договору між сторонами було підписано акт приймання-передачі земельної ділянки від 15.02.2010 року. В порушення умов договору оренди у відповідачів наявна заборгованість з внесення орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 325\~068,79 грн. за період з лютого 2015 року по травень 2016 року та пені, нарахованої за цей же період у розмірі 66\~056,79 грн. У звязку з чим, просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за орендну плату за користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: вул. Архітектора Нільсена (Енгельса), 28 у Центральному районі м.Маріуполя, площею 0,3735 га, у розмірі 325\~068,83 грн., в тому числі пеню 66\~056,79 грн., та судовий збір. Ухвалою від 27 лютого 2017 року позов [PERSON] міської ради до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по орендні платі за користування земельною ділянкою провадження в частині вимог стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] закрито. Представник позивача [PERSON] міської ради у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення на позов, згідно з якими просив суд застосувати ст.6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки відповідачі були субєктами господарювання у період, заявлений у позові. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд\~\~приходить до наступних висновків. Згідно із ч. 1 ст. 626\~\~ЦК України договором є домовленість\~\~двох або більше сторін, спрямована\~\~на встановлення, зміну або припинення\~\~цивільних прав та обов'язків Згідно із законом України «Про оренду землі» оренда землі\~\~-\~\~це\~\~засноване\~\~на\~\~договорі\~\~строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України (далі за текстом ЗК України) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження\~\~підприємницької та іншої діяльності. На підставі ухвали Жовтневого райсуду м.Маріуполя від 10 жовтня 2997 року відповідачі є співвласниками у рівних частках нежитлового приміщення №28 по вул.Енгельса в м.Маріуполі (а.с.74-77). Згідно із договором оренди земельної ділянки від 02 лютого 2010 року, укладеного між ММР (Оренодавець) та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (Орендарі), на підставі рішення ММР від 26.05.2008 року № 268 Орендодавець надає, а Орендарі приймають в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. Архітектора Нільсена (Енгельса), 28 у Центральному районі м.Маріуполя, площею 0,3735 га. Згідно із п. 6 договір укладено терміном на 10 років. Згідно з п.5.1 земельна ділянка передавалася в оренду з метою роздрібної торгівлі у неспеціалізованому магазині (функціонування магазину), що само по собі передбачає здійснення господарської діяльності і отримання прибутку, а з п.9.1 вбачається право відповідачів господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди. (а.с.10-12). На виконання договору оренди між сторонами було підписано акт приймання передачі спірної земельної ділянки від 15.02.2010 року. Судом встановлено, що договір оренди земельних ділянок не припинено, земельні ділянки не повернено власнику та продовжують використовуватися орендарями. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється відповідно до закону. Згідно зі ст. 270 Податкового кодексу України обєктом плати за землю є земельна ділянка. Згідно зі ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди земельної ділянки. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Плата за землю справляється у вигляді орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки землі. Відповідно до ст. 14.1.136. Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності це обовязковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Субєктом плати за землю (платником) є землекористувач, у тому числі орендар. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за угодою сторін у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Згідно із ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата (розмір, індексація, форми платежу, терміни та порядок внесення і перегляду) є однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки. Відповідно до вимог ст. 96 Земельного кодексу України [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] повинні у рівних частках кожен своєчасно сплачувати орендну плату. Згідно з п. 4.11 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % від несплаченої суми за кожний день прострочення, доки суму простроченої орендної плати не буде повністю сплачено, але не більше ніж 120% річної облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення боргу або на день його погашення, в залежності від того, яка з цих величин більше. Так, станом на 11.07.2016 року, заборгованість з орендної плати за землю у зазначених осіб перед місцевим бюджетом за період з 01.02.2015 року по 30.06.2016 рік складає 325\~068,83 грн., в тому числі пеня 66\~056,79 грн. (а.с.20-21). У той же час суд також враховує наступні обставини. Згідно зі ст.6 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2015 р. під час проведення антитерористичної операції звільнено субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності з 14.04.2014 р. Відповідно до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р, місто Маріуполь ([PERSON] міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснюється антитерористична операція. Згідно з п.2 ч.2 ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Згідно з розясненнями, викладеними у п.14 Пленуму ВССУ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», оскільки у разі припинення діяльності фізичної особи як суб'єкта господарювання відповідно до пункту 6 частини першої статті 80 ГПК провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Після припинення провадження у господарській справі з підстави, наведеної вище, спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] з 17.12.2007 р. був фізичною особою-підприємцем, 08.02.2017 року [PERSON] знятий з обліку. Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] з 17.12.2007 р. був фізичною особою-підприємцем, 20.09.2016 року [PERSON] знятий з обліку. Таким чином, у даному випадку слід застосувати вимоги ст.6 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», внаслідок чого не підлягають задоволенню заявлені вимоги за період з 01.02.2015 року по 30.06.2016 рік, оскільки від нарахування орендної платі за період з 14.04.2014 р. відповідачі як такі, що у цей період були субєктами господарювання, звільняються згідно з вимогою зазначеного закону.

Outcome: dismissed