Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати за ним право власності на гараж [NUMBER] в автокооперативі № 16 «Дунай», що розташований по вул. Болградське шосе в м.Ізмаїлі та припинити за ним право власності на гараж [NUMBER] за тією самою адресою, посилаючись на те, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 01 червня 1992 року йому належить гараж [NUMBER] в автокооперативі «Дунай» по вул. Болградське шосе в м.Ізмаїлі. При спробі зареєструвати право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з'ясувалося, що належний йому гараж має [NUMBER], що не відповідає договору дарування, в якому зазначений номер гаража [NUMBER]. Документів, що підтверджували б факт перенумерації гаражів, не збереглося, однак в автокооперативі «Дунай» мається книга реєстрації членів кооперативу та їх прав власності на гаражі, в якій зазначено, що гараж під [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], а гараж під [NUMBER] належить [PERSON], про що керівництвом автокооперативу «Дунай» була видана відповідна довідка, яка на думку позивача є підставою для визнання за ним права власності на гараж [NUMBER]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав, просив задовольнити позов та пояснив, що документів, які підтверджували б перенумерацію належного позивачеві гаража з [NUMBER] на [NUMBER], в виконкомі Ізмаїльської міської ради та автокооперативі «Дунай» не збереглося, окрім запису в книзі обліку прав власників на гаражі, яка знаходиться в розпорядженні автоокоперативу «Дунай», спору між його довірителем та [PERSON] щодо належності гаражів немає. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач не надав доказів, що гараж [NUMBER] та гараж [NUMBER] є одним і тим самим, а довідка не є доказом проведення перенумерації гаражів. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на підставі договору дарування від 01 червня 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 4-3111, належить гараж [NUMBER] в автокооперативі № 16 по вул. Болградське шосе в м.Ізмаїлі. Позивачем було проведено реєстрацію договору та переоформлення технічної документації на придбане нерухоме майно, про що свідчить запис, проведений органами КП "Ізмаїльське МБТІ" в технічній документації. На підтвердження того, що позивач володіє гаражем [NUMBER] в автокооперативі № 16, ним було надано довідку об'єднання автолюбителів «Дунай» від 05 січня 2014 року, відповідно до якої [PERSON] є членом об'єднання автолюбителів «Дунай» та володіє гаражом [NUMBER], розрахункову книжку по гаражу [NUMBER], оформлену на ім'я [PERSON] 03 січня 2014 року, довідку об'єднання автолюбителів «Дунай» № 301 від 01 червня 2014 року, відповідно до якої [PERSON] є членом автокооперативу «Дунай», розташованого в м.Ізмаїлі по вул. Болградське шосе та є власником гаража [NUMBER], також в даній довідці зазначено, що гараж знаходиться в кооперативі № 18 та право приватної власності на гараж [NUMBER] в автокооперативі № 18 зареєстровано за [PERSON] та внесено в журнал реєстрації прав власності членів автокооперативу № 18 «Дунай» на гаражі, що розташовані в даному кооперативі. Оскільки позивачем до суду не було надано жодних документів, підтверджуючих той факт, що справді відбулася перенумерація належного йому на підставі нотаріально посвідченого договору гаража в автокооперативі № 16 з [NUMBER] на [NUMBER], надана позивачем до суду довідка об'єднання автолюбителів «Дунай» № 301 від 01 червня 2014 року це не доводить, до того ж в ній зазначено, що належний [PERSON] гараж [NUMBER] знаходиться в автокооперативі № 18, а не № 16, документів щодо перенумерації автокооперативу позивачем до суду також надано не було, а тому суд не вбачає підстав для визнання за позивачем права власності на гараж [NUMBER]. Посилання позивача на ст.ст.391, 392 ЦК України є безпідставними, оскільки ними передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном та може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні не було встановлено, що хтось чинить позивачеві перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належним йому майном, також він має в наявності документ, який засвідчує його право власності саме на гараж [NUMBER], а саме нотаріально посвідчений договір дарування, а відсутність документів, що підтверджують перенумерацію гаражу, не є підставою для посилання на ст.392 ЦК України. На підставі всього вищезазначеного суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed