Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

У зв'язку з тим, що рішенням Рівненського міського суду від 10 лютого 2010 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно і вважаючи, що на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для належного матеріального утримання дітей, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить збільшити розмір аліментів, стягнувши з відповідача на її користь аліменти в розмірі 25% від його заробітної плати щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В ході розгляду справи позивачка [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини від його заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в суді позов підтримала, пояснила, що на той час судом при визначенні розміру аліментів не враховувалася частка від заробітку відповідача, і було стягнуто аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму. На даний час вона отримує 800 грн. аліментів, однак такої суми недостатньо для матеріального забезпечення дітей, які часто хворіють і на їх лікування витрачається багато коштів. Сама вона отримує заробітну плату в розмірі 1400 гривень, а відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату, заборгованості по сплаті аліментів не має і взмозі сплачувати аліменти в більшому розмірі. Вона хотіла б отримувати на 200-300 гривень більше, тому просить позов задоволити і збільшити розмір аліментів. Відповідач [PERSON] в суді позов не визнав, пояснив, що протягом трьох місяців після винесення рішення про стягнення аліментів у нього була заборгованість по їх сплаті, але потім він почав платити аліменти вчасно, навіть у більшому розмірі, і на даний час переплата становить 14000 грн. Крім того, він їздить до дітей, купує їм речі, дарує подарунки, купив обом донькам мобільні телефони. Його родичі також відвідують дітей. Раніше він отримував заробітну плату в розмірі близько 3600 грн., але з квітня йому встановили чотирьохденний робочий тиждень і відповідно його заробітна плата зменшилася і він буде отримувати близько 2800 грн. Крім того, на даний час в нього є інша сім'я, нещодавно народився син, дружина ніде не працює. Він розуміє, що позивачці важко утримувати дітей, але і його матеріальне становище не є кращим, тому просить відмовити в задоволенні позову і не збільшувати розмір аліментів. Представник відповідача, адвокат Бондар Ю.М., в суді позов не визнав і підтримав пояснення [PERSON], пояснив, що відповідач згідно розрахунків відділу ДВС постійно сплачує аліменти в сумі по 800 грн. щомісячно. Сам тривалий час лікувався, на що йшли значні кошти. Крім того, в нього є інша сім'я, народився син, разом з ними проживає мати дружини, яка є інвалідом третьої групи і не працює. Позивачкою не надано жодних доказів того, що її матеріальне становище погіршилося, а тому просить відмовити в задоволенні позову за його безпідставністю. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і рішенням Рівненського міського суду від 24 грудня 2010 року шлюб було розірвано. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Рівненського міського суду від 10 лютого 2010 року зі [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. Вважаючи, що на сьогоднішній день вказаний розмір аліментів є недостатнім для належного матеріального забезпечення дітей, позивачка просить суд збільшити розмір аліментів. Відповідач вчасно сплачує аліменти, про що свідчать надані ним копії квитанцій, а також довідка державного виконавця № 36386/11 від 03 листопада 2014 року, з якої вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів відсутня, а переплата становить 12347,60 грн. 08 грудня 2014 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] і [INFO] в них народився син. Відповідач працює у ТОВ "Рівнетеплоенерго" і відповідно до наказу № 135 від 16.04.2015 року йому встановлено чотирьохденний робочий тиждень з пропорційною оплатою праці. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими у відповідності до норм ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ст.10 ч.3, ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи доводи сторін, суд приходить до висновку, що позивачкою на надано суду жодних доказів того, що в неї змінився матеріальний стан, погіршилося здоров'я або наявні інші обставини, які б давали підстави для зміни розміру аліментів. При цьому відповідач надав суду достатні докази того, що він належним чином виконує обов'язки з утримання неповнолітніх дітей, вчасно сплачує аліменти навіть в більшому розмірі, ніж це встановлено рішенням суду і наявна переплата, крім того він матеріально забезпечує дітей, купує речі, дарує подарунки. Зважаючи на це, розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду відповідає матеріальному становищу обох з батьків, а стягнення аліментів з відповідача у більшому розмірі, як цього просить позивачка, призведе до погіршення матеріального становища відповідача, його сім'ї і новонародженої дитини. Крім того, судом враховується, що відповідачу встановлено чотирьохденний робочий тиждень і його заробітна плата відповідно зменшилася, на даний час він перебуває в шлюбі з іншою жінкою, в них народилася спільна дитина і він несе витрати на утримання сім'ї, а тому не матиме змоги сплачувати аліменти у більшому розмірі. За таких обставин суд вважає, що на даний час достатніх підстав збільшувати розмір аліментів немає, позов є безпідставним і необгрунтованим, а тому до задоволення не підлягає. В зв'язку з відмовою в задоволенні позову, відповідно до ст.88 ЦПК України не підлягає стягненню і сплачений позивачкою судовий збір.

Outcome: dismissed