Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

06. 10. 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що на виконання рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22. 03. 2012 року він сплачує аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у розмірі 1/3 частини від усього заробітку (доходу) щомісяця. Станом на 01. 09. 2014 року ця сума складає 3646 грн. 95 коп. Заборгованості по виплаті аліментів не має. Зазначений розмір аліментів для нього є обтяжливим в зв'язку з наявністю таких обставин: 07. 04. 2007 року він уклав шлюб з [PERSON], який зареєстровано в Київському відділі РАЦС Сімферопольського МУЮ АР Крим. В період даного шлюбу у них народилась 22. 09. 2007 року дитина - [PERSON]. У зв'язку з відсутністю власного житла він винаймає квартиру за договором оренди, на що витрачає 4000 грн. Крім того, на його утриманні знаходиться мати [PERSON], 1949 року народження, яка є пенсіонеркою. Вважає, що при ухваленні рішення від 22. 03. 2012 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів не враховано наявності у нього вищевикладених обставин відповідно до п. 1 ст. 182 СК України. Просить суд, згідно ст. 192 СК України, зменшити розмір аліментів, що стягується з нього на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22. 03. 2012 року з 1/3 частки заробітку (доходу) щомісяця до ? частки заробітку (доходу) щомісяця. Позивач до початку проведення судового засідання надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його присутності, а заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явилася, однак до початку його проведення надала суду заяву в якій просить здійснити розгляд справи за її відсутності. У письмовому запереченні проти позову зазначила, що заявлені позовні вимоги не визнає, оскільки вважає, що позивач не надав доказів погіршення свого матеріального стану та здоров'я, а його посилання на обставини, що обумовлені необхідністю утримання дитини від іншого шлюбу та матері мали місце під час розгляду справи 22. 03. 2012 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів. Також, зазначає, що стан здоров'я її дочки [PERSON] значно погіршився, всі кошти, які вона отримує - витрачає на її лікування, продовження навчання у вищому учбовому закладі, а також забезпечення останньої харчуванням та одягом. В зв'язку з викладеним, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Наданим суду рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22. 03. 2012 року, яке набрало чинності 03. 04. 2012 року в цивільній справі №437/844/12, встановлено, що з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26. 01. 2012 року і до припинення дочкою навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. В описовій частині вищезазначеного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22. 03. 2012 року викладено позицію відповідача, тобто [PERSON], яка полягала у тому, що він, згідно письмової заяви, проти позову [PERSON] не заперечував, а справу просив розглянути без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Посилання позивача в позовній заяві на те, що суд не врахував під час розгляду цивільної справи № 437/844/12 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання обставини, які впливають на його матеріальне становище, судом не може бути взято до уваги, оскільки [PERSON] було надано право, після оголошення рішення суду від 22. 03. 2012 року, на його оскарження. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що відповідно до ст.. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Отже, за змістом вказаних норм права та виходячи із встановлених ст. 10 ЦПК України засад змагальності, позивач має довести наявність обставин, з якими закон пов'язує можливість зменшення розміру аліментів. В матеріалах справи знаходиться копія Свідоцтва про шлюб [NUMBER], видане 07. 04. 2007 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим (а. с. 10), яким підтверджено факт перебування позивача [PERSON] з 07 квітня 2007 року у шлюбних правовідносинах з [PERSON] Від даного шлюбу зазначені особи мають малолітню дитину - [PERSON] [INFO], згідно з наданою копією Свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 28. 09. 2007 року відділом реєстрації актів про народження Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим (а. с. 11). Довідкою, виданою 28. 08. 2014 року за вих.. №1342 Управлінням пенсійного фонду України в м. Синельникове та Синельниківському районі Дніпропетровської області встановлено, що [PERSON], яка є матір'ю позивача, згідно з копією Свідоцтва про народження, виданого 03. 05. 1970 року (а. с. 6), перебуває на обліку і отримує пенсію за віком з 29. 04. 2003 року довічно у сумі 1150 грн. 53 коп. (а. с. 13). Таким чином, викладене вище, судом не може бути взято до уваги оскільки всі ці обставини у своїй сукупності є такими, що існували, мали місце та були відомі [PERSON] безпосередньо під час розгляду цивільної справи №437/844/12 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області 22. 03. 2012 року з приводу стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання. Позивач в обґрунтування зміни свого матеріального становища зазначив, що здійснює оренду житла за Договором оренди від 18. 07. 2014 року в зв'язку з чим має додаткові грошові витрати у сумі 4000 грн. за 1 міс. Однак, суд встановив, що вказаним Договором оренди від 18. 07. 2014 року, укладеним між орендодавцем [PERSON] та [PERSON], останній отримав у термінове оплатне володіння приміщення, а не житло. Відповідно до статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ( 1952-15 ) обов'язковій державній реєстрації підлягають, крім інших, право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами. З огляду на викладене суд не приймає до уваги наданий письмовий документ в якості доказу, оскільки він не зареєстрований належним чином відповідно до Закону. Надані відповідачем медичні документи, а саме: Виписка із медичної картки [PERSON] №Э5709 від 13. 09. 2012 року, видана відділом церебральної нейрохірургії №2 КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.. І. І. Мечникова», Виписка із історії хвороби №6616/2013 по направленню консультативною поліклінікою на стаціонарне лікування [PERSON] у відділення плавної нейрохірургії №37 КЗ «Державна клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної ради», Виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] від 06. 02. 2014 року, видана КЗ «Синельниківська центральна районна лікарня», Виписний епікриз із історії хвороби [PERSON] №3051 від 17. 02. 2014 року, виданий відділом церебральної нейрохірургії №2 КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.. І. І. Мечникова», Виписка із історії хвороби хворого [PERSON] №5914 від 26. 08. 2014 року видана КЗ «Синельниківська центральна районна лікарня», свідчать про те, що у [PERSON], як у одержувача аліментів матеріальне становище не покращилось, а навпаки, повнолітня дочка, яка є інвалідом 3 групи, окрім витрат на навчання у вищому учбовому закладі, потребує залучення грошових коштів направлених на її систематичне, тривале лікування в результаті отримання черепно-мозкової травми у серпні 2012 року. Виходячи з аналізу наявних у справі доказів щодо їх достовірності, допустимості кожного окремо, а також достатності і взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що посилання позивача на те, що його матеріальне та сімейне становище, а саме: з'явлення у сім'ї платника осіб, яким він за законом зобов'язаний надавати утримання і які фактично знаходяться на його утриманні, змінилося саме після винесення рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 22. 03. 2012 року, яким визначено розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, не знайшло свого підтвердження під час розгляду даної справи, що є підставою для відмови у задоволенні необґрунтованих та непідтверджених позовних вимог. Оскільки позивачу в задоволенні позовних вимог відмовлено, то не підлягає стягненню з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed