Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном. Позов обгрунтовує тим, що у його приватній власності перебуває земельна ділянка площею 0,1021 га. Відповідач [PERSON] без будь-якого права, без-будь якого дозволу в незаконний спосіб утримує свій автомобіль на належній позивачу земельній ділянці. На його неодноразове звернення до відповідача про звільнення його земельної ділянки від транспортного засобу останній не проявив жодної реакції та не вчинив жодних дій. Він звертався неодноразово по телефону до Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП, де письмовим повідомленням йому було роз`яснено право про звернення до суду з даною позовною заявою. А тому він змушений звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 0,1021 га, що за адресою [ADDRESS] , шляхом зобов`язання відповідача [PERSON] вивільнити земельну ділянку від належного йому автомобіля. В судове засідання позивач [PERSON] з`явився, позов підтримав повністю, просив його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився про причини неявки суд не повідомив. Однак представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що з позовними вимогами відповідач не погоджується, вважає заяву безпідставною,позивач не довів належними та допустимими доказами своїх позовних вимог, а саме відповідач жодного транспортного засобу на земельній ділянці позивача не тримає, а тому просить суд в позові відмовити повністю. В судове засідання з`явився представник відповідача [PERSON] та пояснив суду, що позивач не надав жодних доказів про те, що відповідачем порушено його права власності, а тому позов є безпідставним та таким що не підлягає до задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що на праві приватної власності позивачу [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1021 га для ведення особистого селянського господарства, що за адресою [ADDRESS] ,( відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно а.с.5). Також позивачем додано до позовної заяви дві фотографії на яких зображено , дах та будова (а.с. 6,7). Відповідно до положення ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 07.02.2014 №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що застосовуючи положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Відповідно до ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність,допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, ст. 89 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0.1021 га для ведення особистого селянського господарства, однак,позивач [PERSON] не надав суду доказів та не довів, що відповідачем порушено його права власності та що йому створено перешкоди для користування й розпорядженням свого майна. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов не підлягає до задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed