Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкуванняправо на земельну частку (пай) розміром 5,13 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER], після померлої [INFO] його матері [PERSON], посилаючись на те, що він як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину, так як вступив в управління та розпорядження спадковим майном останньої, за заявою якого в держнотконторі заведено спадкову справу, але не може оформити свої права в позасудовому порядку в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на спадкове майно. За клопотанням позивача ухвалою судді від 13 листопада 2018 року витребувано від Прилуцької міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 124/2018 року до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 15-16). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання позивач не з»явився, який надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Ічнянської міської ради до суду також не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності відповідно до наявних у ній матеріалів, який відзиву на позов не надав. Враховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5), яка доводилася матір'ю позивача (а.с. 9), після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 5,13 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до довідок виконавчого комітету Гмирянського старостинського округу Ічнянської міської ради № 03-27/366 та № 03-27/367 від 04.09.2018 року, [PERSON] на день своєї смерті [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] разом із співмешканцем [PERSON], який помер 25.07.1996 року (а.с. 7), поховання якої провів [PERSON], який вступив в управління та розпорядження спадковим майном останньої (а.с. 8). Як убачається з копії спадкової справи № 124/2018, заведеної 27 жовтня 2018 року Ічнянською районною державною нотаріальною конторою, після померлої [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] (а.с. 25-26), якому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується повідомленням нотаріальної контори (а.с. 11). Про втрату сертифіката на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого на ім»я [PERSON] свідчить оголошення в газеті «Трудова слава» від 01.11.2018 року (а.с. 12). Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Статетю 529 ЦК УРСР передбачено, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає встановленим, що [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину післяпомерлої [INFO] його матері [PERSON], так як вступив в управління та розпорядження спадковим майном останньої, за заявою якого нотконторою заведена спадкова справа, який не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що є підставою для визнання за ним права у порядку спадкування на зазначене спадкове майно.

Outcome: approved