Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом, який обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.06.2014 року [PERSON] отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 14 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.10.2019 року виданого Рокитнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного тереторіального управління юстиції у Київській області позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцем, який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, є [PERSON] . Як стверджує позивач, що 21.01.2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Приватного нотаріуса Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області Липовенко Н.І., на яку 17.02.2020 року було складено відповідь нотаріусом про те що спадкоємці були повідомлені про наявність у спадкодавця заборгованості та про те що претензія була зареєстрована в Книзі обліку спадкових справ. На думку позивача відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Так, 13.05.2020 року спадкоємцю [PERSON] був направлений лист-претензія, згідно з яким позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті загальна сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.06.2014 року становить 16 688,29 грн. З посиланням на ст.ст. 526, 527, 530, 1054 , 1218, 1219, 1268, 1269, 1270, 1273, 1282 ЦК України, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 21.01.2021 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб за наявними у справі матеріалами. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач відзиву на позов не надав. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне. 2.06.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір №б/н, відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 14 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.10.2019 року виданого Рокитнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного тереторіального управління юстиції у Київській області позичальник [PERSON] помер. Заборгованість за кредитним договором не сплачена. Згідно з ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За приписами ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Приватним нотаріусом Липовенко Наталією Іванівною повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалося. Спадкоємць померлого [PERSON] , [PERSON] 07.02.2020 року звернулась із заявою про прийняття чи спадщини до нотаріальної контори 13.05.2020 року спадкоємцю [PERSON] був направлений лист-претензія, згідно з яким позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст.1281,1282 ЦК України. У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. За положеннями ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню факт отримання спадкоємцем майна спадкодавця у спадщину (отримання свідоцтва про право на спадщину), яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та його вартість. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. Позивач не надав суду доказів, які підтверджують, що відповідачем було прийнято майно у спадщину, яке саме майно прийнято у спадок відповідачем та яка його вартість, що унеможливлює стягнення з відповідача заявлених позивачем грошових коштів. Таким чином, враховуючи наведені обставини, відсутні підстави для стягнення боргу за кредитом спадкодавця, а тому позов задоволенню не підлягає. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed