Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, після уточнення якого просить стягнути з відповідачів на їх корить заборгованість за кредитним договором на загальну суму 41970,00грн. в розмірі з кожного, який відповідає часткам у спадщині, що відкрилась після смерті [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.03.2013року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №001-20530-250313, згідно з умовами якого Банк відкриває позичальнику картковий рахунок та встановлює кредитний ліміт. Станом на 19.08.2014року позичальник не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі 41970грн. Крім іншого зазначили, що після смерті 15.11.2014року [PERSON], 10.06.2015року відповідачі подали заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у позовній заяві просив позов задовольнити, розглянути справу за його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечували, просили у його задоволенні відмовити. Суд, заслухавши відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.03.2013року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений договір №001-20530-250313, згідно з умовами якого Банк відкриває позичальнику картковий рахунок № 26254908153430 в національній валюті /а.с.4-5/. Банк надав кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 35000,00грн. Держатель картки зобов'язався щомісяця в строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, сплачувати всю суму процентів, та всю суму пені, у разі порушення строків сплати заборгованості. У звязку з порушеннями зобовязань за договором у [PERSON] станом на 20.08.2014року утворилась заборгованість на загальну суму 41970,00 грн., з яких: 21340,00 грн. тіло кредиту, 13650,00грн. - прострочене тіло кредиту, 6980,00грн. - заборгованості за комісіями /а.с.3/. Відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-ВЛ №469310, виданого 18.11.2014року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, [PERSON] помер 15 листопада 2014року, про що зроблено відповідний актовий запис № 16489 /а.с.23/. Як вбачається з повідомлення №3872/02-14 від 09.07.2015року Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, після померлого 15.11.2014рокц [PERSON], який проживав у [INFO], 10.06.2015року було подано заяву від імені [PERSON], [PERSON], яка діє за себе та від імені своєї малолітньої дочки, [PERSON], зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1587, спадкова справа №705/2015, про прийняття спадщини постійно проживаючи з померлим на день його смерті за однією адресою. Інших заяв від спадкоємців про прийняття або про відмову від спадщини не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось /а.с.40/ Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 25.08.2015року залучено до участі у справі правонаступників відповідача [PERSON] [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно роз'яснень, які містяться в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012рок, при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. З моменту смерті позичальника, як свідчить розрахунок вимог банку, нарахування процентів, пені банком не було припинено, хоча в уточненій позовній заяві позивач і вказує суму заборгованості начебто на день смерті позичальника, однак фактично заборгованість на день смерті позичальника позивачем не перераховано. Суд позбавлений здійснити самостійний розрахунок, оскільки для цього потрібні спеціальні знання та первинні документи, оскільки належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", однак такі документи суду не надані, перерахунок заборгованості банком не здійснений. Крім того, згідно ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Позивачем, всупереч вимогам ст.ст.10,60 ЦПК України не надано доказів вартості майна, яке кожен із відповідачів одержав у спадщину відповідно до їх часток, в межах вартості якого кожен зі спадкоємців відповідає перед банком. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог. Витрати позивача по сплаті судового збору відшкодуванню, відповідно до ст.88 ЦПК України, не підлягають.

Outcome: dismissed