Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким визнати недійсним договір іпотеки від 28.09.2007 року, укладений між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк", зареєстрований приватним нотаріусом [PERSON] В обґрунтування позову зазначає, що 28.09.2007 року позивач уклав з банком «ПриватБанк» кредитний договір № ZRW1GK0000000138 та з метою забезпечення його виконання договір іпотеки, згідно умов якого передав в іпотеку квартиру [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані малолітні діти іпотекодавця [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак, всупереч вказаному факту, договір Іпотеки не був погоджений у встановленому законом порядку з органом опіки та піклування. Відповідно до вимог ч.6 ст.203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити правам і інтересам їх малолітніх дітей, тому договір іпотеки повинен бути визнаний недійсним. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю. Надав письмові заперечення, просить відмовити в задоволенні заявлених вимог за безпідставністю. Представник органу опіки та піклування вважає позов обґрунтованим та з метою захисту прав малолітніх дітей просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши в судовому засіданні надані докази, судом встановлено наступне. З метою забезпечення виконання кредитного договору № ZRW1GK0000000138 від 28.09.2007 року між банком «ПриватБанк» та [PERSON] 28.09.2007 року укладений договір іпотеки (а.с. 6-13), яким [PERSON] передав в іпотеку квартиру [ADDRESS], що підтверджується копіями договору та не заперечувалось представниками сторін в судовому засіданні. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Виходячи з принципу змагальності сторін цивільного судочинства (ст.ст. 10, 60 ЦПК України), кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 32 ЦК України, ст. 177 СК України, ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укласти договір. який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років згідно ч.4 ст. 29 ЦК України є місце, зокрема, проживання її батьків або одного з них. Однак позивачем не доведено, що на момент укладення договору іпотеки його малолітні діти були зареєстровані, проживали чи мали інші майнові права на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS]. Так, відповідно до п.14.7 договору іпотеки [PERSON] засвідчив, що на момент укладення договору іпотеки у іпотекодавця відсутні відомості про права і вимоги інших осіб на предмет іпотеки, у тому числі не зареєстровані у встановленому законом порядку. Дружина позивача [PERSON] надала згоду на укладення чоловіком іпотечного договору та підтвердила, що у квартирі, яка передається в іпотеку, малолітні діти не зареєстровані та не мають права на проживання, що підтверджується копією нотаріально посвідченої заяви (а.с. 22). Крім того, 28.09.2007 року, тобто на час укладення договору іпотеки у квартирі [ADDRESS] були зареєстровані попередні власники квартири, а дружина іпотекодавця [PERSON] зареєстрована лише з 30.10.2007 року (а.с. 23). Тому довідка, видана ОСББ «Зелені», що за вказаною адресою зареєстровані малолітні діти позивача: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], не підтверджує того факту, що на момент укладення договору іпотеки діти мали якесь відношення до іпотечного майна (а.с. 14). Тобто, судом не встановлено порушення прав дітей на житло, оскільки на момент укладення договору іпотеки малолітні не були співвласниками предмету іпотеки та не мали права на користування вказаним житловим приміщенням тому, що обоє їх батьків були зареєстровані за іншими адресами (а.с. 13, 22). Тому суд вважає позовні вимоги про визнання договору іпотеки недійсним з підстав відсутності погодження органів опіки та піклування безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону. Також обгрунтованою суд вважає заяву представника відповідача про пропуск позивачем строків позовної давності щодо пред'явлення вимоги недійсності договору іпотеки, оскільки вказаний договір був укладений і нотаріально посвідчений 28.09.2007 року, тому строки позовної давності для оскарження вказаного договору закінчився 28.09.2010 року. Відтак, наявні підстави для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed