Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

У червні 2021 року позивачка звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі та від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом із нею та відповідач ухилявся від добровільного утримання доньки - аліменти стягувались в судовому порядку. Позивач зазначає,що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 25.09.2007 року стягнуто аліменти на її користь в розмірі 17% від доходу на дитину, у зв`язку із тим, що у нього на утриманні було ще 2 дітей від першого шлюбу 1995 року народження та 1996 року народження. Позивач зазначає, що відповідач у додаткових витратах на доньку участі не приймає та донька навчається в Фаховому коледжі інженерії та управління НАУ. Донька має міжхребетні грижі, які потребують лікування - протизапальна терапія, масаж та інше. Враховуючи вищевикладене, просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з 17% від усіх видів доходу на 1/3 частину від усіх видів заробітку та доходу, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. 14.06.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 14). Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Судом встановлено, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.09.2007 року позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 17% відсотків всіх видів заробітку, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.08.2007 року до її повноліття. Стягнуто витрати на правову допомогу. Вказаним рішенням суду встановлено, що у відповідача ще є діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з урахуванням чого було винесено рішення від 25.09.2007 року(а.с. 8). Судом встановлено, що на даний час діти відповідача від першого шлюбу повнолітні. Судом встановлено, що [PERSON] навчається на 1 курсі Фахового коледжу інженерії та управління Національного авіаційного університету з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року на бюджетній основі (а.с. 9). Також, суд не приймає до уваги наданий позивачем заключення лікаря вертебролога, оскільки надана копія документа не придатна для читання (а.с. 11). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позов платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положення ст.181СКУкраїни відповідають вимогам, передбаченим статтями статтями 183, 184 цього Кодексу. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно, з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Виходячи з наведених положень законом, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення здоров`я одержувача аліментів. В даному випадку, оскільки судом встановлено, що інші діти відповідача, на утримання яких він сплачував аліменти досягли повноліття, суд приходить до висновку про можливість збільшити розмір аліментів на дитину позивача. На підставі викладеного, враховуючи обов`язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст.180 СК України та вимоги ст.182 СК України, оцінюючи матеріальний стан сторін, їх сімейний стан (відповідач мешкає окремо від дитини, позивачка мешкає разом із дитиною, яка потребує догляду, опіки, тощо), та враховуючи, те, що відповідних доказів на обґрунтування стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) та доказів того, що відповідач отримує достатній дохід позивачкою не надано, а тому суд прийшов до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved