Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

01 серпня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюб між ними розірваний. За рішенням Краматорського міського суду від 25.02.2009 року відповідач виплачував аліменти на утримання доньки у розмірі ? частки доходів. У подальшому відповідач уклав повторний шлюб, в якому в нього народилася динита. За рішенням Краматорського міського суду від 24.04.2012 року відповідач виплачував аліменти на утримання дружини, [PERSON] у розмірі 1/6 частки доходів та на утримання сина у розмірі ? частки доходів. У зв'язку з чим, відповідач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей. Рішенням Краматорського міського суду розмір аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON] був зменшений з ? частки доходів до 1/6 частки доходів. У теперішній час відповідач припинив виплачувати аліменти на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1/6 частки доходів у зв'язку з досягненням сином [PERSON] трирічного віку. Її матеріальний стан погіршився, вона втратила роботу та перебуває на обліку в Центрі зайнятості, виплат не отримує. Матеріальний стан відповідача у зв'язку з припиненням виплат аліментів на дружину, поліпшився. Позивач просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду на її користь на утримання доньки [PERSON] [INFO] до ? частки усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що в теперішній час її матеріальний стан змінився, вона втратила роботу та перебуває на обліку у Центрі зайнятості як безробітна, отримала тільки 300 гривень допомоги. Матеріальне становище відповідача, у зв'язку з тим, що він припинив сплачувати аліменти на утримання дружини, поліпшилося. Відповідач неофіційно працює таксистом та має додатковий заробіток. Просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що він отримує невелику заробітну платню. Сплачує аліменти на двох дітей - по 1/6 частки доходу на кожну дитину. Також сплачував аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х річного віку у розмірі 1/6 частки заробітку. На даний час аліменти на утримання дружини не сплачує, оскільки син досягнув 3-х річного віку. Він працює та отримує невелику заробітну плату. Збільшення розміру аліментів поставить його у скрутне матеріальне становище. Позивачка працює і також повинна утримувати доньку. У задоволенні позову просив відмовити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні суду пояснила, що на даний час не проживає разом з відповідачем. За рішенням суду відповідач сплачує їй на утримання дитини аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку. Також відповідач сплачував аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки заробітку до досягнення сином 3-х річного віку. Вважає, що збільшення розміру аліментів на утримання першої дитини до ? частки заробітку є несправедливим та відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей у рівних частках. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1, 3 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вислухав пояснення сторін, дослідивши у сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно статті 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно зі ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У судовому засіданні встановлено, що відповідач має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 25.02.2009 року з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.02.2009 року та до її повноліття, тобто до [INFO] (а.с.35). Рішенням Краматорського міського суду від 26.04.2012 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки його заробітку. Також рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 24.04.2012 року з відповідача на корить [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки заробітку до досягнення дитиною 3-х річного віку. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 27.08.2012 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, розмір аліментів, які стягувались з [PERSON] на утримання дітей за рішенням Краматорського міського суду від 25.02.2009 року та від 26.04.2012 року, були зменшені з ? до 1/6 частки його заробітку на кожну дитину (а.с.41). Рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось, та набрало законної сили 07.09.2012 року. Позивачка перебуває на обліку в Краматорському міському центрі зайнятості з 16.07.2014 року (а.с.30-31). Звертаючись до суду з позовом до [PERSON], позивачка зазначала, що на даний час матеріальний стан відповідача покращився, оскільки він припинив сплачувати аліменти на утримання другої дружини та має фінансову можливість виплачувати аліменти у більшому розмірі. Відповідачем були надані довідки з місця роботи, з яких вбачається, що він працює водієм в КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м.Краматорська». Загальна сума доходу за період з березня 2014 року по серпень 2014 року складає 16943, 79 грн., середньомісячна заробітна плата за цей період складає 2823,96. грн. Розмір заробітної плати після припинення сплати аліментів на утримання [PERSON], тобто з серпня 2014 року не змінився (а.с.38-39). Відповідно до довідки, наданої КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м.Краматорська», сума аліментів, сплачених відповідачем на користь позивачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON] за період з березня 2014 року по серпень 2014 року включно складає 2308,30 грн.; сума аліментів, сплачених відповідачем на користь третьої особи [PERSON] на утримання сина [PERSON] за період з березня 2014 року по серпень 2014 року включно складає 2308,30 грн.; сума аліментів, сплачених відповідачем на утримання [PERSON] за період з березня по 21.07.2014 року складає 1834,44 грн. (а.с.40). Враховуючи, що середньомісячний розмір аліментів, який відповідач сплачував на утримання [PERSON] до досягнення дитиною 3-х річного віку складає 366,88 грн., а розмір заробітної плати позивача не підвищився, суд приходить до висновку, що припинення сплати аліментів на утримання дружини не свідчить про суттєве покращення матеріального становища відповідача. Суд не бере до уваги доводи позивачки щодо наявності у відповідача додаткового заробітку, оскільки це не підтверджено належними та допустимими доказами. Доводи відповідачки про погіршення її матеріального стану як підстави для збільшення суми аліментів, не беруться судом до уваги, оскільки визначальним фактором для збільшення розміру аліментів є покращення матеріального становища платника аліментів. У судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що сімейний та матеріальний стан відповідача суттєво не змінився, тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed