Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

03 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що йому належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 30.09.2003 року. Вказує, що у даній квартирі, окрім нього зареєстровані його дружина та співвласник квартири [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] , онука [PERSON] та зять - відповідач по справі [PERSON] . Позивач зазначає, що фактично відповідач в квартирі не проживає з жовтня 2018 року, з його донькою відповідач не підтримує подружніх відносин, майном не користується, ніяких його особистих речей в квартирі не знаходиться, жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням йому ніхто не чинив, відповідач добровільно залишив квартиру і не користується нею тривалий час, ніякої участі в утриманні квартири, в проведенні поточних ремонтів участі не бере, не сплачує за комунальні послуги, не є співвласником квартири. Зазначає, що немає матеріальної змоги проводити оплату за усі комунальні послуги, які нараховуються і на відповідача, крім того виникають труднощі в оформленні субсидії, оскільки вони з дружиною мають невеликий щомісячний дохід. Тому позивач звернувся до суду, просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] - [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через судовий виклик, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із копії договору дарування квартири від 30.09.2003 року (а.с.7) вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] . Із акту ОСББ "Шахтар - 42" від 23.06.2020 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] , який у вказаній квартирі фактично не проживає з жовтня 2018 року (а.с.8). Із довідки ОСББ "Шахтар - 42" від 26.06.2020 року виданої [PERSON] , [INFO] встановлено, що за адресою: [ADDRESS] проживає остання та має наступних членів сім`ї: батька [PERSON] , матір [PERSON] , брата [PERSON] , чоловіка [PERSON] , дочку [PERSON] (а.с.9). У відповідності до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною другою статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] більше року, а саме з жовтня 2018 року не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] без поважних причин, тому суд позов задовольняє та визнає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved