Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] у неї та відповідача народився син [PERSON] , 19 березня 2018 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 червня 2019 року з відповідача в її користь, на утримання сина, стягуються аліменти в розмірі 1 400 грн., щомісячно. На даний час їх син навчається у ТОВ "Школа міжнародних суспільних відносин", в м. Прага Чеської Республіки, на платній основі. Зазначає, що нею було сплачено на навчання сина 37 000 чеських крон, що згідно курсу НБУ, станом на 16 грудня 2019 року, становить 38 000 грн. 00 коп. Вважає, що половину даної суми додаткових витрат на навчання сина повинен оплатити відповідач. Просить стягнути з відповідача в її користь додаткові витрати на утримання сина, разово, в сумі 19 000 грн. 00 коп. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що він сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 1 400 грн. 00 коп. Крім цього, в нього на утриманні перебуває ще двоє дітей від другого шлюбу. Зазначив, що з ним ніхто не погоджував навчання сина за кордоном на платній основі, і він не має змоги оплачувати таке навчання. Вважає, що син міг навчатися в Україні, де плата за навчання значно дешевша. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 грудня 2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , і його батьком значиться відповідач у справі [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.10). Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 червня 2019 року з відповідача в користь позивача, на утримання сина [PERSON] , стягуються аліменти в розмірі 1 400 грн., щомісячно, але не менша 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до його повноліття (а.с.18-19). Із довідки про навчання вбачається, що [PERSON] , зарахований на навчання у 2018/2019 навчальному році у ТОВ Школі міжнародних суспільних відносин, Прага (а.с.13-14). Згідно довідки про проведення внутрішньодержавного вихідного платежу від 04 листопада 2019 року, за навчання [PERSON] оплачено 37 000 чеських крон (а.с.15-16). Із довідки Нересницької сільської ради № 319 від 13 лютого 2020 року вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , і має наступний склад сім`ї: дружина [PERSON] , донька [PERSON] , 2011 року народження та донька [PERSON] , 2016 року народження (а.с.47). V. Оцінка Суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] просить стягнути додаткові витрати на дитину, які понесені у зв`язку з оплатою вартості навчання сина у навчальному закладі в Чеській Республіці. Проте, навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Така правова позиція міститься також у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року (справа № 219/1766/18). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім цього, суд зазначає, що згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 червня 2019 року відповідач сплачує на утримання сина аліменти. За таких обставин, посилання [PERSON] на те, що ст. 185 СК України відносить до додаткових витрат витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі є безпідставними та не є підставою для задоволення позовних вимог. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: dismissed