Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

03 червня 2015 року позивач [PERSON] спілка «Альянс Україна» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми кредиту, процентів за користуваненя кредитом та неустойки в якому посилається на те, що 20 лютого 2008 року між Чернівецьким відділенням [PERSON] спілки "Альянс Україна" та [PERSON] було укладено договір кредиту № 713-08к Чц, за яким позичальникові був наданий кредит у розмірі 3000,00 грн. Відповідно до умов договору кредиту кредитна спілка виконала свої зобов'язання з надання кредиту, що підтверджується видатковим касовим ордером від 20.02.2008 року, проте [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконує, а саме: відповідно до п.1.1. договору кредиту кредитна спілка надала позичальнику кредит на засадах строковості, зворотності та платності. Згідно з п.3.3 позичальник зобов'язувалася сплачувати кредит та проценти за користування кредитом згідно графіка розрахунків. Своє зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом [PERSON] не виконує, тому станом на 19 травня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 26320,54 грн. в тому числі пеня в розмірі 10021,51 грн. Вказує, що позичальнику надсилалися повідомлення з проханням погасити заборгованість, проте борг не погашено. За таких обставин спілка має достатні підстави вважати, що позичальник не зможе вчасно сплачувати кошти, а, можливо і розрахуватися взагалі. Згідно п.6.1 договору кредиту при порушенні терміну повернення отриманого кредиту та прострочення сплати суми процентів за користування кредитом до 30 календарних днів, позичальник сплачує спілці пеню в розмірі 1% від загальної суми неповернутого кредиту за кожен день прострочення. Відповідно до п. 9.5 Договору кредиту № 713-08 к Чц, до правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього Договору застосовується строк позовної давності тривалістю п'ять років. Зазначає, що останній свій платіж позичальник [PERSON] провела 04.10.2010 року в сумі 195 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 264 Цивільного Кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Переривання перебігу строку позовної давності полягає в тому, що час, який минув до настання обставини, з якою закон пов'язує перерву, не зараховується в строк позовної давності, і строк позовної давності, після перерви, починає перебіг спочатку на весь строк, передбачений в законі для означених вимог. При цьому обставини, що переривають перебіг строку можуть виникнути в будь який момент до його закінчення. В коментарі до статті 264 ЦК України зазначено, що: перебіг строку позовної давності переривається: здійсненням зобов'язаною особою дій, що підтверджують визнання боргу або іншого обов'язку. Такими діями можуть бути, наприклад, частково виплата боргу, прохання про відстрочку тощо. Тому посилаючись на вищевикладене просить, стягнути з [PERSON] суму неповернутого тіла кредиту у розмірі 2745,62 грн., проценти за користування кредитом в розмірі 13553,41 гривень, пеню у розмірі 10021,51 гривень на загальну суму 26320,54 гривень та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення в справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилася по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не надала, тому суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20 лютого 2008 року між Чернівецьким відділенням [PERSON] спілки "Альянс Україна" та [PERSON] було укладено договір кредиту № 713-08к Чц, за яким відповідачу був наданий кредит у розмірі 3000,00 грн. Відповідно до умов договору кредиту кредитна спілка виконала свої зобов'язання з надання кредиту, що підтверджується видатковим касовим ордером від 20.02.2008 року, однак [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконує. Згідно з п. 3.3 позичальник зобов'язувалася сплачувати кредит та проценти за користування кредитом згідно графіка розрахунків. Своє зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом [PERSON] не виконує в звязку з чим станом на 19 травня 2015 року в неї виникла заборгованість в розмірі 26 320,54 грн. в тому числі пеня в розмірі 10 021,51 грн. Як вбачається з матеріалів справи відповідачу [PERSON] надсилалися повідомлення з проханням погасити заборгованість, проте борг не погашено (а.с.9). Згідно п.6.1 договору кредиту при порушенні терміну повернення отриманого кредиту та прострочення сплати суми процентів за користування кредитом до 30 календарних днів, позичальник сплачує спілці пеню в розмірі 1% від загальної суми неповернутого кредиту за кожен день прострочення. Відповідно до п. 9.5 Договору кредиту № 713-08 к Чц, до правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього Договору застосовується строк позовної давності тривалістю п'ять років. Як вбачається з матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості останній платіж відповідач [PERSON] провела 04.10.2010 року в сумі 195 грн.(а.с.7). Відповідно до ч. 1 статті 264 Цивільного Кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Переривання перебігу строку позовної давності полягає в тому, що час, який минув до настання обставини, з якою закон пов'язує перерву, не зараховується в строк позовної давності, і строк позовної давності, після перерви, починає перебіг спочатку на весь строк, передбачений в законі для означених вимог. При цьому обставини, що переривають перебіг строку можуть виникнути в будь який момент до його закінчення. В коментарі до статті 264 ЦК України зазначено, що: перебіг строку позовної давності переривається: здійсненням зобов'язаною особою дій, що підтверджують визнання боргу або іншого обов'язку. Такими діями можуть бути, наприклад, частково виплата боргу, прохання про відстрочку тощо. Судом встановлено, що на даний момент кредитний договір не змінений та не відмінений, не втратив своєї чинності та відповідає вимогам законодавства. Також судом встановлено, що відповідачем [PERSON] не були виконані зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим їй нарахована заборгованість, на загальну суму 26 320,54 гривень, яка складається з наступного: неповернуте тіло кредиту у розмірі - 2745,62 грн., проценти за користування кредитом в розмірі - 13553,41 гривень, пеня у розмірі 10 021,51 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Отже, в зв'язку з невиконанням умов кредитного договору відповідач [PERSON] допустила заборгованість по кредиту та нарахованих відсотків. Відповідно до вимог ч. 2 ст.1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заявлених вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачені та підтверджені документально судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 263,21 коп. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved