Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

06.03.2017 р. позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд із\~\~позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 34403,98 грн. Відповідно до вказаного кредитного договору № б/н від 21.10.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2800,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вимоги позивача мотивовано неналежним виконанням [PERSON] своїх договірних зобов'язань. Представник позивача в судове засідання не зявився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. \~\~ \~ \~ Відповідач\~\~на виклик до суду не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (два повідомлення про вручення з відміткою адресата про отримання наявні у матеріалах справи). Причини неявки суду не повідомила. Враховуючи викладене, суд вважає можливим справу розглянути без участі відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим справу розглянути без участі відповідача, провівши заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 21.10.2008 року [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» із анкетою заявою про виявлення бажання оформити кредитну картку, тобто отримати грошові кошти в кредит. Як вбачається зі змісту заяви, підписавши останню, клієнт (відповідач) приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", [PERSON], що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua:https://client-bank.privatbank.ua., які разом з цією заявою, карточками зі зразками підписів складають Договір банківського обслуговування. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Зауважень щодо відступів від умов кредитування позичальником не надавалось. Від одержання кредитних коштів остання не відмовлялась. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема наданого позивачем розрахунку позовних вимог, позичальник частково погашав свої зобов'язання, однак не в повному обсязі та з порушенням строків. За твердженням позивача, внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань, станом на 31.01.2017 року [PERSON] має заборгованість перед позивачем у розмірі: 2301,91 грн. по тілу кредиту, 26825,69 грн. по процентах за користування кредитом, 3400,00 грн. по пені та комісії, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. (фіксована частина), 1623,38 грн. (процентна складова) Заперечень щодо визначеного банком розміру основного зобовязання та відсотків за користування кредитом відповідачем не зазначено. Невиконання позичальником своїх зобовязань по кредитному договору стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про відновлення його порушених прав. Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, з урахуванням ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до\~\~ч.1\~ст. 11\~\~ЦПК України\~\~суд\~\~розглядає цивільні справи\~\~не інакше як за зверненням фізичних\~\~чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть\~\~участь у справі.\~\~ Змістом пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст. 60 ЦПК України\~ визначено, що\~кожна сторона\~\~зобовязана довести\~\~ті обставини,\~\~на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Поданими доказами, доведено обґрунтованість заявлених вимог. Так, за змістом \~ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку . Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов\~ договору\~ та\~ вимог\~ цього\~ Кодексу,\~ інших актів цивільного законодавства,\~ а за відсутності таких умов та вимог -\~ відповідно до\~\~ звичаїв\~\~ ділового\~ обороту\~ або\~ інших\~ вимог,\~ що\~ звичайно ставляться. При цьому, стаття 525 ЦК України, встановлює недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Якщо\~ у\~ зобов'язанні\~ встановлений\~ строк\~ (термін)\~ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). \~Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, відповідно до ч.2 ст. 639 ЦК України, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем\~\~виникли правовідносини, які мають ознаки кредитного договору. Приписи ч.1 ст. 1054 ЦК України встановлюють, що за\~ кредитним\~ договором\~ банк або інша фінансова установа (кредитодавець)\~ зобов'язується\~ надати\~ грошові\~ кошти\~\~ (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~ встановлених договором,\~ а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До\~ відносин\~\~ за\~\~ кредитним\~\~ договором\~\~ застосовуються положення\~ параграфа\~ 1\~ глави 71 ЦК України,\~ якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Статтею 1049 ЦК України, на позичальника покладено обовязок повернути\~ позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі\~ або\~ речі,\~ визначені\~ родовими ознаками,\~ у\~ такій\~ самій кількості,\~ такого самого роду та такої самої якості,\~ що були передані йому позикодавцем) у\~ строк\~ та\~ в порядку, що встановлені договором. Якщо\~\~ договором\~\~ встановлений\~\~ обов'язок\~\~ позичальника повернути\~\~ позику\~\~ частинами (з розстроченням),\~ то згідно з ч. 2. ст. 1050 ЦК України, в\~ разі прострочення повернення чергової частини\~ позикодавець\~ має\~ право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів,\~ належних йому відповідно до статті\~ 1048\~ цього Кодексу. За ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Як зазначалось вище, Умовами та правилами надання банківських передбачено обовязок позичальника повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом, та серед іншого, отримувати виписки у т.ч. щодо зміни процентної ставки нарахування відсотків за користування кредитом. Однак, в порушення приписів перелічених норм, станом на 31.01.2017 року [PERSON] має заборгованість перед позивачем у розмірі: 2301,91 грн. по тілу кредиту, 26825,69 грн. по процентах за користування кредитом, 3400,00 грн. по пені та комісії, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. (фіксована частина), 1623,38 грн. (процентна складова). Заперечень щодо визначеного банком розміру основного зобовязання та відсотків за користування кредитом відповідачем не зазначено. Належних та допустимих доказів, які доводять відсутність вини боржника в порушенні зобовязання відповідачем не зазначено. При даних обставинах, позовні вимоги про стягнення 2301,91 грн. боргу по тілу кредиту, 26825,69 грн. відсотків за користування кредитом слід задовольнити. Згідно з ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ст. 550 ЦК України). Предметом неустойки відповідно до ст. 551 ЦК України, може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). Поряд з цим, ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції встановлено заборону нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. [PERSON] та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України N 1275-р від 2 грудня 2015 р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», с. Новопетриківка, Великоновосілківського району Донецької області, де проживає відповідач, включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Враховуючи приписи перелічених норм, дату внесення останнього платежу у квітні 2014 року, розгахунок позивача стягненню підлягає 100 грн. пені. Заявлені до стягнення 3300 грн. пені, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1623,38 грн. - штраф (процентна складова), нараховано за період дії заборони, а тому в їх задоволенні слід відмовити. Доказів на підтвердження іншого, позивачем не зазначено. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~сплачений судовий збір відшкодовується позивачу за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial