Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі ТРЕЙД» про захист прав споживачів, стягнення шкоди та спричинених збитків, вказуючи на те, що 07.09.2020 року в магазині «Комфі», розташованого в м. Дніпрі по пр. Богдана Хмельницького, 118Д він придбав телевізор моделі KIVI моделі 32H600GU серійний номер 20100615481755, діагональ 32 дюйми, вартістю 3854,00 грн. Після роботи впродовж двох годин телевізор працювати перестав, а саме припинив функціонувати екран. Тому, 12.09.2020 року він привіз телевізор до вищевказаного магазину з вимогою обміняти йому телевізор на аналогічну модель, про що було письмово зазначено в заяві. Менеджер магазину прийняв від нього цю заяву та пояснив, що можливий лише ремонт, але позивач був проти ремонту, а тому телевізор було відправлено до сервісного центру «СЦ «ФОП [PERSON] » для виявлення причин несправності телевізора. Цього ж дня за актом приймання-передачі від 12.09.2020 року телевізор було відправлено до сервісного центру. На період встановлення причин несправності товару йому було надано для тимчасового користування телевізор. 22.09.2020 року була встановлена причина несправності товару, про що складено акт технічного стану № НТ-03842 де зазначено, що недолік виник з причин дефекту виробника та потребує ремонту, а ремонт можливий в умовах АСЦ. 09.10.2020 року відповідач повернув йому товар, але позивач помітив, що в телевізорі був замінений екран та в цьому акті було дописано ручкою «НЕ РЕМОНТ». Однак ремонт товару не міг перевищувати 14 днів і позивач вдруге звернувся до відповідача із заявою з проханням замінити товар. 06.10.2020 року ним було отримано відповідь від відповідача про відсутність підстав для повернення грошей, оскільки недолік товару був усунутий. Після цього позивач звернувся до ГУ Держспоживслужби в Дніпропетровській області зі скаргою та претензією до ТОВ «Комфі Трейд», але отримав відповідь про те, що товар був відремонтований, знаходиться у справному стані, але позивач із цим не згодний та вважає, що відповідач грубо порушив перелік його прав споживача, оскільки товар має істотні недоліки. З його боку зобов`язання були виконані, він сплатив вартість якісного товару, але отримав товар низької якості, а тому має право на повернення сплачених ним коштів за товар. Крім цього позивач просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, оскільки внаслідок порушення його прав змінився його звичайний спосіб життя, оскільки він витрачає час на вирішення даної ситуації. Також його близькі люди, яким призначався телевізор в якості подарунку, були позбавлені можливості використовувати телевізор за призначенням, що завдало незручностей йому та цим людям. Він змушений виступати в ролі прохача, чим грубо порушується його людська гідність. Моральну шкоду він оцінює в 10000 грн. Крім цього ним було витрачено кошти на надання правничої допомоги 8380 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь кошти за телевізор в сумі 3854,00 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 8380 грн. Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки згідно копії чеку, товар - телевізор моделі KIVI моделі 32H600GU серійний номер 20100615481755, діагональ 32 дюйми був придбаний позивачем 07.09.2020 року в магазині «КОМФІ», що належить ТОВ «Комфі трейд» за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв Сталінграду, 118Д. 12.09.2020 року посилаючись на появу недоліків у товарі позивач звернувся безпосередньо до магазину з письмовою вимогою замінити придбаний ним товар на інший. Того ж дня позивачу було роз`яснено, що його вимога є передчасною, а письмова відповідь на звернення позивача була йому надана 06.10.2020 року. 12.09.2020 року позивач передав, а відповідач прийняв товар та направив його до авторизованого сервісного центру для діагностики, а в разі необхідності ремонту, що підтверджується актом прийому-передачі товару від 12.09.2020 року, підписаного позивачем. Між сторонами було узгоджено, що в разі проведення ремонту товару строк його проведення не може перевищувати 14 робочих днів з дати відправки товару в АСЦ, тобто з 15.09.2020 року по 05.10.2020 року. 22.09.2020 року, тобто в межах узгодженого строку товар було відремонтовано шляхом заміни екрану в АСЦ ФОП [PERSON] , що підтверджується актом технічного стану № НТ-03842 від 22.09.2020 року. Загальний строк ремонту товару склав 10 днів з дати звернення позивача до відповідача. Позивач був повідомлений про повернення товару із авторизованого сервісного центру шляхом направлення СМС-повідомлення, як це було зазначено в Акті, але за отриманням товару позивач не з`явився ні після запрошення до магазину телефоном, ні після закінчення узгодженого строку ремонту товару. Крім цього, на час проведення ремонту позивачеві було надано аналогічний телевізор з обмінного фонду. 09.10.2020 року позивач звернувся до магазину, оглянув відремонтований товар, але забирати його із магазину відмовився посилаючись на те, що 12.09.2020 року він звернувся з вимогою замінити йому товар та повернути кошти, оскільки його товар має істотні недоліки. Вказані звернення були розглянуті та відповідачем було надано відповіді позивачу. Товар не містить істотних недоліків, а тому не має бути заміненим чи за нього повернуті кошти. Посилаючись на ст.ст. 8, 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» вважає, що для визнання недоліків істотними повинні бути три обов`язкові ознаки і хоча б одна з факультативних ознак. При цьому для віднесення виявленого недоліку до числа істотних, недолік обов`язково повинен: робити неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення; бути таким, що виник з вини виробника товару; після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин та має бути наділеним хоча б однією з ознак, передбачених пп. «а»-«в» п. 12 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» у сукупності. Жодна із вказаних ознак сама по собі не може свідчити про наявність істотного недоліку у товарі. Просили в задоволенні позовних вимог відмовити, справу розглянути в їх відсутності. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги спираючись на доводи поданої позовної заяви та вказуючи на те, що він має право на повернення йому грошей через те, що телевізор має істотні недоліки. Позива повідомив суд про те, що 12.090.2020 року він здав телевізор на ремонт субота, СМС-повідомлення про закінчення ремонту отримав 25.09.2020 року, але 25.09.2020 року він подзвонив до магазину і йому повідомили, що телевізор в магазині, але відповідь на звернення не готова. Він в магазині перевірив телевізор і він працював, але він його і досі не отримав, оскільки бажає повернення грошей і не бажає мати відремонтований телевізор. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, направивши заяву про розгляд справи в його відсутності. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Згідно копії фіскального чеку від 07.09.2020 року дійсно позивач придбав у відповідача телевізор моделі KIVI моделі 32H600GU серійний номер 20100615481755, діагональ 32 дюйми, вартістю 3854,00 грн. \~ \~ \~ \~Згідно акту прийому передачі товару від 12.09.2020 року позивач передав відповідачу для гарантійного ремонту вказаний телевізор з несправностями зі слів покупця: нема зображення. \~ \~ \~ \~Згідно копії акту технічного стану № НТ-03842 від 22.09.2020 року було замінено Opencell. \~ \~ \~ \~В ході розгляду справи позивач підтвердив факт того, що відремонтований телевізор він міг отримати у відповідача 25.09.2020 року, але самостійно відмовляється від цього, оскільки не бажає мати відремонтований телевізор. \~ \~ \~ \~Суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Станом на дату звернення до суду з позовом та на дату розгляду справи судом позивачем не надано доказів істотних недоліків товару (телевізору), його несправності, некоректної роботи, поламки тощо, що виникли з вини виробника чи продавця товару. \~ \~ \~ \~Разом з тим, наявними матеріалами справи доведено, що після проведення гарантійного ремонту 22.09.2020 року, авторизованими сервісними центрами та позивачем не було виявлено недоліків в роботі товару - телевізор моделі KIVI моделі 32H600GU серійний номер 20100615481755, діагональ 32 дюйми, вартістю 3854,00 грн. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування.\~ Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави позивач зобов`язаний навести у позові фактичні дані, які підтверджують зв`язок активів з особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та їх необґрунтованість, тобто наявність визначеної\~частиною другою\~статті 290 цього Кодексу різниці між вартістю таких активів та законними доходами такої особи. У разі визнання судом достатньої доведеності зазначених фактів на підставі поданих позивачем доказів спростування необґрунтованості активів покладається на відповідача. У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, зменшення розміру заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень\~Закону України\~"Про запобігання корупції" іншою особою обов`язок доказування, що прийняті рішення, вчинені дії є правомірними і не були мотивовані діями позивача чи його близьких осіб щодо здійснення цього повідомлення, покладається на відповідача. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, вирішуючи справу за наявними доказами та оцінюючи їх за внутрішнім переконанням суду та враховуючи відмову позивача від отримання відремонтованого телевізору та ненадання суду належних та допустимих доказів того, що товар має істотні недоліки, суд вважає, що позивачем не доведено факту існування істотних недоліків товару - телевізору моделі KIVI моделі 32H600GU серійний номер 20100615481755, діагональ 32 дюйми, вартістю 3854,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно п. 12 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» істотний недолік це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять даних про наявність у товарі - телевізорі моделі KIVI моделі 32H600GU серійний номер 20100615481755, діагональ 32 дюйми, вартістю 3854,00 грн, недоліків або істотних недоліків, які виникли з вини виробника (продавця, виконавця). Також судом розмежовано права споживача, які відносяться до категорії товарів, що\~мають недоліки\~(право на безоплатне усунення недоліків товару) та до категорії товарів, що\~мають істотні недоліки\~(право на обмін товару) й враховано, що саме споживач повинен підтвердити дефект продукції й дати згоду на проведення експертизи продукції. Відповідно до частини першої\~статті 9 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. При цьому, якщо всі вищевикладені вимоги дотримано і на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари, або розірвати договір та отримати грошові кошти у розмірі вартості повернутого товару (частина друга\~статті 9 Закону України «Про захист прав споживачів»). Проте звертаючись до суду позивач, в порушення зазначених вище вимог закону не врахував, що телевізор перебуває у справному стані, а позивачем не зазначено, чим саме, крім ремонту, його не влаштовує цей телевізор. При цьому, позивач не просив повернути йому кошти на підставі ст. 9 ЗУ «Про захист прав споживачів», а просив повернути йому кошти чи замінити телевізор через існування нібито істотних недоліків товару, що за своєю правовою природою є різними підставами для повернення товару. У частині дев`ятій\~статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів»\~передбачено, що на письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Згідно з абзацом 2 частини другої\~статті 17\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. Відповідно до пункту 5 частини першої\~статті 4\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Ураховуючи викладене, судом було перевірено, чи підтверджено доказами істотний недолік спірного товару, та звертає увагу на те, що в даному ивпадку будь-яких доказів наявності у товару істотного недоліку суду не надано. Аналогічна правова позиція міститься в постанові ВС у справі № 686/8534/17 від 08.05.2018 року. \~ \~ \~ \~В зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог про захист прав споживачів, суд вважає, що діями чи бездіяльністю позивача не було завдано позивачеві будь-якої моральної шкоди, а відтак вона стягненню не підлягає. \~ \~ \~ \~Крім цього, в зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу.

Outcome: dismissed