Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

У травні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], та який приходився йому дядьком, відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Спадкодавець [PERSON] за життя склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Жебрак О.В. від 03.06.2015 року, яким заповів вищезазначений житловий будинок позивачу. В свою чергу позивач звернувся до приватного нотаріуса Жебрак О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO], однак, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки ним не надані документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, та рекомендовано для вирішення даного питання звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, вимоги викладені у позові підтримує у повному обсязі. Відповідачі також надали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7), відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Зазначений житловий будинок спадкодавець успадкував після смерті свого двоюрідного брата [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується копією спадкової справи № 2/2014, заведеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Жебрак О.В., до майна померлого [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом на спадкове майно [PERSON], та який звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом. Проте, нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним не був доведений факт родинних відносин між ним та спадкодавцем. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.10.2014 року, яке набрало законної сили 17.10.2014 року, було встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). У зв'язку із життєвими обставинами, [PERSON] не встиг зареєструвати своє право власності на спадкове майно. Із копії спадкової справи № 8/2015, заведеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Жебрак О.В., до майна померлого [PERSON], вбачається, що за життя спадкодавець склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Жебрак О.В. від 03.06.2015 року, р. № 205, яким заповів вищезазначений житловий будинок позивачу [PERSON] Також, із спадкової справи вбачається, що у спадкодавця є спадкоємці за законом - [PERSON] - дружина та [PERSON] - дочка, які на спадкове майно за законом претендують. В свою чергу позивач звернувся до приватного нотаріуса Жебрак О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO], однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки ним не надані документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, та рекомендовано для вирішення даного питання звернутися до суду. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № «Про судову практику у справах про спадкування» право на спадщину мають особи, які визначені в заповіті. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. За таких обставин, відповідно до вимог п.п. 1,5 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Враховуючи викладене, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved