Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

У листопаді 2016 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Вказували, що [INFO] року помер їх батько [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина, а вони являється спадкоємцями після його смерті. Посилаючись на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину через розбіжність у написанні їх прізвищ, заявники просили встановити факт, що померлий [PERSON] являється їхнім батьком, а вони його дітьми. В судове засідання заявники не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність в яких заяву підтримали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду лист з проханням справу слухати без участі їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] року помер [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть, виданого 29.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.3). З копій свідоцтв про народження заявників вбачається, що [PERSON] являється їхнім батьком (а.с. 4, 6). Згідно експертного висноску № 056/656-m-2 від 27.07.2016 року Українського бюро лінгвістичних експертиз, прізвища «[PERSON]» та «[PERSON]», попри розбіжності в орфографічній фіксації, є ідентичними (а.с. 8). 28.11.2016 року постановою державного нотаріуса першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Кравець А.В. відмовлено заявникам у видачі свідоцтв про право на спадщину після померлого [INFO] року батька [PERSON], через неподання документів необхідних для вчинення нотаріальної дії. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Статтею 256 ЦПК України також передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку з втратою годувальника та ін. Таким чином, невідповідність у написанні в документах прізвищ померлого та заявників по справі перешкоджає реалізації останніми права на оформлення спадкового майна, тому суд дійшов висновку про те, що вимога про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене,

Outcome: approved