Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з даним позовом до суду посилаючись на те, що з 2004 року по 2007 рік перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Від спільного проживання в них народилися донька, [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що відповідач добровільно не надавав матеріальної допомоги на утримання спільних дітей, а тому вона змушена була звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25 червня 2009 року вирішено стягнути з [PERSON] , 1986 року народження аліменти в її користь на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 250 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Враховуючи, що на ті аліменти, які відповідач повинен виплачувати за рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25 червня 2009 року, неможливо належним чином утримувати дітей, наведене примушує її звернутися з позовом про збільшення розміру аліментів присуджених рішенням суду. У зв`язку з зростанням економічної кризи в державі її матеріальне становище ускладнилося, ріст цін призводить до необхідності витрачати на утримання дітей значні кошти на відповідне харчування, одяг, взуття, навчання і їй одній важко утримувати дітей згідно їх потреб, тому діти потребують з боку батька матеріального утримання. Вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання їхніх дітей в розмірі 3000 гривень на кожну дитину так як є здоровою, молодою, працездатною людиною, періодично виїжджає за межі України на заробітки та отримує значні доходи. Просить суд збільшити розмір аліментів присуджених рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25 червня 2009 року в цивільній справі №2-1253/2009 рік, стягнувши з відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] в користь [PERSON] аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] та сина, [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні зазначила, що їй тяжко одній утримувати двох дітей, так як ціни зросли, діти потребують додаткових коштів, а тому вважає, що так як відповідач їздить за кордон, то може сплачувати аліменти на кожну дитину по 3000 грн. щомісячно до їх повноліття. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав пояснення на позовну заяву, в якому просить при визначенні розміру аліментів врахувати, що він офіційно ніде не працює (оскільки важко знайти постійну роботу). По цій причині змушений працювати на роботах, які носять сезонний характер, внаслідок чого має мінливий і нестабільний заробіток. Однак, незважаючи на це, надає постійно кошти на утримання своїх дітей. Крім того, звернув увагу на те, що при визначенні розміру аліментів - врахувовуються вимоги ст. 180 СК України і слід виходити з принципу рівності прав і обов`язків батьків в частині матеріального забезпечення своїх дітей, адже позивач є також особою працездатного віку. Виходячи з вищенаведеного і враховуючи вимоги ст. 182 СК України (розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого законодавством на одну дитину відповідного віку), а тому просить суд присудити йому сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 1200 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в сукупності становить 2400 грн. на двох дітей (для нього ця сума є дуже великою, але він є батько дітей і зобов`язаний в міру своїх можливостей забезпечувати їхню життєдіяльність). При винесенні рішення по даній справі вважає, що суд врахує (його суб`єктивну думку), що зазначена сума позивачем є вищою за встановлений Законом 50 відсотковий прожитковий мінімум, який має виплачуватись на одну дитину відповідного віку. Зазанчив, що буде вживати всіх заходів для матеріального забезпечення його дітей, справу просить розглянути у його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні вказав на те, що позивач немає жодних підтверджень про те, що відповідач перебуває за кордоном та має високі доходи, на час звернення з позовною заявою заборгованість по сплаті аліментів відсутня, а тому підтримав письмові пояснення відповідача та наголосив про рівність прав і обов`язків батьків в частині матеріального забезпечення своїх дітей, адже позивач є також особою працездатного віку, а тому відповідач згідний сплачувати аліменти в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину щомісячно до їх повноліття.. Врахувавши усні пояснення сторін, вивчивши писмьмові пояснення та матеріали даної справи, суд дойшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] і змінила прізвище на « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Позивач [PERSON] посилається на те, що з 2004 року по 2007 рік перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] . Від спільного проживання в них народилися донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що стверджується їх свідоцтвами про народження (а.с.4-5). Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25 червня 2009 року вирішено стягнути з відповідача [PERSON] , 1986 року народження аліменти в користь позивача на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 250 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття (а.с.6). Визначені вищезгаданим рішенням аліменти в даний час є недостатніми для належного утримання позивачем їх з відповідачем неповнолітніх дітей. Згідно ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суми прожиткового мінімуму на 2019 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" і на даний час зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 88 Сімейного Кодексу в силу свого віку діти, потребують спеціального покращеного харчування, одягу та засобів гігієни та потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, однак позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно, тому розмір стягуваних аліментів слід змінити із твердої грошової суми в розмірі 250 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття на 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з часу вступу рішення в законну силу і проводити до досягнення дітьми повноліття, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін та неповнолітніх дітей, а в решті позову слід відмовити. На підставі наведеного та ст. ст. 181,182,192 СК України,

Outcome: dismissed