Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно їхніх синів [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2005 по 2012 рік. Від цього шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні, вона займається їх вихованням. Відповідач, як батько, вихованням дітей не займається, не піклується про них та не цікавиться їх життям. Крім того, згідно рішення Рожнятівського районного суду з відповідача в її користь стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. Проте відповідач аліментів не сплачує та на даний час заборгованість по сплаті аліментів становить біля 14 000 гривень. Таким чином, відповідач не проявляє відносно дітей щонайменшої батьківської турботи, не спілкується з ними, не надає коштів на їх утримування, хоч має таку можливість, оскільки є фізично здоровою людиною, часто виїжджає на заробітки за межі України та має високі доходи. Вона також час від часу виїжджає на роботу за кордон, оскільки змушена дбати про кошти на утримування дітей. На літо вона хоче взяти дітей з собою, щоб вони відпочили. Однак відповідач згоди на це їй не дає. Така ситуація негативно впливає на дітей. Маючи намір отримати згоду на виїзд дітей на канікули з нею за кордон, вона домовилася з відповідачем, що забере виконавчий лист а останній підпише їй відповідні документи. Вона забрала виконавчий лист з виконавчої служби, позбавивши себе можливості отримати заборгованість по сплаті аліментів, однак відповідач категорично відмовився підписувати будь-які документи. Час від часу відповідач навідується до неї додому, перебуваючи у нетверезому стані, однак його візити супроводжуються не спілкуванням з дітьми, а скандалами по відношенню до неї. Вона ніколи не перечила відповідачу у спілкуванні з дітьми, однак таке спілкування йому не потрібне. Відповідач позову не визнав, на позбавлення його батьківських прав по відношенню до дітей не згідний. Не заперечує, що більше року спільно з позивачкою не живе та не спілкується з дітьми. Аліментів не сплачував, оскільки по місцю проживання позивачки у будинку зробив капітальний ремонт на що затратив значні кошти, а тому вважає, що її вимоги про стягнення аліментів були безпідставними. Він час від часу давав безпосередньо дітям певні кошти, сестра купляла їм одяг, а тому не можна сказати, що він ухиляється від їх утримування. Також підтвердив, що декілька разів приходив до позивачки, перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння і між ними відбувалися сварки у присутності дітей. Ні у школі ні у дитячому садочку дітей за останній рік він не провідував. Однак не бажає, щоб його позбавляли батьківських прав, бажає спілкуватися з дітьми та надавати кошти на їх утримування і буде у майбутньому це робити. Позивачка не дозволяє йому спілкуватися з синами. Однак до цього часу він не звертався у будь-які компетентні органи для вирішення питання щодо встановлення порядку спілкування з дітьми. Представник служби у справах дітей Рожнятівської РДА просить відмовити у задоволенні позову, оскільки опікунська рада РДА прийшла до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача не буде відповідати інтересам дітей. Чому опікунська рада прийшла саме до такого висновку пояснити не змогла. Вислухавши учасників процесу та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони є батьками синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей та копіями актових записів про їх народження № 30 від 10 липня 2007 року та № 45 від 16 жовтня 2008 року (а. с. 7, 8, 17-19, 31-33). Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду від 1 жовтня 2012 року (а.с. 6). На даний час діти проживають разом з позивачкою у будинку її бабусі, умови проживання задовільні, що підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов позивачки від 4 червня 2014 року (а. с. 37). По місцю проживання позивачка характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою № 230 від 30 квітня 2014, виданою Небилівською сільською радою (а. с. 11). З 27 червня 2012 року по 01 квітня 2014 року відповідач не сплачував аліменти на утримання дітей, заборгованість за вказаний період склала 13051 гривню, що підтверджується довідкою про неотримання аліментів № 03-37/270, виданою ВДВС Рожнятівського районного управляння юстиції 28 квітня 2014 року (а. с. 9). Допитаний у судовому засіданні як свідок державний виконавець ВДВС Рожнятівського районного управління юстиції [PERSON] дав показання про те, що дійсно на виконанні у відділі перебував виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримування дітей. Аліменти відповідач не сплачував, а тому утворилася заборгованість у сумі біля 14000 гривень. У травні цього року стягувачка забрала виконавчий лист, а через декілька днів подала його до виконання повторно. Таки чином вона втратила право на отримання заборгованості. Відповідно до положень ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Аналізуючи надані сторонами та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що позивачка довела що відповідач не надавав коштів на утримування дітей, не спілкувався з ними та не цікавився їхнім життям, тобто ухилявся від виконання своїх обов»язків по вихованню дітей, хоч для цього відсутні будь - які перешкоди. Доводи відповідача у заперечення позовних вимог про те, що він надавав кошти дітям, а з ними не спілкувався, бо позивачка цьому перешкоджала є голослівними, не підтверджені будь-якими об"єктивними даними, суперечать дослідженим судом доказам, а тому визнаються судом не доведеними. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Оскільки відповідач ухилявся від виконання своїх обов»язків по вихованню дітей, хоч для цього були відсутні будь - які перешкоди, то суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно синів.

Outcome: approved