Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди, в обґрунтування якого покликається на те, що 02.03.2015 року на інтернет-порталі «ЧаРівне.інфо» було розміщено інформацію [PERSON] із соціальної мережі «Facebook», в якій відповідач поширив відносно нього неправдиву інформацію про те, що позивача «попросили» з міліції за організацію крадіжок мобільних телефонів, а також про стрілянину по людях. 04.03.2015 року на інформаційно-новинному порталі «Рівненські новини», шеф-редактором якого є відповідач, була розміщена стаття «Екс-керівник Костопільської РДА [PERSON] працював у складі організованого злочинного угрупування?», в якій звинувачено [PERSON] в тому, що він змушував та обіцяв винагороду жителю [INFO] [PERSON] за те, що останній напише заяву про кримінальні правопорушення в Костопільський РВ УМВС України в Рівненській області проти ряду підприємств Костопільського району, з метою подальшого шантажування та вимагання грошей у керівництва цих компаній. Аналогічна стаття під назвою «Колишній голова Костопільської РДА [PERSON] працював у складі злочинного угруповування?» та з тим самим змістом з'явилася 06.03.2015 року на сайті інтернет-порталу «ЧаРівне.інфо». Крім того, [PERSON] вказує, що 02.09.2015 року на сайті інформаційно-новинного порталу «Рівненські новини» було розміщено інформацію під назвою «Костопільський «нацист» балотуватиметься на посаду міського голови Березного?», в якій відповідач називає [PERSON] «Падло [PERSON]», «послідовником «нацистських» ідей», «колишнім працівником правоохоронних органів, з яких був звільнений за крадіжки мобільних телефонів», «парашутистом» з кримінальним минулим». [PERSON] зазначає, що розміщена та поширена відповідачем інформація у вказаних вище інтернет-порталах є недостовірною та не відповідає дійсності, принижує його честь, гідність та ділову репутацію як громадського та політичного діяча. Так, для перевірки можливого поширення недостовірної інформації у мережі Інтернет про позивача, 27.04.2015 року [PERSON] звернувся із скаргою до прокуратури Рівненської області, яка направила за належністю для розгляду скарги в межах компетенції до УМВС України в Рівненській області. Із висновку про розгляд матеріалів ЄО №1429 від 27.04.2015 pоку, складеного заступником начальника Костопільського РВ УМВС майором міліції [PERSON] від 06.05.2015 року вбачається наступне. У статтях «Екс-керівник Костопілської РДА [PERSON] працював у складі організованого злочинного угруповування?» та «Колишній голова Костопілської РДА [PERSON] працював у складі злочинного угруповування?» вказується, що [PERSON] змушував та обіцяв винагороду жителю [INFO] [PERSON] за те, що останній напише заяву про кримінальні правопорушення в Костопілський РВ УМВС України в Рівненській області проти ряду підприємств Костопільського району з метою подальшого шантажування та вимагання грошей у керівництва цих компаній. Вказана подія була зареєстрована в ЄО Костопільського РВ 13.10.2014 під №3434. В ході розгляду матеріалів даної справи факти вчинення протиправних дій з боку [PERSON] та окремих працівників Костопільського РВ не підтвердилися. [PERSON] вказує, що неодноразово поширена відповідачем відносно нього інформація про «послідовника «нацистських» ідей», «колишнього працівника правоохоронних органів, з яких він був звільнений за крадіжки мобільних телефонів», «парашутистом» з кримінальним минулим», про «примушування та обіцянка винагороди жителю [INFO] [PERSON] за те, що останній напише заяву про кримінальні правопорушення в Костопільський РВ УМВС України в Рівненській області проти ряду підприємств Костопільського району з метою подальшого шантажування та вимагання грошей у керівництва цих компаній» є очевидно неправдивою та недостовірною, а її поширення через інтернет-портали «ЧаРівне.інфо» та «Рівненські новини» ганьбить його честь, гідність, ділову репутацію та внаслідок чого йому завдано моральної шкоди. Позивач зазначає, що він є політичним та громадським діячем не лише в межах Костопільського і Березнівського районів, але й в Рівненській області. З 2009 року являється членом Всеукраїнського об'єднання «Свобода», а з 2014 року обраний головою Березнівської РО ВО «Свобода», в січні 2016 року обраний заступником голови Рівненської обласної організації ВО «Свобода» з ідеології та включений в склад обласного комітету організації; був депутатом Костопільського районної ради шостого скликання (2010-2014 p.p.), а на даний час є депутатом Костопільської міської ради 7 скликання, помічником-консультантом на громадських засадах депутата обласної ради [PERSON], а також являється головою Громадської організації «Громада Костопільщини». [PERSON] вказує, що внаслідок поширення такої неправдивої інформації відповідачем, він зазнав фізичних страждань, що призвело до погіршення стану його здоров'я та моральних страждань, які виразилися в соромі перед колегами і знайомими, обмеженістю в продовженні активного політичного життя, адже інформація поширювалася відповідачем напередодні виборів до місцевих органів влади та міських голів. Як вважає позивач, йому завдано моральної шкоди, розмір якої він оцінює в 10000 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати недостовірною, тобто такою, що не відповідає дійсності, порушує його права і свободи, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену [PERSON] на інтернет-порталі «ЧаРівне.інфо» 02.03.2015 року; на інформаційно-новинному порталі «Рівненські новини» у статті «Екс-керівник Костопільської РДА [PERSON] працював у складі організованого злочинного угруповування?» 04.03.2015 року; на інтернет-порталі «ЧаРівне.інфо» у статті «Колишній голова Костопільської РДА [PERSON] працював у складі злочинного угруповування?» 04.03.2015 року та на інформаційно-новинного порталу «Рівненські новини» у статті «Костопільський «нацист» балотуватиметься на посаду міського голови Березного?» 02.09.2015 року. Крім того, просить суд зобов'язати відповідача спростувати неправдиві відомості, поширені на вищевказаних інформаційних медіа ресурсах, що розміщенні в мережі Інтернет; а також стягнути на його користь кошти в сумі 10000 грн., в якості компенсації за завдану йому моральну шкоду та судові витрати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просить задовольнити позов . Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали, вказавши, що на сторінках вказаних Інтернет ресурсів, було висловлено так звані оціночні судження - тобто висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, вживання мовних засобів на зразок сатири, гіпербол, алегорій, відомих практиці Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого є обов'язковою з усіх питань, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Відповідно такі оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Вказують на те що, адміністрація сайту може не поділяти думку авторів. Редакція залишає за собою право редагувати надані їй матеріали. За матеріали у рубриці «Блоги» редакція порталу відповідальності не несе, оскільки їх публікують виключно автори блогів. Крім того, відповідач та його представник звертає увагу суду на той факт, що у матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази того, що саме відповідач [PERSON] є автором інформації, поширеної на інтернет-порталі «ЧаРівне.інфо» 02.03.2015 року; на інформаційно-новинному порталі «Рівненські новини» у статті «Екс-керівник Костопільської РДА [PERSON] працював у складі організованого злочинного угруповування?» 04.03.2015 року; на інтернет-порталі «ЧаРівне.інфо» у статті «Колишній голова Костопільської РДА [PERSON] працював у складі злочинного угруповування?» 04.03.2015 року та на інформаційно-новинного порталу «Рівненські новини» у статті «Костопільський «нацист» балотуватиметься на посаду міського голови Березного?» 02.09.2015 року. Вказані інформаційні статті розміщенні без підпису, що взагалі унеможливлює встановлення їх авторства. Враховуючи вищевикладене, просять суд у задоволені позову [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди відмовити повністю. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON] та його представника - [PERSON], дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Із доданих до матеріалів справи скрін-шотів інтернет сторінок медіа ресурсів вбачається, що на інтернет-порталі «ЧаРівне.інфо» 02.03.2015 року; на інформаційно-новинному порталі «Рівненські новини» у статті «Екс-керівник Костопільської РДА [PERSON] працював у складі організованого злочинного угруповування?» 04.03.2015 року; на інтернет-порталі «ЧаРівне.інфо» у статті «Колишній голова Костопільської РДА [PERSON] працював у складі злочинного угруповування?» 04.03.2015 року та на інформаційно-новинному порталі «Рівненські новини» у статті «Костопільський «нацист» балотуватиметься на посаду міського голови Березного?» 02.09.2015 року розміщена невідомим автором інформація, що стосується позивача [PERSON] Із скарги від 27.04.2015 року встановлено, що [PERSON] звернувся до прокуратури Рівненської області, яка направила за належністю для розгляду скарги в межах компетенції до УМВС України в Рівненській області. Згідно висновку про розгляд матеріалів ЄО №1429 від 27.04.2015 pоку, складеного заступником начальника Костопільського РВ УМВС майором міліції [PERSON] від 06.05.2015 року вбачається наступне. 27.04.2015 року в чергову частину Костопільського РВ з прокуратури Рівненської області надійшла скарга гр. [PERSON], в якій він висловлює своє незадоволення неправдивою інформацією відносно нього в мережі інтернет, а саме: на сайті «Рівненські новини» стаття під назвою «Екс-керівник Костопільської РДА [PERSON] працював у складі організованого злочинного угруповання?», на сайті інтернет-порталу «ЧаРівне.інфо» статті під назвами «Колишній голова Костопільської РДА [PERSON] працював у складі злочинного угрупування?» та «Протестом проти голови Костопільської РДА керує колишній криміналітет?», які принижують його честь як депутата Костопільської районної ради, голови депутатської групи «Народна Рада» в Костопільській районній раді, голови ГО «Громада Костопільщини», голови Березнівської РО ВО «Свобода». У статтях «Екс-керівник Костопільської РДА [PERSON] працював у складі організованого злочинного угруповання?» та «Колишній голова Костопільської РДА [PERSON] працював у складі злочинного угрупування?» вказується, що [PERSON] змушував та обіцяв винагороду жителю [INFO] [PERSON] за те, що останній напише заяви про кримінальні правопорушення в Костопільський РВ УМВС України в Рівненській області проти ряду підприємств Костопільського району, з метою подальшого шантажування та вимагання грошей у керівництва цих компаній. Вказана подія була зареєстрована в ЄO Костопільського РВ 13.10.2014 року за №3434. В ході розгляду матеріалів даної справи факти вчинення протиправних дій з боку [PERSON] та окремих працівників Костопільського РВ не підтвердилися, про що був зроблений відповідний висновок. Крім того, у статті «Протестом проти голови Костопільської РДА керує колишній криміналітет?» невідомий автор вказує, що під час проходження служби в органах внутрішніх справ України [PERSON] організував крадіжки мобільних телефонів. При цьому автор статті ніяких документальних доказів не представляє і висловлює свої припущення в якості запитання, а не факту як такого (не вказуються особи, місце і вчинення кримінального правопорушення і т.д.), що не є доказом вчинення [PERSON] протиправного діяння. [PERSON] з метою захисту його законних інтересів рекомендовано звернутись до суду. Із відповіді ТОВ «Хостмайстер» від 04.08.2016 року за № 153/08 вбачається, що ТОВ «Хостмайстер» виконує функції адміністратора публічного домену другого рівня - COM.UA, забезпечує працездатність системи доменних імен в зазначеному домені та можливість реєстраторам надавати послуги з делегування доменних імен кінцевим користувачам. При цьому, ТОВ «Хостмайстер» не отримує інформацію щодо інтернет ресурсів, веб-сайтів. порталів, які на них розміщені. З огляду на зазначене вище, ТОВ «Хостмайстер» не має змоги надати інформацію щодо засновників та власників сайтів (Інтернет порталів) http://www.charivne.info/, http://rivnenews.com.ua/. Однак, для ідентифікації особи, що є власником сайту (Інтернет порталу) необхідно отримати інформацію щодо реєстранта (власника) доменного імені, оскільки воно служить для адресації вузлів мережі Інтернет і розташованих на них мережевих ресурсів (веб-сайтів, серверів електронної пошти, мережевих сервісів). В процесі делегування доменного імені беруть участь реєстрант - особа, що бажає користуватися та розпоряджатися певним доменним іменем, та реєстратор - суб'єкт господарювання, який надає реєстранту послуги, необхідні для технічного забезпечення делегування і функціонування доменного імені. Тобто, делегування доменних імен відбувається через реєстратора, який в свою чергу надає реєстранту послуги з реєстрації доменного імені, на підставі укладеного відповідного договору. На підставі вищезазначеного, та беручи до уваги, що реєстратор забезпечує підтримку доменного імені упродовж оплаченого строку реєстрації, просимо для отримання інформації про реєстранта (власника) доменних імен charivne.info, rivnenews.com.ua звернутися до реєстратора зазначених доменів. Інформацію про реєстраторів можна отримати через сервіс WHOIS, який є джерелом публічної інформації про доменні імена. Така інформація є доступною будь-якій особі через мережу Інтернет за протоколом WHOIS або HTTP. Згідно зі ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Статтею 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. У відповідності зі ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь та спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливими у зв'язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лінгенс проти Австрії" суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є основною складовою права, захищеного ст. 10 Конвенції. Свобода вираження стосується не лише тієї інформації чи тих ідей, які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Свобода преси дає громадськості одну з найкращих можливостей дізнатися про ідеї та позиції політичних лідерів, публічних осіб і сформувати свій погляд на них. Відповідно межі допустимої критики є ширшими, коли вона стосується власне політика, публічної особи, а не приватної особи. На відміну від останньої публічній особі неминуче і свідомо відкривається для прискіпливого аналізу кожного свого слова і вчинку з боку громадського загалу і, як наслідок, повинен виявляти до цього більше терпимості. До позовної заяви додані копії роздруківок з сайтів мережі Інтернет, котрі, на думку позивача, містять недостовірну інформацію, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача та яку позивач просить спростувати, однак встановити автора даних публікацій не вдається можливим. Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд вважає, що позивач в судовому засіданні не довів, що саме відповідач [PERSON] є автором спірних публікацій. При цьому суд зазначає, що зважаючи на принцип змагальності сторін, закріплений в ст.10 ЦПК України, суд не може збирати докази з власної ініціативи. Суд приймає до уваги, що перевірка інформації на достовірність та вирішення питань про її оціночний характер або наявність у ній фактичних тверджень, має відбуватися у спорі з її автором, який її створив та розмістив у мережі Інтернет. Не доведення позивачем факту, що в мережі Інтернет було розміщено [PERSON] інформацію, про спростування якої він просить, позбавляє суд процесуальної можливості надати висновок щодо її достовірності та вирішити питання про її оціночний характер або наявність у ній фактичних тверджень, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог щодо достовірності та спростування зазначеної інформації. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги наступне. У відповідності зі ст.280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. В судовому засіданні факт поширення в мережі Інтернет оспорюваної інформації саме відповідачем не знайшов свого підтвердження, а вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від поширення цієї інформації, в звязку з чим суд вважає за необхідне у задоволені позову в частині відшкодування моральної шкоди також відмовити. Оскільки в процесі розгляду справи позивач не надав належних та допустимих доказів про те, хто є автором розміщеної інформації в мережі Інтернет на відповідних веб-сайтах, суд вважає за необхідне у задоволенні позову повністю відмовити у звязку з недоведеністю обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Outcome: dismissed