Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

[PERSON] у липні 2019 року через свого представника [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що заочним рішенням суду від 17.01.2019 року з [PERSON] стягнуто на його користь суму боргу у розмірі 232725 грн. 72 коп., 3% річних в розмірі 9907 грн. 44 коп., а також 10472 грн. 33 коп. судових витрат. Додатковим рішенням суду від 25.02.2019 року стягнуто судові витрати в розмірі 1359 грн. 34 коп. Ухвалою суду від 13.08.2018 року було вжито заходів забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження садового будинку та земельної ділянки, належних [PERSON] , розташованих за адресою: [ADDRESS] .\~Відповідні записи\~про обтяження\~були внесені\~15.08.2018\~року. При виконанні вказаних рішення суду від 17.01.2019 року та додаткового рішення суду від 25.02.2019 року було встановлено, що вказані земельна ділянка і будинок, зареєстровані за [PERSON] , були передані на реалізацію в межах виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого 10.07.2018 року судом на підставі рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 978500 грн. 00 коп. 26.03.2019 року державним виконавцем міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - ВДВС) в порушення вимог ст. ст. 203, 215 ЦК України був складений акт про передачу у власність [PERSON] у рахунок погашення боргу вказаного нерухомого майна. 11.04.2019 року Вовчанською державною нотаріальною конторою Харківської області (далі ДНК) вказане майно було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), якщо прилюдні торги (аукціон) не відбулися (вся) за № 595. Вважає, що державний виконавець не мав права на проведення реалізації вказаного нерухомого майна, чим допустив порушення прав та інтересів [PERSON] на належне виконання рішення суду від 17.01.2019 року за рахунок єдиного майна боржника [PERSON] . Просив визнати недійсним та скасувати акт державного виконавця про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 26.03.2019 року за № 56745436; визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), якщо прилюдні торги (аукціон) не відбулися (вся) за № 595, видане 11.04.2019 року ДНК; стягнути з відповідачів на його користь судові витрати. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, сповіщались судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, представник надав суду клопотання про підтримання заявлених вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ВДВС в судове засідання не з`явився, сповіщався судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 178 ЦПК України, надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що чинне законодавство обумовлює можливість накладення кількох арештів (обтяжень) на визначене майно боржника в порядку їх надходження. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Вважає, що реалізація будинку та земельної ділянки [PERSON] відбулася із дотриманням вимог законодавства про виконавче провадження. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 178 ЦПК України, відповідач надав суду відзив, в якому виклав заперечення проти позову, зазначивши, що позовні вимоги не ґрунтуються на законодавстві України. Оскільки він став власником нерухомого майна, застосування до спірних правовідносин положень ст. ст. 203, 215 ЦК України є неприпустимим, оскільки передача йому нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна в рахунок погашення боргу постанова державного виконавця та акт, не можуть визнаватись недійсними на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину. В зв`язку з тим, що торги не відбулись, він 21.11.2018 року надав до виконавчої служби лист про бажання залишити нереалізоване майно собі. Наявність накладеного арешту на нерухоме майно, яке підлягало електронному продажу, ніяким чином не впливало на його проведення. Законодавство не забороняє проведення електронних торгів при наявності накладення арешту іншим судом по іншій справі. У нотаріуса ніяких обмежень, щодо реєстрації за ним право власності не існувало. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, сповіщався судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Представник третьої особи ДНК в судове засідання не з`явився, сповіщався про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення відповідача [PERSON] та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як встановлено під час судового розгляду, ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.09.2017 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення боргу задоволено. Накладено заборону відчуження садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 386,2 кв.м., житлова площа 145,9 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1147877363216, номер запису про право власності 18576512, та земельної ділянки, площею 0,0625 га, розташованої за адресою: Харківська область, Вовчанський район, селищна Рада Старосалтівка, садівниче товариство "Женьшень", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1057666363216, кадастровий номер 6321655800:001:1562, що належить на праві власності відповідачу [PERSON] . Відомості про заборону відчуження нерухомого майна за ухвалою суду від 29.09.2017 року були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 25.10.2017 року (а.с. 12). Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2017 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу задоволені. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 978500 грн. 00 коп. 10.07.2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова видав відповідний виконавчий лист, за яким державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 56745436. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.08.2018 року заяву представника [PERSON] - адвоката Ципліцького Д.О. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу за договорами позики, пені та трьох процентів річних від простроченої суми - задоволено. Заборонено вчиняти дії щодо відчуження: - садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на праві приватної власності; - земельної ділянки, кадастровий номер 6321655800:05:001:1562, площею 0,0625 га, з цільовим призначенням: для індивідуального садівництва, розташованої за адресою: [ADDRESS] , Вовчанський район, Старосалтівська селищна рада, [ADDRESS] » [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 10-11). Відомості про заборону відчуження нерухомого майна за ухвалою суду від 13.08.2018 року були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 15.08.2018 року (а.с. 12). Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.01.2019 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, пені та 3% річних - задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договорами позики від 14.12.2016 року, 29.12.2016 року, від 05.02.2017 року, від 27.02.2017 року в загальному розмірі 232725 грн. 72 коп., а також 3% річних в розмірі 9907 грн. 44 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати: на надання правової допомоги в розмірі 8046 грн. 00 коп., а також судовий збір в розмірі 2426 грн. 33 коп. (а.с. 6-7). Додатковим заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.02.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати: на надання правової допомоги в розмірі 1359 грн. 34 коп. (а.с. 8-9). 26.03.2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова видав відповідний виконавчий лист, за яким приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 58835598. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області від 08.04.2019 року винесена постанова про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження (а.с. 16). В межах виконавчого провадження № 56745436 треті електронні торги щодо реалізації садового будинку та земельної ділянки не відбулись, в зв`язку з чим, стягувач [PERSON] подав заяву від 21.11.2018 року про бажання залишити нереалізоване майно. 27.11.2018 року старший державний виконавець виніс постанову (ВП № 56745436) про передачу стягувачу [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом від 10.07.2018 року садового будинку, що належить боржнику [PERSON] , на загальну суму 551530 грн. 00 коп. (а.с. 96). 26.03.2019 року старшим державним виконавцем був складений акт (ВП № 56745436) про передачу садового будинку та земельної ділянки стягувачу [PERSON] у рахунок погашення боргу (а.с. 22). 11.04.2019 року ДНК садовий будинок та земельна ділянка були зареєстровані за [PERSON] на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), якщо прилюдні торги (аукціон) не відбулися (вся) за № 595 (а.с. 12-15). Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути як правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України), так і інші юридичні факти (п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України). За статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 року за № 332-р «Про проведення експерименту із запровадження реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 було затверджено Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 (далі - Тимчасовий порядок), відповідно до якого ДП «Інформаційний центр» Мін`юсту України є організатором електронних торгів та уповноважене на забезпечення здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених Тимчасовим порядком. Згідно із ч. 7 п. 1 Тимчасового порядку електронні торги - це прилюдні торги, що здійснюються в електронній формі в Системі. Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу X Порядку реалізації арештованого майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором. Відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за ст. ст. 203, 215 ЦК України. Разом з тим Закону України «Про виконавче провадження» допускає, що реалізація арештованого майна на прилюдних торгах може не відбутися. У такому випадку з метою забезпечення права стягувача - учасника виконавчого провадження, Закон передбачає відповідний порядок дій, які повинен вчинити державний виконавець, а саме: повідомити стягувача про те, що арештоване майно не було реалізоване на прилюдних торгах після проведення повторної оцінки, та запропонувати стягувачу залишити це майно за собою (ч. 6 ст. 62 Закону). Якщо стягувач своєчасно і письмово не заявить про таке своє бажання, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові (частина сьома статті 62 Закону). Якщо ж стягувач заявить про бажання залишити нереалізоване на прилюдних торгах майно за собою, державний виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу, а за фактом такої передачі складає відповідний акт. При цьому майно передається саме стягувачу в рахунок погашення боргу, а відповідні постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно (ч. 9 ст. 62 Закону). З огляду на зазначене, передбачена ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» процедура передачі державним виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна боржника в рахунок погашення його боргу оформлюється шляхом прийняття державним виконавцем постанови та складення акта про передачу майна стягувачу, які можуть вважатися юридичними фактами, що є законними підставами виникнення цивільних прав та обов`язків (п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Однак за своєю правовою природою таку процедуру разом з відповідними постановою та актом державного виконавця не можуть бути ототожнені з процедурою відчуження майна з прилюдних торгів тільки тому, що за результатами проведення прилюдних торгів державний виконавець також складає акт. Таким чином, передача державним виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна в рахунок погашення боргу, постанова, прийнята державним виконавцем у результаті цієї процедури, та складений державним виконавцем акт про передачу майна стягувачу не можуть визнаватися недійсними на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за ст. ст. 203, 215 ЦК України. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року. Виконання судового рішення від 15.11.2017 року, в результаті якого [PERSON] набув право власності на садовий будинок та земельну ділянку відбувалось у відповідності до встановленого порядку, визначеному у Законі України «Про виконавче провадження». Доказів того, що набуття [PERSON] право власності на вказане майно було спрямовано на порушення прав позивача у вигляді задоволення його вимог за рахунок цього майна, не надано. Інших підстав для визнання недійсним, скасування акту ВДВС та визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), якщо прилюдні торги (аукціон) не відбулися (вся), позивачем зазначено не було. Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, позовні вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, суд покладає судовий збір на позивача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed