Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] Ємілія Василівна звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно із заповітом, посвідченим [PERSON] сільською радою 04.03.2010 року, її мати [PERSON] заповіла їй та її сестрі [PERSON] у рівних частках земельні ділянки, належні їй на праві приватної власності. Однак у зазначеному документі її імя вказано як «Емілія», таке ж імя вказано і у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, виданій 26.12.2000 року ДПІ у Жовківському районі. Водночас, зазначає, що у паспорті громадянина України її імя вказано як «Ємілія». Також як «Ємілія» її імя записано у свідоцтві про народження та свідоцтві про одруження. Стверджує, що на час отримання довідки про присвоєння ідентифікаційного номера у 2000 році, а також при оформленні заповіту її матірю у 2010 році вона не звернула уваги на правильність написання свого імені і лише після смерті матері, коли звернулась до нотаріуса, маючи намір отримати спадщину, їй вказали на наявність помилки у заповіті та довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, яка перешкоджає отримати свідоцтво про право на спадщину. Відтак вона не може оформити право власності на спадкове майно. Таким чином з метою надання їй можливості оформлення права власності на спадкове майно, просить встановити факт належності їй, [PERSON] Ємілії Василівні, правовстановлюючих документів: заповіту, складеного її матірю, [PERSON] та посвідченого [PERSON] сільською радою 04.03.2010 року, а також довідки про присвоєння ідентифікаційного номера. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак її представник за довіреністю- Станкевич Х. З. подала на адресу суду заяву в якій просить розглянути позов лише в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Жовківського району Львівської області в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подали на адресу суду заяву у якій просять справу розглядати у відсутності їх представника, при прийнятті рішення покладаються на думку суду. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог п. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявником згідно паспорта серії СК № 387810 виданого Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 17.02.2000 року є [PERSON] Ємілія Василівна. З копії свідоцтва про одруження серії I-ЯР № 955413 вбачається, що імя позивача зазначено як Ємілія. У свідоцтві про народження серії ЯЮ № 347108 імя позивача вказано на російській мові "Емилия". Водночас, із заповіту складеного [PERSON] та посвідченого секретарем Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області [PERSON] 04.03.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 17 встановлюється, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: земельну частку (пай), державний акт серії ЯЕ № 536145 від 27.05.2009 року та сінокіс, державний акт серії ЯЕ № 536144 заповіла в рівних частках [PERSON] та [PERSON]. Також на імя [PERSON] видано довідку про присвоєння ідентифікаційного номера [NUMBER]. Суд вважає, що різниця у написанні імені позивача в одну літеру, є наслідком довільного перекладу імені з російської мови, якою було складено усі правовстановлюючі документи за часів СРСР, на українську мову з боку уповноважених осіб, які заповнювали та видавали документи українською мовою. А тому суд приходить до висновку, що слід встановити факт належності [PERSON] Ємілії Василівні, [INFO], заповіту в частині спадкового майна, яке стосується [PERSON], складеного [PERSON] та посвідченого секретарем Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області [PERSON] 04.03.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 17. Водночас щодо встановлення факту належності [PERSON] Ємілії Василівні довідки про присвоєння ідентифікаційного номера виданої 26.12.2000 року на імя [PERSON] слід відмовити, так як позивачем не використано всіх шляхів досудового врегулювання, а саме позивач має можливість звернутися в органи державної податкової інспекції для відповідних виправлень щодо її імені у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] Ємілії Василівни.

Outcome: dismissed