Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. У обґрунтування позову зазначив, що наймачем квартири [ADDRESS] , є мати позивача [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. У зазначеній квартирі зареєстровані позивач та відповідач по справі [PERSON] , яка не проживає в квартирі з травня 2015 року по теперішній час, не оплачує комунальних послуг, не бере участі в утриманні житла, особисте майно в квартирі не зберігає. На підставі викладеного, просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач та його педставник в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримують вимоги, просять позов задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач\~ своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] , наймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON] , на підставі ордеру 7980. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Відповідно до зазначеного вище особового рахунку, позивач по справі є членом родини наймача житла та зареєстрований за адресою:\~ [ADDRESS] . Згідно відповіді держаного нотаріусу Третьої державної нотаріальної контори, спадкова справа\~ після смерті [PERSON] відсутня. З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивач наділений повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов`язані з володінням та користуванням цим майном.\~ З акту №128, виданого КСН «Азов`є», у квартирі [ADDRESS] фактично проживає [PERSON] , [INFO] , інші особи в квартирі не проживають. Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивача, в яких зазначено, що відповідачка у вказаній\~ в позові квартирі не мешкає з 2015 року по теперішній час. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачка не проживає в квартирі [ADDRESS] будинку [ADDRESS] з травня 2015 року, вона втратила право користування цим житловим приміщенням.\~\~\~

Outcome: approved