Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 12.06.2012 року між [PERSON] ()сином позивача) та [PERSON] було укладено усний договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 2110 д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується розпискою, де зазначається, що [PERSON] отримав від [PERSON] грошову суму в розмірі 55000 гривень за вищевказаний автомобіль. 11.09.2012 року була посвідчена нотаріальна довіреність від імені [PERSON] , якою він уповноважує [PERSON] та [PERSON] укладати правочини щодо розпорядження належним йому автомобілем марки ВАЗ, модель 21101-110-01, 2006 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER] за ціною та умовами на власний розсуд. [INFO] її син [PERSON] помер. На момент смерті її сина вона проживала зі своїм співмешканцем [PERSON] , який незаконно, шляхом обману заволодів документами, довіреність та технічним паспортом на автомобіль ВАЗ, модель 21101-110-01, 2006 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Далі [PERSON] звернувся до попереднього власника [PERSON] і сказав, що він начебто викупив даний автомобіль у [PERSON] , документи на автомобіль у нього наявні, а [PERSON] , як новий власник автомобіля помер. Далі вони звернулись до сервісного центру МВС для перереєстрації автомобіля з [PERSON] , як попереднього власника на [PERSON] , як нового власника. Вказує, що [PERSON] , скориставшись її довірою та ввівши її в оману, незаконно заволодів автомобілем ВАЗ, модель 21101-110-01, який належав її синові [PERSON] , не мав на те ніяких законних підстав, оскільки він не був зазначений в довіреності. І враховуючи те, що автомобіль знаходився у власності її сина, вона повинна була успадкувати даний автомобіль на підставі спадкування за законом. Ухвалою суду від 01 жовтня 2019 року провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника померлого відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 09 квітня 2020 року провадження по справі відновлено. Ухвалою суду від 25 січня 2021 року замінено відповідача [PERSON] на його правонаступника [PERSON] та залучено її до участі у справі в якості відповідача. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Гузєв І.Г. проти позовних вимог заперечував та пояснив відповідно до положень законодавства судовому захисту підлягає лише порушене право. В свою чергу, ні з позовної заяви, ні з матеріалів не вбачається, яке саме право позивача являється порушеним. З матеріалів справи не вбачається, з яких саме підстав позивачем подано позов, як правонаступником після смерті свого сина [PERSON] , доказів на підтвердження переходу прав та обов`язків від померлого до позивача матеріали справи не містять. Розписка за якою [PERSON] отримав грошові кошти від [PERSON] за автомобіль не являється договором купівлі-продажу автомобіля та не свідчить про укладення відповідного договору. А нотаріальна довіреність видана Гребьонкіним М.П., якою [PERSON] уповноважено представляти інтереси [PERSON] на вчинення ряду дій, не підтверджує укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, взадоволенні позовних вимог просили відмовити в повному обсязі. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 05.06.2012 відбулося ДТП за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] (даний факт визнано сторонами в судовому засіданні). В результаті ДТП автомобіль ВАЗ 2110 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] отримав пошкодження (власник автомобіля [PERSON] ). У судовому засіданні встановлено, що згідно розписки від 12.06 2012 року [PERSON] , [INFO] , отримав від [PERSON] , [INFO] , грошову суму в розмірі 55\~000 гривень за автомобіль ВАЗ 2110 державний номерний знак [NUMBER] , техпаспорт [NUMBER] , якому була спричинена матеріальна шкода в результаті ДТП від 05.06.2012 (а.с. 21). Згідно нотаріально посвідченої довіреності від 11.09.2012 року [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] представляти свої інтереси пов`язані з розпорядженням, належним йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , автомобілем марки ВАЗ модель 21101-110-01, рік випуску 2006 (а.с. 22). Згідно свідоцтва про смерть від 14.07.2016 року, актовий запис № 1159, виданого Саксаганським у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] помер (а.с. 23). Згідно договору купівлі-продажу № 1248/2018/1152008 від 19.10.2018 власник автомобіля [PERSON] передав у власність покупцеві [PERSON] транспортний засіб марки ВАЗ, модель 21101-110-01, 2006 рік випуску, колір зелений, номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] (а.с. 99). Відповідно до інформації Територіального сервісного центру № 1243 РСЦ МВС в Дніпропетровській області від 02.08.2019 року, 24 травня 2011 року автомобіль ВАЗ 21101-110-01, 2006 року випуску, державний знак [NUMBER] , кузов [NUMBER] , був зареєстрований за гр. [PERSON] , [INFO] . 19 жовтня 2018 року вищевказаний автомобіль за договором купівлі-продажу укладеному у ТСЦ перереєстрований на гр. [PERSON] , [INFO] (а.с. 122). Згідно свідоцтва про смерть від 23.08.2019 року, актовий запис № 920, виданого Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] помер (а.с. 126). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль від 13.05.2020 року виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В. та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 60173873, спадкоємцем померлого [PERSON] є його донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 192, 193). Відповідно до ч. 1 ст.\~11\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які берутьучасть у справі. Згідно ст.\~60\~ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.\~655\~ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона /продавець/ передає або зобов`язується передати майно /товар/ у власність другій стороні покупцеві, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно / товар/ і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ч. 5 ст.\~656\~ЦК України особливості договору купівлі - продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Частиною 1 ст.\~328\~ЦК України передбачено, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. \~Відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК Україния кщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Частиною 1 ст.\~210\~ЦК України визначено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно зі ст.\~19\~Закону України\~«Про автомобільний\~транспорт» транспортні засоби, в тому числі легкові автомобілі» підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», реєстрація, перереєстрація зняття з обліку транспортних засобів здійснюється згідно зПостановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів». Відповідно до п.1 цим порядком встановлюється єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів. У п.2 Порядку зазначено, що вони є обов`язковими для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів. Згідно п. 8 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України №1388 перед відчуженням, передачею транспортні засоби повинні бути зняти з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Пунктом 6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 07\~вересня 1998\~року №\~1388 встановлено, що транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції. У силу п. п. 7, 8 зазначеного Порядку власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов`язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості; правомірність придбання транспортних засобів, вузлів і агрегатів, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб`єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами - виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарний біржах. Пункт 8 Порядку серед повного переліку документів, які є підставою виникнення права власності і підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, не передбачає договору купівлі-продажу автомобіля, укладеного фізичними особами в простій письмовій формі. Реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію, перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Згідно з п. 40 цього Порядку зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа,що посвідчує особу,виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. Таким чином, до вчинення зазначених дій продавець транспортного засобу не вправі його відчужувати, а покупець набувати право власності на транспортний засіб. У справах за позовом про визнання права власності на автомобіль із підстав придбання його за договором купівлі-продажу,суд може задовольнити такий позов у тому разі, коли встановить, що сторонами були додержані правила ЦК України щодо укладення договору купівлі-продажу такого майна, зокрема і подальша перереєстрація транспортного засобу. Крім того, згідно Постанови судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.12.2015 р. зокрема зазначено, що правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 11\~листопада 2009\~року №\~1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб`єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробцика, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Такий висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 15 лютого 2018 року в справі 640/7052/16-ц. Проте, досліджені матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що [PERSON] , який користувався спірним автомобілем, було вчинено будь-які з вище зазначених дій, передбачених Порядком державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, зокрема не знято спірний автомобіль з обліку в органах ДАІ та не проведено перереєстрацію вищезазначеного автомобіля. Представник позивачав в судовому засіданні на підтвердження укладання усного договору купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 2110 д.н.з. [NUMBER] між [PERSON] (покупець) та [PERSON] (продавець), посилається на Розписку від 12.06.2012, написану [PERSON] , та Довіренність від імені [PERSON] від 14.09.2012. Вказана Розписка від 12.06.2012 судом не приймається до уваги, так як суду не було надано оригінал вказаного документу для огляду, розписка написана [PERSON] проте власником автомобіля була інша особа - [PERSON] . Як зазначено в тексті розписки грошові кошти в сумі 55 000,00 грн. передаються за автомобіль ВАЗ 2110, д.н.з [NUMBER] , тех.паспорт [NUMBER] , якому була спричинена матеріальна шкода в результаті ДТП від 05.06.2012, зазначено, що претензії до [PERSON] відсутні. Таким чином, враховуючи викладене вище, судом встановлено, що в тексті розписки не вказується про укладання між сторонами договору купівлі-продажу автомобіля, не обговорюються суттєві умови даного договору купівлі-продажу, а відтак вказана розписка не є належним та допустимим доказом укладання договору купівлі-продажу між сторонами. Що стосується Довіренності від 12.06.2012 від [PERSON] , суд не приймає її у якості доказу укладання договору купівлі-продажу автомобіля виходячи із наступного. За частиною третьою статті 244\~ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України). Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Такий висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 16 грудня 2015 року в справі № 6-688цс15, від 04 листопада 2020 року в справі № 573/476/19. Суд не приймає у якості доказу по справі письмові пояснення надані відповідачем [PERSON] (а.с. 62). Вказані письмові пояснення до суду надала позивач, у матеріалах справи відсутній оригінал вказаних пояснень. 27.04.2021 [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Враховуючи вищевикладене, доводи позивача, що факт укладення [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу автомобіля ВАЗ, модель 21101-110-01, 2006 року випуску, підтверджено розпискою та довіреністю, не приймаються судом, оскільки видача розписки та довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Також суд звертає увагу на те, що позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності. Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову). Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. Натомість, позов про визнання договору купівлі-продажу між [PERSON] в якості покупця та [PERSON] , [PERSON] , (продавці) подала [PERSON] , яка не є стороною договору. У судовому засіданні позивач пояснила, що [PERSON] був її сином, який помер [INFO] (підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.07.2016), що саме вона повинна була успадкувати спірний автомобіль. Судом встановлено, що позивач [PERSON] за прийняттям спадщини після смерті сина [PERSON] до нотаріуса не зверталась, а відтак відсутні належні та допустимі докази того, що вона прийняла спадок та є спадкоємцем після смерті сина [PERSON] . Таким чином, враховуючи, що укладений між [PERSON] та [PERSON] усний договір купівлі-продажу автомобіля, оформлений розпискою не є підтвердженням переходу права власності на спірний автомобіль, що [PERSON] в установленому законом порядку не здійснив державну реєстрацію автомобіля на своє імя, не отримав на нього правовстановлюючі документи, сторони не укладали договір купівлі-продажу у встановленій законом формі, у звязку з чим не відбулось переходу права власності на спірний автомобіль, позивач не зверталася до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті сина, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання права власності на автомобіль ВАЗ, модель 21101-110-01, 2006 року випуску, за позивачем [PERSON] . Щодо позовних вимог про визнання реєстрації автомобіля на ім"я [PERSON] незаконною суд зазначає наступне. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу 1248/2018/1152008 від 19.10.2018 набув право власності на спірний автомобіль. Позивач вказаний договір не оспорює, відсутні позовні вимоги про визнання договору недійсним. Крім того, [INFO] - [PERSON] помер, що підтверджується матеріалами справи, та визнано сторонами в судовому засіданні. На момент розгляду справи у суді власником спірного автомобіля є [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.05.2020, виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В., після смерті [PERSON] . Таким чином, відсутні правові підстави для визнання реєстрації автомобіля на ім"я [PERSON] незаконно та стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] безпідставно набуте майно, а саме автомобіль ВАЗ модель 21101-110-01, 2006 року випуску. Таким чином, аналізуючи надані сторонами докази, враховуючи встановлені судом обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними,у звязку з чим задоволенню не підлягають. Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним, встановлення права власності на автомобіль та витребування безпідставно набутого майна, то не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди на користь [PERSON] та судових витрат.

Outcome: dismissed