Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та Української пожежно-страхової компанії в якому просила: стягнути солідарно з [PERSON] та Української пожежно-страхової компанії на її користь матеріальні збитки у сумі 18913,16 грн.; стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду у сумі 20000 грн. і судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.09.2019 року [PERSON] керуючи автомобілем FIAT, реєстраційний номер [NUMBER] , у с. Обознівка, Кропивницького району Кіровоградської області, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21124, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Позивач зателефонувала до поліції з метою фіксування дорожньо-транспортної пригоди, однак працівники поліції запропонували залишити місце пригоди та вирішити проблему між собою. [PERSON] відмовився у добровільному порядку відшкодовувати завдані збитки позивачу, а тому [PERSON] звернулася до Української пожежно-страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, проте останні не здійснили страхове відшкодування. Крім цього, через пошкодження майна позивач зазнала душевних страждань. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Бойко З.С. у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, оскільки вважає, що позов є необґрунтованим і не доведеним належними та допустимими доказами. Відповідач Українська пожежно-страхова компанія свого представника до суду не направили, повідомлені про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили. Експерт [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що перебуває на посаді судового експерта відділу автотехнічних досліджень лабораторії автотехнічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Питання яке було поставлено на вирішення експертів «Яка була швидкість транспортних засобів у різні моменти розвитку дорожньо-транспортної пригоди ?» ним не вирішувалося. Експерт [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що перебуває на посаді заступника завідувача відділу автотехнічних досліджень лабораторії автотехнічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Питання яке було поставлено на вирішення експертів «Яка була швидкість транспортних засобів у різні моменти розвитку дорожньо-транспортної пригоди?» ним не вирішувалося, оскільки на клопотання експерта сторонами не подано орієнтири, що розташовувалися на лівому узбіччі по ходу руху автомобілів. При покадровому перегляді відеозапису з відеореєстратора не представилося можливим встановити відстань, яку подолали автомобілі за певний проміжок часу до моменту зіткнення, оскільки на відео відсутні будь-які орієнтири, які б дозволяли встановити вказану відстань. Швидкість автомобіля FIAT не може вплинути на висновки викладені за результатами експертизи. Заслухавши пояснення учасників процесу, експертів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно статей 15 та 16 ЦК України: кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами такого захисту цивільних прав та інтересів є зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно ст.1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 13.09.2019 року о 08.52 год. у с. Обознівка, Кропивницького району Кіровоградської області, відбулося зіткнення автомобілів FIAT PUNTO TDS, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та ВАЗ-21124, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. У повідомленні зазначено відомості щодо полісу обов`язкового страхування, зокрема: автомобіль ВАЗ-21124, реєстраційний номер [NUMBER] , страхувальник [PERSON] , страхова компанія Українська пожежно-страхова\~компанія,\~поліс №АО927470\~дійсний з\~19.04.2019\~року до\~18.04.2020\~року; автомобіль FIAT PUNTO TDS, реєстраційний номер [NUMBER] , страхувальник [PERSON] , страхова компанія Українська пожежно-страхова компанія, поліс №АО1676237 дійсний з 21.07.2019 року до 20.07.2020 року (а.с.17). 18.09.2019 року [PERSON] звернулася зі скаргою №К-1964 до ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до відповідальності працівників поліції, які виїжджали на місце дорожньо-транспортної пригоди. 01.10.2019 року представник позивача звернувся з запитом до ГУНП в Кіровоградській області щодо притягнення до відповідальності працівників поліції, які виїжджали на місце дорожньо-транспортної пригоди (а.с.9-10). 10.10.2019 року [PERSON] звернулася з заявою до Української пожежно-страхової компанії про відшкодування майнової шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки розміром 18913,16 грн. (а.с.11). Згідно звіту №229 про оцінку вартості матеріального збитку, який виконано на замовлення [PERSON] суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , вартість матеріального збитку, нанесеного в результаті ДТП власнику колісного транспортного засобу ВАЗ-21124, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 18913,16 грн. У звіті зазначено, що власником автомобіля ВАЗ-21124, реєстраційний номер [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] від 18.05.2018 року є [PERSON] (а.с.18-36). В якості доказу позивачем подано до суду відеозапис із відеореєстратора та фотознімки, де зафіксовано зіткнення автомобілів ВАЗ-21124, реєстраційний номер [NUMBER] , та FIAT, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.37, 101-107). Відповідно висновку експерта №19/12/1-32/33-СЕ/20 від 18.06.2020 року водій автомобіля ВАЗ-21124, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] з технічної точки зору, повинна була діяти відповідно вимог п.п.10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, а водій автомобіля FIAT PUNTO TDS, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] з технічної точки зору, повинен був діяти відповідно вимог п.14.2 (б) Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля ВАЗ-21124, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] з технічної точки зору, мала технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання вимог п.п.10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, а також водій автомобіля FIAT PUNTO TDS, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] з технічної точки зору, мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання вимог п.14.2 (б) Правил дорожнього руху України. Таким чином, у даній дорожній обстановці у діях водія автомобіля FIAT PUNTO TDS, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам п.14.2 (б) Правил дорожнього руху України, а водія автомобіля ВАЗ-21124, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам п.п.10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, що перебувають у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди (а.с.123-138). Статтями 12, 13, 81, 89 ЦПК України передбачено: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Сукупний аналіз наданих доказів у справі свідчить, що стороною позивача суду не надано будь-яких доказів, які дають змогу чітко з`ясувати хто є власником автомобіля ВАЗ-21124, реєстраційний номер [NUMBER] , зокрема свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також стороною позивача не заявлялось будь-яких клопотань щодо витребування вказних матеріалів. Натомість, надані суду матеріали, які вказано вище, опосередковано свідчать, що страхувальником вказаного автомобіля зазначено [PERSON] , а власником [PERSON] . Відсутні будь-які докази, що дають змогу з`ясувати на якій правовій підставі [PERSON] володіє автомобілем ВАЗ-21124, реєстраційний номер [NUMBER] . За таких обставин, суд вважає, що стороною позивача не надано доказів існування правових підстав, що дають право позивачу вимагати відшкодування шкоди заподіяної автомобілю ВАЗ-21124, реєстраційний номер [NUMBER] . Крім цього, матеріали справи свідчать, що автомобілі, які були учасниками дорожньо-транспортної пригоди, мали поліси обов`язкового страхування, що видано Українською пожежно-страховою компанією. Проте, стороною позивача не надано до суду оригінал чи копію полісу та не заявлено будь-якого клопотання про витребування матеріалів, які стосуються наявності договору страхування цивільно-правової відповідальності. Викладені обставини позбавляють можливості суд дослідити істотні умови договору страхування цивільно-правової відповідальності власників автомобілів, які були учасниками дорожньо-транспортної пригоди, а відповідно з`ясувати наявність правових підстав для стягнення з Української пожежно-страхової компанії шкоди та її розмір. Окремо необхідно відзначити, що відповідно висновку експерта причиною дорожньо-транспортної пригоди учасниками якої є сторони визнано обопільну вину сторін. Відповідно ст.23 ЦК України: особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування; моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. [PERSON] ставиться питання про стягнення з [PERSON] моральної шкоди у сумі 20 000 грн., яку обґрунтовано тим, що позивач зазнала душевні страждання через пошкодження її майна. Зваживши у сукупності надані докази, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки доказів, які підтверджують прямо чи опосередковано наявність будь-яких негативних наслідків і моральної шкоди заподіяної позивачу діями відповідача суду не надано. Крім цього, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивач просить стягнути моральну шкоду в сумі 20000 грн., однак обґрунтуванням даної суми є лише суб`єктивний висновок позивача, що саме вказана сума буде справедливою, проте будь-який обґрунтований розрахунок, а також докази, що свідчать про заподіяння позивачу моральної шкоди в будь-якому вигляді на вказану суму чи суму близьку до вказаної суду не надано. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги не доведено належними, допустимими та достатніми доказами. Судові витрати понесені позивачами не підлягають стягненню з відповідачів, оскільки позовні вимоги залишено без задоволення, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed