Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на свою користь кошти в розмірі понесених витрат та витрати на послуги аварійного комісара. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] 29.03.2016 керуючи автомобілем ВАЗ, номерний знак [NUMBER] , у м.Кіровограді, не врахував дорожню обстановку та не обрав безпечної швидкості для руху, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , що призвело до заподіяння їй тілесних ушкоджень. Станом на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] в скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди підтверджена витягом з кримінального провадження від 29.03.2016 №12016120160000614. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження, які пред`явлені в розмірі 24804 грн. 00 коп. [PERSON] вказану шкоду не відшкодував. У зв`язку з викладеним, позивач 22.09.2017 здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 24804 грн. 00 коп. Після проведення виплати [PERSON] у позивача виникло право зворотної вимоги до [PERSON] . На адресу відповідача 12.09.2017 надісланий лист з вимогою щодо компенсації витрат у добровільному порядку. Однак, [PERSON] вимогу не виконав. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надіслав суду клопотання, в якому підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що на день спричинення дорожньо-транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність була застрахована. На підтвердження пояснень надав суду поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14.03.2016 №АЕ/8070187. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Вказав, що відшкодування позивачем шкоди потерпілій особі здійснено безпідставно, оскільки відповідач мав чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи та оглянувши матеріали кримінального провадження №1-кп/389/53/17 (ЄУН 389/505/17), суд встановив наступне. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань свідчить про те, що 29.03.2016 розпочато кримінальне провадження №12016120160000614 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Згідно з фабулою, [PERSON] скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження (а.с.5-6). Виписки із медичної карти стаціонарного хворого травматологічного відділення №2963, №6257, №2624 та листок лікарських призначень підтверджують те, що [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні з діагнозом - закритий медіальний перелом шийки лівого стегна (а.с.9, 10, 11, 12). Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №179356, [PERSON] з 07.09.2016 безтерміново встановлена друга група інвалідності (а.с.13). Представником [PERSON] - [PERSON] 10.08.2017 подано до Моторного (транспортного) страхового бюро України заяву про виплату страхового відшкодування в розмірі 24804 грн., відповідно до ст.35 та п.41.1 ст.41 (а.с.4). Наказ Моторного (транспортного) страхового бюро України від 12.09.2017 №8225 та платіжне доручення від 22.09.2017 №1259897 свідчать про те, що шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 24804 грн. перераховано на рахунок представника [PERSON] - [PERSON] (а.с.7, 8). У листі від 12.09.2017 №3.1-05/22080 Моторне (транспортне) страхове бюро України повідомило [PERSON] про розмір шкоди 24804 грн. та необхідність їх компенсації (а.с.14). Вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.12.2017 №1-кп/389/53/17 (ЄУН 389/505/17), [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки. На підставі п.«ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 1810-VIII, звільнено [PERSON] від призначеного основного та додаткового покарання, як особу, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Цивільний позов Знам`янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Знам`янської центральної районної лікарні до [PERSON] задоволено в повному обсязі, а саме стягнуто з [PERSON] на користь Знам`янської центральної районної лікарні витрати на лікування потерпілої [PERSON] у сумі 1839 грн. 96 коп. Цивільний позов потерпілої [PERSON] до [PERSON] про стягнення заподіяної матеріальної шкоди, яка складалася з витрат на лікування і моральної шкоди задоволено частково, а саме стягнуто з [PERSON] на користь потерпілої [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 3734 грн. 30 коп., які підтверджена наданими квитанціями, та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь держави витрати за проведення експертних досліджень в сумі 1496 грн. 52 коп. (а.с.64-69). Вказаний вирок не оскаржений та набрав законної сили. Оригінал полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14.03.2016 №АЕ/8070187 свідчить про те, що автомобіль «ВАЗ 21063», номерний знак [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», строк дії полісу з 00 годин 00 хвилин 15.03.2016 до 14.03.2017 включно (а.с.63). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.1.8 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пункт 38.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Разом з цим, відповідно до ст.41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Після сплати страхового відшкодування Моторне (транспортне) страхове бюро Україн має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову, оскільки з пояснень відповідача та наданих ним доказів встановлено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] мав чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто його цивільно-правова відповідальність була застрахована. Доказів на спростування зазначено позивачем не надано. Враховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір слід віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed