Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Катеринівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити, що він набув членство в колективному сільськогосподарському підприємстві імені Горького, розташованому в с.Олексіївка, Кіровоградського району Кіровоградської області, мав статус члена вказаного підприємства до його ліквідації на підставі рішення загальних зборів від 29.11.1996 року та на час паювання земель колективної власності вказаного підприємства. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 14.07.1995 року він був прийнятий на роботу та у члені колективного сільськогосподарського підприємства ім.Горького, що розташовувалось в с.Олексіївка, Кіровоградського району, згідно поданої ним заяви до правління вказаного підприємства. Під час роботи, будучи членом цього підприємства, він виконував вимоги, що ставились до його членів, приймав участь у роботі зборів, виконував рішення загальних зборів і правління. Отримання окремого документа на підтвердження статусу члена КСП статутом підприємства не передбачалось. 29.11.1996 року прийнято рішення про ліквідацію КСП ім.Горького без визначення правонаступників, а він продовжив працювати в закритому акціонерному сільськогосподарському товаристві «Олексіївське». 09.09.2020 року йому стало відомо, що 20.10.1995 року відбулось передання у колективну власність КСП ім.Горького землі, згідно Державного акта на право колективної власності на землю серії КР № 000010. В списку-додатку до вказаного державного акта [PERSON] не включено до членів КСП ім.Горького. Розпорядником не витребуваних паїв, зазначених на схемі поділу земельних ділянок вказаного підприємства, є відповідач. Трудова книжка втрачена підприємством. Встановлення факту членства заявника у КСП ім.Горького в с.Олексіївка необхідно заявнику для подальшого вирішення спору про право члена КСП на земельну ділянку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, суду пояснив, що 14.07.1995 року на підставі поданої ним заяви на засіданні правління КСП ім.Горького його прийняли у члени вказаного КСП на посаду водія. В листопаді 1996 року зборами уповноважених членів КСП вирішено створити ЗАСТ «Олексіївське», з одночасним переведенням всіх працівників КСП. У зв`язку із періодичною заборгованістю по заробітній платі у 1998 році він звільнився, однак у відділі кадрів йому трудову книжку не видали та повідомили, що вона втрачена. У 2020 році він дізнався про паювання земель КСП, однак його не було включено до списку-додатку до Державного акта на право колективної власності на землю. З метою подальшого захисту своїх прав, просить задовольнити вимоги заяви та встановити факт членства у КСП ім.Горького. Представник позивача - адвокат Кондрашова І.Ю. позов підтримала з підстав, зазначених в позові, просила його задовольнити, надала пояснення по обставинам справи. Представник відповідача [PERSON] 02.03.2021 позов не визнала, оскільки позивач працював в КПС ім.Горького за трудовим договором, проте не був членом вказаного підприємства. Свідок [PERSON] суду пояснила, що на даний час вона працює спеціалістом відділу кадрів ПрАТ «Олексіївське». Свідок зазначила, що з 1979 року вона працювала в колгоспі ім.Горького, який був реорганізований в КСП ім.Горького, потім ЗАСТ «Олексіївське» та ПрАТ «Олексіївське». [PERSON] вона знає особисто, та знає, що він працював у вказаному господарстві водієм. До кола її обов`язків з 1988 року входить освідування водіїв перед відрядженням на виконання робіт. Свідок не знає, чи був [PERSON] членом КСП. До правління вона не входила. В період з 1993 по 1996 роки вона працювала медичною сестрою КСП ім.Горького, одночасно вона була головою профкому і працювала в одному робочому кабінеті із інспектором відділу кадрів [PERSON] , яка була секретарем правління КСП ім.Горького. Під час прийняття посади у ПрАТ «Олексіївське» в 1999 році їй трудової книжки [PERSON] не передавали, але [PERSON] працював на підприємстві. Працюючи спеціалістом відділу кадрів на її запитання щодо трудової книжки, [PERSON] відповідав, що його трудова книжка знаходиться за основним місцем роботи, крім того [PERSON] працював в КСП ім.Горького неповний робочий день, тому свідок припускає, що [PERSON] працював за сумісництвом. Під час зміни в організації підприємства документи щодо трудової діяльності працівників здавались до райдержадміністрації, які потім були направлені до сільської ради, а документи за період з 1997 року зберігаються в ПрАТ «Олексіївське», зокрема це книги обліку руху трудових книжок колгоспників і вкладишів до них, за період з 29.01.1994 року по 28.02.1998 року, книги реєстрації усних і письмових заяв за період з 1993-1997 роки, книги реєстрації заяв про прийняття в члени КСП і вибуття із членів КСП в період 1996-1997 роки, які свідок надала суду для огляду. Відповідної заяви про вступ до КСП ім.Горького в період з 1993 по 1997 роки від [PERSON] не реєструвалось, він такої заяви не здавав, оскільки зберігання таких заяв відбувалось із суворим дотриманням вимог щодо їх обліку. Втрат трудових книжок на підприємстві жодного разу не було. Так само свідок виключає факт втрати протоколів правління щодо вступу в члени підприємства, що зберігаються в обласному архіві та які передавались за описом документів, зданих на зберігання. [PERSON] допитаний судом в якості свідка пояснив, що він з 20.02.1988 року очолював колгосп ім.Горького, КСП ім.Горького, та ЗАСТ «Олексіївське», яке не було правонаступником КСП. Згідно статутних вимог за загальним правилом під час прийому нового робітника, особа подавала підприємству дві заяви: про працевлаштування та про вступ в члени КСП. Однак, якщо людина не бажала бути членом КСП, то друга заява не подавалась. Вирішення питань щодо заповнення вакантних посад відбувалось на засіданнях правління, на яких свідок приймав участь за посадою. [PERSON] працював водієм в КСП. Свідок зазначив, що до його обов`язків не входило документальне оформлення та облік членів і працівників КСП, це здійснювалось секретарем правління, яка вела протоколи засідань та реєструвала відповідні заяви. У випадку подання такої заяви [PERSON] , вона була б обов`язково облікована та передана на розгляд правлінню. Виключення з членів КСП відбувалось у виключному випадку і проводилось з суворим дотриманням встановленої процедури. Всі протоколи засідань правління КСП ім.Горького здані до архіву Кіровоградської області. Свідок виключає можливість втрати заяви про вступ у члени КСП, так само він виключає втрату трудової книжки будь-якого працівника, оскільки трудові книжки зберігались в опечатаному сейфі, та, при необхідності, видача трудової книжки відбувалась лише після підпису особи про її отримання з обов`язковим поверненням до відділу кадрів. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з 1993 року по 1996 року він був членом КСП ім.Горького на посаді інженера та входив до складу правління вказаного підприємства. Членство у КСП свідка підтверджується записом у його трудовій книжці, яку свідок надав суду для огляду. У вказаний період на підставі поданої заяви [PERSON] прийнято у члени цього підприємства на одному із засідань правління, в якому брав участь і свідок. Під час голосування щодо вказаного питання всі присутні проголосували одностайно та задовольнили заяву [PERSON] . В подальшому [PERSON] брав участь в загальних зборах підприємства. Проведення зборів правління фіксувалось протоколом, який вела секретар, якою на той час була [PERSON] . За результатами засідань правління ухвалювались рішення, які складала секретар правління. Записи до трудових книжок вносила інспектор відділу кадрів. Під час роботи свідка в КСП ім.Горького у вищевказаний період [PERSON] не виключався зі списку членів підприємства. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що з 1992 по 1997 роки вона працювала головним агрономом в колгоспі, який був реорганізований в КСП ім.Горького, а також була членом даного підприємства. Факт членства у КСП ім.Горького підтверджується трудовою книжкою свідка, оглянутою судом та в якому міститься відповідний запис. Свідок зазначила, що на вказаному підприємстві були утворені декілька кооперативів і свідок, за своєю посадою була головою рослинницького кооперативу, тому як спеціаліст вона запрошувалась на засідання правління КСП. Господарство інтенсивно розвивалось, збільшувало виробничі потужності і потребувало нових працівників, тому у члени приймали кожного, хто виявив таке бажання. Розгляд заяв про прийняття у члени КСП здійснювався пакетно після їх накопичення. Свідок зазначила, що пам`ятає розгляд заяви [PERSON] про прийняття його у члени КСП. Під час роботи на підприємстві [PERSON] запрошувався на засідання правління КСП, на яких вирішувалось питання виконання робіт, до яких він безпосередньо залучався. Про виключення [PERSON] зі списку членів КСП свідку невідомо. [PERSON] не змогла пояснити причини відсутності в архіві документів щодо прийняття [PERSON] у члени КСП, оскільки до її обов`язків не входило передання будь-яких документів КСП ім.Горького до архівної установи. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з 1993 по 1996 року він працював водієм та був членом колгоспу ім.Горького, який був реорганізований в КСП ім.Горького. На підтвердження цього факту пред`явив суду трудову книжку колгоспника. Під час проведення загальних зборів він приймав в них участь. [PERSON] також працював водієм в КСП ім.Горького і був членом підприємства, оскільки приймав участь у голосуванні під час проведення загальних зборів. Свідку невідомо, чи могли приймати участь у загальних зборах КСП працівники, які не були членами КСП ім.Горького. До складу правління та президії загальних зборів КСП свідок не входив, участі в ліквідації підприємства свідок не приймав, подальше місце зберігання документів щодо діяльності підприємства свідку не відома. [PERSON] в якості свідка суду пояснив, що з 1995 по 1997 року він був членом КСП ім.Горького та працював трактористом на підставі поданої ним заяви. Запис про перебування у членах КСП ім.Горького підтверджено записом у трудовій книжці свідка, оглянутого судом. [PERSON] також працював на підприємстві водієм. Інших обставин стосовно справи свідок суду не повідомив, оскільки не пам`ятає їх через значний проміжок часу. Допитаний судом свідок [PERSON] пояснив, що він був членом КСП ім.Горького з 1991 року по 1996 роки, на підтвердження чого надав суду для огляду трудову книжку колгоспника. Свідок приймав участь в засіданнях правління вказаного підприємства та на загальних зборах. Право голосу на загальних зборах мали лише члени КСП. Свідок не пам`ятає, чи голосував під час загальних зборів [PERSON] . Розгляд питання щодо прийняття у члени КСП на підставі письмової заяви особи вирішувалось на засіданні правління та заносилось до протоколу. Місце зберігання протоколів свідку не відоме, участі у ліквідації КСП свідок не приймав. Власну трудову книжку він отримав у 1997 році після звільнення. Допитаний судом свідок [PERSON] пояснив, що у 1995 році він працював у КСП ім.Горького та був членом цього господарства. Свідок показав, що він був присутнім на засіданні загальних зборів у 1995 року під час вирішення питання щодо прийняття [PERSON] у члени КСП на посаду водія. В подальшому під час проведення загальних зборів КСП [PERSON] також приймав в них участь. Під час розпаювання землі КСП, розгляд питання щодо розподілу землі серед водіїв вирішувалось на бригаді, на якій також був і [PERSON] , проте чи отримав [PERSON] пай свідку невідомо. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з 1988 року по 2002 рік він був членом колгоспу ім.Горького, яке потім змінювало назву. [PERSON] свідок знає, як співробітника водія КСП з 1995 року, якого також приймали у члени КСП на загальних зборах, на яких свідок був присутній. До складу правління, президії загальних зборів свідок не входив, жодних документів щодо діяльності КСП не складав. Після звільнення свідка з підприємства у 2002 році, [PERSON] залишився працювати. [PERSON] , допитаний в якості свідка, суду пояснив, що з 1997 він працював, як член колгоспу ім.Горького, яке було потім реорганізовано. Трудову діяльність свідок завершив на вказаному підприємстві у 2005 році. [PERSON] працював водієм КСП з 1995 по 1997 роки та був членом підприємства. Під час засідання правління у 1997 році, на яке були запрошені спеціалісти, розглядалось питання про звільнення [PERSON] та виключення його з членів КСП. Членство свідка у КСП підтверджується записом у його трудовій книжці. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до статуту колективного сільськогосподарського підприємства імені Горького Кіровоградського району Кіровоградської області, затвердженого зборами уповноважених цього підприємства та зареєстрованого в грудні 1992 року, членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства. Членами підприємства можуть бути громадяни, які виявили своє бажання брати участь у здійсненні цілей підприємства. Прийняття до членів підприємства проводиться на черговому засіданні правління в присутності особи, яка подала заявку. В п.3.3 статуту визначено, що члени підприємства мають зокрема право в управлінні підприємством, на розподіл прибутку підприємства та одержувати його частку. Пунктом 3.6 передбачено, що членство в підприємстві припиняється в разі виходу громадянина за власним бажанням або виключенням з членів підприємства. Заява про вихід з підприємства розглядається на черговому засіданні правління підприємства. (а.с.15-25). Відповідно до архівної довідки № 167/01-60 від 28.07.2020 року у документах архівного фонду «Закрите сільськогосподарське товариство «Олексіївське» (колишній колгосп ім.Горького, КСП ім.Горького Олексіївської сільської ради) у протоколах засідань правління колгоспу рішенням від 10.10.1995 року [PERSON] затверджено на посаду зв`язківця по ремонту радіостанцій в КСП з 27.10.1995 року (протокол від 10.10.1995 року № 9), рішенням від 10.07.1996 року [PERSON] затверджено черговим по КСП спеціалістом з охорони врожаю на період жнив (протокол від 10.07.1996 року № 5), рішенням від 31.12.1997 року [PERSON] звільнено з посади зв`язківця з 01.01.1998 року (протокол від 31.12.1997 року № 16) (а.с.11). З архівної довідки Катеринівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 459 від 14.09.2020 року у документах архівного фонду КСП ім. Горького Олексіївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області у книгах нарахування заробітної плати наявні відомості про заробітну платку та стаж роботи [PERSON] за період з січня 1995 року по грудень 1996 року включно (а.с.14). На запит суду директором Державного архіву Кіровоградської області надано відповідь № 259/444/01-30 від 01.12.2020 року, в якій повідомлено, що у протоколах засідань правління КСП ім.Горького Олексіївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області за період з 30 червня по 20 грудня 1995 року рішення про прийняття [PERSON] у члени КСП відсутнє. Протокол загальних зборів уповноважених членів зазначеного КСП за 1995 рік надійшов лише 25 лютого. Відомостей про проведення загальних зборів уповноважених членів КСП ім.Горького після 25 лютого 1995 року, а також їхнє можливе місце знаходження архіву не відомо (а.с.59). З наданих суду книги обліку руху трудових книжок колгоспників і вкладишів до них колгоспу ім.Горького, за період з 29.01.1994 року по 28.02.1998 року, книги реєстрації усних і письмових заяв за період з1993-1997 роки, книги реєстрації заяв про прийняття в члени КСП і вибуття із членів КСП в період 1996-1997 роки відомості щодо [PERSON] відсутні (а.с.99-149). Згідно відповіді Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради № 2599 від 09.07.2021 року відомості про трудову діяльність [PERSON] у період з 1995 року по день надання відповіді у зазначеній установі відсутні (а.с.183). З відповіді в.о.начальника відділу у Кропивницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № Д-156/143-20 від 09.09.2020 року вбачається, що рішенням Олексіївської сільської ради від 20.10.1995 року № 21 КСП ім.Горького передано землю у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Державний акт на право колективної власності на землю серії КР № 000010, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної колективної власності на землю 30.11.1995 року № 10. Згідно списку-додатку до Державного акту [PERSON] не включено до членів КСП ім.Горького (а.с.12). Згідно відповіді заступника голови Кропивницької районної державної адміністрації № 01-21/195/2 від 03.09.2020 року, відповідно до розпорядження Кіровоградської районної державної адміністрації від 30.01.1997 року № 77-р КСП ім. Горького (код ЄДРПОУ 03756767) було ліквідоване за рішенням загальних зборів від 29.11.1996 року без визначення правонаступників. (а.с.13). Відповідно до листа директора ПрАТ «Олексіївське» № 76 від 01.06.2021 року на зберігання до державного архіву Кіровоградської області передані протоколи засідань правління та зборів КСП ім.Горького за 1995-1996 роки. Книги медичних оглядів водіїв відсутні, оскільки законодавством не передбачено довготривале їх зберігання (а.с.160-163). Правові, економічні, соціальні та організаційні умови діяльності колективного сільськогосподарського підприємства визначаються Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» № 2114-XII від 14.02.1992 року, відповідно до ч.1 ст.1, ст.5 якого членство в колективному сільськогосподарському підприємстві, яке є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство, ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу зі складу його членів. Згідно з ст.4 Закону № 2114-XII підприємство діє на основі статуту у якому , зокрема вказується порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї, порядок розподілу прибутку, отриманого від операцій із цінними паперами, загальні права та обов`язки членів підприємства; передбачаються органи самоврядування, порядок їх формування та компетенція, права та обов`язки підприємства і його членів щодо використання й охорони земель, водних та інших природних ресурсів, виробничо-господарської, фінансової і трудової діяльності, питання оплати та охорони праці, соціальні гарантії, умови і порядок реорганізації та ліквідації підприємства. Відповідно до ст.19 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» трудові відносини членів підприємства регулюються цим Законом і статутом підприємства, а громадян, які працюють за трудовим договором або контрактом, - законодавством про працю України. Як встановлено судом та підтверджується статутом КСП ім.Горького прийняття у члени цього підприємства проводилось на черговому засіданні правління в присутності особи, яка подавала заяву. Отже, для прийняття у члені КСП ім.Горького необхідні такі умови: подання письмової заяви про бажання стати членом цього підприємства, позитивне рішення правління підприємства з цього питання, оформлене відповідним рішенням. При цьому, вирішення питань щодо прийому і звільнення членів підприємства з його складу покладалось на правління, як виконавчий орган підприємства. Рішення правління затверджувались зборами уповноважених (п.7.3, 7.5-7.6 статуту) З пояснень свідка [PERSON] , який був головою КСП ім.Горького, засідання правління відбувалось з одночасним веденням протоколу секретарем правління. Отже, розгляд питання щодо прийняття та виключення з членів підприємства обов`язково відображалось в протоколах засідання правління, рішеннях правління, з наступним затвердженням зборами уповноважених. Судом встановлено, що КСП ім.Горького було ліквідовано. Відповідно до\~ст.31\~Закону України\~«Про Національний\~архівний фонд\~та архівні\~установи» у разі\~ліквідації або\~реорганізації державних\~органів,\~органів місцевого\~самоврядування,\~державних і\~комунальних підприємств,\~установ та\~організацій документи,\~що нагромадилися\~за час\~їх діяльності,\~передаються ліквідаційною\~комісією (ліквідатором)\~правонаступникам у\~порядку,\~встановленому Міністерством\~юстиції України,\~із збереженням\~відповідної форми\~власності на\~зазначені документи,\~а у\~випадках відсутності\~правонаступників -\~відповідним державним\~архівним установам\~або іншим\~місцевим архівним\~установам. На виконання вищевказаних вимог Закону КСП ім.Горького до Державного архіву Кіровоградської області передано на зберігання документи, утворені під час діяльності цього підприємства, в тому числі протоколи загальних зборів уповноважених членів КСП та протоколи засідань правління за 1995-1996 роки. Однак, у документах архівного фонду КСП ім.Горького Олексївської сільської ради відсутні відомості про розгляд заяви [PERSON] щодо надання йому статусу члена підприємства та виключення з членів підприємства. Натомість містяться відомості про затвердження його на посаду, переведення на іншу посаду та звільнення. Як визначено нормами Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство набувається на засадах добровільності, крім членів підприємства у його діяльності беруть участь також і наймані працівники, що також підтвердив свідок [PERSON] , який суду пояснив, що у випадку небажання подавати заяву про вступ у члени КСП така заява від особи не вимагалась і працівник приймався на роботу на підставі заяви про прийняття на роботу. Про відсутність відомостей щодо прийняття [PERSON] у члени КСП ім.Горького та його виключення з членів цього підприємства свідчать досліджені судом книга реєстрації усних та письмових заяв на підприємстві з 1993 по 1997 роки, книга обліку заяв про прийняття в члени КСП і вибуття з членів та книга обліку руху трудових книжок колгоспників і вкладишів до них за період з 1994 по 1997 рік. До пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в частині того, що правлінням та зборами уповноважених розглядалась заява [PERSON] про прийняття його у члени КСП ім.Горького, суд відноситься критично, оскільки вони не підтверджені протоколами і рішеннями правління та протоколами загальних зборів. Крім того, суд відхиляє доводи позивача, що він не має документу на підтвердження членства в КСП ім.Горького, оскільки допитані судом свідки змогли підтвердити своє членство в КСП шляхом пред`явлення своїх трудових книжок, в яких містились записи про їх прийняття у члени КСП. Позивач стверджує, що працюючи в КСП ім.Горького підприємством втрачена його трудова книжка, після звільнення трудову книжку йому не надали, тому він не може підтвердити факт членства у КСП вказаним документом. Надаючи оцінку таким твердженням позивача, суд зазначає, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств. Згідно ст,48 КЗпП України порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно постанови\~Кабінету Міністрів\~України №\~301\~від 27.04.1993\~року,\~«Про трудові\~книжки працівників»,\~зі змінами\~трудові книжки\~зберігаються на\~підприємствах,\~в установах\~і організаціях,\~у представництвах\~іноземних суб`єктів\~господарювання,\~а при\~звільненні працівника\~трудова книжка\~видається йому\~під розписку\~в журналі\~обліку.\~Відповідальність за\~організацію ведення\~обліку,\~зберігання і\~видачу трудових\~книжок покладається\~на керівника\~підприємства,\~установи,\~організації,\~представництва іноземного\~суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність. Порядок ведення трудових книжок працівників регламентується, Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 року № 58. Пунктом 7 Інструкції № 58 передбачено, що на підприємстві ведеться книга обліку бланків трудових книжок і вкладишів до них. Дана вимога Інструкції № 58 КСП ім.Горького виконувалась, про що свідчить надана суду книга обліку руху трудових книжок колгоспників і вкладишів до них, в яких містяться відомості про обліковані трудові книжки працівників та трудові книжки колгоспників, відображено усі операції, пов`язані з одержанням під підпис трудових книжок із зазначенням серії та номера кожної трудової книжки. Згідно п.5.1 Інструкції № 58 особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом «Дублікат» в правому верхньому кутку першої сторінки. Належних, допустимих та достовірних доказів щодо втрати його трудової книжки КСП ім.Горького, позивачем суду не надано, так само позивачем не доведено, чи ініціював він проведення службової перевірки за фактом втрати його трудової книжки, які результати такої перевірки, позивачем не вказано об`єктивних обставин, що перешкодили йому отримати дублікат трудової книжки, на підтвердження роботи на підприємстві із зазначенням його членства в період з 1995 по 1996 роки. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно усталеної практики ЄСПЛ визнавав за необхідне відхилитися від стандарту "поза розумним сумнівом" та про можливість та ухвалити рішення стосовно певних обставин із застосуванням значно нижчого стандарту переваги доказів (п.п. 480, 481\~рішення від 31.05.2018 у справі «Абу Зубайда проти Литви», п. 26(1)\~рішення від 08.07.2004 у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», п.107\~рішення від 10.12.2010 у справі «Трепашкін проти Росії (№ 2)». Суд підкреслював, що відповідно до його усталеної практики, доведеність може випливати зі співіснування достатньо сильних, чітких та взаємоузгоджених умовиводів або такого ж плану неспростованих презумпцій (п.481 рішення від 31.05.2018 у справі «Абу Зубайда проти Литви»). Окрім того, рівень переконаності, необхідний для досягнення відповідного висновку, та, у зв`язку з цим, питання про покладення тягаря доведення, з необхідністю пов`язані зі специфікою фактів, природою тверджень та передбаченим Конвенцією правом, про яке йдеться. ЄСПЛ у своїй практиці розмежовує окремі стандарти доказування, згадує і застосовує стандарт переваги доказів, а також відзначає, що стандарт доказування залежить від специфіки обставин, про доведення яких йдеться. Згідно правової позиції Верховного Суду, неодноразово висловленої у справах «№ 922/1163/18, \~909/105/15,\~ 910/23428/17,\~ 910/8763/17, якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень (справи №№ 910/18036/17, 917/1307/18, 902/761/18, 917/2101/17) неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку\~ суду вважити доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вирогідним, ніж протилежний. За обставин даної справи суд вважає, що стандарт доведення того факту, про який просить позивач не є явно недосяжним і в даному випадку підтвердження факту членства у КСП ім.Горького с.Олексіївське перевіряється відомостями, внесеними до офіційних документів, які передавались на зберігання до державної архівної установи, які не втрачені та зберігаються на даний час, а також книгами обліку трудової діяльності працівників і членів КСП. На підставі аналізу письмових доказів, як кожного окрема так і в їх сукупності, в поєднанні з поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , що узгоджуються між собою та з письмовими доказами по справі, суд вважає, що позивачем не доведено того, що він 27.10.1995 року набув членство у колективному сільськогосподарському підприємстві ім.Горького, розташованому в с.Олексіївське, Кіровоградського району Кіровоградської області, та мав статус члена вказаного підприємства до його ліквідації, тому суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст.1, 4, 5 19 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», постановою Кабінету Міністрів України № 301 від 27.04.1993 року, «Про трудові книжки працівників», «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 року № 58.

Outcome: dismissed