Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

08.06.2017 року до Заводського районного суду міста Миколаєва звернувся [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Охоронно-детективне агентство «Кронус-ФГ» в якому посилаючись на те, що [PERSON] влаштувалося на роботу до ТОВ Охоронно-детективне агентство «Кронус-ФГ» на посаду охоронця. Позивача було звільнено. Після звільнення позивачу не видано заробітну плату за два місяця, просив: 1) встановити факт перебування у трудових відносин із Товариство з обмеженою відповідальністю Охоронно-детективне агентство «Кронус-ФГ» на посаді охоронця у період з 1 червня 2016 року по 30 листопада 2016 року. 2) зобовязати відповідача внести запис до трудової книжки про прийняття його на роботу на посаду охоронця 1 червня 2016 року та запис про звільнення із займаної посади відповідно до поданої заяви про звільнення за власним бажанням. 3) стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за два місяця. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що в червні 2016 року він влаштувалося на роботу до ТОВ Охоронно-детективне агентство «Кронус-ФГ» на посаду охоронця для здійснення охорони в Миколаївському зоопарку і працювала по листопад 2016 року. Після звільнення позивач за власним бажанням, позивачу стало відомо, що і його трудовій книжці відсутній запис те, що перебував в трудових відносинах з підприємством. Після звільнення позивачу не було враховану та не видано заробітну плату за жовтень та листопад. Представник позивача до суду не зявився, суду надала клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, наполягають на задоволенні позову. Представник відповідача в судове засідання не зявився, суду надав заяву про визнання позову, повністю визнає заявлені позовні вимоги, просить розглядати справу за його відсутності. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Від представника відповідача, який наділений усіма правами позивача у справі, надійшла заява про визнання позову, зазначено, що він повністю визнає заявлені позовні вимоги. Відповідно до ч. 4 ст. ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, наступні обставини на які посилався позивач в своєму позові не підлягають доказуванню. У період з 01 червня 2016 року по 30 листопада 2016 року [PERSON] працював на Товаристві з обмеженою відповідальністю охоронно детективне агентство «Кронус-ФГ» на посаді охоронця. Згідно листа Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Миколаєві №14404/08 від 11.10.2017 року, у звітних даних ТОВ ОДА «Кронус ФГ» (код ЄДРПОУ 35564093) за період з 01.06.2016 року по 30.11.2016 року відсутні відомості про нараховану заробітну плату [PERSON]. Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Статтею 49 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Таким чином, факт роботи позивача у відповідача знайшов своє підтвердження, а за такого, оскільки будь-які письмові докази цього факту відсутні, звітність до органів державної влади з цього приводу не подавалась, то права позивача на підтвердження вказаного факту підлягають задоволенню шляхом встановлення рішенням суду факту перебування позивача у трудових відносинах із ТзОВ охоронно-детективне агентство «Кронус-ФГ» на посаді охоронця у період з 01 червня 2016 року по 30 листопада 2016 року та зобов'язання відповідача внести записи до його трудової книжки про прийняття на роботу та звільнення з роботи. Позовні вимоги про стягнення заробітної плати за жовтень-листопад 2016 року також підлягають задоволенню в сумі 2900 гривень виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 94 КЗПп України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата ( ч.1 ст. 115 КЗпП України). Оскільки сторонами не зазначався розмір заробітної плати позивача, яка йому належить згідно умов укладеного ними трудового договору, а факт виплати позивачу заробітної плати не доведено відповідачем, розмір заробітної плати, який слід стягнути з відповідача, має дорівнювати розміру мінімальної заробітної плати яка існувала на час виникнення спірних (правовідносин жовтень-листопад 2016 року) і встановлена згідно статті 3 Закону України "Про оплату праці" та ст.8 Закону України "Про Державний бюджет на 2016 рік" на рівні 1450 грн. Тобто, за два місяці з відповідача на користь позивача слід стягнути 2900 грн. (1450 грн. х 2 місяці). Враховуючи, наведені вище обставини, факт визнання відповідачем позову, ту обставину, що таке визнання ніяким чином не порушує права третіх осіб і відповідає фактичним обставинам справи, суд на підставі ч.6 ст.206 ЦПК приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved