Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

У серпні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у Київському Національному торгівельно-економічному університеті на 2-му курсі денної форми навчання факультету ресторанно-готельного та туристичного бізнесу у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн., щомісяця, починаючи з дати подання позову до суду та до досягнення донькою 23 років. В обґрунтування свого позову позивачка зазначила, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано 24.11.2009 року. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька проживає з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, також вона оплачує вартість навчання. На теперішній час їх донька є студенткою Київського Національного торгівельно-економічного університету, 2-го курсу денної форми навчання факультету ресторанно-готельного та туристичного бізнесу, термін навчання 3 роки 10 місяців (01.09.2020 року по 01 червня 2024 рік). Її навчання вимагає додаткових витрат: на проїзд, проживання, харчування, тощо, а відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки працює неофіційно, є здоровим та працездатним. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, належним чином та своєчасно був сповіщений судом про розгляд справи. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивачка не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, з таких підстав. Як встановлюють ч.1 та ч.3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно висновоку щодо застосування статті 199 СК України, викладеному у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 "обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)". Отже, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати три складові: чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не приймає участі в утриманні дитини. Судом встановлено наступне. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як вбачається з договору № 2126 д/бк-2020 про навчання (підготовку) від 14.09.2020 року [PERSON] уклала договір на 3 роки 10 місяців з навчальним закладом про навчання їх доньки [PERSON] . З 01.09.2020 року [PERSON] навчається на 2-му курсі денної форми навчання факультету ресторанно-готельного та туристичного бізнесу Київського Національного торгівельно-економічному університету, що підтверджено довідкою № 33/211161 від 19.07.2021 року. Відповідно до копій квитанції № 35 від 17.08.2020 року та № 30401698 від 15.01.2021 року позивачка сплатила за навчання доньки 23 700 грн. Повнолітня дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, так як продовжує навчання. Позивачка на даний час не має можливості повноцінно утримувати повнолітню доньку та нести додаткові витрати на проїзд, проживання, харчування, тощо. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, судом з`ясовано, що форма навчання [PERSON] , є денною, що призводить до неможливості студентку офіційно працювати та отримувати доходи. Отже, повнолітня об`єктивно потребує матеріальної допомоги від своїх батьків на своє утримання на час навчання. Розмір витрат на навчання обумовлюється проживанням дитини в іншому місці та відповідними витратами. Приймаючи до уваги вказані обставини, враховуючи матеріальне становище сторін по справі, стан здоров`я дитини, що вона є студенткою денної форми навчання, у зв`язку з чим самостійного заробітку не має і потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Саме такий розмір аліментів, на переконання суду є таким, що відповідає фінансовим можливостям батька надавати допомогу та поряд з аналогічним обов`язком матері брати рівнозначну фінансову участь в утриманні доньки, буде достатнім для забезпечення належного матеріального становища дитини, яка продовжує навчання. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved