Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Прокурор Московського району м. Харкова в інтересах держави в особі заявника - Харківської міської ради звернувся до суду з заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 27.01.2007 року померла [PERSON], [INFO], яка проживала в будинку по вул. Муранова,54 у м.Харкові. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частині будинку №54 по вул. Муранова в м.Харкові. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 23.12.2014 року задоволено позов [PERSON] та визнано дійсним начебто укладений 15.11.2014 р. договір дарування на її користь [PERSON] (дарувальником), в особі її представника [PERSON], на ? частини житлового будинку по вул. Муранова, 54 у м. Харкові. Визнано право власності на частину житлового будинку, загальною площею 60,2 кв.м., житловою - 29,9 кв.м., а також надвірні будівлі - літ.«Б» - сарай, літ.«3»-льох, літ.«В», «Е» - вбиральня, №1,4 - огорожа, №2,3 - хвіртка. Однак, рішенням апеляційного суду Харківської області від 04.06.2015 по справі №643/19531/14-ц задоволено апеляційну скаргу прокурора Московського району м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.12.2014 скасовано, в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 03.04.2015 вбачається, що право власності на спірне нерухоме майно [PERSON] на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.12.2014 зареєстровано не було. Відсутність у [PERSON] спадкових прав на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] встановлено рішенням апеляційного суду Харківської області від 04.06.2015 по справі №643/19531/14-ц. Разом з цим, з копії паспорта [PERSON] вбачається, що вона з 04.12.1978 зареєстрована [INFO], тобто на час відкриття спадщини у спірній частині будинку зареєстрована не була, у зв'язку з чим, постійно зі спадкодавцем не проживала. З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, наданих Другою Харківською державною нотаріальною конторою щодо спадкодавця, вбачається наявність заповіту за №1464100, посвідченого 24.09.1994 на користь [PERSON], однак, після смерті спадкодавця спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право власності на спадщину не видавалось. При цьому, за змістом актового запису про смерть №1697 від 31.01.2007, [PERSON] на момент смерті [PERSON] була зареєстрована у [INFO], у зв'язку з чим, також постійно зі спадкодавцем не проживала. Оскільки заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вона не подала, тому вважається такою, що не прийняла її. В судове засідання представник заявника органу прокуратури [PERSON] зявився. \~Заяву підтримав в повному обсязі та пояснив обставини викладені вище. Представник Харківської міської ради [PERSON] в судове засідання зявився, подав письмові пояснення по справі, в яких просить задовольнити заяву в повному обсязі. Представник Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради в судове засідання не зявився. Подав письмові пояснення та просив задовольнити заяву в повному обсязі. \~ Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив що заява задоволенню не підлягає. При цьому суд виходить з наступного. Положеннями ст.1277 ЦК України встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Коло суб'єктів, які мають право звернутися до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, визначено законом і має виключний характер. У зв'язку з цим при відкритті провадження у таких справах має враховуватися імперативний характер норм, які регулюють це питання. Правом звернення до суду із зазначеною вимогою закон наділяє органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1277 ЦК, ст. 274 ЦПК). Такими органами відповідно до статей 10, 11 Закону України від 21.05.1997 р. № 280/97 "Про місцеве самоврядування в Україні" є сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи1. Отже, заявником по цій категорії справ окремого провадження можуть бути тільки відповідні органи місцевого самоврядування. Незважаючи на те, що закон не обмежує місце відкриття спадщини лише місцем постійного проживання спадкодавця, його визначення за місцем тимчасового проживання спадкодавця навряд чи можна визнати доцільним, оскільки з цим можуть бути пов'язані певні труднощі щодо встановлення кола осіб, які мають право на спадкування, вжиття нотаріусом заходів щодо охорони спадкового майна, реалізації волевиявлення спадкоємців щодо прийняття спадщини або відмови від неї; реалізації права кредиторів спадкодавця за місцем відкриття спадщини на пред'явлення відповідних вимог до спадкоємців тощо (статті 1268, 1273, 1281, 1283, 1296 ЦК). Проте слід враховувати, що фактичні володільці майна після спливу встановленого законом строку за наявності певних умов можуть набути це майно у власність за набувальною давністю, що, у свою чергу, може стати перешкодою для визнання спадщини відумерлою та передання її у власність територіальній громаді. Під час розгляду справи суд має встановити час і місце відкриття спадщини, майно, що складає спадщину, та наявність або відсутність підстав для визнання спадщини відумерлою. Судовим розглядом встановлено, що після [PERSON], померлої 27 січня 2007 року спадкова справа не заводилась, заяви про прийняття або про відмову від спадщини не подавались. Виходячи зі змісту ст.278 ЦПК України рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини приймається судом у випадках, коли спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття. З врахуванням встановлених судом за наслідками розгляду справи обставин, а саме обмеженості суб'єктів звернення із заявою про визнання спадщини відумерлою, в задоволенні заяви Прокурора Московського району м. Харкова в інтересах держави в особі заявника - Харківської міської ради про визнання спадщини відумерлою суд відмовляє. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed