Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

До суду надійшла позовна заява про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органом досудового розслідування. На підтвердження позовних вимог позивач пояснив, що 26.01.2013р. слідчій слідчого відділу Баштанського РВ УМВС України в Миколаївської області майор міліції [PERSON] зареєстрував кримінальне провадження за №12013160140000084 за ознаками ч 1 ст. 296 КК України відносно адвоката Баштанської юридичної консультації [PERSON] та розпочав досудове розслідування. В зазначеному кримінальному провадженні позивач був визнаний потерпілим. 20.03.2013р. слідчий СВ Баштанського РВ УМС України в Миколаївській області [PERSON] зареєстрував кримінальне провадження за №12013160140000267 за фактом викрадення печатки та штампу з приміщення Баштанської ЮК за адресою: м. Баштанна вул. Баштанської республіки 41. Попередня правова кваліфікація злочину - ч.2 ст. 357 КК України та розпочав досудове розслідування. В зазначеному кримінальному провадженні позивач є заявником і надав докази того, що крадіжку штампу та печатки скоїв адвокат [PERSON] 17.06.2013р. слідчий СВ Баштанського РВУМВС України в Миколаївській області підполковник міліції [PERSON] зареєстрував кримінальне провадження за №12013160140000499 відносно адвоката [PERSON], який здійснив самоуправство. Попередня правова кваліфікація ч.1 ст.356 КК України. В зазначеному кримінальному провадженні позивач визнаний потерпілим. З 26.01.2013р. по 25.05.2013р. досудове розслідування в кримінальному провадженні за №12013160140000084 виконував слідчий [PERSON] та здійснював досудове розслідування в кримінальному провадженні за №12013160140000267 з 20.03.2013р. і по 26.05.2013р. Під час проведення досудового розслідування по вказаним кримінальним провадженням, слідчий [PERSON] не виконував своїх службових обов'язків, не виконував процесуальних дій, які об'єктивно необхідно було виконувати і про які зазначалося в письмових вказівках прокурора від 26.02.2013р. та від 24.04.2013р., а також в клопотаннях позивача від 21.03.2013р., не приймав відповідних процесуальних рішень, не дотримувався розумних строків. У зв'язку з цим, постановою начальника СВ Баштанського РВ УМВС України в Миколаївської області [PERSON] від 25.05.2013р. слідчій [PERSON] був відсторонений від проведення досудового розслідування у зазначених кримінальних провадженнях. Слідчим для проведення нового розслідування був призначений [PERSON] 04 липня 2013 року, постановою прокурора Баштанського району Миколаївської області кримінальні провадження за №12013160140000084, №12013160140000499, №12013160140000541, №12013160140000267 були об'єднані в одне кримінальне провадження за № 1201316014 0000084 і досудове розслідування зазначеного кримінального провадження було доручено слідчому СВ Баштанського РВУМВС України [PERSON] та слідчому СУ УМВС України в Миколаївської області майору міліції [PERSON] Контроль з організації розслідування даного кримінального провадження був покладений на начальника СВ Баштанського РВ УМВС України [PERSON], про що зазначалося в постанові першого заступника начальника Управління - начальника СУ УМВС України [PERSON] від 26.05.2013р. Під час проведення досудового розслідування в кримінальному проваджені за №1201316010000084 з 25.05.2013р. і по 19.08.2013р. слідчий [PERSON], [PERSON] належним чином не виконували своїх обов'язків, не здійснювали необхідні процесуальні дії, про які зазначалося в вказівках прокурора від 26.02.2013р. та від 24.04.2013р., а також в клопотаннях позивача від 21.03.2013р., не приймали відповідних процесуальних рішень, не дотримувалися розумних строків, тобто фактично не здійснювали досудове розслідування.Керівник органу досудового розслідування - начальник СВ Баштанського РВ УМВС України в Миколаївській області підполковник міліції [PERSON] належним чином не організував досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 12013160140000084, не вживав заходів щодо усунення порушень вимог законодавств слідчими, про які неодноразово наголошувала прокуратура Баштанського району, не виконував доручень та вказівок прокурора Баштанського району,які надавалися йому у письмовій формі від 26.02.2013р. та від 24.04.2013р. В зв'язку з чим 31 липня 2013р. позивач подав слідчому судді Баштанського районного суду скаргу на бездіяльність слідчих під час досудового розслідування в кримінальному провадженні за №1203140000084. 13.08.2013р. слідчий суддя Баштанського районного суду виніс ухвалу, якою визнав незаконною бездіяльність старшого слідчого РВ УМВС України в Миколаївській області - підполковника міліції [PERSON] та слідчого СУ УМВС України в Миколаївській області майора міліції [PERSON], начальника С В Баштанського РВ УМВС України в Миколаївській області підполковника міліції [PERSON] по проведенню досудового розслідування по кримінальному провадженню №12013160140000084 та зобов'язав вказаних осіб в розумний строк виконати всі необхідні слідчі дїі, викладені в клопотаннях скаржника і прийняти процесуальне рішення, із врахуванням обставин встановлених під час відповідного кримінального провадження, та встановивши строк у 2 місяці. Вищезазначені службові особи органу досудового розслідування слідчого відділу Баштанського РВ УМВС України в Миколаївській області не виконали законної ухвали слідчого судді Баштанського районного суду від 13.08.2013р. Станом на 17.10.2013р. вони не здійснили ні одної слідчої дії та не прийняли процесуального рішення із врахуванням обставин. Таким чином, своєю незаконною бездіяльністю держава Україна в особі органу досудового розслідування Баштанського РВ УМВС України в Миколаївській області, який перебуває в структурному підпорядкуванні УМВС України в Миколаївської області, під час досудового розслідування в кримінальному провадженні за №12013160140000084, завдала йому значної моральної шкоди, внаслідок невиконання необхідних слідчих дій, які визначалися в письмових вказівках прокурора та в клопотаннях позивача, неприйняття процесуальних рішень з врахуванням обставин справи. Завдана позивачу моральна шкода полягає в моральних переживаннях у зв'язку з порушенням державою Україна в особі органу досудового розслідування Баштанського РВ УМВС України в Миколаївській області в особі слідчих [PERSON], [PERSON] та начальника СВ [PERSON] прав потерпілого та заявника в кримінальному провадженню № 12013160140000084, на захист від кримінального правопорушення, на рівність перед законом, на законність та своєчасність здійснення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, на розумність строків, на забезпечення ефективності досудового розслідування. Незаконна бездіяльність службових осіб органу досудового розслідування Баштанського РВ УМВС України в Миколаївській області здійснювалася на протязі 9-ти місяців, що змушувало позивача систематично, протягом вказаного строку звертатися з заявами та клопотаннями на ім'я слідчих та начальника СВ , а також зі скаргами на бездіяльність службових осіб органу досудового розслідування на адресу прокуратури Баштанського району, прокуратури Миколаївської області та Баштанського райсуду з тим, щоб примусити зазначених посадових осіб виконувати свої обов'язки, які передбачені ст.ст. 7,28,38,39,40 КПК України. При цьому позивач витрачав багато часу та зусиль, але не зважаючи на це ними до теперішнього часу ігноруються вимоги закону, прокуратури та суду що принижує честь та гідність позивача. Незаконна бездіяльність службових осіб органу досудового розслідування Баштанського РВ УМСУ України здійснювалася в інтересах [PERSON] який скоїв кримінальні правопорушення,у зв'язку з чим останній уникав відповідальність і продовжував при цьому здійснювати ще інші кримінальні правопорушення, які зафіксовані в даному кримінальному провадженні. Разом з цим незаконна бездіяльність зазначених службових осіб була направлена проти прав та інтересів позивача та позбавляла його можливості на відшкодування завданої йому шкоди. Незаконна бездіяльність службових осіб органу досудового розслідування Баштанського РВ УМВС України в Миколаївській області, яка полягала в неприйнятті процесуальних рішень в кримінальному провадженні №12013160140000084 відносно адвоката Баштанської ЮК [PERSON], який скоїв кримінальні правопорушення, давала можливість останньому на протязі 9-ти місяців 2013р. здійснювати на робочому місці, в приміщенні Баштанської ЮК по вул. Баштанської республіки 41 м.Баштанка правопорушення, які були направлені на перешкоджання позивачу як адвокату Баштанської ЮК здійснювати свої повноваження в якості адвоката. Це виражалося в систематичному пошкодженні ним вивісок з вхідних дверей позивача в ЮК, викрадення /приховування/ печатки та штампу Баштанської ЮК, викрадення та пошкодження ним кодексів України та збірника законів України які належали позивачу, пошкодження печатної машинки, яка належала позивачу, в здійсненні самоуправства на протязі з 07.06. 2013р. по 14.06.2013р. яке полягало в недопусканні позивача на його робоче місце в приміщення Баштанської консультації, монтування іншого замка на вхідних дверях, що привело до системного конфлікту на робочому місці в Баштанській ЮК, внаслідок чого були принижені престиж позивача та його ділова репутація як адвоката, значно зменшилася кількість клієнтів, значно зменшилися його доходи від адвокатської діяльності, погіршився матеріальний стан його сім'ї. Враховуючи тривалість та інтенсивність негативних факторів, які мали місце у зв'язку з незаконною бездіяльністю службових осіб органу досудового розслідування Баштанського РВ УМВС України в Миколаївській області, завдану позивачу моральну шкоду він визначив в розмірі 30000 гривень. В ході розгляду справи в якості співвідповідачів був залучений Баштанський РВ УМВС України в Миколаївській області. Відповідно до ст. 45 ЦПК України в справі приймав участь прокурор прокуратури Баштанського району Миколаївської області в інтересах держави. Позивач до суду з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити. Вважає вимоги викладені в позові доведеними, бездіяльність органу досудового слідства має місце, рішення в розумні строки не прийняті, в результаті чого порушені його права як потерпілого в даному кримінальному провадженні. Представники відповідача УМВС України в Миколаївській області - [PERSON], [PERSON], до суду з'явилися, заперечували проти позову, пояснили що посилання позивача на невиконання слідчими органами ухали суду є безпідставними, не виконання ухвали не може свідчити про заподіяння позивачу моральної шкоди. Відшкодування шкоди провадиться тільки в разі доведення позивачем спричинення такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправними. З огляду на це, вважають що позивач не довів суду свої вимоги, не надав суттєвих доказів ушкодження свого здоров'я, майнової та немайнової шкоди, прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв'язку. Позов не визнають повністю,просили відмовити в його задоволенні. Представник Державної казначейської служби України [PERSON] до суду не з'явився, надавши заперечення проти позову, в яких пояснив, що не погоджується із позовом, так як вважає його безпідставним та таким, що не відповідає вимогам законодавства. Розмір моральної шкоди на їх думку не відповідає характеру та обсягу моральних страждань, як заподіяні позивачу, а також не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості. Тому просив відмовити у задоволенні позову. Представник Баштанського РВ УМВС України [PERSON] до суду не з'явилася, проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в задоволенні позову. Представник прокуратури Баштанського району в Миколаївській області Музичук О.В., до суду з'явився, заперечував проти задоволення позову, просив відмовити. Дослідивши наявні у справі матеріали (довідка про прийняття і реєстрацію заяви від 22.02.2013р., 03.10.2013р.,повідомлення про початок розслідування від 12.06.2013р. №39/5742; заяву до прокуратури від 19.02.2013р., відповідь прокуратури від 25.02.2013р. №(15.10) 107-13; від 20.03.2013р.., скарга [PERSON] від 25.02.2013р.,відповідь на звернення від 17.04.2013р.; постанова про відсторонення слідчого від розслідування від 25.05.2013р.; постанова про проведення розслідування декількома слідчими від 26.05.2013р., постанова про об'єднання кримінальних проваджень від 04.07.2013р.,відповідь про розгляд скарги від 19.07.2013р.,копію ухвали від13.08.2013р., постанова про відсторонення слідчого від 19.08.2013р., клопотання [PERSON] від 26.02.2013р., відповідь Баштанського РВ УМВС від 29.11.2013р. №39/Б-38; відповідь прокуратури від 22.11.2013р., наказ від 18.04.2008р., положення додаток до наказу №381; повідомлення про вступ в справу від 20.02.2014р., довіреність Державної казначейської служби від 21.01.2014р. та УМВС в Миколаївській області від 13.08.2013р., заперечення відповідачів, клопотання про закриття провадження , відповідь слідчого правління від 06.02.2014р. №5/972, постанова про доручення проведення розслідування від 26.045.2013р.), суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що позивач є потерпілим по кримінальному провадженню №12013160140000084, за ознаками ч.1 ст.296 КК України. Окрім цього, що позивач є потерпілим по кримінальному провадженню №12013160140000499, за ознаками ч.1 ст.356 КК України. 30.10.2013 року [PERSON], звернувся до суду із позовом про стягнення моральної шкоди, в якому посилається на протиправність дій та бездіяльність відповідачів в ході досудового слідства по справі №12013160140000084, №12013160140000499, що порушені за ч. 1 ст. 296, ч.1 ст.356 КК України. Таким чином, позивач оскаржує дії відповідачів щодо проведення досудового слідства, так як з моменту порушення кримінальних проваджень, до моменту розгляду справи по суті будь-якого рішення по вказаних кримінальних провадженнях не прийнято. Відповідно до п.1 ст.1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду" підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У ст.2 зазначеного Закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках постановлення виправдувального вироку суду, закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину, відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи з підстав, зазначених у п.2 ч.1 цієї статті, закриття справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до положень ст.4 Закону відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Частиною другою п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова) визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], не відноситься до кола цих осіб, тривале проведення досудового слідства не віднесено до підстав відшкодування шкоди, а тому підстав для відшкодування моральної шкоди не має. Згідно вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] про стягнення моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю вимог. Керуючий ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України , суд

Outcome: dismissed