Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просить витребувати Ѕ частину приватної власності [PERSON] у спільній власності квартири [ADDRESS] з чужого незаконного володіння шляхом визнання публічних торгів недійсними, визнати недійсними електронні торги, які були проведені державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України 22.06.2017 в частині продажу квартири [ADDRESS] , визнати недійсним протокол № 265525 проведення прилюдних торгів від 22.06.2017, визнати недійсним акт про проведені електронні торги від 10.07.2017, скасувати видане на ім`я [PERSON] Свідоцтво про право власності від 14 липня 2017 та запис в реєстрі прав власності за № 2478 на квартиру [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач не була стороною правочину купівлі-продажу спільної власності, у неї не було волі відповідати за зобов`язанням [PERSON] , вона не бажала реалізовувати свою приватну власність та єдине житло зі своїм сином ні безкоштовно, ні за гроші, тому для поновлення її порушених прав приватної власності і права на житло необхідно скасувати спірний правочин та повернути позивачу належне їй майно. Позивач зазначає про те, що порушення службовими особами Центрального відділу ДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області встановленого в Україні порядку проведення виконавчих дій, підготовці до реалізації майна боржника [PERSON] , порушення ДП «СЕТАМ» встановленого в Україні порядку реалізації арештованого майна боржника [PERSON] призвело до укладення правочину купівлі-продажу спільної власності проти волі позивача, порушено порядок користування житлом, порядок виселення, порядок заволодіння приватною власністю новим власником квартири. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримує. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Представники відповідачів Калітник П.І. та Осадча Н. О. просили у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його безпідставність. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа № 2/2506/753/2012 Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.11.2012 р., виданого на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2012 року, яким суд вирішив в рахунок погашення заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії № 117 від 23.05.2008 у розмірі 252 833 грн. 98 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - чотирикімнатну квартиру загальною площею 61.2 кв.м.. житловою площею 44,4 кв.м. зі всіма невід`ємними її приналежностями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] та [PERSON] (по 1/2 частині), шляхом продажу вказаного предмета іпотеки (на підставі іпотечного договору від 23 травня 2008 року) на прилюдних торгах, з встановленням початкової ціни продажу в розмірі 289 370 грн. 00 коп., було передано вищезазначену квартиру на реалізацію з прилюдних торгів. Згідно протоколу проведення електронних торгів № 265525 від 22.06.2017 року ДП «СЕТАМ» за адресою: м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6, проведено електронні торги з реалізації нерухомого майна, а саме: предмету іпотеки чотирикімнатної квартири, загальною площею 61,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Переможцем торгів визнана [PERSON] . Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 14 липня 2017 року та зареєстрованого в реєстрі прав власності за № 2478, що видано на підставі Акту про реалізацію предмету іпотеки, затвердженого в.о. начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Є.О. Павленко 10 липня 2017 року. Оскарження результатів торгів відповідно до статті 48 Закону України «Про іпотеку» означає можливість оскаржити договір, укладений на прилюдних торгах, як з підстав невідповідності його вимогам ЦК України, зокрема статей 203, 215 ЦК України, так і з підстав, передбачених статтями 45-47 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). У законі для окремих видів вимог може встановлюватися спеціальна позовна давність. Згідно зі статтею 48 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна. У справах про визнання недійсними торгів з реалізації нерухомого майна, що перебуває в іпотеці, підлягає застосуванню спеціальна позовна давність, передбачена статтею 48 Закону України «Про іпотеку». За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Оскаржувані електронні торги відбулись 22 червня 2017 року, протокол № 265525 за результатами їх проведення було сформовано 22 червня 2017 року. Про те, коли саме будуть відбуватися електронні торги та про їх результати позивач знала та це не спростовується, зазначене також підтверджується копєю листа Чернігівської міської прокуратури № 2835-17 від 14.06.2017 року. 21.06.2017 року позивач зверталася до ДП «Сетам» з заявою про внесення додаткової інформації про майно. Позовна заява подана до суду 03.01.2019 року, тобто з моменту проведення електронних торгів до подачі позову минуло більше ніж півтора року, після спливу терміну на оскарження прилюдних електронних торгів, а саме трьох місяців з моменту формування протоколу, а тому право на їх оскарження у суді сплинув за термінами позовної давності. Згідно ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник відповідача адвокат Осадча Н.О. заявила про застосування строку позовної давності. Судом не встановлено поважності причини пропущення строку позовної давності, у зв`язку з чим є підстави для відмови у задоволенні позову. Крім того, умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, визначає ЗУ «Про виконавче провадження». Цим Законом визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхнє права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження. Правила проведення електронних торгів визначені Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних (електронних) торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі- продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується з нормами ст. ст. 650, 655 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги. Правова природа продажу майна з прилюдних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених вимогами чинного законодавства. Оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Порядком реалізації арештованого майна. Відповідно до ч.іст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповіднодо цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Що стосується порушень, на думку позивача, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо визначення вартості чи оцінки майна, винесення постанови про відкриття провадження у справі, тощо то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів та складеного за результатами цих торгів протоколу та акту про реалізацію предмета іпотеки недійсними. Нормативно-правовим актом, який регулював порядок проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та підлягав застосуванню на момент проведення оспорюваних в даній справі електронних торгів, був Порядок реалізації ареїитованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений наказом. Міністерства юстиції України від 22.12.2015 року №2710/5. Цим наказом (п.2) уповноважено державне підприємство «СЕТАМ», яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України, на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів та на виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. Загальними положеннями вказаного вище Порядку (Розділ 1) визначено, що веб-сайт електронних торгів (далі-Веб-сайт) - це електронний ресурс, що є складовою частиною системи електронних торгів, на якому розміщуються організаційно-методичні матеріали, інформаційні повідомлення про електронні торги та результати їх проведення, здійснюється реєстрація учасників, подання заяв на участь в електронних торгах, забезпечується доступ спостерігачів електронних торгів та проводяться електронні торги. Цим розділом передбачено, що Веб-сайт функціонує у цілодобовому режимі та є доступним, усім користувачам мережі Інтернет. У ньому визначено, що електронні торги - це продаж майна на прилюдних торгах за принципом аукціону або на комісійних умовах засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Система електронних торгів (далі-Система) - це інформаційна електронна система, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів прийняття та розміщення інформації про лоти, подання й обробки заявок на участь в електронних торгах, проведення електронних торгів з реалізації арештованого державними виконавцями майна, обробки інформації про електронні торги. Пунктом 2 Розділу II визначено, що Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби з необхідними для цього документами. Пунктом 4 вказаного Розділу передбачено, що перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби. Організатором торгів було дотримано вимоги чинних на той час нормативних актів щодо повідомлення про проведення електронних торгів та самої процедури їх проведення. Предмет іпотеки чотирикімнатну квартиру загальною площею 61,2 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було виставлено на продаж з встановленням початкової ціни продажу в розмірі 289 370 грн. 00 коп. відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2012 року. Враховуючи те, що попередні торги за початковою ціною предмета іпотеки (лот № 209516), що була встановлена рішенням суду від 23.04.2012 р. не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів (протокол проведення електронних торгів № 254122 від 05.05.2017 р.) була здійсненна уцінка лоту № 209516 та ціна продажу предмета іпотеки на повторних електронних торгах склала 231 496,00 (лот № 217119). Згідно протоколу проведення електронних торгів № 265525 від 22.06.2017 року ДП «СЕТАМ» за адресою: м. Київ, вул. Стрілецька,4-6, проведено електронні торги з реалізації вищезазначеного майна, на яких предмет іпотеки придбано за сумою 353 300,00 грн. Дані прилюдні торги, у формі електронних торгів, проведено у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», [PERSON] набула право власності на майно правомірно. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом ст. 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність в діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Оскільки добросовісне набуття у розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого володіння. Ч. 1 ст. 388 ЦК України передбачений перелік підстав, коли власник має право на витребування майна від добросовісного набувача, та такий є вичерпним. Виключенням є закріплене у ч. 2 ст. 388 ЦК України правило, згідно з яким майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Реалізація спірної квартири [ADDRESS] відбулася у примусовому порядку на підставі рішення суду, а тому у відповідності до ч. 2 ст. 388 ЦК України не може бути витребуване у відповідача [PERSON] . Під час розгляду позову про визнання публічних торгів недійсними і витребування майна в особи, яка придбала його на торгах, суд має дати оцінку тому, чи є порушення, на які посилається позивач, суттєвими та чи вплинули вони на результат торгів. У зв`язку із цим позов про визнання публічних торгів недійсними, пред`явлений особою, права і законні інтереси якої не були порушені внаслідок відступлення від встановленого законом порядку проведення торгів, і обґрунтовані такими обставинами позовні вимоги власника про витребування проданого на торгах майна задоволенню не підлягають. Таким чином, ст. 388 ЦК України, на яку посилається позивач у позові, як на підставу для задоволення позовних вимог, не підлягає застосуванню, оскільки квартира була продана у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Таким чином, захист порушеного права можливий шляхом звернення з віндикаційним позовом, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати у набувача це майно. Згідно з пунктом 23 Пленуму № 5 відповідно до статті 387 ЦК України та частини 3 статті 10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача, що у даному випадку відсутнє. Враховуючи викладене вище, позов задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed