Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

05 грудня 2017 року школа-інтернат, звернулась до суду із позовом в інтересах малолітньої - [PERSON], в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки на користь особи або установи, де буде виховуватися дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 01 вересня 2011 року у Мішково-Погорілівській школі інтернаті І-ІІ ступенів Миколаївської обласної ради на повному державному утриманні перебуває малолітня - [PERSON], [INFO], яка була направлена на підставі розпорядження Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області від 17 березня 2017 року за № 115-р. Відповідач - [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON]. Відомості про батька дитини в свідоцтві про її народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. Через те, що відповідачка з 26 липня 2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Миколаївському обласному протитуберкульозному диспансері, розпорядженням Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області 30 серпня 2016 року за № 290-р було вирішено про надання малолітній [PERSON] статусу дитини позбавленої батьківського піклування. Мати малолітньої не завершала лікування та самовільно покинула відділення ще 08 червня 2017 року. Відповідач не цікавиться навчанням та здоров'ям дитини, матеріально її не забезпечує, школу-інтернат не відвідує, з класним керівником зв'язок не підтримує, веде аморальний спосіб життя, не працює. Органом опіки та піклування Вітовської райдержадміністрації був наданий висновок про доцільність позбавлення відповідачки щодо малолітньої [PERSON] батьківських прав. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та пояснили про вище викладене. Послались на те, що до цього часу відповідач своєї поведінки щодо доньки не змінила, її життям та здоров'ям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Вказали, що ні телефонних дзвінків, ні листів, ні будь-якого іншого дозволеного способу, з урахуванням її хвороби, спілкування із донькою, відповідач не здійснювала. Проживання малолітньої [PERSON] з матір'ю створює реальну загрозу для здоров'я дівчини, адже мати хворіє на туберкульоз, при цьому лікування не пройшла, самовільно покинула лікувальний заклад, повернулась до постійного місця проживання, не працює, зловживає спиртними напоями. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про дату та час слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується її особистою розпискою, у зв'язку з чим, з урахуванням вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд допустив розгляд справи за її відсутності. Представник служби у справах дітей Вітовської райдержадміністрації підтримала позов та просила його задовольнити, підтвердила висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських право щодо її малолітньої доньки. Суду пояснила, що на обліку служби у справах дітей Вітовського райдержадміністрації Миколаївської області перебуває малолітня [PERSON], [INFO], яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідачка проходила стаціонарне лікування в Миколаївському обласному протитуберкульозному диспансері, але лікування не завершила, покинувши самовільно медичний заклад. Оскільки [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов'язків щодо своєї доньки, яка перебуває в державному закладі, не спілкується із дитиною, в тому числі у дозволений спосіб з урахуванням її хвороби, не цікавиться її життям, матеріально допомоги не надає, не працює, веде аморальний спосіб життя, тому комісією було зроблено висновок, про доцільність позбавлення її батьківських прав щодо її малолітньої доньки. Представник третьої особи - Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області подала до суду заяву, в якій підтримала позицію Мішково-Погорілівської ЗОШ та просила позов задовольнити. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька малолітньої в свідоцтві про народження зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 6). На підставі розпорядження Вітовської районної державної адміністрації від 30 серпня 2016 року № 290-р малолітній [PERSON] був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, через те, що мати дитини - [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в Миколаївському обласному протитуберкульозному диспансері (а.с. 8). Дівчинку, відповідно до розпорядження Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області від 17 березня 2017 року № 115-р направлено до Мішково-Погорівської загальноосвітньої санаторної школи-інтернат І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради на повне державне утримання (а.с. 9). Відповідно до відомостей Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру від 07 вересня 2017 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в 4-ому відділенні диспансеру з 01 лютого 2017 року по 08 червня 2017 року. Самовільно залишила відділення (а.с. 12). З актів від 01.09.2017 року, 27.11.2017 року та 01.03.2017 року вбачається, що мати - [PERSON] за весь час перебування дитини у закладі з 01 березня 2017 року по теперішній час, жодного разу не приїздила до дитини, без поважних причин не приймає участі в її вихованні, не цікавиться її здоров'ям, долею, ніякої матеріальної допомоги не надає, байдуже ставиться до дитини (а.с. 13-15). Відповідачка, згідно з довідкою виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області проживає за адресою: [ADDRESS]. Разом із нею зареєстровані діти: дочка - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 07.12.2017 року, відповідач позбавлена батьківських прав відносно її доньки [PERSON], 2012оку народження. Відповідач за місцем проживання характеризується як людина, яка схильна до вживання алкогольних напоїв, ніде не працює, вихованням та утриманням дітей не займається. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 26.01.2018 р., подвір'я та житловий будинок за місцем проживання [PERSON] занедбане, знаходиться в антисанітарійному стані. Опалення пічне, засобів до опалення не має. На момент відвідування [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп'яніння, вживала алкоголь з трьома невідомими особами. Виконавчим комітетом Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області винесено рішення № 38 від 25 жовтня 207 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача щодо її малолітньої доньки та направлення відповідного клопотання до Жовтневого районного суду Миколаївської області (а.с. 11). Вітовська районна державна адміністрація Миколаївської області дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] (а.с. 10), посилаючись на наявну реальну загрозу здоров'ю дитини та нормального її розвитку через ухилення [PERSON] від виховання своєї доньки, ведення останньою аморального способу життя, неприйняттям заходів до свого лікування від захворювання, що становить загрозу для здоров'я оточуючих. Сама неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що мати її не відвідувала, її долею не цікавиться, висловилася щодо можливого позбавлення матері відносно неї батьківських прав. Таким поясненням дитини судом надано оцінку з урахуванням віку та зрілості висловлених поглядів і усвідомлення дитиною, пов'язаних із позовом та його наслідками подій і обставин. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у його постанові від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В той же час, вирішуючи питання про відібрання дитини чи позбавлення батьківських прав, найкращі інтереси дитини повинні мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Враховуючи викладене, з пояснень учасників справи та досліджених письмових доказів, суд дійшов висновку, що вищевказані обставини свідчать про ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], створенню для неї належних умов для проживання, здорового розвитку та навчання, безпечних умов проживання, в тому числі приймаючи до уваги захворювання відповідача на туберкульоз і неприйняття заходів до лікування, що свідчить про байдуже ставлення для створення умов, направлених на повернення дитини у родину і створення для неї безпечних умов, що відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для позбавлення її батьківських прав, та що таке рішення відповідає інтересам цієї дитини. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки, то за встановлених в ході судового розгляду обставин, а саме ухилення відповідача від виконання обов'язків щодо матеріального утримання дитини, та враховуючи положення ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивача в розмірі 1/ 4 частини усіх видів її доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON], [INFO] з 05 грудня 2017 року до її повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", на користь держави з відповідача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в сумі 704, 80 грн.

Outcome: approved