Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Надра" звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] борг за кредитним договором в сумі 43 632 грн. 37 коп., а також понесені ним судові витрати. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 23/МБ-50, згідно якого відповідачу було надано кредит на суму 25000 грн., кінцевий термін повернення кредиту 05.10.2009 р. Для забезпечення виконання відповідачем кредитних зобовязань було укладено договір поруки від 05.10.2007 р. з [PERSON]. Відповідач [PERSON] порушував взяті на себе договірні зобовязання. Станом на 20.02.2014 р. заборгованість відповідача по кредитному договору становить 43632,37 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки, відповідач [PERSON] не виконав умов договору, то посилаючись на цивільно-правові норми позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 43 632,37 грн. та сплачені судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі поданих доказів, позов підтримав та не заперечив щодо винесення заочного рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачі - [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з»явилися, однак в поданій заяві про прегляд заочного рішення заявили про застосування строку позовної давності. У зв?язку із неявкою відповідачів у судове засідання, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, і від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, враховуючи, що позивач не заперечив проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відповідності до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до положень ст.197 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, зясувавши обставини по справі, перевіривши їх поданими доказами, приходить до переконання, що у позові слід відмовити, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 23/МБ-50 від 05.10.2007 р. (а.с.6,7). Позивач, у відповідності до умов укладеного Кредитного договору, надав кредитні кошти відповідачу [PERSON], тим самим своєчасно та в повному обсязі виконав свої зобовязання перед останнім згідно кредитного договору. Відповідачем [PERSON] не виконано зобовязання по поверненню кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором сума боргу становить 43 632,37грн., з яких: 13 333, 43 грн. - заборгованість по кредиту; 18 344,64грн. - заборгованість по процентах; 7 919,52грн. - штраф; 4 034,78 грн. - пеня (а.с.5). Для забезпечення виконання кредитного договору 05.10.2007р. між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки (а.с.8). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. За змістом статей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи з наведеного суд вважає, що позовні вимоги є підставними. Однак, як встановлено судом, до позовної вимоги позивача сплив загальний строк позовної давності, який сторонами договору за взаємною домовленістю не змінювався. Враховуючи, що кредитний договір між сторонами укладався терміном до 05.10.2009р., і останнім днем повернення кредитних коштів боржником було 05.10.2009р., а позов пред?явлений до боржника лише 07.04.2014р., тобто більш як за чотири роки після останньої дати чергового платежу за кредитом, строк позовної давності за вимогою позивача сплив 06.10.2012р. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовуються судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи, що відповідачами у заяві про перегляд заочного рішення зазначено про пропуск банком строку позовної давності і зазначено про необхідність застосування позовної давності судом до вимоги банку, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити, у зв?язку із спливом строку позовної давності. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed