Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. 30 червня 2013 року від шлюбу народилась дитина - [PERSON]. З липня 2014 року фактично сім'я розпалась. Рішенням Іллічівського\~ райсуду м.Маріуполя з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 20 січня 2015 року. 07 липня 2017 року позивач\~ зареєстрував шлюб з [PERSON] (після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON])\~ та 01 березня 2018 року в них\~\~ народилась спільна дитина [PERSON]. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 квітня 2018 року з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою трирічного віку, починаючи утримання з 02 квітня 2018 року, а також на утримання неповнолітньої дочки\~ [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття, починаючи утримання з 02 квітня 2018 року. Отже, на теперішній час, розмір утримань із заробітної плати\~ позивача є непомірним і ставить його у скрутне матеріальне становище. У звязку із викладеним, просив змінити розмір аліментів, які утримуються за рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької від 30 січня 2015р. (справа №264/234/15-ц) з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], з 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/6 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідачки сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704, 80 грн. Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить\~ задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилась, направила на адресу суду відзив на позовні вимоги, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки не погоджується з доводами позивача щодо наявності в нього скрутного матеріального становища, оскільки не наведено доказів, який прибуток він отримував до появи другої дитини та не підтвердив, які саме додаткові витрати в нього виникли після появи ще однієї дитини.\~ Крім того, зазначає, що при визначенні частки заробітку (доходу) платника аліментів суд повинен враховувати вимоги Закону України "Про виконавче провадження" (ст. 70), яким передбачено, що загальний обсяг усіх відрахувань при кожній виплаті заробітної плати не може перевищувати 50 % заробітної плати, яка має виплачуватися працівнику, у тому числі при відрахуваннях за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування від заробітної плати осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт і на стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань від заробітної плати не може перевищувати 70 %. Вважає,\~ що зменшення судом розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] згідно\~ із позовними вимогами позивача не буде відповідати інтересам дитини та не забезпечить справедливий захист прав неповнолітньої дитини. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з такого. Судом встановлено, що дитина [PERSON] народилась 30 червня 2013 року та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження І-НО 529896). Відповідно до рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 30 січня 2015 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою повноліття, починаючи утримання з 20 січня 2015 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО 775442, дитина [PERSON] народилась 01 березня 2018 року та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 25 квітня 2018 року\~ з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON]\~ аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно,до досягнення дочкою трирічного віку,\~ починаючи утримання з 02 квітня 2018 року, а також на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття, починаючи утримання з 02 квітня 2018 року. Судом досліджено надані позивачем копію договору про реструктуризацію заборгованості від 26 червня 2018 року, укладеного між [PERSON] та ККП «Маріупольтепломережа», договору про реструктуризацію заборгованості від 15 червня\~ 2018 року, укладеного між [PERSON] та КП «МВУ ВКГ». Згідно довідки про доходи\~ від 02 жовтня 2018 року, [PERSON] перебуває на посаді молодшого інспектора Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Донецькій області та за період з квітня 2018 року по вересень 2018 року отримав заробітну плату в розмірі 53385,47 грн., з них сплачені аліменти в розмірі 20458,90 грн.\~ Також, судом досліджено докази, які були надані відповідачкою [PERSON] (прізвище [PERSON] змінено після укладення шлюбу з [PERSON]Г). Так,\~ відповідно до довідки ПрАТ «ММКІ» від 26 червня 2018 року,\~ [PERSON] перебуває на посаді прийомоздавальника вантажу та багажу» а з 30 жовтня 2017 року по 25 серпня 2020 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідно до декларації субєкта декларування [PERSON] за 2017 рік, що є загальнодоступною, членами сімї позивача є також дружина [PERSON] та дитина [PERSON], а також позивач має у власності легковий автомобіль.\~\~\~ Відповідно до виписки з особового рахунку відповідачки за період з 01 січня 2018 року по 24 липня 2018 року,\~ останньою отримано аліменти за\~ червень 2018 року в розмірі 3127,96 грн. Згідно довідки про склад сімї №391, [PERSON] проживає в [INFO] без реєстрації, з нею проживають чоловік [PERSON], діти [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки державного виконавця Центрального ВДРАЦС м.Маріуполя від 16 липня 2018 року, 02 березня 2015 року державним виконавцем направлено до виконання в УДСО постанову про звернення на заробітну плату та інші доходи боржника, та\~ станом на 16 липня 2018 року аліменти за виконавчим провадженням\~ (264/243/15ц від 30 січня 2015 року) з боржника утримуються, але звіти про здійснені відрахування та виплати не надходять. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов'язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.183, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). З урахуванням встановлених обставин, які сторонами визнані, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Посилання відповідачки на норми ч.3 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо наявності можливості утримання 70 % від заробітної плати позивача у разі стягнення з нього\~ аліментів, суд вважає помилковим, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.\~\~\~\~ Так, дана норма діє у випадку відбування особою покарання у вигляді виправних робіт з одночасним відрахуванням на користь держави грошових коштів разом з виплатою аліментів на утримання дитини, тому з\~ метою захисту прав останньої, законодавцем підвищено рівень відрахувань із заробітної плати до 70 відсотків. Отже, в даному випадку вірним є посилання на встановлені норми, передбачені ст.161 ЦПК України, відповідно до яких вимоги про стягнення аліментів на одну дитину повинні складати 1/4 частину, на двох дітей 1/3, на трьох і більше дітей 1/2. З огляду на викладене та дослідивши надані сторонами письмові докази,\~ слід дійти висновку про наявність підстав задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved