Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] яка діє в своїх інтересах та вінтресах неповнолітньої [PERSON], третя особа Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач посилався на те, що 03 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON], був укладений договір купівлі продажу квартири № 41 (сорок один), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 1259 , та зареєстрований в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради. Відповідно до п. 6 Договору купівлі продажу квартири, встановлено, що Відповідачі зобовязуються виписатись та висилитись з квартири в строк до 04.07.2011 року. 04 липня 2011 року, до позивача звернулась відповідачка - [PERSON] з пропозицією укласти Договір найму жилого приміщення, а саме квартири № 41 (сорок один), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], для її проживання та членів її сім'ї. 04.07.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір оренди зі строком дії до 30.05.2014 року та відповідно до п. 4.2. Договору остаточний строк оренди до 30.05.2015 р. Пунктом 5.2. договору оренди встановлено, що за орендоване майно Орендарем сплачується орендна плата в розмірі 500 гривень / п'ятсот гривень 00 копійок / в місяць. Відповідачка порушує умови Договору оренди від 04.07.2011 року, відмовляється звільняти орендовану квартиру та взагалі припинила здійснювати передбачені цім Договором платежі за оренду квартири. У звязку з чим утворилась заборгованість за оплату найму квартири № 41(сорок один), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у сумі 1000,00 грн., та до даного часу квартиру відповідачі не звільнили та не здійснюють встановлені Договором оренди платіж за оренду квартири. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] з проханням виконати умови Договору оренди, стосовно виконання зобовязань по оплати за Договором та звільнення квартири та зняття з реєстраційного обліку членів сім'ї відповідачки, однак [PERSON] постійно ухиляється від здійснення платежів посилаючись на скрутне матеріальне становище та не бажає здійснити зняття з реєстраційного обліку членів її сім'ї та висилитись. 10 червня 2015 р. позивач звернувся до відповідачів з вимогою щодо зняття в строк до 30 вересня 2015 року з реєстраційного обліку, передачі йому наявних у відповідачів ключів від квартири, а також звільнення квартиру від їх особистих речей, однак до даного часу вимоги позивача не виконані. З урахуванням викладеного, просив суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] такими, що втратили право користування квартирою № 41 (сорок один), що знаходиться за адресою : [ADDRESS], усунути перешкоди [PERSON] в користуванні квартирою № 41 (сорок один), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], скасувати реєстрацію [PERSON] [INFO] , [PERSON] 2004 року шляхом зняття їх з реєстраційного обліку в квартирі № 41 (сорок один), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] з квартири № 41 (сорок один), що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, будинок 74 без надання іншого житлового приміщення, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1000 (одну тисячу) гривень 00 копійок - заборгованість за орендну плату. Позивач у судове засідання не з?явився, представником позивача надано до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі у судові засідання у справі не зявлялися, про час і місце їх проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON], був укладений договір купівлі продажу квартири № 41 (сорок один), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 1259, та зареєстрований в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради. Відповідно до п. 6 Договору купівлі продажу квартири, встановлено, що Відповідачі зобовязуються виписатись та висилитись з квартири в строк до 04.07.2011 року. 04 липня 2011 року, до позивача звернулась відповідачка - [PERSON] з пропозицією укласти Договір найму жилого приміщення, а саме квартири № 41 (сорок один), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], для її проживання та членів її сім'ї. 04.07.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір оренди зі строком дії до 30.05.2014 року та відповідно до п. 4.2. Договору остаточний строк оренди до 30.05.2015 р. Пунктом 5.2. договору оренди встановлено, що за орендоване майно Орендарем сплачується орендна плата в розмірі 500 гривень / п'ятсот гривень 00 копійок / в місяць. Відповідачка порушує умови Договору оренди від 04.07.2011 року, відмовляється звільняти орендовану квартиру та взагалі припинила здійснювати передбачені цім Договором платежі за оренду квартири, у звязку з чим утворилась заборгованість за оплату найму квартири № 41(сорок один), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у сумі 1000,00 грн. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] з проханням виконати умови Договору оренди, стосовно виконання зобовязань по оплати за Договором та звільнення квартири та зняття з реєстраційного обліку членів сім'ї відповідачки, однак [PERSON] постійно ухиляється від здійснення платежів посилаючись на скрутне матеріальне становище та не бажає здійснити зняття з реєстраційного обліку членів її сім'ї та висилитись. 10 червня 2015 р. позивач звернувся до відповідачів з вимогою щодо зняття в строк до 30 вересня 2015 року з реєстраційного обліку, передачі йому наявних у відповідачів ключів від квартири, а також звільнення квартиру від їх особистих речей, однак до даного часу вимоги позивача не виконані. Згідно довідки КП "Жилсервіс-9" № 1434 від 31.03.2016 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд». При цьому згідно до ст. 391 ЦК України «Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном». За ч. 1 ст. 321 ЦК України, «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть». Згідно ст. 169 ЖК України, у разі припинення договору оренди житлового приміщення, що належить особі на праві приватної власності, орендар і особи, які проживають з ним, зобовязаний звільнити житлове приміщення, а в разі відмови підлягає виселенню в судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Оскільки, відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов'язань по договору оренди квартири, чим порушують права позивача, як власника, суд приходить висновку про те, що позовні вимоги є заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved