Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

До Сахновщинського районного суду Харківської області із заявою звернувся [PERSON] , який просив встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] . Свою заяву мотивував тим, що [INFO] у Кіровському районі м. Донецьк Донецької області помер [PERSON] , у віці 74 роки внаслідок церебрального атеросклерозу з гіпертонічною хворобою. Заявник є рідним братом покійної дружини померлого та внутрішньо переміщеною особою згідно довідки від 16 березня 2015 року №6322000526. Заявник зазначає, що факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території підтверджується копіями довідки про причину смерті, виданою 06.09.2021 року за №80 (до форми №106/у), свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Кіровським відділом запису актів цивільного стану Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 07.09.2021 року, проте вказані вище документи з формальної сторони є незаконними у розумінні статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Заявник посилається на п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вказує, що відповідно до статей 255, 271 Цивільного Процесуального Кодексу в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення юридичних фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Також посилається на ч. ч. 1,2 ст. 317 ЦПК України, та зазначає, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Вважає, що надані ним документи, виходячи з вищезазначеного, є належними та допустимими доказами, які в сукупності є достатніми для підтвердження факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території. У судовому засіданні заявник підтримав заяву із зазначених підстав та просив суд заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи - Сахновщинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) до суду не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Необхідність встановлення факту смерті особи заявник мотивував тим, що на підставі рішення суду йому буде видане свідоцтво про смерть особи встановленого зразку та отримати грошову допомогу на поховання. Суд, заслухавши заявника, дослідивши наявні письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та правовідносини, які випливають із встановлених обставин. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Донецьк Донецької області включено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Суд встановив, що заявник [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Дмитрівка, Приазовського району Запорізької області, зареєстрований і фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 18.04.1952 року районною радою Приазовського району Запорізької області, матір`ю [PERSON] записана [PERSON] (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] матір`ю [PERSON] записана - [PERSON] . Свідоцтво видане 15.07.1949 року Приазовським райЗагс Запорожської області.(а.с.10) Відповідно до копії свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , виданого 28.02.1969 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 28.02.1969 року. Після реєстрації одруження присвоєне прізвище [PERSON] (а.с.11) Згідно свідоцтва про смерть, виданого 07.09.2021 року Кіровським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, [PERSON] помер [INFO] в Кіровському районі м.Донецьк Донецької Народної Республіки. (а.с. 12) [PERSON] був внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 16.03.2015 року №6322000526 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, або району проведення антитерористичної операції, згідно якої зареєстроване місце його проживання є [ADDRESS] , а постійним місцем проживання (перебування) є [ADDRESS] . Рідна сестра заявника, [PERSON] , є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] (а.с.11) Таким чином, суд встановив, що заявник приходиться померлій особі свояком, тобто не відноситься до родичів померлого. Згідно довідки про причину смерті №80 (до форми №106/у) [PERSON] помер [INFO] від церебрального атеросклерозу з гіпертонічною хворобою (а.с.13). Реєстрацію смерті [PERSON] проведено Кіровським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції, так званої Донецької Народної Республіки 07.09.2021 року Згідно чинного законодавства України дане свідоцтво про смерть є недійсним і не створює жодних правових наслідків. Суд встановив, що заявник звернувся до зацікавленої особи із заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] , але отримав письмову відмову в зв`язку з тим, що відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або посадовими особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Суд, оцінивши зібрані докази, приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Чинне законодавство України не містить як такого визначення терміну «родичі», однак системний аналіз норм цивільного, сімейного та кримінального права, антикорупційного законодавства, дозволяють зробити висновок, що родичі - це особи, які походять одна від іншої, або від спільного пращура, яких зв`язує кровна спорідненість. Зокрема, стаття 1260 ЦК України прирівнює усиновлювачів та усиновлених з родичами за походженням у разі спадкування за законом; статтями 1261-1265 ЦК України встановлюється п`ять черг спадкування в залежності від ступеню рідства, за виключенням четвертої черги спадкування. В статті 1265 ЦК України зазначається, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Стаття 2 Сімейного кодексу України «Учасники сімейних відносин» регулює особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням. Отже, даною нормою Сімейного кодексу непрямо розмежовані поняття «члени сім`ї» та «інші родичі» і це не є тотожні поняття. Згідно статті 3 КПК України близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Стаття 1 Закону України «Про запобігання корупції» дає визначення терміну «члени сім`ї» та «близькі особи». Згідно даного закону члени сім`ї - це особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Близькі особи - особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб`єкта. Отже, з системного аналізу вищенаведених правових норм суд робить висновок, що закон розмежовує такі поняття як «родичі», «члени сім`ї» та «близькі особи», ці поняття не є тотожними, отже в даному випадку заявник та померлий не є родичами. Таким чином, суд встановив, що заявник не надав належних і допустимих доказів на підтвердження спорідненості з померлою особою, не є родичем померлого, отже, й не є особою, яка згідно статті 317 ЦПК України має право подавати заяву про встановлення факту смерті померлого на тимчасово окупованій території особи. Від сплати судового збору заявник звільнений на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: dismissed