Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення порушень правил добросусідства та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, просить зобов'язати відповідача ліквідувати порушення, а саме закрити ворота між суміжними ділянками, влаштовані відповідачем [PERSON], облаштувати ринви з даху будинку та з теплиці, стічні води спрямувати в сторону відповідача , не кидати сміття на земельну ділянку позивача, пересадити кущі та дерева на відстань 3 м від огорожі, а також стягнути 25 тисяч завданої йому матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування вимог покликається на те, що відповідач, який проживає в [ADDRESS] на своїй земельній ділянці спорудив теплицю і другий будинок, на межі посадив дерева та кущі, що створює для позивача негативні наслідки, а саме на його земельну ділянку потрапляють стічні води у великій кількості, як з теплиці так і з будинку. На межі посаджені кісткові дерева та кущі, які створюють багато незручностей для обробітку земельної ділянки. Окрім того [PERSON] облаштував ворота зі своєї ділянки і ходить та збирає урожай з ділянки позивача. В зв'язку з цим змушений був письмово звертатись до секретаря Дрогобицької міської ради Г.М. Метика зі скаргою від 13 березня 2015 року, а також із Вимогою від 27 квітня 2015 року, на що отримав письмову відповідь (АКТ від 18 квітня 2015 року), в якій зазначалось, що вздовж межі зі сторони земельної ділянки гр. [PERSON] засаджені низькорослі кущі, а також ростуть дерева, з яких можливе проникання коріння на його ділянку. Внаслідок встановлення парника та будинку [PERSON], що межують із земельною ділянкою гр. [PERSON] , на яких відсутні стічні ринви, тому дощові води сходять з парника та будинку на земельну ділянку гр. [PERSON] В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, пояснив, що відповідач створює багато незручностей у реалізації ним права на користування земельною ділянкою, кущі та дерева створюють затінення, їх коріння, проникаючи в землю, таку висушують. Крім цього відповідач розкидає сміття по його ділянці, влаштував теплицю, з якої стічні води потрапляють на його ділянку. Пояснив, що такими неправомірними діями відповідача йому завдано матеріальної та моральної шкоди в розмірі 25 тисяч гривень. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся судом неодноразово належним чином. За таких обставин суд вважає, що причина неявки відповідача є неповажною та можливо розглянути справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав. Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку в [ADDRESS] від 13.10.2004 року співвласниками земельної ділянки є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Дана ділянка межує з земельною ділянкою, що належить відповідачу [PERSON] Відповідно до ст. 103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (неприємні запахи, забруднення, тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх цільовим призначення (неприпустимий вплив). Згідно ст. 104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практик застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" №13 від 25 грудня 1996 року, спори з приводу додержання правил добросусідства розглядаються судами або узгоджувальною комісією, обраною місцевою радою. Зідно з положенням ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі . Як встановлено з акту від 18.04.2015р., складеного комісією на підставі скарги [PERSON] від 13.03.2015р., земельна ділянка [PERSON] межує із земельною ділянкою [PERSON] Вздовж межі зі сторони земельної ділянки [PERSON] засаджені низькорослі плодові кущі, а також ростуть дерева, з яких можливе затінення земельної ділянки [PERSON] та проникання коріння на його ділянку. Внаслідок встановлення парника [PERSON], що межує із земельною ділянкою [PERSON], на якому відсутні водостічні ринви, тому дощові води сходять з парника на земельну ділянку [PERSON] (а.с.9). Як передбачено ст.105 ЗК України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Судом встановлено факт, що зі сторони земельної ділянки відповідача засаджені низькорослі плодові кущі, а також ростуть дерева, з яких можливе затінення земельної ділянки позивача та проникання коріння на його ділянку, а також те, що з парника відповідача, на якому відсутні водостічні ринви, дощові води сходять на земельну ділянку [PERSON] Однак позивачем не доведено, що цим завдається неприпустимий вплив на земельну ділянку, належну йому, що не дозволяє використовувати її за цільовим призначенням, а також того факту, що діями відповідача завдається шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Крім цього, в разі затінення чи проникнення коренів дерев і кущів з земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивача, останній має право власноруч відрізати корені та гілки дерев і кущів для усунення перепон у використанні земельної ділянки за призначенням. Також відповідно до копії фото №1 (а.с.12) судом встановлено наявність облаштованих ринв на будинку, що належить відповідачу [PERSON], що спростовує твердження позивача про те, що на зазначеному будинку відсутні ринви та стічні води з даху будинку потрапляють на його земельну ділянку. Щодо вимог позивача про зобов»язання відповідача закрити ворота та не кидати сміття на його земельну ділянку, то такий факт позивачем не доведено та такий спосіб захисту прав позивача не передбачено цивільно-процесуальним законодавством. Щодо вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди в розмірі 25 тисяч гривень, завданої неправомірними діями відповідача, то на думку суду, така не підлягає до задоволення. Згідно вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23, ст. 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частина 2 ст. 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Однак позивачем не доведений факт заподіяння йому будь-яких матеріальних збитків, не визначено розмір матеріальної шкоди, не представлено суду доказів завдання такої , також не доведено завдання моральних страждань неправомірними діями відповідача, не доведено причинного зв»язку між діями відповідача та спричиненням фізичних і моральних страждань, також не наведено жодних доказів у чому полягає та чим саме керувався позивач визнаючи розмір морального відшкодування. З врахуванням наведеного вище, суд вважає, що в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed