Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

04 вересня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання на період її навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення позивачем 23 років або до закінчення навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є донькою відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Кам`янською сільською радою Ізюмського району, Харківської області, серії [NUMBER] , виданого 27 серпня 2003 року, актовий запис № 9. З 15 вересня 2020 року позивач є студенткою першого курсу освітнього рівня бакалавр денної форми навчання Харківського національного університету імені Г.С. Сковороди, навчається на контрактній основі. Позивач не має можливості самостійно сплачувати за навчання, оскільки не має фінансів, необхідних та достатніх для забезпечення її гармонійного розвитку, повноцінного отримання освіти, існування та розуміє, що в її утриманні повинні брати участь як мати так і батько. Батько є інвалідом ІІІ групи та його пенсії не вистачає на утримання позивачки, її молодшого брата та сестри, яка є є студенткою. Відповідачка у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу, а тому позивачка змушена звернутися до суду. Надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач вдруге поспіль в судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить поштові повідомлення про отримання судового відправлення, відзив на позов суду не надсилала, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавала. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причина суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с.7) З 15 вересня 2019 року позивач є студенткою Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди, освітнього рівня бакалавр денної форми навчання, навчається за контрактом. Термін навчання до 30.06.2024 року (а.с.8). батько позивачки [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] від 22 лютого 2017 року ( а.с.19). Позивачка зареєстрована та проживає в гуртожитку, яке належить ХНУП ім. Г.С. Сковороди з 30.09.2020 року та вартість проживання в місяць складає 520,00 грн ( а.с.9-13). Вартість навчання позивачки в місця складає 1560,00 грн ( а.с.17). Позивачка вказує, що мати працює в компанії "Київхліб", вона отримує дохід та може сплачувати аліменти. Відповідач брати участь в утриманні доньки на добровільних засадах не погоджується. Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми сином, дочкою. Відповідно до п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин, коли повнолітня донька відповідача - [PERSON] , навчається на денній формі навчання, не працює, потребує коштів на продукти харчування, приладдя для навчання, засоби першої необхідності та одяг, враховуючи як матеріальне становище позивача так і відповідача, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення позивачем 23 років або до закінчення навчання. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості, враховує можливість відповідача надавати допомогу доньці в зазначеному розмірі, якої буде достатньо. На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00грн, від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивач. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів",

Outcome: approved