Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області, про визнання договору доручення удаваним правочином і визнання права власності на автомобіль, посилаючись на те, що між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони, на підставі якого 31 жовтня 2006 року була видана довіреність, посвідчена Арекелян О.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за номером № 2752-удаваним правочином, укладеним з метою приховування договору купівлі-продажу автомобіля марки Опель Омега, 1987 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований МРЕВ м. Боярка, Київської області, 07 вересня 2005 року. 31 жовтня 2006 року він придбав у [PERSON] автомобіль Опель Омега, 1987 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований МРЕВ м. Боярка, Київської області, 07 вересня 2005 року у сумі 3500 доларів США, що підтверджується розпискою від 31 жовтня 2006 року. Згідно тимчасового реєстраційного талону від 17 січня 2009 року він є власником автомобіля марки Опель Омега, 1987 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований МРЕВ м. Боярка, Київської області, 07 вересня 2005 року. На даний час він не може зареєструвати за собою право власності на автомобіль Опель Омега, 1987 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований МРЕВ м. Боярка, Київської області, 07 вересня 2005 року, у зв»язку з тим, що постановою від 09 листопада 2015 року ВП № 467770 державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в Київській області накладено арешт на вказаний автомобіль на підставі виконавчого листа № 369/10137/14-ц від 30 січня 2015 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» боргу у сумі 53 883 грн. 50 коп.. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] на підставі вимог ст. ст. 235, 655, 656, 662, 689, 328, 392 ЦК України просив визнати договір доручення від 31 жовтня 2006 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], на підставі якого 31 жовтня 2006 року була видана довіреність, посвідчена Арекелян О.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за номером № 2752-удаваним правочином, укладеним з метою приховування договору купівлі-продажу автомобіля марки Опель Омега, 1987 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований МРЕВ м. Боярка, Київської області, 07 вересня 2005 року, що укладений між [PERSON] і [PERSON], та визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки Опель Омега, 1987 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований МРЕВ м. Боярка, Київської області, 07 вересня 2005 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області, не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки представника третьої особи суду невідомі. Оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно наявної в матеріалах справи копії довіреності від 31 жовтня 2006 року вбачається, що [PERSON] за цією довіреністю надав повноваження [PERSON], [PERSON], з якими укладено усний договір доручення і які діятимуть самостійно один від одного, керувати і розпоряджатися, в тому числі знімати з обліку в органах ДАІ, здавати в оренду, обміняти, продати, укладати договори позички, договори-доручення належним йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER], вид. МРЕВ м. Боярка Київської області, 07 вересня 2005 року, автомобілем Опель Омега, випуск 1987 р., державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований МРЕВ м. Боярка, Київської області, 07 вересня 2005 року. Відповідно до виданої 31 жовтня 2006 року довіреності [PERSON] надав [PERSON], [PERSON] право: представляти його інтереси в установах і організаціях, в тому числі органах Державтоінспекції, в митних органах по вивозу автотранспорту, станціях технічного обслуговування, нотаріальних конторах, страхових компаніях, отримувати кошти в страхових компаніях, подавати від його імені заяви, отримувати необхідні довідки і документи, дублікат реєстраційного документа в разі його втрати, розписуватись за нього, визначити умови і ціну договорів купівлі-продажу, міни, оренди та позички на їх розсуд, отримати належні йому кошти за договорами оренди, купівлі-продажу, отримати належне йому майно за договорами міни, змінювати двигун, кузов, шасі, інші деталі автомобіля, змінювати колір кузова, зняти з обліку, одержати транзитні номери, змінювати реєстраційні номери, визначати на власний розсуд місце стоянки автомобіля, застрахувати автомобіль, у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди чи заподіяння шкоди довіреною особою іншим транспортним засобам під час управління автомобілем як джерелом підвищеної небезпеки, укладати, якщо в тому буде необхідність, від його імені угоди по відшкодуванню заподіяної шкоди, а також виконувати всі інші дії, пов»язані даною довіреністю. Довіреність видана з правом передоручення, з правом виїзду за межі України, строком на десять років, тобто до тридцять першого жовтня 2016 року. 31 жовтня 2006 року [PERSON] видав розписку, що він одержав від [PERSON] гроші в сумі 3500 у.о. в заставу машини Опель Омега [NUMBER]. Постановою головного державного виконавця Міщенко Л.М. ВДВС Києво-Святошинського РУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа № 369/10137/14-ц, виданого 30 січня 2015 року Києво-Святошинським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 53 883,50 грн. на підставі вимог ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено доручити Київському ВДВС Харківського МУЮ провести дії щодо опису рухомого майна боржника, а саме автомобіль Опель Омега, 1987 р.в., колір синій, ДНЗ [NUMBER] Акт опису та арешту майна передати ВДВС Києво-Святошинського РУЮ для подальшого проведення виконавчих дій відповідно до вимог Закону. У позовній заяві [PERSON] зазначав, що він 31 жовтня 2006 року придбав у [PERSON] автомобіль Опель Омега, 1987 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований МРЕВ м. Боярка, Київської області, 07 вересня 2005 року у сумі 3500 доларів США, що підтверджується розпискою від 31 жовтня 2006 року. В зв»язку з цим позивач [PERSON] просив визнати договір доручення від 31 жовтня 2006 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], на підставі якого 31 жовтня 2006 року була видана довіреність, посвідчена Арекелян О.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за номером № 2752-удаваним правочином, укладеним з метою приховування договору купівлі-продажу автомобіля марки Опель Омега, 1987 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований МРЕВ м. Боярка, Київської області, 07 вересня 2005 року, що укладений між [PERSON] і [PERSON], та визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки Опель Омега, 1987 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований МРЕВ м. Боярка, Київської області, 07 вересня 2005 року. Однак, згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивачем [PERSON] в позовній заяві і його представником в судовому засіданні не надано суду доказів, що вказаний транспортний засіб набутий ним у власність у встановленому законом порядку відповідно до вимог чинного цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Згідно вимог ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язуєьться передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Згідно вимог ст. 689 ЦК України покупець зобов»язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов»язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Посилання позивача [PERSON] на розписку від 31 жовтня 2006 року суд вважає необгрунтованими, оскільки дана письмова розписка не є доказом, що вказаний автомобіль позивач набув у власність у встановленому законом порядку. Крім того, слід зазначити, що у вказаній розписці взагалі йдеться мова про заставу. Також вимоги позивача [PERSON] про визнання договору доручення від 31 жовтня 2006 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], на підставі якого 31 жовтня 2006 року була видана довіреність, посвідчена Арекелян О.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за номером № 2752-удаваним правочином, укладеним з метою приховування договору купівлі-продажу автомобіля марки Опель Омега, 1987 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований МРЕВ м. Боярка, Київської області, 07 вересня 2005 року, що укладений між [PERSON] і [PERSON], задоволенню не підлягають, оскільки в їх обгрунтування позивачем і його представником не надано належних і допустимих доказів. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи викладене, суд вважає недоведеними позовні вимоги позивача [PERSON], а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed