Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 02.03.2020 року звернувся позивач [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області із позовною заявою, відповідно якої просив стягнути на користь [PERSON] з фізичної особи-підприємця [PERSON] 11546,00 грн. вартості телевізора Самсунг, модель UE40MU6172UXXH, серія OD3J3HOK405537; стягнути на користь [PERSON] з фізичної особи-підприємця [PERSON] - 70084,22 грн. неустойки та судові витрати. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [PERSON] було замовлено телевізор «Самсунг» в інтернет-магазині «Техносайт» м. Одеса, вул. Семена Палія, 125а/9. Інтернет-магазин «Техносайт» здійснює свою діяльність через зареєстрованого у встановленому порядку фізичну особу-підприємця [PERSON] . Позивач зазначає, що спосіб доставки був визначений кур`єром, запланований час доставки:15-18 годин, фактична доставка була здійснена о 21 годині. По приходу кур`єра він подзвонив та попросив вийти на вулицю і забрати телевізор. На вимогу [PERSON] пройти до квартири, здійснити підключення телевізора, та перевірити його, кур`єр відповів, що це не входить в його обов`язки, та мав лише доставити замовлення. Таким чином [PERSON] не було надано можливість перевірити товар. Доставка товару була доручена кур`єру який не має відповідного досвіду та компетенції для перевірки та підключення товару. [PERSON] розрахувався готівкою і йому видали товарний чек на суму одинадцять тисяч п`ятсот сорок шість гривень 00 копійок, з печаткою на ім`я фізичної особи підприємця [PERSON] , який зареєстрований, як фізична особа підприємець Одеська область, Красноокнянський район, с. Чорна. Позивач зазначає, що зранку 04.07.2018 року [PERSON] відключив телевізор та побачив, що третина екрана покрита плямою (проявляється при включені). Ззовні ніяких слідів пошкодження екрана не було та немає. 04.07.2018 року [PERSON] повідомив продавця про несправність та висунув вимогу про повернення грошей або заміну телевізору на справний. 05.07.2018 року прибув представник продавця і сфотографував телевізор. Ззовні ознак пошкодження він не побачив та було запропоновано підготувати телевізор до відправки в сервісний центр Самсунг ТОВ «Пальміра сервіс». 10.07.2018 року телевізор був забраний, на основі акту приймання товару для забезпечення гарантійних зобов`язань, товар Самсунг, модель UE40MU6172UXXH, серія [NUMBER] , супровідні документи про продаж: чек і гарантійний талон; стан товару на момент здачі: при включенні полоса на екрані; упаковка: заводська. 11.07.2018 року мені був виданий товарний чек на суму сто п`ятдесят гривень на підставі акту технічного огляду 12.07.2018 року пізно вечері телевізор був повернутий спільно з актом №283, 824 про технічний стан пристрою, в якому зазначено, що виявлено тріщину на панелі екрану і що ремонт можливий на платній основі за рахунок власника. Тому на думку позивача, йому був доставлений несправний товар, за який він сплатив кошти в сумі одинадцять тисяч п`ятсот сорок шість гривень 00 копійок. Також, позивач зазначає, що ним було подано неоднаразові скарги на адресу Головного управління Держпродспожив служби в Одеській області. Проте, дані скарги не призвели до поновлення прав [PERSON] . За результатами перевірок на фоп [PERSON] було накладено штрафні санкції за виявлені порушення. Враховуючи викладене, позивач вважає, що його права споживача були порушені, не було повернуто кошти та не було надано аналогічного товару. Позивач посилається на ті обставини, що вимогу про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) або повернення грошей було передано продавцю 04.07.2018 року, то кількість днів прострочки складає 607 днів. Ухвалою суду від 04.03.2020 року провадження у справі було відкрито, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 26.03.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно якого відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі у зв`язку з тим, що при отриманні замовлення, позивачем було залишено запис: «Товар получен. Претензий не имею». Посилання позивача про те, що 04.07.2018 року підключив телевізор та побачив, що третина екрану покрита плямою, не заслуговують на увагу, оскільки невідомо, що робив позивач (куди переміщав, яким чином здійснював переміщення власним приміщенням, тощо) протягом з 03.07.2019 року та до моменту звернення з вимогою про несправність товару. Отже даний випадок не належить до гарантійного, оскільки, як встановлено актом №283, 824 від 11.07.2018 при огляді виявлено: тріщина на панелі екрана. При цьому, згідно із актом передачі від 03.07.2018р. покупцем прийнято товар без зауважень та без претензій. 13.04.2020 року та 15.04.2020 року до суду надійшли письмові пояснення представника ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області, які представник просив врахувати при вирішенні справи. В судове засідання 16.04.2020 року сторони по справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, у зв`язку з запровадженням карантину на території України, розгляд справи було відкладено на 03.06.2020 року. 03.06.2020 року до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, а саме було збільшення загальний розмір неустойки у розмірі 80822,00 грн., станом на 03.06.2020 року, а також позивач просив стягнути 20000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. 03.06.2020 року надійшов відзив на уточнену позовну заяву відповідно якого зазначено, що вимогу про стягнення неустойки за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк відповідач не визнає, оскільки письмової вимоги про усунення виявлених недоліків або усунення недоліків на товар позивач не висував, також позивач не звертався із письмовою заявою про надання товару аналогічної марки. З приводу стягнення моральної шкоди представник відповідача зазначив, що позивачем не доведено в установленому порядку наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між станом здоров`я позивача та діями відповідача, оскільки належними та допустимими докази з боку позивача це не підтверджено, а лист №256 від 21.05.2020 року зазначені обставин не встановлює. В судове засідання 03.06.2020 року з`явились представники позивача [PERSON] [PERSON] , представник відповідача [PERSON] , представник третьої особи Анісімова А.В. Суд, на місці ухвалив прийняти заяву про збільшення позовних вимог від 03.06.2020 року. Представники позивача підтримали позовну заяву, просили задовольнити вимоги у повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав викладених в відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи підтримала письмові пояснення надані суду. Розгляд справи було відкладено на 19.08.2020 року. В судове засідання 19.08.2020 року з`явились представник позивача [PERSON] , представник відповідача [PERSON] , відповідач [PERSON] , представник третьої особи Леонова Н.О. Також в судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , яка є донькою позивача і пояснила, що під час доставки телевізору, дома були присутні лише батьки та бачила, що коробка з телевізором була закрита та бачила вмятину на коробці, відомо, що батько підписав документи кур`єра та, що позивач не міг пошкодити чи уронити телевізор, оскільки він порядна людина. Представник відповідача надав додаткові пояснення з приводу допиту свідка, що доставку телевізора було здійснено до будинку, а не в квартиру, а також звернув увагу на ту обставину, що для встановлення телевізору необхідно дві людини, у такому випадку, якщо позивач намагався самостійно встановити телевізор є ймовірність, що він сам пошкодив товар вже після доставки товару. Суд оголосив перерву до 12.11.2020 року. В судове засідання 12.11.2020 року з`явились представники позивача [PERSON] , [PERSON] , представник відповідача [PERSON] , представник третьої особи Голоденко І.О. Представники позивача підтримали позовну заяву, просили задовольнити вимоги у повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав викладених в відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи підтримала письмові пояснення надані суду. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.07.2018 року позивач [PERSON] придбав у відповідача ФОП [PERSON] телевізор Samsung UE40MU6172, загальною вартістю 11546,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією наданою позивачем. Відповідачем надано квитанцію про доставку товару телевізор Samsung UE40MU6172 вартості 11546,00 грн. на адресу позивача [PERSON] від 02.07.2020 року на дату доставки 03.07.2020 року, відповідно запису та підпису якого [PERSON] отримав товар, претензій не має. Відповідно акту діагностики від 12.12.2018 року ТОВ «РЕСТАРТ СП» телевізору UE40MU6172UXXH, виявлено дефект LCD панелі дефект матриці, пошкоджено стекло (основа). Дефект є результатом зовнішнього механічного впливу на LCD панелі. Ремонт можливий заміною LCD панелі. Відповідач ФОП [PERSON] , за власні кошти в розмірі 4000,00 гривень, зі згодою позивача [PERSON] замовив експертне дослідження в ТОВ «Судова незалежна експертиза України». Відповідно висновку №ED-2525-6-1244.19 експертного товарознавчого дослідження рухомого майна, а саме телевізора торгової марки «Samsung» модель UE40MU6172UXXH cкладеного 01.02.2019 року, в об`єкті дослідження плоскопанельному телевізорі торгової марки «Samsung», модель UE40U6172UXXH, серійний номер OD3J3HOK405537E, компанія «Самсунг Електронікс Ко. ЛТД», країна виробник Угрощина, в процесі дослідження було виявлено тріщину з правої сторони екрану від його зовнішною скляною поверхнею, що призвело до суттєвих порушень в роботі матриці, спричинених механічним пошкодженням. Виявлені несправності телевізору торгової марки «Samsung», модель UE40MU6172UXXH, серійний номер OD3J3HOK405537E, спричинені механічним пошкодженням та могли виникнути в результаті зберігання (наприклад, транспортування). Недоліків виробничого характеру не виявлено. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. За вимогами ст. 655, ч. 1 ст. 673, ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого має відповідати умовам договору купівлі-продажу, а покупець зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом від 12 травня 1991 р. № 1023-XII "Про захист прав споживачів" (далі - Закон № 1023-XII). Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У відповідності до ст. 4 вказаного Закону, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). У відповідності до ст. 671 ЦК України, якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. Якщо договором купівлі-продажу асортимент товару не встановлений або асортимент не був визначений у порядку, встановленому договором, але із суті зобов`язання випливає, що товар підлягає переданню покупцеві в асортименті, продавець має право передати покупцеві товар в асортименті виходячи з потреб покупця, які були відомі продавцеві на момент укладення договору, або відмовитися від договору. Ч. 1 ст. 672 ЦК України передбачено, що якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. Відповідно до ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми в розумний строк лише у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи. Споживач має право пред`явити одну із вимог, передбачених ч. 1 ст. 8 цього Закону, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною 1 цієї ж статті. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. У відповідності до ч.5 вищевказаної статті, Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника. Товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором (стаття 675). Гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу. Гарантійний строк, встановлений договором купівлі-продажу, продовжується на час, протягом якого покупець не міг використовувати товар у зв`язку з обставинами, що залежать від продавця, до усунення їх продавцем. Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого товар не міг використовуватися у зв`язку з виявленими в ньому недоліками, за умови повідомлення про це продавця в порядку, встановленому статтею 688 цього Кодексу. Гарантійний строк на комплектуючий виріб дорівнює гарантійному строку на основний виріб і починає спливати одночасно з ним. У разі заміни товару (комплектуючого виробу) неналежної якості на товар (комплектуючий виріб), що відповідає умовам договору купівлі-продажу, гарантійний строк на нього починає спливати з моменту заміни (стаття 676). Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару З досліджених доказів, суд дійшов висновку, що відповідачем, як постачальником доведено, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу, оскільки відповідачем зі згоди позивача було замовлено відповідне експертне дослідження, яким встановлено, що виявлені несправності телевізору торгової марки «Samsung», модель UE40MU6172UXXH, серійний номер OD3J3HOK405537E, спричинені механічним пошкодженням та могли виникнути в результаті зберігання (наприклад, транспортування), недоліків виробничого характеру не виявлено. Аналізуючи пояснення свідка, допитаного в судовому засіданні, суд вважає, що дана особа не змогла надати переконливих свідчень з приводу того, що дійсно з часу доставки, коли позивач отримав телевізор та проставив підпис про відсутність претензій до того часу як вона побачила телевізор не могло статись пошкоджень товару саме з вини позивача. З приводу висновку по справі з аналогічними правовідносинами, суд приймає до уваги висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 30.09.2020 року по справі 927/787/19, а саме: у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), як у справі, що розглядається, існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, виходячи з положень чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не обґрунтовані, огляду на те, що постачальником доведено, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу, а тому позовна заява не підлягає задоволенню. Положеннями ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed