Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

07.07.2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення та розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26.08.2000 р. у Квітчанській сільській раді Корсунь - Шевченківського району Черкаської області. Шлюб у сторін перший. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] Свій позов позивачка мотивує тим, що у травні 2014 року їхні шлюбні відносини фактично припинились. Сторони мають різні погляди на подальше життя та ведення спільного домашнього господарства, стосунків, притаманних подружжю, не підтримують, спільного бюджету не мають, в результаті чого подальше спільне проживання сторін стало неможливим. У судове засідання позивачка не з`явилася, але направила заяву, в якій позов підтримала та просить слухати справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, хоча обидва рази був належно та вчасно повідомлений про день, час та місце розгляду справи, а тому суд розглядає справу в порядку письмового провадження ( ч.2 ст.197 ЦПК України) та ухвалює рішення на підставі наданих доказів. Суд, вивчивши письмові докази, з"ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, ухвалює рішення про задоволення позову на підставі наступного. Відповідно до роз'яснень, даних у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 20.12.2007 р."Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, і з цією метою суди повинен уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини,та інші обставини життя подружжя. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 26.08.2014 року, а/з 03 по Квітчанській сільській раді Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.10.2003 року, актовий запис № 14 по Квітчанській сільській раді (а.с. 5). У травні 2014 року сім"я сторін розпалася і з того часу сторони живуть окремо, кожен своїм життям, заперечують проти надання строку на примирення і обоє просять шлюб розірвати. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, що у даній ситуації має істотне значення, а тому позов задовольняється і суд розриває шлюб між сторонами. Крім того, відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище,але позивачка не вказала у позові цих вимог і просить слухати справу у її відсутність. А тому суд залишає за позивачкою шлюбне прізвище. Спору за поділ майна та місце проживання дитини, яка проживає з позивачкою, сторони на момент розгляду даної справи не мають. Сплачений позивачкою при подачі позову до суду судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача у її користь.

Outcome: approved