Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач - відповідач [PERSON] звернулась в Рівненський міський суд із позовом до відповідача ПАТ «УкрСиббанк» в якому просить визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № 11234095000 від 16.10.2007р. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 16.10.2007 року між нею та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є «ПАТ «УкрСиббанк», було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11234095000 від 16.10.2007р., відповідно до умов якого відповідач надав позивачу кредит на купівлю нерухомості, а саме: двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], в іноземній валюті в сумі 55 000,00 доларів США на строк до 16.10.2028р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,4% річних, а позичальник зобов'язалась повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірі 615 дол. США. Того ж дня між нею та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є «ПАТ «УкрСиббанк», було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Червук О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 67274. Даним договором забезпечено вимоги Іпотекодержателя, що випливають із кредитного договору № 11234095000 від 16.10.2007р., укладеного між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є «ПАТ «УкрСиббанк», за умовами якого [PERSON] зобов'язалась в термін до 16.10.2028р. повернути отримані в кредит кошти в розмірі 55 000,00 доларів США зі сплатою нарахованих відсотків, комісій, штрафів, пені. Згідно умов договору в іпотеку було передано двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі: договору купівлі-продажу, посвідченого 16.10.2007р. приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Червук О.В. Вважає, що укладений спірний договір про надання споживчого кредиту № 11234095000 від 16.10.2007р. є укладеним під впливом обману з боку банку, з одночасним використанням ним елементів нечесної підприємницької практики, а тому має бути визнаний не дійсним. В ході розгляду справи позивач-відповідач подала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просила суд визнати недійсним договір іпотеки № 67274 від 16.10.2007р., укладений між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Червук О.В. Скасувати заборону відчуження на квартиру [ADDRESS], накладену приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Червук О.В., зареєстровану в реєстрі за № 2135 та іпотеку накладену у зв'язку з укладенням між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» договору іпотеки № 67274 від 16.10.2007р. шляхом виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек. [PERSON] в інтересах неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк»про визнання недійсним договір іпотеки № 67274 від 16.10.2007р., в якій просив суд допустити його до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та визнати недійсним договір іпотеки № 67274 від 16.10.2007р., укладений між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Червук О.В. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він перебуває з [PERSON] у шлюбі, разом виховують дітей, ведуть спільне господарство, проживають однією сім'єю і на дату укладення договору іпотеки разом з ними проживали їхні малолітні діти [PERSON] [INFO]., [PERSON] [INFO] оспорюваний іпотечний договір зачіпає їх права і інтереси. Оскільки на дату укладення договору про надання споживчого кредиту № 11234095000 та договору іпотеки № 67274, квартира [ADDRESS] належала відповідачу-1 на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Червук О.В. Їхні малолітні діти проживали разом з ними, а відтак, як члени сім'ї відповідача-1 мали право користування цією квартирою відповідно до закону. Фактично дана квартира і є єдиним постійним місцем проживання їхньої сім'ї, а відтак, і їхніх дітей. Крім того при укладенні договору іпотеки, дозвіл органами опіки та піклування на передачу і іпотеку вищевказаної квартири не надавався. А тому вважає, що укладенням договору іпотеки було порушено права і охоронювані законом інтереси їхніх малолітніх дітей. В судовому засіданні представник позивача - відповідача [PERSON] позов підтримала, просила суд його задовольнити, з підстав вказаних у ньому та доповненнях до позовної заяви. Також не заперечила, щодо задоволення позову [PERSON] Представник третьої особи яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON], в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити, з підстав вказаних у ньому. В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк»Чуплій Р.Р. вищевказані позови не визнав, оскільки вважає їх безпідставним, подав до суду заперечення в яких просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав наведених у ньому. Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Червук О.В. в судовому засіданні суду повідомила, що вищевказані договори купівлі-продажу та іпотеки укладалися між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» одночасно. Відповідно ні самі позивачі ні їхні діти в вищевказаній квартирі на дату укладення договорів не проживали та не були зареєстровані та не були власниками квартири. На підтвердження чого надала суду копію будинкової книги та нотаріальної справи., Том №9 "Договори відчудження" документи на підтвердження яких було посвідчено договір іпотеки. Зазначила, що [PERSON] був згідний із всіма істотними умовами договору та не надав відомостей банку про те що можуть бути порушені права дітей, що стверджується п. 1.4. договору іпотеки. Відповідно просила відмовити у задоволенні позову [PERSON]. Представник ООП ССД ВК РМР в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, крім того повідомив суду, що [PERSON] та [PERSON] в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до них не звертались та дозволу на передачу житла в іпотеку банку не надавався. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що у позовах слід відмовити повністю. Судом встановлено, що 16.10.2007 року між позивачем [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є «ПАТ «УкрСиббанк», було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11234095000 від 16.10.2007р., відповідно до умов якого відповідач надав позивачу кредит на купівлю нерухомості, а саме: двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], в іноземній валюті в сумі 55 000,00 доларів США на строк до 16.10.2028р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,4% річних, а позичальник зобов'язалась повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірі 615 дол. США. Вказаний договір споживчого кредиту № 11234095000 від 16.10.2007р.підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних його умов, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови; відповідач надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; у додатках до договору споживчого кредиту «Загальна вартість кредиту» та «Графік погашення кредиту», які підписані позивачем, міститься повна інформація стосовно умов кредитування. Підписання позичальником даного договору свідчить про те, що всі умови договору йому зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього. [PERSON]не зверталась до банку із заявами про надання додаткової інформації або роз'яснення певних положень договору. Суд відхиляє покликання сторони позивача [PERSON] як на доказ - висновок судово - економічної експертизи №237/16від 25.07.2016р., оскільки він базується на розрахунках, зроблених у національній валюті - гривні, у той час як валютою зобов'язання є іноземна валюта - долар США. Також в графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту, який аналізував експерт вказано, що наведені розрахунки в майбутньому можуть змінюватись. Таким чином, висновки судово-економічної експертизи не доводять факт вчинення позичальником кредитного договору під впливом обману з боку банку, адже вже при укладенні кредитного договору позичальник був проінформований, що реальна процентна ставка по кредиту, визначена у графіку, в день укладення договору, так і сума абсолютного значення подорожчання кредиту, не є сталою величиною протягом усього часу користування кредитними коштами та можуть змінюватись щороку зі зміною ціни договору страхування заставного майна, як в бік здороження, так і в бік здешевлення. За змістом ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не довела, що оспорюваний кредитний договір було укладено з нею під впливом обману. Судом також встановлено, що 16.10.2007р. між позивачем [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є «ПАТ «УкрСиббанк», було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Червук О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 67274. Пунктом 1.1. Договору визначено забезпечення вимог Іпотекодержателя, що випливають із кредитного договору № 11234095000 від 16.10.2007р., укладеного між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є «ПАТ «УкрСиббанк», за умовами якого [PERSON] зобов'язалась в термін до 16.10.2028р. повернути отримані в кредит кошти в розмірі 55 000,00 доларів США зі сплатою нарахованих відсотків, комісій, штрафів, пені. В іпотеку було передано двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 16.10.2007р. приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Червук О.В.. Позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] (які є позичальниками) є батьками малолітніх [PERSON] [INFO]. та [PERSON] 22.02.2006р.н. Вказані малолітні діти [PERSON] та [PERSON] на час укладання договору іпотеки та на даний час, не були зареєстровані у [ADDRESS] (яка передана в іпотеку), що стверджується дослідженими письмовими доказами, показаннями нотаріуса, та дана обставина не заперечується сторонами. Відповідно до правового висновку у справі № 6 - 2940 цс 15 Постанови Верховного Суду України від 27.01.2016р., норма ст. 177 СК України, ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», яка передбачає необхідність отримання попереднього дозволу органу опіки і піклування на укладення батьками договору щодо майна, право на яке має дитина, спрямована на захист майнових прав дітей, відтак підставою для визнання недійсним договору щодо майна, право на яке має дитина, за позовом його батьків є не сам по собі факт відсутності попереднього дозволу органу опіки і піклування на укладення такого договору, а порушення в результаті його укладення майнових прав дитини. Згідно правового висновку у справі №6-1024 цс16 Постанови Верховного Суду України від 22.06.2016р., «Вчинений батьками (усиновлювачами) правочин стосовно нерухомого майна, право власності на яке чи право користування яким мають діти, за відсутності обов'язкового попереднього дозволу органу опіки та піклування може бути визнаний судом недійсним (частина шоста статті 203, частина перша статті 215 ЦК України) за умови, якщо буде встановлено, що оспорюваний правочин суперечить правам та інтересам дитини: звужує обсяг існуючих майнових прав дитини та /або порушує охоронювані законом інтереси дитини, зменшує або обмежує її прва та інтереси щодо жилого приміщення, порушує гарантії збереження права дитини на житло. Власник майна, який є одночасно законним представником неповнолітньої або малолітньої особи та укладає правочини які впливають на права дитини повинен діяти добросовісно в інтересах дитини, а інша сторона договору має право очікувати від нього таких дій. Неправдиве повідомлення батьками, які є одночасно законними представниками неповнолітньої або малолітньої особи, про відсутність прав дитини на майно, яке передається в іпотеку, не може бути підставою для визнання іпотеки недійсною за позовом батьків, які зловживали своїми правами законних представників дитини, а може спричинити інші передбачені законодавством наслідки, які застосовуються органами опіки та піклування». Із досліджених в судовому засіданні документів які надав приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Червук О.В., щодо вчинення нотаріальних дій пов'язаних із укладанням договору іпотеки № 67274 від 16.10.2007р. та інших договорів, не слідує, що батьки малолітніх (на час укладання договору) дітей [PERSON] та [PERSON] укладаючи названий договір іпотеки діяли добросовісно та в інтересах дітей. Батьки дітей [PERSON] та [PERSON] надали відповідачу та нотаріусу документи які вказували про відсутність прав вказаних вище дітей на майно. За змістом ч. 6 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами) і суперечить правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей, може бути визнаний судом недійсним. Згідно зі ст.9 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодавець обмежується в розпорядженні предметом іпотеки, однак має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. Цивільний кодекс України, як і спеціальний Закон України «Про іпотеку», не містить норм, які б зменшували або обмежували права членів сім'ї власника житла на користування жилим приміщенням у разі передання його в іпотеку. Судом перевірено наявність у малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] права користування житловим приміщенням на момент укладення оспорюваного договору, а також місце її фактичного постійного проживання. При цьому суд враховує недобросовісність поведінки іпотекодавця щодо надання документів про права дитини на житло, яке є предметом іпотеки, при укладенні оспорюваного договору. Також судом з'ясовано, відсутність фактичного порушення законних прав названої дитини внаслідок укладення договору іпотеки. Посилання сторони позивача [PERSON] його представника [PERSON] на порушення ЗУ «Про охорону дитинства» при укладанні договору іпотеки не заслуговує на увагу суду. Зокрема, передбачене ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства (у редакції, яка була чинною на час укладення спірного договору іпотеки) положення про необхідність отримання попереднього дозволу органу опіки та піклування на укладення батьками договору щодо майна, право на яке мають діти, спрямоване на захист майнових прав дітей, тому підставою для визнання такого договору недійсним за позовом їх батьків є порушенням майнових прав унаслідок укладення такого договору, а не сам по собі факт відсутності попереднього дозволу органу опіки та піклування на його укладення. Отже, суд дійшов висновку, що оспорюваний правочин - договір іпотеки 67274 від 16.10.2007р. не може бути визнаний недійсним з підстав наведених стороною позивачів. Сплачений позивачем [PERSON] судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп. суд відносить за її рахунок. Сплачений позивачем [PERSON] судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп. суд відносить за його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed