Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Зазначена позовна заява надійшла до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 18.01.2021. В обґрунтування позову позивач вказує, що 10.01.2012 рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу з відповідача стягнуто аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини доходів відповідача на користь позивача. [INFO] донька [PERSON] набула повноліття. Аліменти з 17.10.2020 на утримання сина [PERSON] стягуються з відповідача у розмірі 1/6 частини. На даний час відповідач є працездатним та має постійний прибуток, інших неповнолітніх дітей не має. Таким чином, після повноліття доньки у відповідача змінився матеріальний стан у кращий бік. Просить збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] з 1/6 до 1/4 частини доходів відповідача. З метою визначення підсудності та встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача у справі, відповідно до ст.187 ЦПК України, 20.01.2021 було зроблено запит до відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради. Відповідь надійшла до суду 28.01.2021. Ухвалою від 01.02.2021 відкрито провадження у даній справі, визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 01.03.2021. Судове засідання 01.03.2021 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті. Позивач разом із позовною заявою надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог та надала згоду на прийняття заочного рішення. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач просить збільшити розмір аліментів на утримання сина з 1/6 до 1/4 у зв`язку із поліпшенням, на її думку, матеріального стану відповідача що обумовлена припиненням стягнення аліментів на доньку, яка досягла повноліття. Проте, з 01.02.2021 з відповідача стягуються аліменти на утримання повнолітньої доньки на період її навчання в розмірі 1/8 частки. На теперішній час відбулось погіршення стану здоров`я та матеріального стану відповідача. Також відповідач має непрацездатних батьків. (вх.№4337 від 01.03.2021). Також від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи в зв`язку з його зайнятістю в іншому суді (вх.№6148 від 26.03.2021). Позивач надіслала суду відповідь на відзив, в якому навела мотиви відхилення наведених відповідачем у відзиві заперечень, зазначивши, що відповідач визнає, що його матеріальне становище суттєво покращилось після того, як донька [PERSON] досягла повноліття, і стягування аліментів на її утримання, як на неповнолітню дитину було припинено. Також відповідач визнає, що працює у Республіці Польща, де отримує гідну заробітну плату. Відповідачем не надано доказів утримання його непрацездатних батьків. Вважає, що відповідач намагається уникнути відповідальності щодо утримання своєї дитини. (вх.№4912 від 10.03.2021). Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, посилаючись на введені карантинні заходи та ускладненим пересуванням громадським транспортом, підтримку позовних вимог та надав згоду на винесення заочного рішення (вх.№6165 від 26.03.2021). Крім того, позивач подала заяву про витребування доказів, а саме: інформації з Державної прикордонної служби України про перетинання відповідачем державного кордону України з 01.06.2018 по 05.03.2021 включно. Зазначені докази необхідні для підтвердження того, що відповідач перетинав кордон України з метою заробітку за межами України, оскільки вказані відомості можуть бути надані лише на підставі ухвали суду. Також позивач просить зобов`язати відповідача надати у судове засідання оригінал його паспорту для виїзду за кордон, що може бути доказом працевлаштування відповідача за кордоном, за наявності в ньому відповідних відміток. Ухвалою від 26.03.2021 відкладено розгляд справи на 22.04.2021 в зв`язку з задоволенням клопотання позивача про витребування доказів. Представник відповідача подав суду клопотання про прийняття доказів (вх.№6694 від 01.04.2021). Від позивача до суду надійшло заперечення проти заяви представника відповідача (вх.№7231 від 08.04.2021). Враховуючи встановлені рішенням зборів суддів №3 від 09.04.2021 карантинні заходи, справа 22.04.2021 не розглядалась. На виконання вимог ухвали від 26.03.2021 до суду від Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 26) надійшла інформація про перетинання [PERSON] , [INFO] , державного кордону України у період із 01.06.2018 по 05.03.2021 включно (вх.№9642 від 14.05.2021). Ухвалою від 25.05.2021 відкладено розгляд справи на 16.06.2021 у зв`язку ненаданням позивачем суду доказів направлення заперечень відповідачу проти його заяви про прийняття доказів. 26.05.2021 до суду надійшли заперечення позивача проти заяви відповідача про прийняття доказів разом із підтвердженням поштового відправлення відповідачу. (вх.№20604 від 26.05.2021). 15.06.2021 до суду надійшло клопотання представника відповідача про прийняття доказів, а саме: розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (вх.№11981 від 15.06.2021). 16.06.2021 сторони в судове засідання не з`явились. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Оскільки позивачем подано докази, на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги, сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів та відповідач скористався правом подачі відзиву на позовну заяву, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 13 квітня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, копія якого долучена до позову, у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №145 про одруження [PERSON] та [PERSON] , яка після одруження прийняла прізвище [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видано 08 листопада 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, та копія якого долучена до позову, 08 листопада 2004 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено актовий запис за №646 про народження [INFO] [PERSON] , батьками якого зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.8). Рішенням від 21.02.2012 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішення набрало законної сили 05.03.2012. (а.с.10). Відповідно до виконавчого листа у справі №2-3473/2012 від 10.01.2012 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини доходів відповідача на користь позивача. (а.с.11). Згідно із постановою про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2012 відкрито виконавче провадження із виконання виконавчого листа №2-3473, що виданий 10.01.2012. (а.с. 12). Тернівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі 24.12.2020 направив [PERSON] повідомлення про те, що у зв`язку із досягненням 16.10.2020 донькою [PERSON] повноліття, аліменти з 17.10.2020 стягуються з боржника у розмірі 1/6 частини на утримання сина [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Відповідно до довідок відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.14,15). Згідно із копією висновку МРТ шийного відділу хребта від 04.01.2021 у [PERSON] маються дегенеративно-дистрофічні зміни у виді остеохондрозу. Протрузії дисків С3-С4, С5-С6, С6-С7. Кіста піднебінної мигдалини?, Гломусна пухлина? (а.с.31). Відповідно до копії висновку МРТ грудного відділу хребта від 04.01.2021 у [PERSON] маються дегенеративно-дистрофічні зміни хребта у виді остеохондрозу, спондилоартрозу. Протрузія диску Th6-Th7. Сколіоз 2-й степені. (а.с.32). Згідно із копією висновку МРТ попереково-крижового відділу хребта від 04.01.2021 у [PERSON] маються мр-признаки дегенеративно-дистрофічних змін хребта у виді остеохондрозу, спондилоартрозу. Гострі дегенеративні зміни замикаючої пластинок L1 (Модик 1), дегенеративні зміни замикаючих пластинок L2-S1 2-го типу (Модик 2) (а.с.33). Копією довідки ПП «Центр магнітно-резонансної томографії» від 20.01.2021, підтверджено, що [PERSON] було проведено обстеження загальною вартістю 2250грн.. Відповідно до копії квитанції №97958 від 06.01.2021, [PERSON] оплатив ТОВ ОРЦ «Марусич» за надані послуги: лікувальний масаж, мануальна корекція, консультація травматолога-ортопеда, кровопускання (Хиджама) на загальну суму 1000грн. (а.с.35). Згідно із квитанцією №98028 від 08.01.2021, [PERSON] оплатив ТОВ ОРЦ «Марусич» за надані послуги: лікувальний масаж, мануальна корекція на загальну суму 500грн. (а.с.35). З копії квитанції №98141 від 11.01.2021 вбачається, що [PERSON] оплатив послуги ТОВ ОРЦ «Марусич», а саме: лікувальний масаж, мануальна корекція на загальну суму 500грн. (а.с.36). За копією квитанції №98257 від 13.01.2021, [PERSON] оплатив послуги ТОВ ОРЦ «Марусич», а саме: мануальна корекція, лікувальний масаж на загальну суму 500грн. (а.с.36). Відповідно до копії квитанції №98667 від 15.01.2021, [PERSON] оплатив ТОВ ОРЦ «Марусич» за надані послуги: лікувальний масаж, мануальна корекція на загальну суму 500грн. (а.с.37). Згідно із копією квитанції №98777 від 18.01.2021, [PERSON] оплатив ТОВ ОРЦ «Марусич» за надані послуги: лікувальний масаж, мануальна корекція на загальну суму 500грн. (а.с.37). З копії квитанції №98858 від 20.01.2021 вбачається, що [PERSON] оплатив послуги ТОВ ОРЦ «Марусич», а саме: лікувальний масаж, мануальна корекція на загальну суму 500грн. (а.с.38). За копією квитанції №99108 від 22.01.2021, [PERSON] оплатив послуги ТОВ ОРЦ «Марусич», а саме: лікувальний масаж, мануальна корекція на загальну суму 500грн. (а.с.38). Відповідно до копії квитанції №99429 від 25.01.2021, [PERSON] оплатив ТОВ ОРЦ «Марусич» за надані послуги: лікувальний масаж, мануальна корекція на загальну суму 500грн. (а.с.38). У копії протоколу СКТ №332 від 22.01.2021 дослідження гортані, м`яких тканей шиї [PERSON] , зазначений висновок: утворення параглотки зліва. Шийна білатеральна лімфаденопатія. (а.с.39). З копії квитанції та фіскального чека від 22.01.2021 вбачається, що [PERSON] оплатив послуги ТОВ «БМДЦ», за послуги: КТ гортані та підготовку хворого до дослідження (анестезіолог) на загальну суму 2240грн. (а.с.40). Згідно із копією консультативного висновку №519196 від 26.01.2021 [PERSON] отримав консультацію в поліклінічному відділенні Інституту отоларингології, за якою зроблено висновок: лор-онкопатології не виявлено та рекомендовано спостереження та консультація через 3 місяці. (а.с.41). За даними Пенсійного фонду України, що містяться у виписці від 08.02.2021, останній страховий внесок, сплачений з доходу [PERSON] був у липні місяці 2018 року (а.с.42). За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків від 22.10.2020 [PERSON] за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2020 року не мав нарахованого та виплаченого доходу, а також утриманих податків. (а.с.43). Згідно з довідкою управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради від 08.02.2021 №1329, [PERSON] не перебуває на обліку як одержувач державних допомог. (а.с.44). Відповідно до довідки №65 від 05.02.2021 Криворізького міськрайонного центру зайнятості, [PERSON] , не зареєстрований як безробітний та допомогу по безробіттю не одержує станом на 05.02.2021. (а.с.45). У свідоцтві про народження [PERSON] , його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] , які відповідно до копій пенсійних посвідчень є пенсіонерами (а.с.46). Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.02.2021 частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку із продовженням навчання. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 20 жовтня 2020 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. (а.с.73-75). Згідно із довідкою про доходи №6201 Пенсійного Фонду, [PERSON] за період з 01.10.2020 по 31.03.2021 отримала пенсію на суму 14537,88 грн. (а.с.76). Відповідно до інформації щодо перетинання державного кордону України, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, в період з червня 2018 року по 05.03.2021 [PERSON] неодноразово перетинав кордон України (а.с.83). Згідно із розрахунком заборгованості за сплати аліментів, [PERSON] станом на 03.06.2021 має сукупний розмір заборгованості у сумі 2900,64грн.. Із вказаного розрахунку також вбачається, що аліменти нараховуються із середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості і останній раз аліменти сплачені у розмірі 2314грн. за травень 2021 року. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що у відповідача покращилось матеріальне становище внаслідок чого він може сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж визначено судом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням, зокрема фізичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша і третя статті 13 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.ч.1,2 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами, що містяться у частині першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» установлений у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень. Таким чином, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку становить 1197,50грн.. Відповідач щомісячно сплачує аліменти на утримання дитини у сумі, що перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, визначений ст. 182 СК України. Тому посилання позивача, про те що відповідач не бажає надавати допомогу неповнолітньому сину у розмірі, визначеному законом, не знайшли свого підтвердження дослідженими судом доказами. Як зазначалось судом вище, закон пов`язує можливість зміни розміру аліментів, в тому числі збільшення їх розміру, зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника аліментів чи їх одержувача. Позивачем у підтвердження своїх доводів, якими обґрунтовується передбачена законодавством можливість збільшення розміру стягуваних аліментів, не надано суду жодних належних доказів. Так, посилання позивача на те, що стягуваної на даний час суми аліментів недостатньо для належного утримання дитини, яка потребує нормального харчування, одягу та розвитку, нездатність позивача самостійно забезпечити належний рівень утримання дитини не є визначеними законом підставами для збільшення розміру аліментів. Суд відхиляє\~доводи позивача\~про те,\~що батько\~дитини [PERSON] \~протягом останніх\~років працює\~у Республіці\~Польща і\~має стабільний\~дохід,\~оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, а ґрунтуються на припущеннях, що в силу вимог частини шостої статті 81 ЦПК України є неприпустимим. Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що у сторін відбулись зміни, які обумовлюють можливість збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітнього сина з відповідача. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що слід відмовити [PERSON] у задоволенні\~позовних вимог до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про збільшення розміру аліментів, тому судовий збір необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed