Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

05.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Вказала, що з відповідачем перебувала в шлюбних відносинах з 21.11.2008 року, який розірвано. Від спільного проживання у них народився син, який проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у його вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів з ним не досягнуто. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав. Суду пояснив, що працював у місцевому господарстві, де отримував заробітну плату в розмірі 500 грн. на місяць, хоча кожного дня працював. В даний час працевлаштовується у смт. Ямпіль. Розуміє, що сплата аліментів на утримання дитини в розмірі 500 грн. не є багато, проте для нього важливо, щоб сплачені ним кошти ішли на утримання його дитини, а не на утримання інших дітей позивачки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, відповідач є батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Згідно довідки Вільшаницької сільської ради Білогірського району Хмельницької області №129 від 07.04.2014 року син [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивачки. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" установлено, що у 2014 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 січня становить 1032 гривень, з 1 липня - 1059 гривень, з 1 жовтня - 1102 гривні. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч.2 ст.182 цього ж Кодексу вказано, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу, якою встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Об'єктивно оцінюючи докази по справі суд враховує, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі, що менший від половини розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, визначеного державою, приймаючи на себе обов'язок забезпечувати дитину в більшому розмірі ніж відповідач. Батько дитини після розірвання шлюбу усунувся від виконання батьківського обов'язку, передбаченого ст. 180 Сімейного кодексу України, допомоги в добровільному порядку не надає. Доказів того, що на його утриманні перебувають інші особи, або що не може сплачувати аліменти суду не надав. Працездатний, офіційно на даний час не працевлаштований, що свідчить про нерегулярний, мінливий та неконтрольований дохід та є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи положення Закону щодо прожиткового мінімуму на дітей, суд вважає за можливе позов задовольнити в повному об'ємі. Згідно ч. 4. ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved