Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Перша київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що [INFO] помер її дядько [PERSON] . Позивач стверджувала, що за життя [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] . [PERSON] вказала, що заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не склав, а вона є єдиним спадкоємцем за законом після померлого дядька. Позивач зазначила, що вона прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до Першої київської державної нотаріальної контори, проте постановою державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Губко Ю.В. від 09 листопада 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на це спадкове майно. Зважаючи на те, що [PERSON] прийняла спадщину у встановленому порядку, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, вона просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на квартиру [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити. 14 лютого 2019 року відповідач Київська міська рада подала до суду відзив на позовну заяву. Цей відзив подано відповідачем з порушенням строку, встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, доказів на підтвердження поважності причин несвоєчасного подання відзиву Київською міською радою не зазначено, а тому за приписами ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник відповідача у судові засідання, призначені на 14 год 15 хв 28 січня 2019 року, 11 год 30 хв 13 березня 2019 рокута 12 год 15 хв 07 травня 2019 року не з`явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, у відзиві на позовну заяву представником відповідача заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши вступні слова позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05 лютого 2018 року серії [NUMBER] (а. с. 40). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно, що за життя належало спадкодавцеві. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склав, а тому спадкування після його смерті повинно здійснюватись за законом. За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Позивач [PERSON] є племінницею [PERSON] , а тому вона є спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті [PERSON] (а. с. 61). Інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] виявлено не було. За приписами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину шляхом подання державному нотаріусу Першої київської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України (а. с. 39). Ч. 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 09 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , однак постановою державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Губко Ю.В. від 09 листопада 2018 року з посиланням на норми п. п. 4.12, 4.14, 4.15, 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позаяк спадкоємцем не було надано нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності спадкового нерухомого майна спадкодавцеві [PERSON] (а. с. 66). Ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно з інформаційною довідкою від 21 лютого 2018 року КВ-2018 №6420, виданою Комунальним підприємством Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації", за життя право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] (а. с. 63). Отже, указане нерухоме майно входить до складу спадкового майна. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Зважаючи на викладене, ураховуючи те, що правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS] втрачено, суд приходить до висновку про необхідність визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON] право власності на зазначену квартиру.

Outcome: approved