Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 30.06.2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 8\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зазначає, що Банк належним чином виконав свої зобовязання та відкрив [PERSON] картковий рахунок, натомість відповідач умови договору не виконує, має заборгованість перед Банком у сумі 7\~953,09 грн, яка складається: - 7\~601,72 грн заборгованість кредитом; - 351,37 грн заборгованість за відсотками. 29.11.2014 року позичальник, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.12.2014 року. Позивачем 22.02.2016 року була направлена претензія кредитора до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори. Спадщину після померлого [PERSON] прийняла його донька відповідач по справі [PERSON]. 04.05.2016 року до спадкоємця, [PERSON], було направлено лист-претензію, згідно яких позивач предявив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Зважаючи на вказане вище, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 7\~953,09 грн, а також судовий збір 1600,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач до судового засіданні не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала та просила застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 30.06.2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 8\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк належним чином виконав свої зобовязання та відкрив [PERSON] картковий рахунок, натомість відповідач умови договору не виконує, має заборгованість перед Банком у сумі 7\~953,09 грн, яка складається: - 7\~601,72 грн заборгованість кредитом; - 351,37 грн заборгованість за відсотками. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. 29.11.2014 року позичальник, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.12.2014 року. Згідно ст. 1218 ЦК України - До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК - Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК: "Кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців І дня. коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги." Спадщину після померлого [PERSON] прийняла його донька відповідач по справі [PERSON]. 04.05.2016 року до спадкоємця, [PERSON], було направлено лист-претензію, згідно яких позивач предявив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Разом з тим, із вимогою про захист свого цивільного права або інтересу особа може звернутися до суду у межах строку позовної давності (ст. 256 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Статтею 259\~ЦК України визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно з пунктом 1.1.7.12. Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк. Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки. Згідно з пунктом 2.1.1.2.11. Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки\~\~(стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Договір між сторонами укладався 30.06.2011 року. Із договору вбачається, що кінцевий строк повного погашення кредиту за спірним кредитним договором наступив через два роки після видачі кредитної картки, тобто 30.06.2013. Однак з позовом банк звернувся лише 24 жовтня 2016 року, тобто після спливу строку позовної давності. Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України\~\~від 01 жовтня 2014 року в справі №6-134цс14, який в силу\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Про сплив строку предявлено вимоги також заявлено і відповідачем [PERSON]. Оскільки, банк звернувся до суду з порушенням строку позовної давності, про поновлення якого не просив, відповідачем заявлено клопотання, про застосування строків позовної давності, суд вважає, що ПАТ КБ «Приватбанк» слід відмовити у задоволенні позову.

Outcome: dismissed