Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що є власником будинку [ADDRESS] З 29.01.2008 року він разом із відповідачкою [PERSON] мешкав однією сім'єю без реєстрації шлюбу у вказаному будинку, остання була зареєстрована у вказаному будинку. [INFO] у них народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. 07.06.2014 року позивач зареєстрував шлюбу із відповідачкою [PERSON] Також з квітня 2013 року у його будинку разом із ними мешкала мати [PERSON] - [PERSON] У його будинку остання мешкала близько двох місяців, після чого переїхала добровільно за іншою адресою, на теперішній час [PERSON] мешкає в Польщі. У серпні 2016 року відповідачка [PERSON] покинула сім`ю та переїхала. 20.01.2017 р. рішенням суду брак між позивачем та відповідачкою [PERSON] розірвано. У вказаному будинку відповідачки тривалий час не проживають, не сплачують комунальні послуги та не приймають участі в утриманні будинку. Просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав вимоги, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 16.02.2018 року прийнято рішення проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Шпарага С.С., позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] 24.03.2008 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Іллічівським ВДРАЦСРС Маріупольського МУЮ у Донецькій області 27.02.2015 року. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Іллічівським ВДРАЦСРС Маріупольського МУЮ у Донецькій області 27.02.2015 року. 07.06.2014 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 20.01.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Із розписки [PERSON] від 09.11.2016 року вбачається, що остання 26 липня пішла він чоловіка, разом із ним не мешкає три місяці, діти мешкають із [PERSON], вихованням дітей займається останній, усе майно, що нажито у шлюбі вона залишає [PERSON] та дітям, бажає щоб діти мешкали із [PERSON] Рішенням Іллічіцвського районного суду м. Маріуполя від 29.05.2017 року з [PERSON] та користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON]. Згідно інформації адміністратора ЦНАП ДАП Маріупольської міської ради від 23.11.2017 року в будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] з 29.01.2008 року; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] з 20.04.203 року З довідки голови КСН «Мирний» від 23.11.2017 року вбачається, що в будинку [ADDRESS] мешкає [PERSON], разом із своїми синами [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до акту КСН «Мирний» у будинку [ADDRESS] [PERSON], 1991 року народження з серпня 2016 року не мешкає, [PERSON], 1969 року народження з травня 2003 року не мешкає. За ст. 71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачі не проживають в будинку [ADDRESS] понад рік, вони втратили право користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved