Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

До суду звернувся позивач з даним позовом до відповідача та зазначає , що він є батьком малолітніх дітей : - [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження [NUMBER] , видане РАЦС Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 24.02.2012 р. ) ; - [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження [NUMBER] , видане РАЦС Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 18.03.2009 р. ) ; - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] , видане РАЦС Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 20.02.2014 р.) . З відповідачкою вони проживали в громадянському шлюбі з 2005 р. і під час спільного проживання у них народилося троє дітей. На даний час його дружина відбуває покарання в місцях позбавлення волі . Коштів на утримання та виховання не вистає. Виходячи з цієї ситуації він прийняв рішення порушити питання про стягнення аліментів з відповідачки на утримання неповнолітніх дітей. Просить суд стягувати з відповідачки аліменти на його користь щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] р.н. та [PERSON] , [INFO] до їх повноліття. У судове засідання позивач не з'явився . У своїй заяві просить суд справу заслухати без його участі . Позов підтримує та просить стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Відповідно до ст..76 ЦПК України якщо особа, яка бере участь у справі, перебуває під вартою або відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, обмеження волі, арешту, повістка та інші судові документи вручаються їй під розписку адміністрацією місця утримання особи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цієї особи до суду. Відповідно до цієї норми відповідач про час і місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Ій було направлено судову повістку та позовну заяву з доданими документами. Суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача та винести заочне рішення по справі, на підставі ст. 224 ЦК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач дійсно є батьком трьох вищезазначених малолітніх дітей . Діти знаходяться на утриманні позивача, що посвідчується довідкою Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області ради за вихідним №361/8 від 03.04.2014 р. Даною довідкою підтверджується також , що відповідач - [PERSON] знаходиться в місцях позбавлення волі. Даний факт також підтверджується ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.01.2014 р. , якою апеляція обвинуваченої [PERSON] залишено без задоволення , а обвинувальний вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23.10.2013 р. залишено без зміни. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»у п. 17 зазначається , що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час , позивач в своїй позовній заяві ставить конкретну вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку відповідача . Як зазначалося вище ? відповідач перебуває в місцях позбавлення волі за обвинувальним вироком суду . Отже , достатніх та належних доказів про те , що остання має стабільний та регулярний заробіток , суду не надано. Приймаючи до уваги викладене , а саме матеріальне положення сторін , суд приходить до висновку про неможливість відповідачки сплачувати аліменти у частковому виразі від заробітної плати , так як такої у останньої немає . При цьому суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу про його право на отримання державної допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 р. № 189 (Із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 147 від 05.03.2008) - " Про Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме ". На підставі викладеного,

Outcome: dismissed