Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є онукою померлої [INFO] [PERSON]. Встановлення даного факту необхідно їй для оформлення документів на отримання спадщини після смерті бабусі. Заява обґрунтована тим, що після смерті її бабусі [PERSON] залишилась спадщина у вигляді квартири за [ADDRESS], яку заявниця прийняла шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою. Однак вона позбавлена можливості належним чином оформити спадщину через відсутність документів, що підтверджують її родинний зв'язок із бабусею, а саме свідоцтва про народження бабусі та свідоцтва про народження її матері, оскільки вказані документи втрачено і відновити їх неможливо. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 грудня 2013 року у задоволенні заяви [PERSON] відмовлено повністю. В апеляційній скарзі [PERSON] просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про встановлення факту родинних відносин задовольнити. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновок суду першої інстанції не ґрунтується на матеріалах справи та не відповідає вимогам чинного законодавства. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що саме відсутність у її матері свідоцтва про її народження і стала перешкодою у документальному оформленні свідоцтва про право на спадщину і підставою звернення до суду. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення заявниці та її представника, які підтримали заяву, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відмовляючи у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не надав до суду належних та допустимих доказів про те, що вона є онукою померлої [INFO] [PERSON], а саме свідоцтва про народження матері заявника - [PERSON] Проте з таким висновком місцевого суду не може погодитись апеляційний суд, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи та не відповідає вимогам чинного законодавства. Статтями 234, 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема про встановлення факту родинних відносин. По справі встановлено, що [INFO] у віці 77 років померла [PERSON] (а.с. 5), якій на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] (а.с. 9, 10). 09 грудня 2013 року до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] звернулась [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті її бабусі [PERSON] (матеріали спадкової справи № 97/2013). Постановою приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] від 27 січня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на [ADDRESS] після померлої [PERSON] у зв'язку з ненаданням [PERSON] належних документів, які б підтверджували її родинні відносини зі спадкодавцем. З актового запису про смерть № 47 від 11.06.2013 року вбачається, що спадкодавиця [PERSON] народилася [INFO] в м. Афіни, Греція, за національністю вірменка. Згідно паспортних даних мати заявниці [PERSON] народилася [INFO] у м. Баку, Азербайджан (а.с. 12). З відповіді Сабаїлського районного відділу реєстрації м. Баку № 554/3 від 30 серпня 2012 року вбачається, що запису акту про народження [PERSON] не знайдено за результатами перевірки архівних первинних матеріалів за період з 1962 р. по 1968 р., а відновлених реєстраційних актів - за 1996-1976 рр. (а.с. 16). 23 липня 1993 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 14). 27 серпня 2002 року [PERSON] одружилася з [PERSON] та на даний час носить прізвище [PERSON] (а.с. 15, 12). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00012607047 від 15.08.2013 року, на запит [PERSON], прізвище матері заявниці до державної реєстрації шлюбу з батьком заявниці [PERSON] було - [PERSON] (а.с. 18). У свідоцтві про народження заявниці [PERSON] у графі „мати" зазначено [PERSON], національність вірменка (а.с. 19). 14.08.2013 року [PERSON] було видано довідку для пред'явлення в нотаріальну контору за № 1315 про те, що її мати [PERSON] дійсно померла [INFO] та на день смерті була зареєстрована і постійно проживала [ADDRESS] (а.с. 13). Допитана в якості свідка в судовому засіданні апеляційного суду [PERSON] показала, що була сусідкою померлої [PERSON] у смт. Куликівка, заявниця [PERSON] жила з бабусею однією сім'єю до переїзду у м. Чернігів. Свідок [PERSON] у засіданні апеляційного суду показав, що є знайомим [PERSON], навчався у смт. Куликівка з нею в одній школі, його батько був у дружніх стосунках з бабусею [PERSON], з якою жила [PERSON]. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів" роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що померла [PERSON] є бабусею [PERSON], що підтверджується зібраними по справі доказами, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення родинних відносин із її померлою бабусею [PERSON], оскільки без встановлення такого юридичного факту заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після померлого спадкодавця.

Outcome: approved