Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Заявник звернулась до Троїцького районного суду Луганської області з даною заявою, посилаючись на те, що як вбачається з її паспорта та свідоцтва про одруження, остання народилася [INFO] в м. Челябінськ (Російська Федерація). Проте при видачі їй повторного свідоцтва про народження від 22.02.2019 у тексті свідоцтва помилково було зазначено місце народження: Україна, Луганська область, м. Луганськ. Оскільки заявник зареєстрована на тимчасово окупованій території (м. Луганськ), вона була змушена звернутися через свого представника з заявою до Шевченківського районного у місті Дніпрі відділу ДРАЦС Головного ТУЮ у Дніпропетровській області, в якій просила видати їй повторне свідоцтво про народження, в якому зазначити вірне місце її народження: м. Челябінськ (Російська Федерація). Шевченківський районний у місті Дніпрі відділ ДРАЦС Головного ТУЮ у Дніпропетровській області відмовив заявнику видати повторне свідоцтво про народження із зазначенням дійсного місця її народження. Крім того, заявник планує найближчим часом влаштуватися на роботу, проте протиріччя у правовстановлюючих документах створює в цьому певні проблеми. Тому, для належного захисту прав заявника необхідно в судовому порядку встановити факт належності їй повторного свідоцтва про народження від 22.02.2019 та зазначення в судовому рішенні дійсного місця її народження. Заявник та представник заявника у судове засідання не з`явились. В заяві просили справу розглядати без їх участі. Заінтересована особа - Шевченківський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областіу судове засідання свого представника не направили, надали клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Проти задоволення заявлених вимог не заперечують та просять винести рішення згідно чинного законодавства. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ст. 233 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, встановивши обставини і визначені до них правовідносини, приходить до наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно з положеннями частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Водночас, частиною 2 вказаної статті визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Звертаючись з даною заявою до суду, заявник фактично просить в порядку окремого провадження встановити факт належності їй повторного свідоцтва про народження, в якому невірно було вказано місце її народження - Україна, Луганська область, м. Луганськ, замість правильного - м. Челябінськ (Російська Федерація). В свою чергу, порядок внесення змін в записи актів цивільного стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, якими, серед іншого, передбачено, що внесення змін у записи актів цивільного стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадиться органами реєстрації актів цивільного стану. Відмова органів реєстрації актів цивільного стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду в порядку адміністративного судочинства. Таким чином, встановлення факту неправильності в актовому записі цивільного стану не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а оскарження відмови органу реєстрації актів громадянського стану внести зміни до актового запису чи відновити актовий запис здійснюється у порядку адміністративного судочинства. Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК (в редакції до 03.10.2017року) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявником невірно обраний спосіб захисту своїх прав та інтересів, в зв`язку з чим дана заява не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed