Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

30.08.2016 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що з 14 лютого 2014 року він працював сторожем у Комунальній установі «Міський центр олімпійської підготовки з жіночного футболу «Донечанка». З квітня 2014 року на території [PERSON] та Луганської областей проводиться антитерористична операція. Територія м. Донецька є тимчасово непідконтрольною українській владі. В результаті вище вказаних подій 29 вересня 2014 року він звільнився з роботи у КУМЦОП «Донечанка» за власним бажанням та покинув місце проживання. Починаючи з 01 липня 2014 року по 29 вересня 2014 року Комунальна установа «Міський центр олімпійської підготовки з жіночного футболу «Донечанка» не виплачував йому заробітну плату, посилаючись на відсутність коштів. Сума заборгованості по заробітній платі становить 4869,00 грн. Дана сума ним визначена на підставі виписки з його карткового рахунку ПАТ КБ «Приват Банк» №NLR-G042-2KJB-F4GC від 25.08.2016 року, оскільки отримати довідку про розмір заборгованої заробітної плати не представляється можливим. Заробітна плата ним розраховувалася з урахуванням податку з доходів фізичних осіб за ставкою 18% та військового збору за ставкою 1,5%. Він усно неодноразово звертався до КУМЦОП «Донечанка» з вимогою провести з ним повний розрахунок по заробітній платі, однак останній відмовився йому виплатити заборговані кошти. КУМЦОП «Донечанка» залишилася на тимчасово окупованій території. Так як джерело коштів на оплату праці працівників для установ і організацій, що фінансуються з бюджету це кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, грантів, а також частина доходу одержаного внаслідок господарської діяльності та інших джерел, він зазначає відповідачами [PERSON] міську раду та Управління державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області. Оскільки КУМЦОП «Донечанка не виплатила йому своєчасно заборговану заробітну плату то відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України він набув право на отримання середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що складає станом на день звернення його до суду з позовом 44790,72 грн. Також він має право у відповідності до вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» на компенсацію втрати не отриманого ним доходу (заробітної плати) з врахуванням відповідного індексу інфляції, що складає за його підрахунками 2085,00 грн. Зважаючи на вище викладене, просить суд стягнути солідарно з Комунальної установи «Міський центр олімпійської підготовки з жіночого футболу «Донечанка», [PERSON] міської ради, Управління державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 4869,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 44790,72 грн. та компенсацію втрати частини доходу у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати у сумі 2085,00 грн. При судовому розгляді справи позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обємі, як законний та обґрунтований. Відповідач - Комунальна установа «Міський центр олімпійської підготовки з жіночого футболу «Донечанка» перебуває на тимчасово окупованій території України в м. Донецьк, про що свідчить Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.46). Судом направлялися відповідні матеріали позовної заяви даному відповідачеві, але були повернуті до суду у звязку з тим, що УДППЗ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти на тимчасово окуповану територію (а.с.54). Відповідач - [PERSON] міська рада свого представника до суду не направила, будучи належним чином повідомленою про день та час судового розгляду справи. Відповідач - Управління державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області свого представника до суду не направило З установи на адресу суду надійшли заперечення на позов з яких вбачається, що між позивачем [PERSON], КУМЦОП «Донечанка», [PERSON] міською радою та Управлінням Державної казначейської служби України в м. Донецьку відсутні будь-які правовідносини. Управління жодним чином не порушило прав позивача. [PERSON] міська рада не є ані розпорядником, ані одержувачем бюджетних коштів. Договору на здійснення розрахунково-касового обслуговування між позивачем, [PERSON] міською радою та Управлінням Державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області не укладено, реєстраційних рахунків в органах Казначейства не відкрито. Зважаючи на викладене, в задоволенні позову [PERSON] просить відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] з 01.05.2014 року працював сторожем в Комунальній установі «Міський центр олімпійської підготовки з жіночого футболу «Донечанка» та 29.09.2014 року наказом №39 по підприємству був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с.12). Позивачем надано суду виписку з його карткового рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» №NLR-G042-2KJB-F4GC від 25.08.2016 року, як на підтвердження не отримання ним заробітної плати після звільнення, та як на підтвердження розміру отримуваної ним на підприємстві заробітної плати з якої ним було в подальшому проведено розрахунок заборгованості. Останню виплату заробітної плати позивачеві за даною карткою було проведено 29.07.2014 року в сумі 690 грн. Інших операцій по зарахуванню заробітної плати на картковий рахунок позивача у вказаний період не було (а.с. 40-43). Установлено, що станом на момент розгляду справи, Комунальна установа «Міський центр олімпійської підготовки з жіночого футболу «Донечанка знаходиться на тимчасово окупованій території у місті [PERSON] та не перемістилося на підконтрольну Україні територію. Так, відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" з квітня 2014 року на території [PERSON] та Луганської областей проводиться антитерористична операція. Активна фаза антитерористичної операції з липня 2014 року проходить у місті [PERSON]. З моменту проведення цієї операції територія міста [PERSON] є тимчасово непідконтрольною українській владі. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунк. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Факт перебування позивача на роботі в КУМЦОП «Донечанка» на посаді сторожа та обставини її припинення не є спірним, оскільки підтверджується трудовою книжкою позивача. Ст. 98 Кодексу законів про працю України визначено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України. Як встановлено ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VIІ (далі Закон № 1669), періодом проведення антитерористичної операції вважається час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, встановлені Законом України № 1669, який має пріоритет над іншими законами з огляду на те, що Прикінцевими та перехідними положеннями Закону передбачено, що закони та інші нормативно правові акти України діють у частині, що не суперечать цьому Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян. Згідно з постановою Правління Національного Банку України «Про призупинення здійснення фінансових операцій» від 6 серпня 2014 року № 466 призупинено здійснення усіх видів фінансових операцій на території, яка не контролюється українською владою. Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 7 листопада 2014 року «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям [PERSON] та Луганської областей», яка набрала чинності 11 листопада 2014 року, встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації зобов'язані забезпечити до 1 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Постанова № 595 прийнята на виконання положень Закону 1669. Пунктом 3 Тимчасового порядку встановлено, що заробітна плата працівникам установи за період, коли установа розміщувалась на тимчасово неконтрольованій території, а у подальшому територія була повернута під контроль органів державної влади, або установа переміщена в населений пункт на контрольовану територію, виплачується у повному обсязі за рахунок кошторису установи. Заробітна плата виплачується працівникам установи, яка переміщена на контрольовану територію, якщо установа продовжує функціонувати (здійснювати господарську, статутну діяльність) і працівники виконують свої функціональні обовязки (п. 4 Тимчасового порядку). Таким чином, Тимчасовий порядок передбачає низку умов, за наявності яких можлива виплата заробітної плати працівника бюджетних установ. Відповідно листа Генеральної дирекції УДППЗ «Укрпошта» № 522-31/205 від 22.07.2014 у звязку із загостренням суспільно-політичної ситуації на території [PERSON] та Луганської областей, проведенням бойових дій в зоні АТО, підвищення ризику виникнення загрози життю та здоровю працівників поштового звязку, блокуванням проїзду до м. Донецьк та м. Луганськ незаконними озброєними угрупуваннями, з 22.07.2014 призупинено приймання для пересилання поштових відправлень на адресу м. Донецьк. Також у звязку з тим же листом, та у звязку, з тим що Комунальна установа «Міський центр олімпійської підготовки з жіночого футболу «Донечанка» не було виведено на контрольовану українській владі територію, суд позбавлений можливості витребувати у відповідача КУМЦОП «Донечанка» відомості про те, чи має дана установа заборгованість по заробітній платі перед позивачем, а якщо має то про розмір заборгованості по заробітній платі, а також документи, при наявності таких, про виплату позивачеві при звільненні всіх належних йому сум. Посилання позивача на надану ним роздруківку руху коштів по банківській картці, яку він приєднав до позову, як доказ невиплати заробітної плати суд не приймає до уваги та не визнає належним та допустимим доказом по справі, оскільки така роздруківка не є офіційним документом про нарахування та виплату заробітної плати. Вся фінансова документація знаходиться на тимчасово окупованій території, що робить неможливим перевірити і підтвердити роздруківку руху коштів за банківською карткою позивача, а також зясувати наявність у нього інших карткових рахунків (а.с.40-43). Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем на час розгляду справи не надано суду належних та допустимих доказів, які б безспірно свідчили про наявність у КУМЦОП «Донечанка» перед ним заборгованості по заробітній платі. З огляду на те, що позовні вимоги про стягнення з Комунальної установи «Міський центр олімпійської підготовки з жіночого футболу «Донечанка» середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та компенсації втрати частини доходу у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати після звільнення є похідними від вимог про стягнення заборгованості із заробітної платі, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні і цих позовних вимог. Також суд вважає, що оскільки позивач не перебував у трудових відносинах з Управлінням Державної казначейської служби України у місті Донецьку Донецької області та з [PERSON] міською радою і вони не є роботодавцями, у розумінні норм Кодексу законів про працю України, які повинні виплачувати позивачу заробітну плату, тому підстав для стягнення заборгованості по заробітній платі , при встановленні судом такої, з цих відповідачів немає. Зважаючи на вище викладене, в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed