Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

У травні 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Тишківської сільської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Заявник вказала, що [INFO] року у віці 90 років померла її рідна мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,4998 гектарів. Окрім цього, відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] За життя на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно дітям: [PERSON], [PERSON] і позивачу [PERSON] в рівних частинах. Після її смерті позивач відповідно до ст. 1269 ЦК України у встановлений законом строк подала до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а брат та сестра відмовились від прийняття спадщини на її користь. 20 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок [ADDRESS]. Проте державний нотаріус виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] року [PERSON] на вищевказаний житловий будинок через те, що у позивача відсутній правовстановлюючий документ на вищевказану нерухомість, тим самим відсутній доказ, що підтверджує право власності на нерухоме майно на ім`я спадкодавця, необхідний для вчинення нотаріальної дії. В даний час здійснити реєстрацію права власності на житловий будинок неможливо у зв`язку зі смертю власника - спадкодавця. В зв'язку з цим виникає спір про право цивільне і вирішення його можливе тільки в судовому порядку. Враховуючи викладене, на підставі ст. 328, 392, 1261 Цивільного кодексу України, заявник просить суд в порядку спадкування за заповітом після смерті - [PERSON], яка померла [INFO] року у віці 90 років, визнати за [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок [ADDRESS] У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи представники відповідача і третьої особи у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідач письмових заперечень проти позову не надіслав. 01.06.2016 р. представник відповідача звернувся до суду з письмовою заявою з проханням розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти задоволення позову, бо визнає його повністю. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вищезгаданих учасників судового розгляду на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши зазначені пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких міркувань. За правилами ч. 4 ст. 130, ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що [INFO] року у віці 90 років померла її рідна мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 17 серпня 2015 року виконкомом Тишківської сільської ради Новомиргородського Району Кіровоградської області серії [NUMBER], актовий запис № 11. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,4998 гектарів, що надана для ведення особистого селянського господарства та знаходиться на території Тишківської сільської ради, Новомиргородського району Кіровоградської області, яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Окрім цього, відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] За життя на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно дітям: [PERSON], [PERSON] і позивачу [PERSON] в рівних частинах. Після її смерті позивач відповідно до ст. 1269 ЦК України у встановлений законом строк подала до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а брат та сестра відмовились від прийняття спадщини на її користь. 06 квітня 2016 року державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори було видано на ім`я позивача свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з вищевказаної земельної ділянки площею 1,4998 гектара, що надана для ведення особистого селянського господарства та знаходиться на території Тишківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. 20 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок [ADDRESS]. Проте державний нотаріус виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] року [PERSON] на вищевказаний житловий будинок через те, що у позивача відсутній правовстановлюючий документ на вищевказану нерухомість, тим самим відсутній доказ, що підтверджує право власності на нерухоме майно на ім`я спадкодавця, необхідний для вчинення нотаріальної дії. За життя матері позивача [PERSON] в 1959 році було надано земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва житлового будинку, а також - дозвіл на його побудову. Будинок було побудовано. Пізніше, в 1988 році, Новомиргородською дільницею БТІ було виготовлено технічний паспорт на вказаний будинок. Рік закінчення будівництва самого житлового будинку відповідно до технічного паспорту 1961. Пізніше, до 1971 року, було побудовано всі надвірні споруди, після чого мати проживала в цьому будинку все життя. Під час оформлення спадщини [PERSON] зверталась до Новомиргородської дільниці БТІ з питання виготовлення нового технічного паспорту на вказаний будинок для нотаріуса та архівної довідки, де отримала технічний паспорт і архівну довідку, в якій зазначено, що право власності на будинок [ADDRESS] Новомиргородського району Кіровоградської області за архівними даними реєстрових книг ОКП "Кіровоградське ООБТІ" не зареєстровано. В даний час здійснити реєстрацію права власності на житловий будинок неможливо у зв`язку зі смертю власника - спадкодавця. В зв'язку з цим виникає спір про право цивільне і вирішення його можливе тільки в судовому порядку. Відповідно до висновку від 05 травня 2016 року про вартість майна, проведеного ФОП «[PERSON].», ринкова вартість житлового будинку [ADDRESS] Новомиргородського району Кіровоградської області складає - 32. 269 гривень. Відповідно до вимог ЦК України: ч. 2 ст. 328 - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. ст. 392 - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Відповідно до листа від 01.09.2011 p. N 40-12-2409 Державної Архітектурно-Будівельної інспекції України щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року, не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у таких справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, за відсутності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, Тишківська сільська рада Новомиргородського району Кіровоградської області - є належним відповідачем у даній справі. Тому, вичерпавши всі наявні можливості для захисту своїх цивільних прав, позивач вимушена звернутися до суду. Окрім пояснень позивача, ці ж обставини підтверджуються: особистими документами заявника, постановою нотаріуса, технічними документами на будинок померлої, матеріалами спадкової справи до майна померлої, довідками сільської ради, іншими матеріалами справи. Таким чином, у судовому засіданні безспірно встановлено, що у даному випадку в наявності є усі передбачені законом підстави для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Ураховуючи наведене, на підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 331, 1216-1218, 1220-1223, 1226, 1233-1234, 1258-1261, 1266-1270, 1273, 1275, 1278, 1296 ЦК України, ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР,

Outcome: approved