Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення порушень прав члена сім'ї власника будинку. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на даний час зареєстрований та постійно проживає в будинку по [ADDRESS] та є членом сім'ї відповідачів - співвласників будинку: [PERSON] належить 17/25 частки, а 8/25 частки - [PERSON] [PERSON] - мати позивача, а [PERSON] - рідний брат. Разом із позивачем в будинку постійно зареєстровані та проживають: дружина - [PERSON], син - [PERSON] та син [PERSON] В 1993 році [PERSON] зі своєю сім'єю переїхали жити в отриману державну 3-х кімнатну квартиру по [ADDRESS], залишивши будинок. Позивача також було прописано у вищезазначеній квартирі, оскільки як член сім'ї, був вписаний в ордер на отримання квартири, проте позивач залишився проживати у будинку. У 2000 році позивач прописався у будинку за місцем постійного проживання, а квартира згодом була приватизована вже без позивача. Зі згоди [PERSON] позивач здійснював ремонт будинку, провів єдину систему водопроводу та інші роботи по догляду за будинком. Між сторонами склалися неприязні відносини, результатом яких стало те, що відповідачі частину будинку, а саме приміщенням: № 2-1 (коридор), №2-2 (санвузол), № 2-3 (кухня), № 2-4 (кімната), № 2-5 (кімната), що знаходиться в користуванні позивача та його сім'ї, відключили від електро-газо-водо - постачання. У зв'язку з вищевказаним позивач звернувся до суду та просив усунути порушення прав члена сім'ї власника будинку. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2017 року позов задоволено. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2017 року скасовано заочне рішення суду та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові та просили позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що позивач за адресою: [ADDRESS] з жовтня 2016 року не проживає з власної волі. Жодних перешкод у користуванні електро- газо- водо- постачанням ні він, ні відповідач [PERSON] не чинять, газопостачання позивачу відімкнули за несплату. У задоволенні позову просили відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду письмові пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні позову. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, у задоволенні позову просила відмовити. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила, що позивач є її чоловіком, більше двох років позивач не проживає з сім'єю по [ADDRESS] Жодних перешкод у користуванні будинком відповідачі не чинять, у будинку э вода, світло, тепло. Був великий борг за газопостачання, контролер пояснила, що буде відімкнуто газ. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що являється сусідом позивача. [PERSON] попросив підтвердити, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS], він підтвердив. Валерія давно не бачив та його автомобіля. Вислухавши пояснення учасників процесу, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. ЄСПЛ у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13, вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін Судом достовірно встановлено, що відповідно до договору довічного утримання від 11.06.2003 року [PERSON] стала власником житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] (а. с. 6). Згідно договору дарування від 30.10.2015 року [PERSON] подарувала [PERSON] 8/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером 86, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Зазначене право було зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На даний час співвласниками будинку є [PERSON] (17/25 частки) та [PERSON] (8/25 частки). Судом встановлено, що [PERSON] - мати позивача, а [PERSON] - брат позивача. Згідно довідки квартального комітету «Ясний» від 22.03.2017 року за адресою [ADDRESS] (84) зареєстровані та проживають: [PERSON],1973 р. н., [PERSON] 1971 р. н., [PERSON], 1993 р. н. та [PERSON], 2004 р. н. (а. с. 13). Згідно листа Начальника Лівбережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області [PERSON] від 26.07.2017 року № 7483/201-17 тричі до відділів поліції надходили заяви та повідомлення про відключення газо-водо-електро-постачання за адресою: [ADDRESS], 86: 12.01.2010 року до Замостянського РВ м. Вінниці зверталась [PERSON] з приводу неправомірних дій [PERSON]; 25.11.2011 року до Староміського РВ м. Вінниці за фактом самовільного відключення електроенергії [PERSON]; 22.02.2017 року до Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області зверталась [PERSON] з приводу перекриття [PERSON] газопостачання до будинку (а.с.16). Згідно ст. 156 Житлового кодексу України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що згідно листа ТОВ «Вінницягаз Збут» від 15.12.2017 року, газопостачання до будинку за адресою: [ADDRESS] було відключено по причині не сплаті боргу за наданні послуги (а. с. 204). Згідно довідки квартального комітету «Ясний» від 25.02.2018 року № 421 за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON], інформація надана з свідчень сусідів (а. с. 202). Відповідно до акту № 1116 від 10.09.2017 року встановлено, що з жовтня 2016 року позивач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, даний акт засвідчений головою квартального комітету «Ясний» (а. с. 200). Суд не приймає даний акт до уваги та критично ставиться до даного акту, оскільки допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що даний акт підписав на прохання відповідача [PERSON] Згідно ст. 64 Житлового кодексу України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Згідно ст. 405 ЦПК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Статтею 12 ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. ст. 77, 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач та його представник на підтвердження своїх позовних вимог посилаються на акт обстеження житлово - побутових умов проживання дитини від 11.09.2017 року, складеного комісією у складі класного керівника [PERSON] та соціального педагога [PERSON], яким встановлено, що в будинку охайно, чисто. Світло, газ, вода у будинку відімкнені (а. с. 171). Однак, суд критично ставиться до даного доказу, оскільки вчитель та соціальний педагог не встановлювали причини відсутності електро-газо-водо -постачання, даний акт жодним чином не підтверджує відсутність електро-газо-водо -постачання у будинку з вини відповідачів. Жодних інших доказів, які б підтверджували відключення електро-газо-водо- постачання у будинку по [ADDRESS] відповідачами позивачем суду не надано. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 5-7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, зважаючи на принцип змагальності та відсутність належних і переконливих доказів на підтвердження зазначених позивачем у позовній заяві обставин, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed