Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

03 серпня 2018 року заявник звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], який проживав за адресою: [ADDRESS], - на тимчасово окупованій території України визначеній Верховною Радою України. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [INFO] року на тимчасово окупованій території України у м. Луганську помер її батько - [PERSON], про що було видано довідку про причини смерті №65 від 19.06.2018 року. В подальшому "Исполнительным комитетом Зоринского городского совета Перевальского района" було видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 21.06.2018 року. Заявник звернулася до Полтавського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області для реєстрації смерті проте їй було відмовлено з постиланням на те, що нею для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий органом, який знаходиться на території самопроголошеного утворення, не визнанного державою Україною, і він не може бути підставою для державної реєстрації смерті на території України (відмова від 18.07.2018 р. №1370/15.19-05.05-64). Таким чином заявник позбавлена можливості провести державну реєстрацію смерті батька на території України, яка контролюється державними органами та отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка. Згідно з ст. ст. 293, 294 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку окремого провадження з повідомлення сторін. 03.08.2018 року заявником подано до суду клопотання про розгляд заяви без її участі, зазначено, що вимоги заяви підтримує, просить їх задовольнити. Від Полтавського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 03.08.2018 року надійшло клопотання про розгляд заяви без участі представника. При прийнятті рішення відділ поклався на розсуд суду. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи, за наявними у справі матеріалами. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши заяву, наявні матеріали, встановив наступні обставини. Згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Єнакіївським МВ УМВС України у Донецькій області 09.07.1997 року, заявник, [PERSON], зареєстрована в [INFO], та має картку платника податків [NUMBER]. Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 07.11.2016№0000023001 [PERSON] тимчасово перемістилася проживати в [ADDRESS] Згідно копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.02.1971 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.11.1990 року [PERSON] є донькою [PERSON]. Згідно копії медичної довідки про причини смерті №65 від 19.06.2018 року причина смерті [PERSON] - хронічна недостатність кровообігу, постінфарктний кардиосклероз. Згідно свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 21.06.2018 року виданого "Исполнительным комитетом Зоринского городского совета Перевальского района", [PERSON], [INFO], помер [INFO] року в м. Зоринськ «Луганської Народної Республіки». Отримати свідоцтво про смерть, з метою оформлення спадщини та інших необхідних документів, у Полтавському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області заявник не може, оскільки для підтвердження факту смерті має документ, виданий органом, який знаходиться на території самопроголошеного утворення, не визнанного державою Україною, і він не може бути підставою для державної реєстрації смерті на території України. Отже, судом встановлено, що заявник є донькою [PERSON], факт смерті якого необхідно встановити, оскільки смерть настала на тимчасово окупованій території України визначеній постановою Верховної Ради України. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно п.2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 №1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є зокрема: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.п. 13, 18 цієї ж Постанови суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. За цих обставин суд вважає надані заявником документи, як доказ смерті особи, не дивлячись на те, що установи, які видали ці документи, знаходяться на території, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України належними та допустимими. За ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Зі змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявнику для проведення державної реєстрації смерті батька на території України, яка контролюється державними органами. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. При цьому копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Судові витрати на підставі ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved