overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

У лютому 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 21 жовтня 1994 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб смт. Заводське Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 19. Від спільного подружнього життя в них є повнолітня донька. Причиною розірвання шлюбу є суперечки, непорозуміння, сварки, з відповідачкою в них різні інтереси та несумісність характерів, вони втратили інтерес один до одного. Сімейні стосунки між ними припинені, проживають окремо близько семи років. Тому, [PERSON] просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 21 жовтня 1994 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували в смт. Заводське Чортківський район Тернопільська область, актовий запис № 19. Від спільного подружнього життя в них є повнолітня донька. Причиною розірвання шлюбу є суперечки, сварки, з відповідачкою в них різні інтереси та несумісність характерів, втратили повагу та почуття один до одного. За час спільного подружнього життя належної сім`ї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні. Спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо близько семи років. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

У лютому 2020 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що 05 березня 2018 року між нею та відповідачем, Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 422. Позивачка посилаючись на те, що вони з відповідачем однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть, просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з"явилися, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у разі визнання відповідачем позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що 05 березня 2018 року між позивачкою та відповідачем, Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 422. Сторони однією сім`єю не проживають та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах суд вважає, що сім`я сторін існує формально та її збереження не можливе. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню. При цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

у лютому 2020 року ТОВ "Еліт - Україна" звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафних санкцій. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що між ТОВ «Еліт-Україна» та [PERSON] шляхом приєднання до Публічної пропозиції було укладено Договір про дострокові регулярні поставки від 06.06.2018р. № КV18РС388. В порядку та на умовах, передбачених договором, в період з 19.06.2018р. по 21.08.2018р. постачальником за замовленнями покупця було здійснено поставку товару на загальну суму 57 260,16 грн., згідно із видатковими накладними. Позивач зазначає, що строк оплати накладних закінчився ще 11.09.2018р., тобто станом на 04.02.2020р. [PERSON] прострочив виконання свого зобов`язання по оплаті отриманого ним товару на 511 календарних днів. Вказаними діями відповідач порушив умови договору та знехтував законними правами та інтересами ТОВ «Еліт-Україна». За таких підстав, позивач просить стягнути з [PERSON] 22 925,16 грн. суму основної заборгованості по договору, 2 342,42 грн. суми збитків від інфляції відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України та п. 10.3 договору, 10 871,23 грн. суми пені за п. 10.3 договору, 3 208,92 грн. суму 10 % річних відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України та п. 10.3 договору, 11 462,58 грн. суми штрафу за прострочення оплати заборгованості понад 90 календарних днів згідно із 10.4 договору та судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 лютого 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 41) Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «Еліт-Україна» та [PERSON] шляхом приєднання до Публічної пропозиції було укладено Договір про дострокові регулярні поставки від 06.06.2018р. № КV18РС388. У пункті 1 заяви (Акцепт) від 06.06.2018 р. № КV18РС388 встановлено, що

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

У лютому 2020 р. представник позивачів [PERSON] звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд зобов`язати Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві зняти арешт (реєстраційний номер обтяження 1459114) накладений постановою Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві б/н від 02.04.2003 року. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що наявність арешту, обмежує позивача у праві володіння майном. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.02.2020 відкрито по справі за привилами загального позовного провадження Позивачі в судове засідання не з"явились. на вимогах позову наполягали, надали пояснення, що по суті хзводяться до викладеного в заяві. Представник позивачів в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Інші учасники судового розгляду в суд не з`явились, відзиву, заперечень до позову не надходило. Судом встановлено таке. Квартира [ADDRESS] отримана позивачем [PERSON] 27.01.1987 року на підставі рішення виконавчого комітету Ленінградської районної ради народних депутатів м. Києва №15 від 12.01.1978 року. На підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.07.2007 року Святошинською районною у м. Києві радою спірна квартира належить в рівних долях по 1/2 частині позивачам по справі. В грудні 2019 року позивачам стало відомо, що 02.04.2003 на підставі постанови б/н державного виконавця виконавчої служби Святошинського району управління юстиції було накладено арешт на майно боржника [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] . Як вбачається з долучених документів, в провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, стягнення оплачених грошових коштів та відшкодування шкоди. В процесі виконання рішення по вказаній справі було накладено арешт на майно [PERSON] .. Позивач [PERSON] 16.12.2019 звернувся до Відділу із заявою зняття арешту з майна. Згідно відповіді Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, зняти арешт накладений постановою від 02.03.2003 року б/н не є можливим, оскільки згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, інформація щодо арешту, накладеного на майно вказаною постановою відсутня. Згідно зі ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Власник майна відповідно до ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких фактів та відповідних їм правовідносин суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

У лютому 2021 р. Акціонерне товариство Комерційний банк "Універсал Банк" (далі - Банк) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за договором про надання банківських послуг від 17.05.2019 р. станом на 03.12.2020 р. у розмірі 23 573,86 грн., посилаючись на те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов`язань за зазначеним договором. [PERSON] своєї позиції щодо позову у порядку, передбаченому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила. Судом з`ясовано, що 17.05.2019 р. [PERSON] підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (далі - Заява), надану Банком (а. с. 8). Як вбачається зі змісту Заяви, [PERSON] погодився, що Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням договору він підтверджує, що ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, отримав та їх примірники у мобільному додатку. Зобов`язань за договором про надання банківських послуг від 17.05.2019 р. [PERSON] належним чином не виконував, внаслідок чого у нього станом на 03.12.2020 р. виникла заборгованість у розмірі 23 573,86 грн., яка складається з заборгованості за кредитом (тілом кредиту), що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 7). Доказів, які спростовували обставини, наведені у попередньому абзаці, [PERSON] не подав. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку, що позов Банку підлягає задоволенню. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь Банку у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню 2 270,00 грн. (сплачений за подання позову судовий збір, а. с. 5).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

У лютому 2021 р. Акціонерне товариство Комерційний банк "Універсал Банк" (далі - Банк) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за договором про надання банківських послуг від 29.07.2019 р. станом на 30.09.2020 р. у розмірі 28 860,81 грн., посилаючись на те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов`язань за зазначеним договором. [PERSON] своєї позиції щодо позову у порядку, передбаченому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила. Судом з`ясовано, що 29.07.2019 р. [PERSON] підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (далі - Заява), надану Банком (а. с. 8). Як вбачається зі змісту Заяви, [PERSON] погодився, що Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням договору він підтверджує, що ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, отримав та їх примірники у мобільному додатку. Зобов`язань за договором про надання банківських послуг від 29.07.2019 р. [PERSON] належним чином не виконував, внаслідок чого у нього станом на 30.09.2020 р. виникла заборгованість у розмірі 28 860,81 грн., яка складається з заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 7). Доказів, які спростовували обставини, наведені у попередньому абзаці, [PERSON] не подав. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку, що позов Банку підлягає задоволенню. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь Банку у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню 2 270,00 грн. (сплачений за подання позову судовий збір, а. с. 5).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

у лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.03.2021 року вказана заява передана до Голосіївського районного уду м. Києва для розгляду за підсудністю. (а.с. 15) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 травня 2021 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 22) Заявник посилається на те, що 10 вересня 2013 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) , про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний актовий запис за № 350. Від шлюбу сторони не мають дітей. Заявник відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в ДУ "Ладижинська виправна колонія (№ 39)" Вінницької області. Спільне життя між ними не склалось, фактичні шлюбні відносини припинені, припинено спільне господарство, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що був зареєстрований Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за актовим записом № 350, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). З заяви вбачається, що вони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При укладенні шлюбу заінтересована особа [PERSON] змінила прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища заінтересованої особи на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 8,50 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в колективній власності КСГП ім. Войкова на території Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, котре належало йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0322781, виданого на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 29 липня 1996 року за № 330, зареєстрованого 30 серпня 1996 року за № 509 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Свої вимоги мотивує тим, що вказаний вище сертифікат ним втрачено, а тому він позбавлений можливості реалізовувати своє право на виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як власнику земельної частки (паю), що передбачено приписами Земельного кодексу України та Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Позивач та його представник - адвокат Кравченко В.В. в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду представником позивача надано заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити ( а.с. 30). Відповідач - територіальна громада смт Михайло-Коцюбинське в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області в підготовче засідання явку свого представника не забезпечила, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника та визнання позову (а.с. 43, 60). Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області в підготовче засідання явку свого представника не забезпечила, надіславши на адресу суду лист про розгляд справи без участі їх представника. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 31). Третя особа - Чернігівська районна державна адміністрація в підготовче засідання явку свого представника не забезпечила, про день та час розгляду справи повідомлено належним чином ( а.с.63-64). Третя особа - Приватно-орендне підприємство імені Войкова в підготовче засідання явку свого представника не забезпечила, надіславши на адресу суду лист про розгляд справи без участі їх представника (а.с. 61).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулася до суду в порядку статті 315 ЦПК України, із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що: [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , є рідною тіткою [PERSON] , [INFO] . Заява обґрунтована тим, що через відсутність підтвердження родинного зв`язку, заявник не може прийняти спадщину після смерті свого рідного племінника - [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні представник заявника - адвокат Соколов В.І. заявлені вимоги підтримав, в подальшому подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] дала суду показання, що знала за життя [PERSON] та зазначила, що він визнавав [PERSON] своєю рідною тіткою. Заслухавши покази свідка, ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с.17). [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (актовий запис № 159 від 23 березня 1959 року), померла [INFO] (а.с.16). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , заявник після народження мала прізвище « [PERSON] » (а.с.11). Після реєстрації шлюбу з [PERSON] 09 січня 2012 року змінила прізвище на - « [PERSON] » (а.с.12). [PERSON] , яка народилась [INFO] , після реєстрації шлюбу з [PERSON] , змінила прізвище на - « [PERSON] » (актовий запис № 89 від 08 травня 1955 року). Отже, [PERSON] та [PERSON] , маючи спільного батька ( [PERSON] ) є рідними сестрами, а [PERSON] , який є сином [PERSON] , в свою чергу, є рідним племінником [PERSON] . На підставі вищевикладеного, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження, вважає вимогу заявника такою, що ґрунтується на вимогах закону, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved