Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось в суд із позовом до відповідача [PERSON] просить стягнути з відповідача, як спадкоємця його померлої дружини 9808,04 грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від 11.03.2011 року. В обґрунтування вимог вказує, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 11.03.2011 року. Вона підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Взяті на себе зобов`язання [PERSON] не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 9808,04 грн. [INFO] [PERSON] померла. Відповідач [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем на день її смерті, а тому він прийняв спадщину. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, щодо їх задоволення заперечив. Пояснив, що спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. Також просить врахувати, що жодного спадкового майна після смерті його дружини, яка трагічно загинула, не залишилося. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив такі обставини. 11 березня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», укладено кредитний договір з [PERSON] , згідно з умовами якого остання отримала кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до розрахунків банку, станом на 18.02.2019 року за [PERSON] рахувалася заборгованість - 9808,04 грн., з яких: 9808,04 грн. - заборгованість за тілом кредитом. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 20.02.2019 року, виданого виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради, Тернопільського району, Тернопільської області. Як вбачається із довідки Великобірківської селищної ради №1295 від 30.11.2020 року [PERSON] , яка померла [INFO] на момент смерті перебувала на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] одна. Відповідно до довідки Великобірківської селищної ради №1296 від 30.11.2020 року, на дату смерті [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] перебували на реєстраційному обліку: [PERSON] , син [PERSON] та дочка [PERSON] . 28.03.2020 року АТ КБ Приватбанк направив претензію кредитора до Тернопільської районної державної нотаріальної контори, що підтверджується квитанцією ДД ПАТ Укрпошта від 28.03.2020 та реєстром згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів. Згідно повідомлення Тернопільської районної державної нотаріальної контори №566/02-14 від 08.04.2020 року (яке позивач отримав 21.04.2020р.) та спадкової справи №76/2020 щодо спадкування майна померлої [INFO] [PERSON] , спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. 11.06.2020 року позивач направив [PERSON] лист-претензію про погашення боргу [PERSON] . Відповідно до статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 13 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. (частина першої статті 1269 Цивільного кодексу України). Згідно частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, спадкоємець вважається, таким, що прийняв спадщину, якщо він на момент смерті проживав разом із спадкодавцем, або протягом шести місяців звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. (частина перша статті 1272 Цивільного кодексу України). Частиною першою статті 1282 ЦК України, визначено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно частини другої статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до частини третьої статті 1281 ЦК України - якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 28.08.2019 року в справі № 61-24985св18 та від 21.08.2019 в справі № 61-19229св18. Звертаючись із позовом, АТ «КБ Приватбанк» стверджує, що відповідач є спадкоємцем своєї дружини [PERSON] , оскільки прийняв спадщину після її смерті. Разом з тим, згідно спадкової справи №76/2020 заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою щодо спадкування майна померлої [INFO] [PERSON] , спадкоємці не зверталися із заявами про прийняття спадщини, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідач та померла [PERSON] були зареєстровані за різними адресами проживання. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] на момент смерті не проживав із спадкодавцем, в шестимісячний строк після смерті своєї дружини не звертався із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини, а тому він не є її спадкоємцем, та, відповідно, не зобов`язаний відповідати за її зобов`язаннями в межах успадкованого майна. Отже, слід відмовити АТ КБ "ПриватБанк" в задоволенні позовних вимог. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, слід покладаються на позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 526-530, 533, 536, 549-551, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-1056 1 , 1222, 1223, 1258, 1282 ЦК України;

Outcome: dismissed