Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

У лютому 2020 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що 28.07.2019 року між нею та відповідачем укладено договір з індивідуальним замовленням МВ 233 на виготовлення та установку двері. Згідно із п. 3.1 договору загальна вартість виробів становить 19254 грн. Розмір завдатку становить 8000 грн. В день підписання договору позивач сплатила суму завдатку в розмірі передбаченому п. 3.1 договору. 08.08.2019 року за вимогою відповідача [PERSON] доплатила ще 8000 грн., про що зроблено відповідну відмітку у договорі. Пунктом 3.2 договору встановлені строки виконання робіт. Так відповідач зобов*язався доставити вироби протягом 35 робочіх днів, тобто кінцевий термін виконання договору становив 17.09.2019 року. Посилаючись на те, що в строк визначений умовами договору відповідач не доставив, на дзвінки не відповідає, та з підстав передбачених ст.. 651,653 ЦК, ст.. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» просить суд стягнути з відповідача на її користь сплачену суму в розмірі 16000 грн., а також неустойку в розмірі 122,88 коп. Провадження у справі відкрито ухвалою від 17.02.2020 року. Відповідно до ст.274 ч.4 п.1 ЦПК України,справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] відзиву на позов, клопотання про розгляд справи з викликом осіб не подавав. Клопотань від учасників справи не надходило. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що 28.07.2019 між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір № МВ233. Як вбачається з копії договору від 23.05.2018 р.,предметом Договору є виготовлення дверей. Згідно із п. 3.1 договору загальна вартість виробів становить 19254 грн. Розмір завдатку становить 8000 грн.(п. 2.2). На цій же копії договору зазначено, що відповідачем отримано аванс-завдаток в сумі 8000 грн. Пунктом 3.2 договору визначено, що після виконання п. .1 Виконавець зобов*язується передати у власність Замовника виготовлені конструкції у продовж 35 робочих днів з моменту виконання пункту 3.1 У разі, якщо вироби мають нестандартну комплектацію , термін передачі у власність замовника виготовлених конструкцій збільшується до 48 робочих днів. 08.08.2019 року за вимогою відповідача [PERSON] доплатила ще 8000 грн., про що зроблено відповідну відмітку у договорі. Відповідно до п. 3.1 відповідач повинен був доставити позивачу двері передбачені договором у строк до 17.09.2019 року. У встановлений договором термін, ФОП [PERSON] не виконав договір належним чином, а саме не виготовив та не передав у власність позивачу передбачений договором товар. Згідно\~ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. У відповідності до вимог\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до\~ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу відповідно до положень ч.1\~ст.656 ЦК України\~може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Статтею 663 ЦК України\~визначено обов`язок продавця передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень\~статті 530 цього Кодексу. Частиною 2\~ст. 693 ЦК України\~передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 837 ЦК України\~за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно ст.865\~ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Позивач замовила виготовлення продукції з індивідуальними ознаками за індивідуальними розмірами та з індивідуальними побажаннями, до відповідної дати. Таким чином, позивачем була замовлена продукція з індивідуальними ознаками, яка могла бути використана лише позивачем у відповідному будинку, а відтак, уклавши відповідний договір відповідач взяв на себе зобов`язання виготовити та передати [PERSON] відповідну продукцію у відповідні строки. Під час укладання договору позивач розраховувала завершити встановлення нових дверей у передбачений договором строк. З огляду на викладене відповідачем було допущено істотне порушення договору на виготовлення столярно-меблевої продукції, а відтак, позивач має право на отримання завдатку оплаченого нею в сумі 16000 грн. Вирішуючи вимоги щодо стягнення неустойки, суд виходить з наступного. Сторонами договору було узгоджено, що виконавець зобов*язується виплатити неустойку в розмірі 0,01 % від вартості цього договору за кожен робочий день прострочення. Позивачем розраховано суму неустойки в розмірі 122,88 грн. з розрахунку 19234 грн./100*64(робочі дні)=122,88 грн. Відповідно до п. 22 ст.1\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. \~Відповідно до пунктів 3, 18 ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації Оскільки позивач замовляла двері для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, а виконавець є суб`єктом підприємницької діяльності, тому правила Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» поширюються на спірні правовідносини. Відповідно до ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд вважає доцільним стягнути з відповідача суму неустойки передбачену договром в розмірі 122,88 грн. Аналізуючи наведене суд дійшов висновку,що відповідно до чинного законодавства наявність невиконаних робіт за договором, в обумовлений термін,є передбаченою законом підставою для захисту прав позивача у спосіб,передбачений ст.16 ЦК України, за таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, з урахуванням стягнення пені у визначеному судом розмірі. Суд відповідно до ст.141 ЦПК України,з відповідача на користь держави стягує судовий збір. На підставі ст.ст. ст.12,13,95,141,279,354-355 ЦПК України, ст. 23, 526,530,611,625 ЦК України, ст. 4, 10 Закону України "Про захист прав споживачів", суд -

Outcome: approved