Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

30 січня 2014 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Лознянської сільської ради Хмільницького району, треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON] - про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] в с. Лозна Хмільницького району помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, в т. ч. на домоволодіння, розташоване в [ADDRESS]. Треті особи, будучі спадкоємцями першої черги за законом, вчасно подали заяву про прийняття спадщини, разом з тим 15 жовтня 1996 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів належний йому будинок [ADDRESS] дружині [PERSON] Хмільницька районна державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на спадковий будинок відсутні правоустановлююючі документи, тому просила визнати за нею право власності на зазначений будинок в порядку спадкування за заповітом. 20 лютого 2014 року, позивач подала додаткову позовну заяву, фактично збільшивши позовні вимоги та, з огляду на те, що у власності спадкодавця [PERSON] був будинок [ADDRESS], а в заповіті на позивача вказано буд. [ADDRESS], просила відтлумачити заповіт та вважати його вірним за змістом :" належний мені цілий житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], заповідаю дружині [PERSON]." Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11 березня 2014 року за клопотанням позивача замінено неналежного відповідача - Лознянську сільську раду - на належних [PERSON], [PERSON], [PERSON], Лознянську сільську раду залучено в якості третьої особи. В судовому засіданні позивач, її представник. адвокати, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. При цьому представник позивача [PERSON] пояснив, що [PERSON] мав намір залишити свій будинок позивачу, про що розповідав безпосередньо [PERSON] Адвокат [PERSON] пояснила, що в с. Лозна жителі на нумерацію будинків уваги не звертали, у спадкодавця був лиш один будинок, [ADDRESS], а в заповіті на позивача [ADDRESS] зазначено помилково. При цьому вказала на те, що іншому заповіті - на відповідачів - номер будинку також вказано невірно - [ADDRESS], - а місце реєстрації позивача [PERSON] - [ADDRESS], що свідчить про те, що в селі неналежним чином ведеться нумерація будинків, а останнім волевиявленням спадкодавця було залишити належне йому будинковолодіння дружині. Відповідачі, їх представник, в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутності не надали. Оскільки позивач, її представник, адвокат не заперечували проти заочного розгляду справи, судом, за наявності умов, визначених ч.1 , 2 ст.224 ЦПК України, було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Представником відповідача в попередньому судовому засіданні було подано заперечення на позов, мотивовані тим, що оскільки позивач спадщину не прийняла, в позові слід відмовити. Представник третьої особи - голова Лознянської сільської ради Якушевська С. П. - щодо позову поклалась на розсуд суду та пояснила, що вона працює Лознянським сільським головою з 2002 року. В селі нумерація, зазначена на будинках, відрізняється від зазначеної в погосподарських книгах, листоноші орієнтуються не на зазначену в кореспонденції, а, знаючи особисто всіх жителів села, вручають пошту безпосередньо жителям. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, які з'явились в судове засідання, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини. [INFO] в с. Лозна Хмільницького району Вінницької області помер [PERSON] (а. с. 6), чоловік позивача (а. с. 10). З довідки Лознянської сільської ради № 577 від 25 жовтня 2013 року (а. с. 12), витягу з по господарської книги № 1 за 1996-2000 роки (а. с. 21) вбачається, що [PERSON] належав житловий будинок в [ADDRESS]. При цьому рішенням виконкому Лознянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 26 серпня 1999 року № 25 визнано належним [PERSON] жилий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] (а. с. 23). Згідно заповіту від 03 вересня 1988 року, належний йому будинок з відповідними господарськими спорудами, що знаходиться за номером шістдесят три, [PERSON] заповів [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а. с. 88). Згідно заповіту від 15 жовтня 1996 року, належний йому будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], [PERSON] заповів дружині - [PERSON](а. с. 7). З копії спадкової справи, № 127/1999 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 26 травня 1999 року звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON] З довідки Хмільницької районної державної нотаріальної контори № 1317 від 26 листопада 2013 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме спадкове майно (а. с. 5). Згідно довідки Лознянської сільської ради № 740 від 02 грудня 2013 року у [PERSON] був тільки один будинок - [ADDRESS] (а. с.18). З довідки Лознянської сільської ради № 03-23/17 від 07 лютого 2014 року вбачається, що будинок [ADDRESS], належать іншим особам (а. с. 58). Відповідно до довідки архівного відділу Хмільницької районної державної адміністрації № 467 від 20 грудня 2013 року у документах фонду Лознянської сільської ради за 1993-2000 роки у протоколах засідань виконавчого комітету рішень про зміну нумерації житлового будинку в [ADDRESS], який належав на праві власності [PERSON] немає (а. с. 19). З виписки з рішення 14 сесії 21 скликання Лознянської сільської ради Хмільницького району від 10 грудня 1993 року вбачається, що [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку в с. Лозна, площею 0, 60 га (а. с. 11). Згідно довідок Лознянської сільської ради № 368 від вересня 1999 року, № 734 від 22 листопада 2013 року на день смерті [PERSON] з ним проживала та була зареєстрована дружина [PERSON], при цьому в довідці № 368 зазначено номер будинку [ADDRESS], а в довідці № 734 - [ADDRESS]. Місце реєстрації позивача, зазначене в паспорті - [ADDRESS] (а. с. 8). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20 травня 2014 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення від спадщини відмовлено (а. с. 158-160). З огляду на те, що спадщина відкрилась та була прийнята спадкоємцями в 1999 році, правовідносини спадкування, яки виникли в сторін, регулюються ЦК УРСР 1963 року. Оскільки вирішення судом питань щодо тлумачення заповіту ЦК УРСР не передбачено, суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині. З огляду на те, що згідно ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР кожен громадянин може залишити за заповітом усе своє майно певним особам, а з тексту заповіту [PERSON] вбачається, що він залишив позивачу будинок [ADDRESS], який, як доведено письмовими доказами по справі, йому не належав, в частині визнання права власності в порядку спадкування за заповітом позов задоволенню не підлягає. Крім того, ст. 549 ЦК УРСР передбачає два способи прийняття спадщини спадкоємцями. З копії спадкової справи вбачається, що позивач спадщину в порядку п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР не приймала. В позовних вимогах, не дивлячись на, що інтереси позивача представляли як представник, так і професійний адвокат, питання встановлення факту прийняття спадщини в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР не ставилось. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову. Суд не приймає до уваги в якості доказу надане позивачем фото з номером будинку, оскільки воно не містить належних даних щодо предмета доказування. На підставі Розділу VII ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 549, 534 ЦК УРСР 1963 року,

Outcome: dismissed