Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] та [PERSON] , з урахуванням змінених в порядку ч.3 ст.49 ЦПК України позовних вимог, просять постановити рішення про визнання кожного із них власником 1/2 розташованих по [ADDRESS] житлових будинків, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] їх матері [PERSON] . Вимоги обґрунтували тим, що після смерті матері відкрилась спадщина на вищевказане нерухоме майно. Вони є спадкоємцями першої черги за законом, спадщину прийняли в порядку і строки, передбачені ст.ст.1269, 1270 ЦК України. Інше спадкове майно (земельні ділянки і грошові заощадження) оформили шляхом укладення договору про поділ спадкового майна і їм нотаріус видав відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте через відсутність реєстрації спадкових житлових будинків з господарськими спорудами і будівлями у державних органах оформити на них свої спадкові права не мають можливості, у зв`язку із чим захист їх прав можливий лише в судовому порядку. В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивачі в позовній заяві просили розглянути справу за їх відсутності. Від Любомльської міської ради надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Ради. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судово-го рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.1217, 1218, 1223, 1261, 1267, 1269, 1270, 1297 ЦК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно із ч.1 ст.142 ЦПК України у разі … визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ціни позову (86 583,50 гривень) сума судового збору з кожного позивача становить по 865,83 гривень. Позивачем [PERSON] всього сплачено 1161,90 гривень судового збору, [PERSON] 768,40 гривень. Тому у зв`язку із визнанням відповідачем позову згідно положень ч.1 ст.142 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" позивачу [PERSON] з державного бюджету слід повернути всього 728,98 гривень (432,91 + 296,07(зайво сплачена сума)), а позивачу [PERSON] 335,48 гривень (432,91 97,43(недоплачена сума)).

Outcome: approved