Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з цим позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину є співвласниками земельної ділянки [NUMBER] площею 8,97252 га, що належала спадкодавцю [PERSON] У зв'язку з вищезазначеним позивачам було видано свідоцтва про право власності від 13 жовтня 2014 року на земельні ділянки кадастрові номера [NUMBER], відповідно [NUMBER]. За життя, а саме 9 жовтня 2009 року спадкодавець [PERSON] підписав договір оренди землі з Селянським (фермерським) господарством «Павел» (далі - СФГ «Павел»). Відповідно до р. 8 договору оренди землі від 9 жовтня 2009 року укладеного між спадкодавцем [PERSON] та СФГ «Павел» (далі - Договір оренди землі) строк дії договору становить п'ять років. Після підписання Договору оренди землі, а саме [INFO] помер [PERSON] Після прийняття спадщини позивачі [PERSON] та [PERSON] дізнались, що Договір оренди землі було зареєстровано 24 листопада 2011 року, тобто після смерті спадкодавця [PERSON] Позивачі зазначають, що оскільки спадкодавець [PERSON] на момент державної реєстрації Договору оренди землі від 24 листопада 2011 року не мав цивільної правоздатності, а також дієздатності, оскільки помер, відповідно Договір оренди землі від 9 жовтня 2009 року, зареєстрований 24 листопада 2011 року у відділі Держкомзему у Долинському районі Кіровоградської області є недійсним, а також є недійсною його державна реєстрація. У судовому засіданні позивачка [PERSON], яка є одночасно представником за довіреністю позивачки [PERSON], а також представник позивачів за довіреністю [PERSON] позов підтримали за обставин зазначених у ньому, попросили позов задовольнити. Зазначили, що оскільки Договір оренди землі від 9 жовтня 2009 року був зареєстрований після смерті спадкодавця [PERSON], а саме 24 листопада 2011 року, відповідно цей договір має бути визнаний недійсним разом з його державною реєстрацію, оскільки у момент державної реєстрації цього правочину, тобто у момент укладення правочину, орендодавець не мав цивільної правоздатності та дієздатності у зв'язку з його смертю. Представник відповідача СФГ «Павел» за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, уважає його необґрунтованим, просив відповідати в задоволенні позову. Суду пояснив, що договірні правовідносини між сторонами тривають, оскільки за 2011-2014 роки позивачі отримували орендну плату й жодного разу не ставили під сумнів недійсність правочину. Крім цього, вважає, що порушення строку державної реєстрації спірного договору не впливає на його дійсність, оскільки будь-який правочин може бути визнаний недійсним з підстав, що існували на момент його укладення, а не державної реєстрації. Представник відділу Держземагенства у Долинському районі Кіровоградської області у судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 9 жовтня 2009 року між [PERSON] та СФГ «Павел» укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки № [NUMBER], кадастровий [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,97252 га, що знаходиться на території Пишнянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. 24 листопада 2011 року цей Договір оренди землі від 9 жовтня 2009 року був зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі Кіровоградської області за № 352190004000661 (а. с. 6, 7). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст. 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час підписання сторонами договору оренди землі) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. [INFO] у м. Кривому Розі Дніпропетровської області помер орендодавець [PERSON] (а. с. 8). Тобто спірний Договір оренди землі від 9 жовтня 2009 року був зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі Кіровоградської області за № 352190004000661 після смерті орендодавця. Спадкоємцями майна [PERSON] є позивачі у справі [PERSON] (спадкоємець за заповітом), яка є його донькою, [PERSON] - дружина (успадкувала обов'язкову частку у спадщині). [PERSON] успадкувала частину належної спадкодавцю спірної земельної ділянки, а саме 6,773 га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Пишнянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області (а. с. 10). Позивачка у справі [PERSON] успадкувала частину належної спадкодавцю спірної земельної ділянки, а саме 2,1995 га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Пишнянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області (а. с. 11). Відповідно до п. 40 Договору оренди землі від 9 жовтня 2009 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації. Ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою ст. 627 ЦК України. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору. Таким чином, сторони Договору оренди землі від 9 жовтня 2009 року, а саме [PERSON] та СФГ «Павел», підписуючи цього дня Договір оренди землі надали згоді щодо істотних умов цього правочину відповідної форми. Смерть учасника правочину, у цьому конкретному випадку орендодавця [PERSON] на момент державної реєстрації цього правочину не є підставою, згідно ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України на визнання Договору оренди землі недійсним, оскільки волевиявлення на укладення цього правочину він виявив саме у момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, тобто 9 жовтня 2009 року. Відповідно до п. 8 Договору оренди землі від 9 жовтня 2009 року, договір укладено на п'ять років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Як суд вище зазначав волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки. Складаючи та підписуючи Договір оренди землі від 9 жовтня 2009 року сторони визначили істотну умову цього договору, а саме строк його дії, що становить п'ять років. Цей строк обраховується, починаючи з досягнення цієї згоди, тобто з 9 жовтня 2009 року, оскільки будь-якої іншої дати сторонами не визначено. За змістом ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції на момент закінчення строку дії спірного Договору оренди землі) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Орендар за спірним Договором оренди землі від 9 жовтня 2009 року не вчинив вищевказаних дій, оскільки не надав суду додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, а тому цей правочин припинений, згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі». Указаний факт також є підставою для відмови у позові. Таким чином, позов [PERSON], [PERSON] до СФГ «Павел», відділу Держземагенства у Долинському районі Кіровоградської області про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації, є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed