Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить суд за кредитним договором, посилаючись на те,\~що відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 08.04.2014 року та отримав кредит у розмірі 15\~000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду, на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. В\~ порушення умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тому за кредитним договором № б/н від 08.04.2014 року станом на 26.03.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 22169,20 грн., яка складається з наступного: - 11149,03 грн. заборгованість за кредитом; - 8888,30 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 600,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1031,87 грн. штраф (процентна складова). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заявах по суті справи, наголосивши, що відповідач був зареєстрований у «Приват24», куди йому приходила уся інформація щодо укладеного кредитного договору, тому він був обізнаний з умовами кредитування, користався кредитними коштами, проте, свої зобов`язання за кредитним договором вчасно не виконав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, наголосивши, що ним у 2016 р. отримано в банку 15 тис. грн. кредитних коштів, натомість ним повернуто 20\~215,31 грн., тому всі зобов`язання перед банком ним виконано повному обсязі. Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків щодо фактичних обставин. Як встановлено в судовому засіданні, що 08.04.2014 року між КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н у спосіб подання письмової згоди відповідачем на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно анкети\~-\~заяви від\~08.04.2014\~р.\~відповідач письмово\~погодився з\~тим,\~що анкета\~ заява\~разом з\~Пам`яткою клієнта,\~Умовами та\~правилами надання\~банківських послуг,\~а також Тарифами банку становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 7,108). На підтвердження позовних вимог банком надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису відповідача (а.с. 8-32). Згідно довідки про видачу кредитних карт відповідач 04.11.2010 р. отримала кредитну карту № [NUMBER] , яка згодом декілька разів перевипускалась, зі строком дії останньої до 01/22 року (а.с 109). Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] встановлено наступне: 04.11.2010 р. відбувся старт карткового рахунку по картці № [NUMBER] ; 08.04.2014 р. встановлено кредитний ліміт 300,00 грн.; в наступному кредитний ліміт неодноразова збільшувався, а з 12.07.2016 р. він становив 15000 грн.; 10.01.2020 р. відбулось зниження кредитного ліміту до 0,00 грн. (а.с. 110-111). Згідно виписки за договором б/н станом на 26.11.2020 р. простежується рух коштів як шляхом поповнення картки, так і зняття відповідачем коштів з картки (а.с. 112). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 08.04.2014 р., укладеного між Приватбанком та [PERSON] , станом на 26.03.2019 року заборгованість за кредитом становить 11149,03 грн., заборгованість за процентами 8888,30 грн., в т.ч. несплачені проценти на поточну заборгованість 863,87 грн., несплачені проценти на прострочену заборгованість 8024,43 грн., нарахована комісія 600 грн.,заборгованість по судовим штрафам 1531,87 грн., разом 22169,20 грн. (а.с.5-6). Оцінивши подані до суду докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч.1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Здійснюючи оцінку обставин (фактів), якими обґрунтовані вимоги та заперечення учасників справи, та поданими доказами, суд звертає увагу на наступне. В анкеті заяві від 08.04.2014 р. не зазначені вид картки, який просить оформити клієнт, кредитний ліміт, процентну ставку, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, строк дії кредитного договору. Водночас, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, не містять підпису відповідача та не визнаються останнім. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Крім того, роздруківка витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, на що наголошено відповідачем, підтверджено у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. При цьому суд керується постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17, в якій Судом зроблено висновок про те, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої\~вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Відтак, суд вважає, що оскільки витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а в Анкеті-заяві позичальника відсутня домовленість щодо сплати процентів,\~штрафних санкцій,\~комісій за невиконання договору, то вимоги банку в цій частині задоволенню не підлягають.\~\~\~Аналогічні за своїм змістом правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року (справа № 578/132/16-ц, провадження № 61-3836св18). Оцінюючи вимогу позивача про стягнення 11149,03 грн. заборгованості за «тілом» кредиту, суд виходить із наступного. Як вбачається із виписки за договором б/н станом на 26.11.2020 р. (далі Виписка), 19.05.2016 року відповідачем шляхом переказу з іншої картки через Приват24 поповнено рахунок на 500 грн., тим самим погашено минулу заборгованість, що підтверджується вказівкою банку у Виписці про те, що залишок після операції мав позитивне значення та становив 0,65 грн. (а.с. 116). Після проведеного погашення існуючої заборгованості, відповідачем здійснювалось подальше використання кредитних коштів, внаслідок чого, станом на 26.08.2016 р. сальдо поточної заборгованості (кол. 3 Розрахунку заборгованості, а.с. 5-6) становило 14992,38 грн. Таким чином [PERSON] було вичерпано максимальний кредитний ліміт на суму 15000 грн., встановлений банком 12.07.2016 р. (а.с. 110-111), тобто відповідач не міг більше користуватися кредитними коштами. Доказів того, що відповідач користувався послугою «Оплата частинами» та «Миттєва розстрочка», до суду не надано. Водночас, за період з 22.08.2016 р. по 09.09.2018 р. відбувалось неодноразове погашення заборгованості на загальну суму 20224,8 грн., що підтверджується Випискою та Розрахунком заборгованості (колонка 15 «Сума погашення за наданим кредитом»). Кошти, що сплачувались на погашення заборгованості спрямовувались банком на погашення як процентів та пені, так і «тіла» кредиту, що підтверджено у судовому засіданні також і представником банку. Враховуючи зазначене, сум приходить до висновку про відсутність у [PERSON] заборгованості по тілу кредиту (20224,8 грн. погашеної заборгованості мінус 14992,38 грн. кредитних зобов`язань = 5232,42 грн. переплати) та недоведеності позовних вимог банку. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Таким чином, позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на обґрунтування тих обставин на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні. Відповідно до роз`яснень, що надані в п. 23, 27\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2\~\~розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей про належність і допустимість доказів. Виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог КБ "Приватбанк" слід відмовити у зв`язку з недоведеністю обставин, що підтверджують заявлені позовні вимоги. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, понесені АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed