Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

02.09.2021 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особі - Служба у справах дітей Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області, Служба у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області, у якій позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього - [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказала, що шлюб з відповідачем розірваний Балаклійський районним судом Харківської області №610/2803/18 від 17.12.2018. Від подружнього життя народився [PERSON] , [INFO] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №25. Судовим наказом Балаклійського районного суду Харківської області №610/3376/18 від 21.11.2018 призначено стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Дитина зареєстрована та проживає з нею. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, здійснюючи нерегулярні виплати; не проявляє заінтересованості в подальшій долі дитини; не піклується, не спілкується в достатньому обсязі з дитиною; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини; не відвідував дитину упродовж останніх декількох років; не дає згоди на зміну реєстрації місця проживання дитини та на виїзд закордон. Намагається якомога ускладнити життя їй та дитині, від чого створюється думка про помсту зі сторони відповідача. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 16.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання та зобов`язано Службу у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 06.10.2021 до суду надійшов висновок служби у справах дітей Донецької селищної ради щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 32). 12.11.2021 представником відповідача - адвокатом Тарасенко О.В. подано відзив, у якому просила відмовити у задоволенні позову та зазначила, що відповідач повністю виконує свої зобов`язання щодо утримання дитини, він вчасно сплачує аліменти на утримання дитини, намагається спілкуватися з сином, але позивачка перешкоджає цьому спілкуванню (а.с.46-48). Ухвалою від 19.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовільнити у повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв або клопотань від них не надходило. Враховуючи, що представником відповідача подано відзив, суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін. Представники третіх осіб - Служби у справах дітей Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області, Служби у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області до суду не з`явились. Від представника Служби у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Частиною 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши докази у справі, встановив такі обставини та визначив відповідні до них правовідносини. [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 17.12.2018 (а.с. 16-17). [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 22.05.2013 року Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області (а.с. 10). Місцем проживання дитини, згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи - [PERSON] , [INFO] , з 06.09.2018 по даний час є місце реєстрації проживання його матері - [PERSON] - [ADDRESS] , що вбачається з копії паспорта громадянина України [PERSON] (а.с. 6-8, 11). Відповідач [PERSON] зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] з 09.02.2005 (а.с. 12, 13, 24). З копії довідки учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду від 12.08.2021 наданою Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , пройшов попередній обов`язковий медичний профілактичний огляд 12.08.2021 з висновком «здоров» (а.с. 18). З копії постанови Державного виконавця Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області Колотило В.Г. вбачається, що відносно [PERSON] 12.12.2018 відкрито виконавче провадження №57883813 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини, але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з 14.11.2018 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15). 06.10.2021 Службою у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області надано висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно сина - [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначено, що Службою у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області розглянуто та вивчено документи щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно сина - [PERSON] , [INFO] . Мати, [PERSON] , надала інформацію, що протягом тривалого часу батько, [PERSON] , не виконує в повному обсязі свої батьківські обов`язки та не приймає участі у вихованні дитини, ухиляється від сплати аліментів. Батько, [PERSON] , надав пояснення з приводу невиконання ним своїх батьківських обов`язків та повідомив, що мати дитини [PERSON] перешкоджає його спілкуванню з сином, погрожуючи моральною та фізичною розправою за спілкування з батьком. Аліменти [PERSON] сплачує регулярно, відповідно до листа №28876 від 23.09.2021 державного виконавця Балаклійського РВДВС в Ізюмському районі Харківської області - Колотило В.Г. за період з 14.11.2018 по 01.10.2021 виявлено переплату по аліментам у розмірі 2681,23 грн. станом на 01.10.2021. [PERSON] виявив бажання відновити спілкування з сином та приймати участь у його вихованні. З урахуванням вищенаведених фактів, пояснень батька [PERSON] щодо причин, з яких він по сьогоднішній день не виконує своїх батьківських обов`язків, відсутності фактів, що характеризують його, як людину, що веде аморальний спосіб життя Служба вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON] (а.с. 31-32). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його сина - [PERSON] , [INFO] , ґрунтуються на ухиленні відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню сина (пункт 2 частини 1 статті 164 СК України) та припущеннях позивача про можливу помсту зі сторони відповідача колишній дружині та дитині у формі відсутності згоди на зміну реєстрації проживання дитини за необхідністю та виїзду закордон. Вказане спростовується наданими представником відповідача розрахунком заборгованості, виданого Балаклійським ВДВС в Ізюмському районі Харківської області 13.09.2021, з якого вбачається, що станом на 01.10.2021 переплата по аліментам за судовим наказом № 610/3376/18 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , становить2681,23 грн. (а.с. 53-54). Крім того, 02.09.2019 та 01.06.2021 відповідач [PERSON] звертався до Балаклійського РЦ ССС ДМ із заявою, в якій просив перевірити умови проживання дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 55, 56). З огляду на зміст п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батьки не просто не виконують свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляються від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст. 150 СК України. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За змістом частин 4-6 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Органом опіки та піклування - Службою у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області надано висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно сина - [PERSON] , [INFO] . Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав не є обов`язковим для суду (ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України), такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом. Суд погоджується з вказаним висновком органу опіки та піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованим та містить однозначні обставини, які вказують на відсутність підстав для застосування щодо відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав. Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Матеріали справи не містять негативних характеристик, доказів ухилення від сплати аліментів та доказів винної поведінки відповідача, умисного ухилення його від виконання своїх обов'язків по вихованню сина. Сам факт проживання батька окремо від сина, невідвідування дитини упродовж певного терміну, ненадання згоди на зміну реєстрації місця проживання дитини та виїзд дитини закордон не є достатньою підставою для висновку про доцільність позбавлення особи батьківських прав з огляду на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом для впливу на особу, яка не виконує батьківських обов'язків. Таким чином позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що відповідач умисно та злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Даних щодо застосування заходів впливу у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків та їх безрезультатності матеріали справи також не містять. Обставини, на які посилається позивач як на підставу заявленого позову, а саме: невиконання батьком батьківських обов'язків, не знайшли свого беззаперечного доведення. Небажання дитини спілкуватися з одним із батьків, що призводить до зменшення чи повного припинення їх побачень, саме по собі не свідчить про ухилення матір'ю (батьком) від виконання батьківських обов`язків, так як ці обставини зумовлені не її (його) волею. Такий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 331/5427/17, провадження № 61-12023св18. Демократичне суспільство характеризується плюралізмом, терпимістю, широтою поглядів. Таким чином, держави мають позитивне зобов`язання із забезпечення процедурних гарантій від свавілля як умову обґрунтованості втручання в права, що захищаються статтею 8 Конвенції. Щоб втручання було визнано «необхідним у демократичному суспільстві», воно повинно бути обґрунтовано «гострою соціальною необхідністю». Причини, що наводяться внутрішніми судами для обґрунтування оскаржених заходів, повинні бути достатніми і стосуватися справи. З огляду на встановлені обставини справи щодо поведінки [PERSON] суд вважає, що відсутні підстави для застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав як гострої соціальної необхідності у застосуванні такого втручання у права, захищені статтею 8 Конвенції. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатила судовий збір у сумі 908,00 грн (а.с. 1). У зв`язку з відмовою в позові, зазначені витрати позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України розподілу не підлягають. На підставі ст.ст. 7, 19, 150, 164 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed