Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

02.04.2014 року позивач звернувся до суду з цим позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 49755,08 грн. за кредитним договором № VIXRRX12750224 від 14.03.2009 та судові витрати. 01.07.2014 року рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області позов задоволено частково та вирішено стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № VIXRRX12750224 від 14.03.2009 року в розмірі 12925, 88 грн. та стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк судові витрати в розмірі 243,60 коп. сплаченого судового збору. В решті позовних вимог відмовлено. Згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 04.08.2014 року зазначене рішення суду від 01.07.2014 року залишено без змін. У відповідності рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від суду від 30.03.2015 року розірвано споживчий кредитний договір №VIXRRX12750224 від 14.03.2009 року укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 243,60 грн. 20.04.2015 року зазначене рішення набуло законнної сили. Згідно ухвали Жмеринського міськрайоонного суду від 30.07.2015 року рішення Жмеринського міськрайонного суду від 01.07.2014 року по справі №130/1042/14-ц за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано за нововиявленими обставинами. В судове засідання представник позивача не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, надавши заяву про проведення розгляду справи у їх відсутність, просили відмовити у задоволенні позову мотивуючи тим, що [PERSON] зазначені кошти не отримував, що підтверджується наданими суду документами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Згідно ксерокопії договору, встановлено, що 14.03.2009 року між ПАТ «Приватбанк» та позивачем [PERSON] було укладено договір №VIXRRX12750224 про надання споживчого кредиту. За умовами вказаного договору банк зобов'язався надати позичальнику споживчий кредит, а позичальник прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредит в сумі 5996,10 грн. та сплатити проценти на суму залишку заборгованості на строк 10 місяців, з 14.03.2009 року по 14.01.2010 року, в порядку і на умовах, визначених договором. Згідно п.2.1. кредитного договору ПАТ «Приватбанк» зобов'язався надати позичальнику [PERSON] кредитні кошти шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісного підприємства (а.с.7-13). Відповідно до вироку Вінницького міського суду від 24.10.2013 року, справа №212/12683/2012, провадження №1/127/93/13, визнано винним і засуджено - [PERSON] за ч.3 ст.190,ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.358, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.1 ст.70 КК України на 4 роки 4 місяці 2 дні позбавлення волі; [PERSON] за ч.3 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.358, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.1 ст.70, ст.75, 76 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, з зобов'язаннями. Вирок вступив в законну силу 09.11.2013 року. Засудженні [PERSON] та [PERSON] зловживаючи довірою [PERSON], умисно використали його в своїх злочинних намірах. Так, 14.03.20109 року між [PERSON] та ПАТ «Приватбанк» було укладено кредитний договір №VIXRRX12750224 від 14.03.2009 року. Відповідно до укладеного договору банком на рахунок приватного підприємця [PERSON] було перераховано грошові кошти в сумі 5996,10 грн.. Засудженні [PERSON] та [PERSON] маючи доступ до розрахункового рахунку [PERSON] та використовуючи банківську платіжну карту [PERSON], зняли грошові кошти в сумі 5996,10 грн., якими розпорядилися на свій розсуд, а [PERSON] повідомили, що банк коштів згідно з укладеним договором №VIXRRX12750224 від 14.03.2009 року не перерахував. Цивільний позов ПАТ «Приватбанк» у кримінальній справі, в зв'язку з неявкою представника, залишено без розгляду. ( а.с.74- 81). Рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 01.07.2014 року, справа №2/130/438/2014, №130/1042/14-ц, за позовом ПАБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №VIXRRX12750224 від 14.03.2009 року в розмірі 12925,88 коп. (а.с.69-70). Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 04.08.2014 року вказане рішення суду залишено без зміни (а.с.94-95). Згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від суду від 30.03.2015 року розірвано споживчий кредитний договір №VIXRRX12750224 від 14.03.2009 року укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 243,60 грн. 20.04.2015 року зазначене рішення набуло законнної сили. Згідно ухвали Жмеринського міськрайоонного суду від 30.07.2015 року рішення Жмеринського міськрайонного суду від 01.07.2014 року по справі №130/1042/14-ц за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано за нововиявленими обставинами. Відповідно до ст.509 ЦК України - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Приписами ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, в тому числі, договори та інші правочини. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України - договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у раз істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у розгляді справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ПАТ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованності. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Позивач сплатив судовий збір в розмірі 243,60 грн., що стверджується квитанцією (а.с.1).

Outcome: dismissed