Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

03.08.2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, який в послідуючому уточнили вказавши, що згідно кредитної угоди № 1-471-МК від 24.09.2007 року позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 100000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.06.2011 року. Відповідно до умов угоди, надання кредитних коштів здійснюється окремими частинами - траншами кредиту, сукупна величина сальдо по яким не може перевищувати загальну суму кредиту в рамках кредитної угоди - 100000 доларів США (п.п. 1.1, 1.2 кредитної угоди). Видача кожного траншу кредиту здійснюється на підставі підписаних сторонами договорів про видачу траншів на умовах, визначених в договорах про видачу траншів. Строк повернення кредиту та окремих частин - траншей кредиту, встановлюється договорами про видачу траншів та графіками погашення кредитів, але не пізніше 24.09.2014 року. Так на підставі договору про видачу траншу № 1/471-МК/1 від 24.09.2007 року [PERSON] отримав від позивача кошти в розмірі 100000 доларів США, 13.06.2008 року на підставі договору про видачу траншу № 1/471- МК/2 він отримав кошти в розмірі 10 000 доларів США, 09.09.2008 року на підставі договору про видачу траншу № 1/471- МК/3 він отримав кредит в розмірі 4 200,00 доларів США. Однак взяті на себе зобов'язання за вказаними договорами [PERSON] належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 17.08.2012 року має заборгованість - 185 968,31 Долар США, а саме: за договором про видачу траншу № 1/471-МК/1 від 24.09.2007 року заборгованість по кредиту - 79172,34 доларів США, заборгованість по відсоткам - 59968,81 доларів США; заборгованість по пені - 33440,04 долари США; за договором про видачу траншу № 1/471-МК/2 від 13.06.2008 року заборгованість по кредиту - 4161,23 доларів США, заборгованість по відсоткам - 3250,05 доларів США, заборгованість по пені - 1581,10 доларів США; за договором про видачу траншу № 1/471-МК/З від 09.09.2008 року заборгованість по кредиту - 2081,51 доларів США, заборгованість по відсоткам - 1572,43 доларів США, заборгованість по пені - 740,80 доларів США. З метою забезпечення зобов'язань по кредитному договору між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 1/471 -МК/2 від 24.09.2007 року зі змінами до зазначеного договору від 13.06.2008 року та 08.10.2007 року, у відповідності до п. 2 якого [PERSON] несе солідарну відповідальність перед позивачем, поручається за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Посилаючись на вказані обставини ПАТ КБ «Приватбанк» просили суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 185 968,31 доларів США, що за курсом 7,99 грн. за 1 долл. США відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.08.2012 року складає 1 485 886,70 грн. за кредитною угодою № 1/471-МК від 24.09.2007 року; а також стягнути з боржників судові витрати понесені банком. 28.03.2012 року відповідач [PERSON], [PERSON] звернулись з зустрічною позовною заявою, яку 14.09.2012 року уточнили, зазначили, що між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір поруки №1/471 -МК/2 та договір іпотеки від 24.09.07 року № 1/471 -МК/2 для забезпечення кредитного договору №1/471 -МК від 24.09.07 року, укладеного між Банком та [PERSON] , який отримав кредитні кошти в розмірі 100 000 дол. США. [PERSON] вважає, що з 01.02.2009 року Банк самовільно збільшив відсоток за користування кредитними коштами (з договірних 15% річних до 21 % ), але дане підвищення не погоджено з ним. Внаслідок даних дій відповідальність його значно збільшилась, що є не допустимим та згідно ст. 559 ЦК України договір поруки припиняє свою дію з дати протиправних дій Банку . Банкам заборонено ввести не чесну підприємницьку діяльність та самовільно збільшувати відсоток . Банк також, в порушення ЗУ «Про заборону банкам збільшувати відсоткові ставки за діючими кредитними договорами», який набрав чинності з 09.01.2009 року та весь час заборони сумлінно нараховував протиправні 6 % річних , що є майже 50% від договірних. Таким чином, [PERSON] вважає договір поруки та договір іпотеки припиненими саме з 01.02.2009 року. [PERSON] вважає, що її право порушено, а саме: порушено чинне законодавство в частині недійсності самого договору поруки №1/471-МК/2 від 24.09.2007 року та забезпечення його договором іпотеки №1/471-МК/2 від 24.09.2007 року, укладеного між [PERSON] та Банком, на підставі ст. 65 СК України, де чітко передбачено згода обох з подружжя при вчиненні нотаріальних дій з майном обох з подружжя (навіть коли майно оформлено на одного з них). Сам договір поруки №1/471-МК/2 від 24.09.07 року теж є недійсним на тих же підставах, оскільки укладення договору поруки по зобов'язанню в 100 000 дол. США виходить за межі дрібно - побутового. Вона не надавала згоди ні на поруку по договору № 1/471-МК/2 від 24.09.2007 року в забезпечення боргу у 100 000 дол. США, ні на укладення договору іпотеки № 1/471-МК/2 від 24.09.07р., де спільне майно є забезпеченням боргу. Просили суд визнати припиненим договір поруки № 1 /471 -МК/2 від 24.09.2007р. укладений між [PERSON] та Банком, саме з 01.09.2009 року. Договір поруки №1/471-МК/2 від 24.09.2007 року та договір іпотеки №1/471-МК/2 від 24.09.2007 року, укладений між [PERSON] та Банком визнати недійсними. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 грудня 2012 року позови Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON], [PERSON] задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по кредиту у розмірі 185 968,31 доларів США, що еквівалентно 1 485 886,70 грн. та судові витрати в розмірі 3 339 грн., визнано припиненим договір поруки від 24 вересня 2007 року, укладений між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] та визнано недійсним договір іпотеки 24 вересня 2007 року, укладений між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON]. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2013 року рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним договору іпотеки скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову, у решті рішення суду першої інстанції - залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.09.2013 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково, касаційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 грудня 2012 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2013 року скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В судовому засіданні представник позивача-відповідача [PERSON] на позовних вимогах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» наполягав та просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитною угодою № 1/471-МК від 24.09.2007 року у розмірі 185 968,31 доларів США та судові витрати понесені банком. Відповідач-позивач [PERSON] та позивач за зустрічним позовом [PERSON] , будучі присутніми в судовому засіданні 27.02.2014 року, проти первісного позову заперечували, позовні вимоги зустрічного позову підтримали в повному обсязі. Представник відповідача - позивача [PERSON] та позивача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечував, наполягав на задоволенні зустрічного позову. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явилися про час та місце розгляду справи були повідомлений, причин неявки суду не повідомили. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк " Приватбанк " та [PERSON] укладено кредитну угоду № 1/471-МК від 24.09.2007 року до якої додатковою угодою від 13.06.2008 року внесено сторонами уточнення, у відповідності до умов якої надання кредитних коштів йому здійснюється окремими частинами - траншами кредиту, сукупна величина сальдо по яким, не може перевищувати загальну суму кредиту в рамках кредитної угоди -100000 доларів США (п.п. 1.1, 1.2 кредитної угоди). Видача кожного траншу кредиту здійснюється на підставі підписаних сторонами договорів про видачу траншів на умовах, визначених в договорах про видачу траншів. Строк повернення кредиту та окремих частин - траншей кредиту, встановлюється договорами про видачу траншів та графіками погашення кредитів, але не пізніше 24.09.2014 року ( а.с.15-21, 23 т.1 - копії кредитної угоди та додаткової угоди). На виконання даної кредитної угоди, 24.09.2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір про видачу траншу № 1/471-МК/1 про видачу траншу в розмірі 100 000 доларів США під 15 % річних (а в разі порушення умов договору про видачу траншу - під 32% річних) (п.п. 4.1, 4.3 договору) зі сплатою кредитних коштів щомісячно у відповідності до графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору про транш (а.с. 24 -27 т.1 - копія договору про видачу траншу та додатку №1 - графіку погашення кредиту, процентів та винагороди). 13.06.2008 року на підставі договору про видачу траншу № 1/471- МК/2 [PERSON] отримав від позивача кошти в розмірі 10 000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18 % річних (п. 4.1 договору) та 40 % річних в разі порушення зобов'язань за кредитним договором (п. 4.3 договору) зі сплатою кредиту щомісячно відповідно до графіку погашення кредиту, що є додатком до договору (а.с. 28-30, 96 т.1 - копія договору про видачу траншу). 09.09.2008 року на підставі договору про видачу траншу № 1/471- МК/3 [PERSON] отримав кредит в розмірі 4 200,00 доларів США зі платою відсотків за користування кредитом в розмірі 18 % річних (п. 4.1 договору) та 40 % річних в разі порушення зобов'язань за кредитним договором (п. 4.3 договору) зі сплатою кредиту щомісячно відповідно до графіку погашення кредиту, що є додатком до договору ( а.с. 31-32 т.1 - копія договору). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст. 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно положень ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти . У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитною угодою [PERSON] станом на 17.08.2012 року має заборгованість - 185 968,31 доларів США, яка складається з наступного: - за договором про видачу траншу № 1/471 -МК/1 від 24.09.2007 року заборгованість складає: 79 172,34 доларів США - заборгованість по кредиту; 59 968,81 - доларів США - заборгованість по відсоткам; 33 440,04 - доларів США - заборгованість по пені. Всього: 172 581,19 доларів США. ( а.с. 170-172 т.1 - розрахунок); - за договором про видачу траншу № 1/471-МК/2 від 13.06.2008 року заборгованість складає: 4 161,23 доларів США - заборгованість по кредиту; 3 250,05 доларів США заборгованість по відсоткам; 1581,10 доларів США - заборгованість по пені. Всього: 8992,38 доларів США. (а.с. 173- 174 т.1 - розрахунок); - за договором про видачу траншу № 1/471-МК/3 від 09.09.2008 року заборгованість складає: 2081,51 доларів США - заборгованість по кредиту; 1 572,43 доларів США заборгованість по відсоткам; 740,80 доларів США - заборгованість по пені. Всього: 4 394,74 доларів США. ( а.с. 175- 176 т.1 - розрахунок). Виконання умов вищевказаного кредитного договору забезпечено договорами поруки, укладеними 24 вересня 2007 року, в який 13.06.2008 року внесено сторонами зміни, та 8 жовтня 2007 року між Банком та [PERSON], за умовами яких останній відповідає перед Банком за виконання зобов'язань за кредитною угодою в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (а.с. 41-46 т. 1 - копія договорів поруки). Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Таким чином, обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника забезпечення виконання яких здійснює поручитель і припиняється у зв'язку із зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. Згідно п.1.1. Кредитної угоди № 1/471-МК від 24.09.2007 року укладеної між Публічним акціонерним товариством комерційний банк " Приватбанк " та [PERSON] сторонами передбачено, що надання кредитних коштів здійснюється окремими частинами - траншами кредиту, сукупний розмір яких не може перевищувати суму кредитної угоди - 100000 доларів США. Видача частин кредиту здійснюється після підписання договору про видачу траншу. Кожен договір про видачу траншів є невідємною частиною даної угоди. Згідно з п.4.1 вказаної кредитної угоди ( в редакції додаткової угоди №1 від 13.06.2008 року) за користування кредитними коштами позичальник сплачує відсотки в розмірі, передбаченому договорами про видачу траншу. Як вбачається з розрахунків суми заборгованості за кожним з договорів про видачу траншу, здійснених банком станом на 17.08.2012 року розмір відсоткових ставок відповідає умовам укладених угод та договорів. Відповідно до п.16 Договору поруки № 1/471-МК від 24.09.2007 року ( в редакції договору про внесення змін до зазначеного договору від 13.06.2008 року) [PERSON] як поручитель за договором відповідає за невиконання [PERSON] зобов'язань з повернення кредиту в сумі 100 000 доларів США, а також сплати відсотків за користування кредитом у розмірі відповідно до умов кредитної угоди та договорів про видачу траншів, та сплати відсотків у разі порушення боржником зобов'язань у розмірі відповідно до умов кредитної угоди та договорів про видачу траншів. Таким чином судом встановлено, що зміна основного зобов'язання за кредитною угодою не відбулася, а укладаючи договір поруки, поручитель [PERSON] був ознайомлений з умовами кредитного договору та зобов'язався перед Банком відповідати за виконання позичальником [PERSON] усіх його зобов'язань у повному обсязі, в зв'язку з чим, суд вважає обґрунтованими вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про солідарне стягнення на його користь з відповідачів [PERSON] та [PERSON], як з позичальника та поручителя заборгованості, що виникла в наслідок порушення позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитною угодою у розмірі 185 968,31 доларів США та вважає не обґрунтованими вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, в зв'язку зі збільшенням зобов'язань. Крім того, відповідно до вимог ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржникам основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитною угодою № 1/471-МК від 24.09.2007 року між Банком та [PERSON] 24.09.2007 року, окрім договору поруки, було укладено договір іпотеки № 1/ 471-МК/1, згідно якого [PERSON] надав в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме житловий будинок з будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці загальною площею 0,25 га (а.с. 129-131 т.1 - копія договору іпотеки, а.с. 6-7 т.4 - належним чином завірена копія рішення). Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 7 вересня 2010 року, яке набрало законної сили 17.09.2010 року встановлено факт підвищення процентної ставки з 15 % до 21 % за кредитним договором, укладеним 24 вересня 2007 року між Банком та [PERSON] та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 24 вересня 2007 року звернуто стягнення на будинок [ADDRESS], який на праві власності належить поручителю [PERSON] (а.с. - 6-7 т.4 - належним чином завірена копія рішення). При цьому, як вбачається з матеріалів справи позивач за зустрічним позовом [PERSON], в заяві від 24.09.2007 року засвідченої державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори дала згоду своєму чоловікові [PERSON] передати в іпотеку придбаний ними в період шлюбу, зареєстрованого Нововоскресенською сільською Радою Нововоронцовського району Херсонської області 15 серпня 1987 року, житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,2500 гектарів в межах згідно з планом, розташованої за цією адресою та передана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, для отримання кредиту ( а.с. 139 т.1, 262 т.1 - копія свідоцтва про шлюб та копія заяви). Зважаючи на викладені обставини суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON], [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання договору поруки припиненим і недійсним та визнання договору іпотеки недійсним. При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника відповідача - позивача та представника позивача за зустрічним позовом - [PERSON] про застосування строку позовної давності в один рік до вимог банку про стягнення пені, оскільки п.6.7. кредитної угоди № 1/471-МК від 24.09.2007 року сторонами відповідно до вимог ч. 1 ст. 259 ЦК України обумовлено строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів тривалістю в 5 років, який позивачем не порушено. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача за первісним позовом з відповідачів підлягають стягненню, понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3219 ( три тисячі двісті дев'ятнадцять) гривень 00 копійок, та витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 120 ( сто двадцять) гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved