Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

03.04.2015 р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" /далі Банк/ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вказує, що згідно договору б/н на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 26.04.2007 року Банком було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та перераховано кошти в сумі 5 000 грн., відповідач зобов'язалася сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 22,8 % на рік, на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно кредитного договору, позичальник ознайомлена з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку». Відповідно до п.6.5 «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміт, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.8.6 «Умов та правил надання банківських послуг», при порушенні позичальником строків платежу по кожному з грошових зобов'язань позичальником строків платежу по кожному з грошових зобов'язань, позичальник повинен сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Станом на 31.12.2014 року відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 29 924,10 грн., яка складається з тіла кредита в сумі 8592,83 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 14 414,29 грн., заборгованості по пені та комісії в сумі 5015,83 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 1401,15 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 29 924,10 грн. та судові витрати в сумі 229,40 грн. Представник позивача Кошеленко Ю.Г. в судовому засіданні підтвердила обставини викладені у позові, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує, надала письмові заперечення, які підтримала в судовому засіданні Вказує, що нею дійсно було отримано кредитну картку, але з Умовами та правилами надання банківських послуг вона не була ознайомлена, крім того умови укладання кредитного договору, які затверджені Банком не відповідають чинному законодавству. Вона не згодна із розрахунком суми відсотків за кредитом, заяву про відкриття карткового рахунку вона не підписувала, підписи які стоять у вказаній заяві їй не належать, вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, тому просить відмовити в задоволенні позову. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову. Судом встановлено, що 26.04.2007 року між Банком та відповідачем було укладено договір б/н на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно умов якого, банк відкрив для відповідача картковий рахунок та надав кредитний ліміт в сумі 5 000 грн. зі сплатою 22,8% річних, а.с.7. Згідно Договору, відповідач зобов'язана сплачувати заборгованість щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості. Згідно того ж Договору , відповідач ознайомлена з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку». Згідно п.6.55 «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміт, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, а.с.11. Правовідносини між сторонами регулюються ст. ст. 525, 526 ЦК України, згідно норм яких, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до норм ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, відповідно до положень ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно розрахунку заборгованості, а.с.4-6, відповідачем останній раз було сплачено черговий платіж 30.03.2010 року, залишок заборгованості станом на 31.12.2014р. складає 29 924,10 грн., яка складається з тіла кредиту в сумі 8592,83 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 14 414,29 грн., заборгованості по пені та комісії в сумі 5015,83 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 1401,15 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Згідно розрахунку заборгованості, а.с.5, останній платіж [PERSON] було вчинено 30.03.2010 року. Оскільки умовами Договору визначено повернення наданих коштів періодичними платежами, суд вважає, що строк позовної давності необхідно обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Таким чином, відповідно до умов договору, строк його дії не зазначений, відповідач повинна була здійснити черговий платіж у квітні 2010 року, а позивач звернувся до суду з позовом лише у квітні 2015 року, тому суд вважає, що позивач звернувся до суду з позовом з пропуском 3-річного строку позовної давності та відсутні правові підстави для задоволення позову. Крім того, суд не може взяти до уваги пояснення відповідача та висновок експерта, а.с.46-54, з приводу того, що підпис у заяві про відкриття карткового рахунку не належить [PERSON], оскільки відповідачем було отримано кредитну карту, що підтверджено самим відповідачем в судовому засіданні, відповідач користувалася кредитом та виконувала зобов'язання по ньому до певного періоду часу, що свідчить про отримання кредиту відповідачем. На підставі ст.ст. 11, 253, 256, 266, 525,526, 612,625, 629,1054, Цивільного Кодексу України,

Outcome: dismissed