Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про відшкодування списаних грошових коштів з карткового рахунку та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 29.11.2010 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений Договір №SAMDN50000038510854 про надання банківських послуг. В червні 2015 року позивач був призваний до лав Збройних Сил України, на той час мав заборгованість по вищевказаному кредиту та передав своїй матері грошові кошти для його погашення. Мати позивача - [PERSON] у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» сплатила заборгованість про що отримала отримала відповідну довідку. Однак, згодом, позивач для придбання проїзного квитка вніс грошові кошти на свій рахунок, які були частково списані для погашення заборгованості кредитного договору, яка була сплачена [PERSON] 24.03.2016 року. Працівником банку було повідомлено позивачу, що кошти були списані на додаткові штрафи, в розмірі 243, 60 грн. Просив суд стягнути грошові кошти в сумі 243, 60 грн., 1000, 00 грн. моральної шкоди та судові витрати. 23.06.2018 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог виходячи з того, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані та безпідставні. Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи вказані у ст. 274 ЦПК обставини, суд прийшов до висновку, що вищезазначена позовна заява підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений Договір №SAMDN50000038510854 від 29.11.2010 року про надання банківських послуг. Відповідно до умов вказаного договору у користування надана платіжна картка «Універсальна», яка згідно з п. 15.2. ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є власністю емітента ПАТ КБ «ПриватБанк» і надається ним клієнту, відповідно до умов договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статей 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Встановлено, що для військовослужбовців ПАТ КБ «ПриватБанк» надає кредитні канікули з 18.03.2014 року для клієнтів, мобілізованих у Збройні сили України - з дати початку мобілізації. "Кредитні канікули" діють за всіма видами кредитів фізичних осіб ПАТ КБ «ПриватБанк» до закінчення мобілізації клієнта або офіційної дати закінчення АТО для військовослужбовців контрактної основи. Судом встановлено, що [PERSON] ПАТ КБ «ПриватБанк» не нараховував відсотки за вказаним договором, оскільки штрафні санкції згідно даних, отриманих від Міністерства оборони України і МВС списувалися автоматично. Також встановлено, що списання коштів від 29.07.2016 року у розмірі 243 грн. 60 коп. (150 грн + 93 грн. 60 коп.), на які посилається позивач, були направлені на погашення іншої простроченої заборгованості, нарахованої 11.04.2012 року у зв'язку з порушенням умов договору. Наведене дає суду підстави прийти до висновку, що відповідачем правомірно списано з рахунку позивача вказані грошові кошти, а тому позовна вимога про відшкодування списаних грошових коштів з карткового рахунку не підлягають задоволенню у зв'язку з необґрунтованістю. Таким чином, позивачем не надано належні та допустимі докази у розумінні ст. 76-78 ЦПК України на підтвердження своїх позовних вимог щодо незаконності дій банку. Також суд не вбачає підстав щодо стягнення з відповідача моральної шкоди на користь позивача виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини. Таким чином, відшкодування моральної шкоди можливе лише за наявності встановлення протиправних дій ПАТ КБ «Приват Банк». Тому заявлені вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed