Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем з 6.10.2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання у них народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . Дочка перебуває на її утриманні. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, окрім державних виплат інших доходів не має. А тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Відповідач працює і його дохід достатній для надання допомоги на її утримання. Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання 23.03.2021 року, оскільки у м. Новограді-Волинському запроваджено "червону зону" епідемічної небезпеки та введено обмежувальні заходи, тому він не може скористатись громадським транспортом, для прибуття в судове засідання. Судом відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки відповідач не був позбавлений можливості заявити клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, направити на адресу суду письмові докази, відзив на позов, клопотання, тощо, однак своїми процесуальними правами не скориставася. А тому, враховуючи розумні строки розгляду справи, належного використання учасниками процесу своїх процесуальних прав та заборони їх зловживання, у задоволенні клопотання відмовлено. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстровані шлюбі з 6.10.2018 року (а.с.5). Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Дочка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.11). Згідно довідки від 29.01.202 року [PERSON] отримує одноразову допомогу при народженні дитини (а.с.10). Згідно із ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до змісту статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Таким чином, позивач має право на утримання аліментів від відповідача до досягнення сином трьох років. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. З`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги на позивача, у розмірі, що зазначений у позовній заяві, на момент розгляду справи судом не встановлено. Відповідач є працездатною особою, отримує щомісячну заробітну плату. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і визначає аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, що буде відповідати як інтересам позивача, з якою проживає дитина до трьох років, так і можливостям платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved