Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування позову Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області посилався на те, що [PERSON] отримував пенсію по інвалідності Ш групи внаслідок загального захворювання, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Виплата пенсії відповідачу здійснювалась на підставі довідки МСЕК, відповідно до встановленого терміну інвалідності, а саме до 31.03.2020. Пенсія щомісячно по вересень 2020 року включно в повному обсязі перераховувалась на поточний рахунок відповідача, відкритий в банківській установі АТ «Ощадбанк». Позивач 07.09.2020 від обласного клінічного центру медико-соціальної експертизи отримав список осіб, повторно оглянутих МСЕК та яким не встановлено групу інвалідності в період дії карантину, в т.ч. [PERSON] (№ 132). Таким чином, позивач вважає, що [PERSON] незаконно отримав пенсію в розмірі 11 050,00 грн. за період з 01.04.2020 по 30.09.2020. Кошти позивачу були повернуті лише у сумі 207,55 грн., а тому просить стягнути із нього на користь ГУ ПФУ в Дніпропетровській області безпідставно отримані грошові кошти у сумі 10 842,45 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2021, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О. Ухвалою від 20.07.2021 відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадженняч з повідомленням (викликом) сторін 13.10.2021 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. В судове засідання представник позивача не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши до суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, в порядку передбаченому ч.ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, відповідачу у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Листом від 03.09.2020 КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради направив ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області список осіб, повторно оглянутих МСЕК, яким не встановлено групу інвалідності по Дніпропетровській області з 01.03.2020 р. по 01.09.20020 на підставі даного письмового доказу судом встановлено, що [PERSON] не встановлено групу інвалідності. Листом від 17.09.2020 позивач повідомив відповідача про наявність переплати пенсії та просив внести дану переплату добровільно на розрахунковий рахунок позивача, позивачем від відповідача було отримано 207,55,00 грн. (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). На запит позивача до АТ «Державний ощадний банк України» про повернення грошових коштів, зарахованих на рахунок [PERSON] , залишок в сумі 207,55 грн. був повернутий позивачу. Правовідносини між сторонами в даній справі виникли із переплати пенсії в розмірі 10 842,45 грн. через невстановлення повторно особі групи інвалідності. Дослідив докази в межах заявлених суду вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Право громадян України на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, регламенотваноЗаконом України "Про пенсійне забезпечення". Відповідно до ч. 1ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку. Згідно зст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. З наведених норм вбачається, що повернення пенсіонером суми пенсій, виплаченої надміру може відбуватися за наявності однієї із двох підстав. Зокрема, внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Суду не було надано доказів на підтвердження недобросовісного набуття отриманих грошових коштів, які є пенсійною виплатою, а також наявності рахункової помилки. Таким чином, підлягають застосуванню до спірних правовідносин положення статті 1215 ЦК України, у зв`язку з чим вказані у позові грошові кошти не підлягають поверненню з підстав, передбачених статтею 1212 ЦК України. Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю.

Outcome: dismissed