Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

До Ірпінського\~міського суду\~Київської області\~надійшла позовна\~заява [PERSON] \~до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Южний\~електротехнічний завод»,\~треті особи,\~які не\~замовляють самостійних\~вимог на\~предмет спору\~на стороні\~Відповідача:\~Публічне акціонерне\~товариство «ЕРДЕ\~БАНК»,\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Кірсан ЛТД»,\~Реєстраційна служба\~Бучинського міського\~управління юстиції\~Київської області,\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Прокопенко Леся\~Володимирівна про\~визнання права\~власності.\~В позовній\~заяві позивач\~зазначає,\~що 04.10.2011\~року між\~Публічним акціонерним\~товариством «ЕРДЕ\~БАНК» та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Юридична компанія\~«Консалтинг Груп»\~було укладено\~«Договір зростання»\~кредитний договір\~№ 178/11-КЛ,\~згідно умов\~якого ТОВ\~«Юридична компанія\~«Консалтинг Груп»\~було відкрито\~кредитну лінію.\~На забезпечення\~зобов`язань ТОВ\~«Юридична компанія\~«Консалтинг Груп»\~за кредитним\~договором №\~178/11-КЛ,\~07.10.2011\~року між\~ПАТ «Ерде\~Банк» та\~ [PERSON] було\~укладено Іпотечний\~договір б/н,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Побединською\~В.О.\~за №\~1159\~відповідно до\~умов якого, він передав в іпотеку ПАТ «ЕРДЕ БАНК» об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку кадастровий номер якої 3210945300:01:128:0112, площею 3,8452 га, що розташована за адресою: Київська область, Бучанська селищна рада (на території міста) та належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ № 194263, виданого Бучанською селищною радою. Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2013 року у справі № 367/145/13 за позовом ПАТ «ЕРДЕ БАНК» до [PERSON] було звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на земельну ділянку за ПАТ «ЕРДЕ БАНК». На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 22 від 14.01.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л. В. внесено запис № 12928867 про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний електротехнічний завод» на земельну ділянку (кадастровий номер - 3210945300:01:128:0112), площею 3,8452 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: Київська область, м. Буча. На підставі договору суперфіція б/н від 01.01.2017 року, укладеного між ТОВ «Южний електротехнічний завод» та ТОВ «Кирсан ЛТД», державним реєстратором Бучанської міської ради Київської області Лозінським А. Ю. внесено запис про інше речове право № 21459207 щодо права забудови земельної ділянки (суперфіцій) за ТОВ «Кирсан ЛТД». Рішенням Апеляційного суду Київської області від 05.04.2017 року у справі № 367/145/13 заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2013 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову ПАТ «ЕРДЕ БАНК» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку (кадастровий номер - 3210945300:01:128:0112), площею 3,8452 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: Київська область, м. Буча, витребувати з володіння ТОВ «Южний електротехнічний завод» зазначену земельну ділянку, скасувати запис про право власності № 5738795 щодо права власності ПАТ «ЕРДЕ БАНК», внесений 14.04.2014 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області Лозінським А.Ю., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 13117306 від 17.05.2014 року та скасувати запис про право власності № 12928867 щодо права власності ТОВ «Южний електротехнічний завод» на земельну ділянку, внесений 14.01.2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27821722 від 14.01.2016 року та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Южний електротехнічний завод надано відзив на позовну заяву, у якому зазнаає, що позов не визнає, вважає його безпідставним, необґрунтованим та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У якості підстав щодо відмови у задоволенні позовних вимог представником ТОВ «Южний електротехнічний завод» зазначалося наступне. Згідно Протоколу №15/Е12-29 від 29.12.2015 року про проведення аукціону переможцем відкритих електронних торгів організованих Першою українською міжрегіональною товарною біржою власником майна ПАТ «ЕРДЕ БАНК» було визнано ТОВ «Южний електротехнічний завод». 14.01.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л. В. було посвідчено Договір купівлі-продажу земельної ділянки № 22 від 14.01.2016 року (кадастровий номер 3210945300:01:128:0112), площею 3,8452 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: Київська область, місто Буча, відповідно до якого Продавець ПАТ «ЕРДЕ БАНК» передало у власність Покупцю ТОВ «Южний електротехнічний завод» визначену земельну ділянку. Згідно з Договором продаж земельної ділянки вчинено за 15\~665\~000, грн. ТОВ «Южний електротехнічний завод» є добросовісним набувачем спірною земельної ділянки, яким зазначене майно було придбано в порядку, встановленому для виконання судових рішень. В свою чергу, відповідно до частини другої статті 388 ЦК України не може бути витребувана від добросовісного набувача майно у разі, якщо таке майно було придбано в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Спірна земельна ділянка вибула з володіння, користування та розпорядження [PERSON] на підставі законного судового рішення, а рішення Апеляційного суду Київської області від 05.04.2017 року у справі № 367/145/13 було ухвалено внаслідок того, що [PERSON] свідомо приховав від суду другої інстанції обставини, які передували укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.01.2016 року між ПАТ «Ерде Банк» і ТОВ «Южний електротехнічний завод», а саме процедуру проведення аукціону за результатами якого ТОВ «Южний електротехнічний завод» було визнано переможцем торгів. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовільнити в повному об`ємі. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні. Треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 04.10.2011\~року між\~ПАТ «Ерде\~Банк» та\~ТОВ «Юридична\~компанія «Консалтинг\~Груп» було\~укладено «Договір\~зростання» кредитний\~договір №\~178/11-КЛ,\~згідно умов\~якого ТОВ\~«Юридична компанія\~«Консалтинг Груп»\~було відкрито\~кредитну лінію.\~На забезпечення\~зобов`язань ТОВ\~«Юридична компанія\~«Консалтинг Груп»\~за кредитним\~договором №\~178/11-КЛ,\~07.10.2011\~року між\~ПАТ «Ерде\~Банк» та\~ [PERSON] було\~укладено Іпотечний\~договір б/н,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Побединською\~В.О.\~за №\~1159\~відповідно до\~умов якого, [PERSON] передав в іпотеку ПАТ «ЕРДЕ БАНК» об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку кадастровий номер якої 3210945300:01:128:0112, площею 3,8452 га, що розташована за адресою: Київська область, Бучанська селищна рада (на території міста) та належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ № 194263, виданого Бучанською селищною радою. В подальшому постановою Правління Національного Банку України від 09.01.2013 року №4 було прийнято рішення «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК». 10.01.2013 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №3 про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку ПАТ «ЕРДЕ БАНК» Куреного Олександра Вікторовича, далі за рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «ЕРДЕ БАНК» продовжувалися та змінювалися уповноважені особи Фонду. Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2013 року у справі № 367/145/13 за позовом ПАТ «ЕРДЕ БАНК» до [PERSON] було звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на земельну ділянку за ПАТ «ЕРДЕ БАНК». 29.12.2015 року Першою українською міжрегіональною товарною біржою проведено електронні торги з продажу майна ПАТ «ЕРДЕ БАНК», а саме земельної ділянки, площею 3,8452 га, кадастровий номер 3210945300:01:128:0112, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча. Згідно до змісту Протоколу про проведення аукціону № 15/Е12-29 складеного 29.12.2015 року організатором аукціону Першою українською міжрегіональною товарною біржою, переможцем аукціону визначено ТОВ «Южний електротехнічний завод» (код ЄДРПОУ 35502152, Одеська обл., м. Южне, проспект Григорівського десанту, 28/48), ціна продажу майна 15\~665\~000,00 грн. 14.01.2016 року між ПАТ «ЕРДЕ БАНК» та ТОВ «Южний електротехнічний завод» було укладено договору купівлі-продажу земельної ділянки, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. (реєстровий номер 22) згідно з якого ТОВ «Южний елекротехнічний завод» набув у власність земельну ділянку, площею 3,8452 га, кадастровий номер 3210945300:01:128:0112, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча. Право власності ТОВ «Южний електротехнічний завод» на земельну ділянку було 14.01.2016 року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності 12928867). На підставі договору суперфіція б/н від 01.01.2017 року, укладеного між ТОВ «Южний електротехнічний завод» та ТОВ «Кирсан ЛТД», державним реєстратором Бучанської міської ради Київської області Лозінським А. Ю. зареєстровано речове право щодо права забудови земельної ділянки (суперфіцій), номер запису про інше речове право 21459207, правокористувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кирсан ЛТД» (код за ЄДРПОУ 40159156). Рішенням Апеляційного суду Київської області від 05.04.2017 року у справі № 367/145/13 заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2013 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову ПАТ «ЕРДЕ БАНК» до [PERSON] третя особа ТОВ «Юридична компанія «Консалтинг Груп» про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Постановою Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі № 367/145/13-ц касаційну скаргу ПАТ «ЕРДЕ БАНК» залишено без задоволення, а рішення апеляційного суду Київської області від 05.04.2017 року залишено без змін. Таким чином, ПАТ «ЕРДЕ БАНК» набуло право власності на спірну земельну ділянку на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасовано. Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Статтею 330 ЦК України встановлено, що якщо майновідчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власностіна нього, якщо відповідно до статті 388\~цього Кодексумайно не може бути витребуване у нього. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 07.10.2011 року між ПАТ «Ерде Банк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір б/н, відповідно до умов якого, [PERSON] передав в іпотеку ПАТ «ЕРДЕ БАНК» об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку кадастровий номер якої 3210945300:01:128:0112, площею 3,8452 га, що розташована за адресою: Київська область, Бучанська селищна рада (на території міста) та належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ № 194263, виданого Бучанською селищною радою. Таким чином [PERSON] добровільно передав спірну земельну ділянку в іпотеку ПАТ «ЕРДЕ БАНК», даний факт було підтверджено ї поясненнями представника позивача в судовому засіданні. Позивач [PERSON] втратив право на спірну земельну ділянку в результаті невиконання зобов`язань за договором Іпотеки. Тому суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що земельна ділянка кадастровий номер якої 3210945300:01:128:0112, площею 3,8452 га, що розташована за адресою: Київська область, Бучанська селищна рада (на території міста) вибула з володіння його власності поза його волею. 14.01.2016 року відповідач ТОВ «Южний електротехнічний завод», за процедурою проведення аукціону, за результатами якого, 29.12.2015 року він був визнаний переможцем торгів, придбав спірну земельну ділянку шляхом укладання договору купівлі-продажу. Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту своїх прав, суд зазначає, що правилом частини першої статті 15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту свого порушеного права. Статтею 13\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. У §145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal v. the United Kingdom» (заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю способів, що передбачаються національним правом. У статті 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, у якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року (заява № 38722/02)). Цивільним кодексом\~України передбачені засади захисту права власності.\~Зокрема, відповідно до закріпленого у статті 387\~ЦК України правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Такі ж саме права має законний володілець майна. Цивільним кодексом\~України передбачено як одні зі способів захисту порушених прав віндикація або реституція. Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною\~\~недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388\~ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388\~ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388\~ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК ( 435-15 )) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Проте,\~як вбачається\~з предмету\~та підстав\~позову питання\~щодо недобросовісності\~набуття права\~власності ТОВ\~«Южний електротехнічний\~завод» позивачем\~не піднімається. Станом на час розгляду справи в суді публічні торги, договір купівлі продажу не визнані недійсними, тому суд приходить до висновку, що ПАТ «ЕРДЕ БАНК» набуло право власності на спірну земельну ділянку, як добросовісний набувач майна. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388\~ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (подібний за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17.12.2014 року у справі № 6-140цс14). Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Отже, правова мета віндикаційного позову полягає у поверненні певного майна законному власнику як фактично, тобто у його фактичне володіння, так і у власність цієї особи, тобто шляхом відновлення відповідних записів у державних реєстрах. Що стосується позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на спірну земельну ділянку у відповідності до ст. 392 Цивільного кодексу України, суд зазначає наступне. За твердженням позивача прийняття рішення судом про визнання права власності не породжує, а підтверджує наявне у [PERSON] право власності набуте раніше на законних підставах на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ЯГ № 194263. виданого Бучанською селищною радою на підставі рішення 5 сесії V скликання Бучанської селищної ради від 22.06.2006 року № 144-5-V та реалізується шляхом скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав та скасування записів про проведення державної реєстрації прав. Тобто, заявляючи вимоги про визнання права власності на спірне майно, позивач переслідував мету скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ «Южний електромеханічний завод» на спірну земельну ділянку та записи про проведення зазначеної державної реєстрації прав. Однак, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частиною 2 ст. 18 зазначеного Закону встановлено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядкудержавної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень»державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав встановлено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 127. Пунктом 9 ч. 1 статтею 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі в тому числі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 67 зазначеного Порядку, для державної реєстрації права власності у разі витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння на підставі рішення суду подаються необхідні для відповідної реєстрації документи, передбачені статтею 27\~Закону України\~"Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень"та цим Порядком, що підтверджують право власності на нерухоме майно належного власника. Таким чином, для здійснення державної реєстрація права власності на нерухомого майно, яке вибуло з власності власника майна неправомірно, поза його волею, діючим законодавством передбачено надання органу державної реєстрації відповідного судового рішення та документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно. Отже, для поновлення права власності на земельну ділянку, кадастровий номер - 3210945300:01:128:0112, площею 3,8452 га, яка розташована за адресою: Київська область, м. Буча та державної реєстрації відповідного права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Позивачу необхідно надати рішення про витребування майна з чужого незаконного володіння та документ, що підтверджує право власності [PERSON] на земельну ділянку, а саме: Державний акт про право приватної власності на землю серії ЯГ № 194263. виданого Бучанською селищною радою на підставі рішення 5 сесії V скликання Бучанської селищної ради від 22.06.2006 року № 144-5-V. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку та про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог. З тих же самих підстав суд приходить до висновку відмовити у задоволенні позовних вимог стосовно скасування запису про право власності № 5738795 щодо права власності Публічного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК» на земельну ділянку (кадастровий номер - 3210945300:01:128:0112), площею 3,8452 га, цільове призначення: для колективного гаражного будівництва, яка розташована за адресою: Київська область, м. Буча, внесений 14.04.2014 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області Лозінським Артуром Юрійовичем, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 13117306 від 17.05.2014 року та запису про право власності № 12928867 щодо права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний електротехнічний завод» на земельну ділянку (кадастровий номер - 3210945300:01:128:0112), площею 3,8452 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: Київська область, м. Буча, внесений 14.01.2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Лесею Володимирівною, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27821722 від 14.01.2016 року. Частиною 1,\~пунктом 2\~частини 2\~статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. У разі відмови в позові - на позивача. Тому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, вимога позивача, щодо стягнення судового збору з відповідача в його користь не підлягає задоволенню. У зв`язку з вищевикладеним,

Outcome: dismissed