Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

06 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеною заявою, в обґрунтування якої вказала, що 30 травня 2017 року на тимчасово окупованій території в м. Донецьк у неї народилась дитина жіночої статі, що підтверджується дублікатом медичного свідоцтва про народження № 776, виданим 09.06.2017 року КУ «Центральна міська клінічна лікарня № 6 міста Донецька», оформленим не у відповідності до вимог діючого законодавства України. У липні 2017 року заявник звернувся до Кальміуського районного у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою про видачу свідоцтва про народження дитини встановленої форми, однак йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. У зв'язку з чим просила встановити факт реєстрації народження 30 травня 2017 року дитини жіночої статі, яка народилась в м. Донецьк. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Кальміуського районного у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи, свого представника до суду не направив. Дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПУ України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого 07.05.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, 07 травня 2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 204. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Судом встановлено, що 30 травня 2017 року у [PERSON], [INFO], на тимчасово окупованій території України, а саме в м.Донецьк народилась дитина жіночої статі, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 776, виданим повторно 09.06.2017 року КУ «Центральна міська клінічна лікарня № 6 міста Донецька», однак, зазначена медична установа не здійснила своє переміщення з тимчасово неконтрольованої території. Після народження дитини 06 липня 2017 року заявник звернулась до Кальміуського районного у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за видачею свідоцтва про народження, однак листом вих. № 2400/15.3-26 від 06.07.2017 року їй було відмовлено через те, що державна реєстрація народження відповідно до діючого законодавства проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження, за формою затвердженою наказом МОЗ України, на якому має бути кутовий штамп та кругла печатка лікарської установи, а документи, видані державними органами на окупованій території є недійсними і не створює правових наслідків. У звязку із чим заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про народження та запропоновано звернутися до суду для встановлення факту народження дитини. Постановою Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно якої місто Донецьк відносить до такої території де органи державної влади не здійснюють свої повноваження в повному обсязі внаслідок проведення антитерористичної операції. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дочки. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. На підставі викладеного, з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, оскільки на сьогоднішній час заявник позбавлена можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про народження своєї дочки, яка народилась в місті Донецьк, на території де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про народження її дочки, видане державним органом України.

Outcome: approved