Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У серпні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про стягнення виплат. В обґрунтування позову зазначила, що 20.06.2009 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, від якого [INFO] народилася донька - [PERSON]. [INFO] з її чоловіком [PERSON] на виробництві стався нещасний випадок, у результаті чого, останній загинув, що підтверджується висновком комісії зі спеціального розслідування вказаного нещасного випадку. На час загибелі [PERSON], позивач та їхня дочка повністю перебували на його утриманні, оскільки з 13.09.2010 року позивач перебувала у декретній відпустці та займалася вихованням дитини. За таких обставин, враховуючи, що відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» близьким родичам померлого підлягають до виплати одноразова допомога на усіх членів сім'ї померлого та щомісячна пенсія, якщо члени сім'ї померлого були на його утриманні, позивачем 09.07.2013 року в присутності приватного нотаріуса Севастопольського міського нотаріального округу Ревуцької Т.А. за офіційною формою було складено заяву про призначення страхових виплат, яку 11.07.2013 року надіслано засобами поштового зв'язку відповідачу. Дата отримання відповідачем: 12.07.2013 року. Також 13.08.2013 року засобами факсимільного зв'язку та кур'єрською поштою на адресу відповідача уповноваженими особами Управління виконавчої дирекції фонду у м. Севастополі було направлено офіційний лист з відповідними додатками, а саме: заява про страхову виплату на адресу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, свідоцтво про смерть, акт цивільного стану та інші. Також на вимогу установи були надані додаткові документи, які не передбачені ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», з урахуванням яких було сформовано справу щодо страхових виплат. Разом з тим, станом на дату звернення до суду, страхові виплати у зв'язку зі смертю потерпілого [PERSON] не призначено, згідно листа Управління виконавчої дирекції Фонду у м. Києві № П-49/08-61 від 20.05.2015 року повідомлено про відсутність правових підстав для призначення страхових виплат та роз'яснено право звернутися судових або правоохоронних органів за захистом своїх прав та інтересів, що й стало підставою для звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 17.03.2016 року справу прийнято в провадження судді Антонової Н.В. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Додатково зазначив, що зважаючи на те, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.11.2014 року, яке набирає законної сили з моменту проголошення , було відмовлено у позові Управління виконавчої дирекції соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві про скасування акту № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою № Н-1 від 11 квітня 2013 року, акту проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 11 квітня 2013 року щодо нещасного випадку, який стався [INFO] з [PERSON], то вимоги позивача є законними та обґрунтованими. Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували з тих підстав, що вимоги позивача є передчасними, оскільки відповідачем лише прийнято рішення про затримання страхових виплат, а не відмовлено у їх призначенні, оскільки документи надані позивачем носять суперечливий характер. Крім того, [PERSON] не надано рішення суду, яке б набрало законною сили та яким би було встановлено факт її перебування на утриманні потерпілого [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається особам, призначеним в установленому законом порядку опікунами чи піклувальниками дітей, які позбавлені батьківського піклування. Така допомога вважається власністю дитини. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в редакції від 09.12.2012 року (Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності») станом на дату звернення позивача до відповідача із заявою про одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті Такими непрацездатними особами, зокрема, є діти, які не досягли 16 років. Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку. Відповідно до пп.д) п.1 ч.1 ст. 21 вказаного Закону у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Відповідно до ч. 9 ст. 34 вказаного Закону у разі смерті потерпілого суми страхових виплат особам, які мають на це право, визначаються із середньомісячного заробітку потерпілого за вирахуванням частки, яка припадала на потерпілого та працездатних осіб, що перебували на його утриманні, але не мали права на ці виплати. Сума страхових виплат кожній особі, яка має на це право, визначається шляхом ділення частини заробітку потерпілого, що припадає на зазначених осіб, на кількість цих осіб. Відповідно до ч. 7 ст. 34 вказаного Закону у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 31.01.2013 року, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 7) З акту № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 11.04.2013 року за формою Н-1 (а.с. 22-26) та акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався від 11.04.2013 року за формою Н-5 (27-38) вбачається, що нещасний випадок [INFO], який стався з [PERSON] визнано таким, що пов'язаний з виробництвом. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.11.2014 року, яке набирає законної сили з моменту проголошення, відмовлено у позові Управління виконавчої дирекції соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві до Територіального управління Держгірпромнагляду по Київській області та м. Києву, треті особи: ПАТ «Київський картонно-паперовий комбінат», [PERSON] про скасування акту № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою № Н-1 від 11 квітня 2013 року, акту проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 11 квітня 2013 року щодо нещасного випадку, який стався [INFO] з [PERSON]. (а.с. 53-56) Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню той факт, що нещасний випадок [INFO], який стався з [PERSON] є таким, що пов'язаний з виробництвом. Також судом встановлено, що станом на [INFO] [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 20.06.2009 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. (а.с. 8) Від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Як вбачається з доказів наданих стороною позивача, 09.07.2013 року [PERSON] до Управління виконавчої дирекції Правобережного відділу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві було складено заяву про призначення страхових виплат у зв'язку зі смертю годувальника, як посвідчено приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу (а.с. 39) Згідно опису вкладення листа з оголошеною цінністю, який було направлено позивачем 11.07.2013 року на адресу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (м. Київ, вул. Фрунзе, 160, корп. Б) позивачем було надано перелік документів необхідних для отримання страхових виплат (а.с. 40). Як вбачається зі зворотнього повідомлення про вручення поштового направлення, вказаний лист отримано адресатом 12.07.2013 року.(а.с. 42). Додатково листом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Севастополі № 10/4171 від 13.08.2013 року направлено на ім'я начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві заяву про призначення страхових виплат, згоду на збір та обробку персональних даних та копію паспорту [PERSON] (а.с 43-44) Як вбачається зі ст. 35 Закону для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування має бути подано: -акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть. -документи про необхідність подання додаткових видів допомоги. Фонд соціального страхування від нещасних випадків приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями в триденний строк з моменту звернення заявника: 1) копії свідоцтва органу державної реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; 2) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім'ї померлого, в тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду; 3) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім'ї померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли 8-річного віку; 4) довідки навчального закладу про те, що член сім'ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання; 5) довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім'ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу. Якщо застрахований або члени його сім'ї за станом здоров'я чи з інших причин не спроможні самі одержати зазначені вище документи, їх одержує та подає відповідний страховий експерт Фонду соціального страхування від нещасних випадків. На підставі ч. 3 ст. 36 Закону відповідачем листом № П-128/07-114 від 20.11.2013 року було повідомлено позивача про затримання страхових виплат у зв'язку з виявленими розбіжностями у довідках про середню заробітну плату [PERSON], а з огляду на те, що до Шевченківського районного суду м. Києва було подано позов про скасування актів про нещасний випадок за формами Н-5 та Н-1. Водночас, як встановлено судом та не заперечувалося стороною відповідача і після вирішення по суті позову про скасування актів про нещасний випадок за формами Н-5 та Н-1, та набрання рішенням апеляційної інстанції законної сили, відповідачем не було прийнято рішення про призначення позивачу, у тому числі як законному опікуну [PERSON], страхових виплат. Доказів того, що уповноваженими особами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про стягнення виплат вживалися заходи до з'ясування розбіжностей у довідках про заробітну плату [PERSON], суду надано не було. Що стосується заперечень сторони відповідача проти заявленого позову з тих підстав, що позивачем [PERSON] не надано рішення суду яким би було підтверджено, що станом на дату нещасного випадку з [PERSON], вона перебувала на його утриманні, то вони не можуть бути прийняті судом, з огляду на наступне. Так, згідно Наказу 104в Севастопольської філії м. Севастополя Акціонерного комерційного банку «Форум» від 27.05.2010 року [PERSON], як заступнику начальника відділу контролю ефективності мережі, було надано відпустку по догляду за дитиною віком до 3 років з 27.05.2010 року по 13.03.2013 року. Згідно довідки ПАТ «Банк Форум» № 158/2.11.1.ВК від 01.08.2013 року [PERSON] з 13.09.2010 року по 13.03.2013 року знаходилася у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 14.03.2013 року по 20.06.2013 року знаходилася у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку (а.с. 13) Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. З огляду на те, що станом на [INFO] позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі та проживала однією сім'єю з [PERSON], враховуючи положення СК України, у суду наявні підстави вважати, що остання, як перебувала на його утриманні, оскільки перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років. При цьому, встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні у потерпілого [PERSON] виключно у судовому порядку чинним законодавством не передбачено. Факт перебування на утриманні потерпілого встановлюється в судовому порядку лише у разі відсутності відповідних документів . Зважаючи на викладене враховуючи, що відповідачем, як органом уповноваженим призначати та здійснювати страхові виплати, не було прийнято відповідного рішення про призначення позивачу та її малолітній дитини одноразової допомоги на сім'ю, виплати однорічного заробітку потерпілого,щомісячних страхових виплати у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», за наявності відповідних правових підстав для їх призначення та виплати, суд приходить до висновку про законність заявлених вимог. Вирішуючи питання про визначення розміру заявлених вимог, суд вважає за доцільне взяти до уваги розрахунок наданий позивачем у позовній заяві, враховуючи, що згідно акт перевірки достовірності даних про розмір середньої заробітної плати для розрахунку страхових виплат дані довідки про середню заробітну плату (дохід), що бралися позивачем за основу проведеного розрахунку, співпадають з даними особового рахунку працівника (а.с. 112). Таким чином, з відповідача на користь позивача, а такої її малолітньої дитини, підлягає стягненню: одноразова допомога на сім'ю у розмірі: 19061,83 * 60 місяців = 1 173 709,94 грн.; однорічний заробіток потерпілого [PERSON] у розмірі: 19 061,83 грн. *12 місяців = 228 741, 96 грн. ; щомісячні страхові виплати за період з [INFO] по 01.08.2015 року у розмірі: (12 707,89/2)*30 місяців = 190618, 20 грн.

Outcome: approved