Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

26.02.2020 року до суду звернувся представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.10.2013 року в сумі 74866,86 грн. Позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.10.2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує. У зв`язку з чим станом 15.12.2019 року має заборгованість - 74866 гривень 86 копійки, з яких 49682 грн. 06 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 20,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 8683 грн. 17 коп. - заборгованість по відсоткам нарахованими на прострочений кредит, 12440 грн. 35 коп. - заборгованість за пенею, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 3541 грн. 28 коп. - штраф (процентна складова). Тому просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у наданій суду письмовій заяві просив справу слухати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 43). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала. Ухвалою суду від 05.10.2020 року встановлено заочний розгляд справи. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.10.2013 року відповідач уклав з АТ КБ «Приватбанк» кредитний договір, підписавши заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 15 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що в звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, станом на 15.12.2019 року згідно наданого позивачем розрахунку, утворилась заборгованість в розмірі 74866,86 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту -49702,06 грн. (в тому числі: 20,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 49682,06 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту), 8683,17 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 12440,35 грн. - пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3541,28 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Приписами статей 626, 628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. ( ч. 1 ст. 638 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У даному випадку умови договору приєднання розроблені позивачем, АТ КБ "Приватбанк", тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства ( ч.1, 2 ст. 551 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як доказ укладення договору з відповідачем банк надав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, витяг з тарифів, витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Правовим висновком Великої Палати Верховного Суду України (постанова від 03.07.2019, справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) визначено, що: « роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом , тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.» Анкета-заява від 19.10.2013 року (а.с.16) не містить даних щодо домовленості сторін договору про сплату конкретних відсотків за користування кредитними коштами, сплати пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. А матеріали справи не містять доказів про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитнихкарт «Універсальна», «Універсальна,55днів пільгового періоду», «Універсальна Contrakt», «Універсальна Cold», та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https: www.privatbank.ua, які містяться в матеріалах справи, визнавались відповідачем як беззаперечні умови кредитного договору. Більш того зазначені документи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.10.2013 року шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Беручи до уваги вищевказаний правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, слід дійди до висновку про те, що відповідач фактично отримав та використовував кошти надані банком на кредитну картку , але не повернув їх, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача фактично отриманої суми кредитних коштів, яка на час розгляду справи не повернута відповідачем. Так, згідно довідки, наданої ПАТ КБ «ПриватБанк», за кредитним договором № б/н видані такі кредитні картки: - № [NUMBER] , дата відкриття - 19.10.2013 року, строк дії до 07/16; -№ [NUMBER] , дата відкриття - 11.10.2014 року, строк дії 02/18; - № [NUMBER] , дата відкриття - 30.01.2017 року, строк дії - 09/18, - № [NUMBER] , дата відкриття - 13.03.2017 року, строк дії 09/18; - № [NUMBER] , дата відкриття - 13.12.2017 року, строк дії - 11/21; - № [NUMBER] , дата відкриття - 18.01.2018 року, строк дії - 11/21 (а.с. 107). Випискою по картці (а.с.92-107), встановлено, що відповідачем постійно використовувалась кредитна картка шляхом знімання відповідної суми та періодичним поповненням кредитної картки. З наданої виписки за період з 01.01.1999 року по 16.06.2020 року вбачається, що за картою № [NUMBER] за період користування карткою відповідач [PERSON] отримав кредитних коштів 3420 грн. 40 коп., в свою чергу повернув 2871,05 грн. 22 коп. За картою № [NUMBER] відповідач отримав кредитних коштів 3349 грн. 27 коп., повернув - 133567 грн. 37 коп. За картою № [NUMBER] відповідач отримав кредитних коштів 166071,98 грн., повернув - 82591,17 грн. За картою № [NUMBER] відповідач отримав кредитних коштів 81756,07 грн., повернув - 96720,02 грн. За картою № [NUMBER] відповідач отримав кредитних коштів 39682,24 грн., повернув - 22806,97 грн. За картою № [NUMBER] відповідач отримав кредитних коштів - 2746,89 грн., повернув - 2390,94 грн. Таким чином, загальна сума отриманих коштів [PERSON] складає 297026,85 грн., а повернутих - 340947,52 грн. Таким чином, випискою по рахунку відповідача, наданою позивачем, підтверджується факт повної сплати відповідачем отриманих в Банку коштів та виключає можливість їх повторного стягнення з відповідача. А оскільки анкета-заява від 19 жовтня 2013 року не містить відомостей про строки кредитування, не визначено відсоткову ставку, порядок та строки нарахування штрафів, пені, підстави для їх нарахування відсутні. Щодо вимог Банку про стягнення з відповідача відсотків нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вказаним вимогам позивачем не надано розрахунку 3 % річних, який би містив відомості про розмір простроченої суми, на яку нараховуються проценти, а також період, за який ці проценти нараховані. Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Однак банком не надано до суду належного розрахунку заборгованості відповідача по процентам, нарахованим за ч. 2 ст. 625 ЦПК України, через що у задоволенні вказаних вимог слід відмовити за недоведеністю. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed