Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до дочірнього підприємства «Наш дім-3 приватного підприємства «Наш дім»(надалі- ДП «Наш дім-3»), третя особа Управління соціальної політики Тернопільської міської радиу якому просить зобов'язати відповідача списати з особового рахунку по його квартирі за адресою [ADDRESS] заборгованість по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 692,62 грн. та провести перерахунок плати за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території надані за період з 01.01.2015 року, а також стягнути на його користь 10000 грн. грошового відшкодування завданої моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначено, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] Оскільки позивач є ветераном війни та інвалідом ІІ групи, що підтверджується відповідними посвідченнями, на нього поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема у відповідності до п.5 ч.1 ст.14 вказаного Закону він має право на пільги у розмірі 50-процентної знижки плати за користування комунальними послугами. Однак, з травня 2016 року відповідач здійснює нарахування позивачу плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.06.2017 року утворилася заборгованість по оплаті, яка становить 692,62 грн. В обгрунтування правомірності своїх дій відповідач посилається на п.4 постанови Кабінету Міністрів України №319 від 27.04.2016 року «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України», якою зазначено, що у разі призначення субсидії пільги з оплати житлово-комунальних послуг та придбання твердого палива і скрапленого газу, особам, які зареєстровані(фактично) проживають, у період її отримання не нараховуються. Позивач вважає, що вказані дії ДП «Наш дім-3» є протиправними та суперечать вимогам ст.22 Конституції України, яка забороняє звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийняття нових законів або внесення змін до діючих та ст.2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою передбачено, що права та пільги для ветеранів війни, встановлені раніше діючим законодавством не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Також вказав, що в результаті протиправних дій відповідача, які підривають його авторитет як законослухняного громадянина, йому завдано моральну шкоду, яка полягає у перенесених моральних стражданнях та хвилюваннях, перебуванні у постійному стресі, погіршенні психоемоційного стану йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 10000 грн. Із врахування наведеного просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач подав відзив на позов, у якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю. Вказав, що [PERSON] були встановлені пільги за спільне утримання будинку і прибудинкової території на період з 01.01.2015 року по 01.05.2017 року. В період з 01.07.2015 року по 01.05.2016 року пільги не нараховувались на підставі постанови Кабінету Міністрів України №389 від 04.06.2015 року. Починаючи з 01.10.2015 року [PERSON] нараховуються житлові субсидії, а у відповідності до п.4 постанови Кабінету Міністрів України №319 від 27.04.2016 року передбачено, що у разі призначення субсидії, пільги з оплати житлово-комунальних послуг та придбання твердого палива і скрапленого газу в період її отримання не нараховуються. Оскільки вказані пільги по оплаті за житлово-комунальні послуги встановлювались позивачу Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради, а не відповідачем, ДП «Наш дім-3» у своїй відповіді на звернення позивача рекомендувало останньому звернутись за відповідними роз»ясненнями щодо правомірності скасування пільг до Управління соціальної політики. Позивач подав відповідь на відзив та просить позовні вимоги, задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на протиправність постанови Кабінету Міністрів України №319 від 27.04.2016 року «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України». Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив у яких зазначено, що позивачу повторно направлено роздруківку по оплаті за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2015 року по 01.03.2018 року. У задоволенні позову просить відмовити, оскільки пільги мешканцям м. Тернополя за житлово-комунальні послуги встановлює та скасовує Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, а не відповідач, а тому у зв»язку із припиненням нарахування пільг [PERSON] на період дії наданої йому житлової субсидії у відповідача відсутні будь-які правові підстави для нарахування позивачу оплати за утримання будинку та прибудинкової території у 50-відсотковому розмірі передбаченому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засідання відносно позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві на позов та просить у задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що відповідачем не порушено законних прав позивача, оскільки до повноважень ДП «Наш дім-3» не входить вирішення питання щодо надання громадянам пільг за житлово-комунальні послуги. Оскільки Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради припинено надання пільг позивачу, відповідач здійснює нарахування оплати за утримання будинку та прибудинкової території у повному розмірі. Представник третьої особи Управління соціальної політики Тернопільської міської ради у судовому засіданні відносно заявлених позовних вимог заперечила та просить у задоволенні позову відмовити. Вказала, що [PERSON] включений в Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, як учасник війни, дитина війни, пенсіонер за віком, інвалід 2-ї групи загального захворювання і йому були встановлені відповідні пільги по оплаті за житлово-комунальні послуги. Відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VІІІ та постанови Кабінету Міністрів України №389 від 04.06.2015 року «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім»ї» з 01.07.2015 року пільги учасникам війни надаються за умови, якщо середньомісячний сукупний дохід сім»ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу(2470 грн.). Середньомісячний сукупний дохід сім»ї [PERSON] на одну особу становить 2873,60 грн.(розмір пенсії позивача 4124,24 грн. та його дружини 1622,97 грн.). Таким чином, з 01.07.2015 року [PERSON] припинено нарахування пільг на житлово-комунальні послуги та абонплату за користування квартирним телефоном. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані та проживають [PERSON] та його дружина. [PERSON] є інвалідом 2-ї групи загального захворювання та учасником війни, що підтверджується посвідченнями [NUMBER] та [NUMBER] та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників війни. У відповідності до листа ДП «Наш дім-3» ПП «Наш дім» №04-07-17-3 від 04.07.2017 року станом на 01.06.2017 року заборгованість [PERSON] по квартирі [ADDRESS] складає 692,62 грн. Із наданої роздруківки з архіву нарахувань платежів за утримання будинку і прибудинкової території по квартирі позивача за період з 01.01.2015 року по 01.03.2018 року вбачається, що [PERSON] нараховувались пільги по оплаті за надані послуги в період з 01.01.2015 року по 01.08.2015 року включно, а 01.09.2015 року нарахування пільг припинено, оплата нарахована у повному обсязі та дораховано кошти у сумі 97,52 грн.( надані пільги в сумі 48,76 грн. за липень та серпень 2015 року). З 01.10.2015 року позивачу нараховується субсидія. Таким чином, з 01.07.2015 року нарахування пільг позивачу по оплаті за утримання будинку і прибудинкової території припинено. У відповідності до п.5 ч.1 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993 року (надалі- Закон № 3551-XII) учасникам війни надаються пільги у виді 50-процентної знижки плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю. Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 50-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім'ю). Статтею 2 Закону № 3551-XII передбачено, що права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Згідно ст. 4 Закону № 3551-XII до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни. Відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VІІІ статтю 14 Закону № 3551-XII доповнено частиною шостою такого змісту: "Установити, що пільги, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 18 частини першої цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України". Постановою Кабінету Міністрів України №389 від 04.06.2015 року затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї(надалі-Порядок), дія якого поширюється на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до п. 4 Порядку до членів сім'ї пільговика під час надання пільг належать особи, на яких згідно із законодавчими актами, зазначеними у пункті 2 Порядку, поширюються пільги: дружина (чоловік); їх неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи; непрацездатні батьки; особа, яка перебуває під опікою або піклуванням пільговика та проживає разом з ним. У відповідності до п. 5 Порядку до сукупного доходу сім'ї пільговика включаються нараховані: 1) пенсія; 2) заробітна плата; 3) грошове забезпечення; 4) стипендія; 5) соціальна допомога (крім частини допомоги при народженні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, частини допомоги при усиновленні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, допомоги на поховання, одноразової допомоги, яка надається відповідно до законодавства або за рішеннями органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, підприємств, організацій незалежно від форми власності); 6) доходи від підприємницької діяльності; 7) допомога по безробіттю та інші виплати, що здійснюються фондами соціального страхування. Пунктом 12 Порядку передбачено, що у разі коли середньомісячний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення письмово інформує пільговиків про те, що вони не мають права на отримання пільг і можуть звернутися за житловою субсидією. У разі зменшення доходу сім'ї пільговик має право звернутися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для визначення права на отримання пільг з місяця звернення. Окрім цього, постановою Кабінету Міністрів України №848 від 21.10.1995 року «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» затверджено Положення про порядок призначення житлових субсидій(надалі-Положення), що визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, зокрема витрат на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку. У відповідності до п. 4 Положення житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, внеску/платежу об'єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов'язкового відсотка платежу, визначеного в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №319 від 27.04.2016 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» пункт четвертий Положення доповнено новим абзацом такого змісту: «У разі призначення субсидії пільги з оплати житлово-комунальних послуг та придбання твердого палива і скрапленого газу особам, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні (будинку), у період її отримання не нараховуються. Інформація про зазначених осіб подається підприємствам - виробникам/виконавцям житлово-комунальних послуг та вноситься до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги». Конституційний Суд України у своєму рішенні від 25.01.2012 року №3-рп/2012 зазначив, що державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як Законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема, актами Кабінету Міністрів України. Сторонами у справі не заперечується право позивача на отримання пільг встановлених п.5 ч.1 ст.14 Закону № 3551-XII для учасників війни і з 01.01.2015 року по 01.07.2015 року вказані пільги [PERSON] надавались. Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду, законодавство, яке регулює вказані правовідносини з часом змінилося і починаючи з 01.07.2015 року пільги, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 18 частини першої ст.14 Закону №3551-XII надаються лише за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, а починаючи з 01.05.2016 року пільги з оплати житлово-комунальних послуг та придбання твердого палива і скрапленого газу не надаються особам, які мають житлові субсидії. У відповідності до повідомлення Управління соціальної політики Тернопільської міської ради №1138 від 24.04.2018 року [PERSON] з 01.07.2015 року припинено нарахування пільг на житлово-комунальні послуги та абонплату за користування квартирним телефоном, оскільки середньомісячний сукупний дохід сім»ї позивача на одну особу становить 2873,60 грн.(розмір пенсії позивача 4124,24 грн. та його дружини 1622,97 грн.), що перевищує розмір доходу,я кий дає право на податкову соціальну пільгу, встановлену у 2018 році в розмірі 2470 грн. Окрім цього, як встановлено судом, з 01.10.2015 року позивачу нараховується житлова субсидія на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку. Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При розв'язанні спірних правовідносин суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи. Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність порушення прав позивача на отримання законодавчо встановлених пільг для учасників війни у вигляді знижки плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб, оскільки на момент звернення [PERSON] до суду законодавство, що передбачає порядок надання вказаних пільг регулюється чинними постановами Кабінету Міністрів України №389 від 04.06.2015 року та №319 від 27.04.2016 року прийнятими в межах наданих повноважень, а тому на даний час позивач вправі претендувати на отримання 50- процентної знижки плати за користування комунальними послугами лише за умови, що йому буде припинено нарахування житлової субсидії, а розмір середньомісячного сукупного доходу його сім'ї з розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищуватиме величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. При цьому суд враховує також те, що призначення та припинення нарахування пільг окремим категорія громадян, зокрема учасникам війни здійснюється відповідними підрозділами з питань соціального захисту населення, в даному випадку Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради, а тому відповідач у даній справі- ДП «Наш дім-3» не несе відповідальності за припинення нарахування [PERSON] пільг по оплаті житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed