Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон для відпочинку та оздоровлення їх малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вказувала, що відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб між ними розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04.01.2013 року. Після розірвання шлюбу їх спільний син [PERSON], [INFO] залишився проживати разом з позивачкою. Для здійснення поїздок за кордон на відпочинок та оздоровлення відповідно до чинного законодавства потрібна згодна обох батьків. При цьому, [PERSON] свідомо та безпідставно чинить перешкоди у здійсненні матір»ю дитини заходів спрямованих на покращення здоров»я дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку оскільки ухиляється від надання такої згоди, у зв'язку з чим інтереси дитини порушуються, і її права підлягають судовому захисту. У відповідності до заяви про зменшення позовних вимог позивач просить ухвалити рішення, яким надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітнього [PERSON], [INFO] до Республіки Кіпр для відпочинку та оздоровлення на період з 01.08.2015 року до 31.08.2015 року в супроводі матері [PERSON] без дозволу та супроводу батька [PERSON] Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, додатково пояснили, що в позасудовому порядку врегулювати спір з відповідачем не вдалось. Відповідач в судовому засіданні проти позову категорично заперечив мотивуючи свою позицію тим, що виїзд дитини за кордон у супроводі матері з 01.08.2015 року до 31.08.2015 року потягне зволікання розгляду справи за його позовом про встановлення часу спілкування з дитиною, більше того за його підозрами дитина може не повернутися в Україну. Представник Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації підтримала позовну заяву яка, за її твердженням, подана в інтересах дитини. Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та представника Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 21.11.2012 року (актовий запис 1941). Батьком дитини у свідоцтві про народження дитини записаний [PERSON], матір»ю - [PERSON] Судом встановлено та не заперечувалося учасниками процесу, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області. Після розірвання шлюбу їх спільний син [PERSON], [INFO] залишився проживати разом з позивачкою.. З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2014 року [PERSON] одружилася вдруге та змінила своє прізвище на «[PERSON]». Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в»їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ. Згідно ст. 3 зазначеного Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється при пред'явленні одного з документів, вказаних в ст. 2 цього Закону. Відповідно до ст. 4 Закону України „Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно п.п. 2 п. 20 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, оформлення проїзного документу дитині здійснюється на підставі згоди батьків, а у разі, коли вони не перебувають в шлюбі між собою за наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлений на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як встановлено в суді, відповідач відмовляється надавати згоду на виїзд малолітнього [PERSON], [INFO] до Республіки Кіпр для відпочинку та оздоровлення на період з 01.08.2015 року до 31.08.2015 року в супроводі матері [PERSON], намагаючись спонукати таким чином позивача до відповідних поступок на його користь. Суд не заперечує право батька на спілкування та участь у вихованні дитини, проте реалізація такого права відповідачем, на думку суду, здійснюється недобросовісно, і шкодить насамперед інтересам дитини. Суд звертає увагу сторін на те, що процес вирішення будь-яких суперечок між батьками неповнолітніх дітей не повинен негативним чином впливати на права та інтереси цих дітей. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження наміру [PERSON] відвідати Республіку Кіпр для відпочинку та оздоровлення в період з 10.08.2015 року до 24.08.2015 року позивачем надано роздруківку з відомостями бронювання готелю за допомогою кредитної картки. При цьому, посилання [PERSON] на те, що дитина може не повернутися до України не підтверджено жодними належними та допустимими доказами і ґрунтується лише на припущеннях останнього. Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітнього [PERSON], [INFO] підлягає задоволенню, оскільки виїзди дитини за кордон на відпочинок та оздоровлення у супроводі матері мають тимчасовий характер, відповідають інтересам дитини, за своєю метою мають сприяти загальному розвитку та оздоровленню дитини, в той же час відповідач безпідставно відмовляється від нотаріального посвідчення оформлення проїзних документів, що в розрізі даних правовідносин порушує права та інтереси малолітньої дитини.

Outcome: approved