Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Направленою до суду заявою органу опіки та піклування Троянівської сільської ради Житомирського району Житомирської області порушив питання про призначення [PERSON] опікуном над його хворим батьком, який потребує стороннього догляду. У судове засідання сторони не з'явились, проте як від представника заявника так і заінтересованої особи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник сільської ради заяву підтримав та просив задовольнити. [PERSON] не заперечував проти задоволення зави. Дослідив матеріали справи, судом встановлено наступні факти. Висновком органу опіки та піклування Троянівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 17 листопада 2016 року (а.с.4, 16) надано згоду на призначення [PERSON] піклувальником над його хворим (з вадами зору) батьком [PERSON] Рішенням виконавчого комітету зазначеної сільської ради від 17 листопада 2016 року (а.с.5, 15) вищевказаний висновок затверджено, однак вказано про затвердження висновку про призначення [PERSON] опікуном, а не піклувальником. Згідно витягу з протоколу засідання ЛКК комунальної установи "Центральна районна лікарня" Житомирської районної ради від 27 жовтня 2016 року (а.с.З) [PERSON] за станом здоров'я може надавати соціальні послуги по догляду терміном на один рік. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 18 листопада 2016 року (а.с.18) останній проживає один у житловому будинку, що належить його синові [PERSON], який проживає з батьком без реєстрації. У відповідності до ч. 1 ст. 30 ЦК України Цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім'ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов'язана утримувати, у скрутне матеріальне становище (ч.ч. 1-2 ст. 36 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦК України над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування. Також, за змістом ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч. 1 ст. 41 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на наступне. Як було зазначено судом вище, піклування/опіка встановлюється над фізичною особою, яка в установленому законом порядку визнана судом обмежено дієздатною/ недієздатною. Підставою для визнання фізичної особи обмежено дієздатною є те, що вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, а також якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім'ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов'язана утримувати, у скрутне матеріальне становище. З підставами для визнання фізичної особи недієздатною закон пов'язує наявність у такої особи хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок якого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В свою чергу, заявником питання про визнання обмежено дієздатним/недієздатним [PERSON] з вищевказаних і взагалі з будь-яких підстав перед судом не порушувалось, що окремо унеможливлює вирішення питання про встановлення над ним піклування/опіки. Крім того, зі змісту наданих суду документів не убачається факту того, що [PERSON] страждає на будь-який психічний розлад, а згадується лише те, що останній є хворим та має вади зору, що, враховуючи приписи ч. 1 ст. 239 ЦПК України, не дає достатніх підстав навіть для призначення судом судово-психіатричної експертизи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed