Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

У серпні 2017 р. позивач звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 06.03.1997 р. Позивач зазначає, що відповідач є її колишнім чоловіком, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24.12.2004 р. по 18.12.2014 р. Позивач зазначає, що на даний момент відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, але фактично не проживає в зазначеній квартирі з 15.08.2015 р. і по теперішній час, не сплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири, внаслідок чого у позивача виникли проблеми щодо розпорядження майном. Тому посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кв. [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явився. До початку розгляду справи надав суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив провести розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі встановив, що [PERSON] є власником [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 06.03.1997 р. (а.с. 7). З 24.12.2004 р. позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON], але 18.12.2014 р. рішенням Оболонського р/с м. Києва шлюб між ними розірвано. (а.с. 8,9). Як з'ясовано судом, у [ADDRESS] зареєстрована 1 особа - відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою Форми № 3 Комунального концерну «Центр комунального сервісу» № 78/9355 від 08.08.2017 року (а.с. 12). Відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, але не проживає в зазначеній квартирі з 15.08.2015 р. і по теперішній час, не сплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири. Також відповідач своєю нотаріальною заявою від 06.06.2016 р. підтвердив даний факт та небажання користуватись у майбутньому спірною квартирою. (а.с. 10) У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. У п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України" зазначено, що у справах визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. У відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Зібраними у справі доказами підтверджується факт відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання без поважних причин з 15.08.2015 р., а тому суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог та задоволення позовних вимог щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування [ADDRESS]. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved