Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», яке в подальшому змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 117\~000,00 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 29.03.2012 року [PERSON], яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON], отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У порушення зазначених норм законодавства та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку з чим, за кредитним договором станом на 28.02.2018 року виникла заборгованість у розмірі 117\~000,00 грн., яка складається з наступного: 4\~999,19 грн. заборгованість за кредитом; 112\~000,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, яку просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч. 4 ст.\~19\~ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не зявився, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Надав відзив на заяву про застосування строку позовної давності, відповідно до якого зазначив, що банком правомірно нарахована заборгованість та строк позовної давності не пропущено. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі застосувавши строк позовної давності. Зазначила, що згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору б/н від 29.03.2012 року, який міститься в матеріалах справи, остання проплата була нею здійснена 23.12.2013 року в розмірі 510,45 грн. З цього часу вона заборгованість не сплачувала. Тому вважає, що саме з цього часу почався перебіг строку позовної давності, який сплинув 24.12.2016 року, до того, як позивач звернувся з позовом до суду. Суд вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. На підставі анкети - заяви б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг [PERSON], яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON], 29.03.2012 року отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до п. 2.1.1.2.3. Умов та правил надання банківських послуг, Банк приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Згідно п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг, підписання цього Договору є прямим і безумовним згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач в порушення умов договору не виконувала взятих на себе обовязків, у звязку з чим, станом на 28.02.2018 року виникла заборгованість у розмірі 117\~000,00 грн., яка складається з наступного: 4\~999,19 грн. заборгованість за кредитом; 112\~000,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 256 ЦК України\~визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а відповідно до вимог ч. 5\~ст. 261 ЦК України\~за зобовязаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Частиною 1\~ст. 259 ЦК України\~позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1\~ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до ст.\~266,\~267 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Виходячи з основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин і аналізуючи норми\~розділу V ЦК України\~"Строки та терміни. Позовна давність" у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми ч.3\~ст.267 ЦК України\~як на загальну, так і спеціальну позовну давність. \~ \~ \~ \~ Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов'язання, які деталізують обов'язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п'ятою\~статті 261 ЦК України\~починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов'язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. \~ \~ \~ \~Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може, оскільки можливість застосування позовної давності пов'язана лише з наявністю про це заяви сторони. Таким чином, суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 29.03.2012 року останній платіж [PERSON] було зроблено 12.06.2014 року у розмірі 13,24 грн., отже право банку на звернення до суду з вимогою про повернення прострочених щомісячних платежів виникло з наступного місяця у якому не погашено відповідний щомісячний платіж, в той час як позивач звернувся з вказаним позовом до суду в квітні 2018 року. З урахуванням того, що відповідачем в суді було заявлено клопотання про застосування позовної давності, суд приходить до висновку, що право банку на отримання суми боргу по кредитному договору від відповідача є доведеним, але таке право не підлягає захисту, у зв'язку з пропуском банком строку позовної давності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed