Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

У січні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], [PERSON] про визнання [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 76 по [PERSON]Хмельницького, 18/12 у м. Полтаві, посилаючись на те, що відповідачка у даній квартирі не проживає з жовтня 2015 року та не має намірів в подальшому проживати в ньому, в звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час слухання справи шляхом друку оголошення про її виклик в засобах масової інформації. В судовому засіданні третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору : [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 17.11.1998 року квартира № 76 по [PERSON]Хмельницького, 18/12 у м. Полтаві належить на праві приватної спільної (сумісної) власності [PERSON], дружині позивача [PERSON], сину позивача [PERSON] ( а.с.8). В позовній заяві та в судовому засіданні позивачем вказувалось про те, що в даній квартирі № 76, що у м. Полтава по [PERSON]Хмельницького, 18/12 зареєстровані як члени сімї квартиронаймача: з 27.10.1989 року дружина [PERSON], з 16.05.1994 року син [PERSON], з 02.04.2015 року онук [PERSON], з 21.03.2000 року син [PERSON] та з 23.05.2015 року співмешканка сина [PERSON] _ [PERSON], що підтверджується довідкою № 822 від 26.01.2017 року, виданої КП «ЖЕО №2». В позовної заяві позивачем вказувалось про те, що відповідачка була зареєстрована в даній квартирі з 23.05.2015 року, оскільки в період часу з 2014 року по листопад 2015 року вона з сином [PERSON] проживали у цивільному шлюбі, але у жовтні 2015 року між [PERSON] та відповідачкою відносини були припинені, в звязку з чим остання забрала особисті речі з квартири, але зніматись з реєстрації в даній квартирі в добровільному порядку не має бажання, в звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до Акту про непроживання та відсутність особистих речей від 26.01.2017 року, посвідченого Начальником КП "ЖЕО №2" сусідами: [PERSON], [PERSON], [PERSON] засвідчено факт не проживання відповідачки [PERSON] в даній квартирі та відсутність її особистих речей в даній квартирі. При цьому, дані обставини встановлені судом в судовому засіданні були підтверджені свідками [PERSON], [PERSON]. Частиною 1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Поряд з цим, статтею 383 ЦК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів сімї. Таким чином, наведені вище обставини підтверджують той факт, що [PERSON] у квартирі № 76, що у м. Полтава по [PERSON]Хмельницького, 18/12 не проживає з жовтня 2015 року та при цьому не несе будь-яких витрат по оплаті проживання, тому за таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON]І .в даній частині є законними та обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved