Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача 17 191 гривню 85 копійок боргу за кредитним договором без номеру від 08 травня 2013 року, укладеним між позивачем та [PERSON] , померлою [INFO] , вирішивши питання розподілу понесених судових витрат. Позивачем в особі представника АТ заявлено клопотання про розгляд даного спору в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачем, у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України заперечень щодо такого порядку не висловлено. Згідно із позовною заявою позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 08 травня 2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, який було оформлено заявою про надання банківських послуг, за умовами якого остання отримала кредитну картку із встановленим на ній кредитним лімітом, що був збільшений до 15 000 грн. Отже, умови укладеного договору позивачем виконано в повному обсязі. В той же час боржником неналежним чином виконувались умови кредитного договору, внаслідок чого з боку останньої виникла заборгованість, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредита у сумі 17 191 грн. 85 коп. Позичальник [PERSON] померла [INFO] . Однак, спадкоємцем після смерті останнього є відповідач - [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті позичальника, а тому відповідно до вимог ст.ст.1281, 1281 ЦК України має відповідати за зобов`язаннями спадкодавця. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором, яка становить 17 191 гривню 85 копійок, а також понесені судові витрати. У строк, вказаний в ухвалі про відкриття провадження у справі, відзив відповідачем суду надано не було. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення. Так, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на ті обставини, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, що виникли із права особи на спадкування - про надання позивачем кредиту на умовах, визначених кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Таким чином, кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися (листи, телеграми, телетайпне чи електронне повідомлення тощо). При цьому документи, якими сторони обмінюються, також мають містити підписи відправників. У відповідності до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Із змісту договору без номеру від 08 травня 2013 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , встановлено, що остання виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну банківську картку шляхом приєднання до умов та правил надання банківських послуг в «Приватбанк». Із змісту позовної заяви вбачається, що позичальник отримала за умовами зазначеного вище договору кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Заперечень щодо цих обставин та доказів на доведення таких заперечень відповідачем, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України суду надано не було. Відповідач своїм підписом підтверджувала, що ознайомилась самостійно із з договором про надання банківських послуг, погоджується з вказаними в них умовами та зобов`язовується виконувати вимоги Умов та правил. Кредитний договір підписаний сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленності з усіх суттєвих умов укладення договору та погоджувались на такі умови. Отже, судом встановлено, що [PERSON] виявила бажання укласти договір про надання банківських послуг на запропонованих позивачем умовах. Надана суду довідка доводить, що на підставі вказаного вище кредитного договору без номеру позичальнику було видано кредитну картку із датою відкриття 08 травня 2013 року, із терміном дії до січня 2017 року. Крім цього, відповідно до дослідженої судом довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] - 08 травня 2013 року на її картковий рахунок було встановлено кредитний ліміт у сумі 300 грн., який в подальшому змінювався і 12 жовтня 2013 року становив 15 000 грн. Виписка за договором без номеру, укладеним із [PERSON] , видана станом на 21 травня 2021 року, доводить, що остання дійсно використовувала встановлений на її картковому рахунку кредитний ліміт. Розрахунок заборгованості по кредиту [PERSON] доводить, що станом на 19 травня 2021 року загальна сума заборгованості за залишком кредиту за договором без номеру від 08 травня 2013 року складає 17 191 гривню 85 копійок. Відповідно до ст.526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Отже, враховуючи досліджені докази, суд вважає доведеним факт отримання позичальником кредиту, який нею був використаний та не повернутий всупереч умовам укладеного договору. Одночасно судом не приймаються до уваги надані позивачем докази, а саме : Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг у ПАТ КБ "Приватбанк", які не містять підпису позичальника (в тому числі, розміщені на сайті позивача). В той же час Витяг з Тарифів обслуговування передбачає тарифи обслуговування саме кредитних карт «Універсальна», яких є чотири види, що різняться між собою умовами нарахування, зазначеними періодами, ставками, умовами нарахування пені та штрафів. Таким чином, наданими позивачем доказами підтверджено факт неналежного виконання позичальником грошового зобов`язання, внаслідок чого у позивача виникло право на стягнення суми боргу із позичальника. Однак, відповідно до наданої суду копії ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 16 липня 2019 року - позичальник, [PERSON] , померла [INFO] . Враховуючи наведене, позивач вважає, що обов`язок з виконання грошового зобов`язання спадкодавця покладається на спадкоємця, яким після смерті позичальника, [PERSON] , є [PERSON] . Із змісту ст.1281 ЦК України вбачається, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Копія наданого суду листа - претензії кредитора від 01 червня 2020 року доводить, що дійсно позивачеві стало відомо про смерть позичальника, в зв`язку із чим у відповідності до вимог наведеної вище норми закону останній звернувся до Сарненської районної державної нотаріальної контори із запитом щодо надання інформації про наявність спадкової справи після смерті позичальника, а також щодо надання інформації про осіб, які звернулись із відповідними заявами про прийняття спадщин після смерті [PERSON] та отримали свідоцтва про право на спадщину. Аналогічний лист-претензію щодо необхідності задоволення вимог кредитора, 09 вересня 2020 року було направлено відповідачеві - [PERSON] . Згідно із ч.1 ст.1282 ЦК України - спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. На виконання ухвали суду щодо витребування доказів, 27 серпня 2021 року Клесівською селищною радою було надано інформацію №2156-02/16, відповідно до якої на час смерті [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] , інформацією щодо осіб, які були зареєстровані за цією ж адресою на час смерті [PERSON] , селищна рада не володіє. На даний час за вказаною адресою дійсно є зареєстрованим відповідач - [PERSON] . За інформацією, наданою в.о.завідувача Сарненської РДНК за №802/01-16 від 09 вересня 2021 року - згідно записів в Алфавітних книгах обліку спадкових справ за 2018-2021 роки спадкова справа на майно померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , станом на день надання цієї відповіді в Сарненській районній державній нотаріальній конторі не заведена. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, позивачем не доведено, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON] , а також що він прийняв спадщину після померлої, а вартість майна, одержаного у спадкування спів розмірна з грошовим зобов`язанням померлого позичальника. З огляду на наведене, вимоги позивача до [PERSON] до задоволення не підлягають. Позивачем, також, ставиться вимога про стягнення з відповідача - [PERSON] понесених позивачем судових витрат по даній справі. Відповідно із ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що суд дійшов висновку про необґрунтованість позову АТ, яким було сплачено 2270 грн. судового збору при подачі позову до суду - не підлягає до задоволення, також, вимога позивача щодо відшкодування понесених позивачем судових витрат, відповідно до платіжного доручення від 26 травня 2021 року. З огляду на надані докази, суд вважає, що позов АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] до задоволення не підлягає. На підставі наведеного, ст.ст.11, 627, 628, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed