Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

04.06.2020 [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони із [PERSON] мають сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . З відповідача на користь позивача в примусовому порядку на підставі виконавчого листа №2/541/157/2019 виданого 08.02.2019 стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів. Відповідач з жовтня 2018 року аліменти в повному обсязі не сплачує, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 9 853,15 грн, станом на 14.05.2020. Позивач просила суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей в розмірі 28 567,67 грн. Ухвалою суду від 12.06.2020 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін (а.с.16). 25.06.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.19-20). В якому [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі за безпідставністю. Ухвалою суду від 30.07.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Миргородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Сум). Зобов`язано третю особу подати для огляду в судовому засіданні виконавче провадження №58405844 по виконавчому листу №2/541/157/2019 виданому 08.02.2019 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області (а.с.32-33). Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день та час судового розгляду справи в судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Яковенко Г.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, як законні та обґрунтовані з підстав викладених в позовній заяві. Стягнути з відповідача на користь позивачки пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дітей в сумі 28 567,67 грн оскільки відповідач аліменти в повному обсязі не сплачує з жовтня 2018 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що має з позивачкою двох спільних дітей, на утримання яких з нього за рішенням суду стягуються аліменти в розмірі 1\\3 частки всіх видів доходу. Заперечує, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з його вини. У виконавчому листі про стягнення з нього аліментів зазначено про дату з якої аліменти підлягають стягненню - з 10 жовтня 2018 року, в той же час, позивачка звернулася до виконавчої служби з приводу примусового стягнення з нього аліментів більше ніж через 4 місяці - 19 лютого 2019 року. Після відкриття виконавчого провадження він з`явився до державного виконавця та повідомив його про місце своєї роботи. Постановою державного виконавця від 03.04.2019 звернено стягнення на його заробітну плату, яку він отримує в ДП «Дослідне господарство імені Декабристів інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України». З невідомих для нього причин, починаючи з квітня по червень 2019 року з його заробітку утримувалася 1/3 частина заробітку, а не половина заробітку, як зазначено в постанові державного виконавця. В подальшому і по сьогодні з його заробітку утримується 50 % заробітку. Тому його вини немає у виникненні заборгованості по сплаті аліментів. Про наявність у нього заборгованості по аліментах він дізнався лише після того як отримав позовну заяву [PERSON] . Представник відповідача адвокат Педорич В.І. просив у задоволенні позову відмовити у зв`язку із відсутністю вини відповідача у виниклій заборгованості. Просив стягнути із позивачки на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 2900 грн. Подав суду договір про надання правничої допомоги від 13 серпня 2020 року, акт здавання - приймання виконаної роботи від 04.09.2020 та квитанцію № 13/08/20 від 13 серпня 2020 року на суму 2900 грн. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність та матеріали виконавчого провадження для огляду в судовому засіданні (а.с.38). Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст. 196 СК України позовна давність не застосовується. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дітей (а.с.4,5). Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 січня 2019 року з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти, в розмірі 1/3 частини з всіх видів його заробітків (доходу), щомісяця, починаючи з 10 жовтня 2018 року до досягнення дітьми повноліття, однак не менше ніж мінімальний розмір встановлений чинним законодавством України на кожну дитину на момент проведення стягнення. Та 08.02.2019 видано виконавчий лист. 19.02.2019 державним виконавцем Миргородського міськрайонного відділу ДВС Кондратенко Н.А. на підставі заяви стягувача [PERSON] від 15.02.2019, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/541/157/2019, виданого 08.02.2019 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.10.2018 і до досягнення дітьми повноліття, однак не менше ніж мінімальний розмір встановлений чинним законодавством України на кожну дитину на момент проведення стягнення (а.с.23). Виконавче провадження № 58405844. 03.04.2019 державним виконавцем Миргородського міськрайонного відділу ДВС Кондратенко Н.А. винесено постанову по ВП № 58405844 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.24). В постанові зазначено, що боржник з`явився до відділу виконавчої служби та повідомив, що працює та отримує дохід в ДП «ДГ ім. Декабристів інституту свинарства і агропромислового виробництва НААН України»». Згідно довідки -розрахунку станом на 03.04.2019 заборгованість по сплаті аліментів складає 10520 грн. також в постанові державним виконавцем визначено бухгалтеру підприємства де працює відповідач проводити відрахування з його заробітної плати у розмірі 50 відсотків до погашення заборгованості, з урахуванням витрат виконавчого провадження в сумі 150 грн (одноразово), а в подальшому проводити відрахування аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж мінімальний розмір встановлений чинним законодавством України на кожну дитину на момент проведення стягнення, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В матеріалах виконавчого провадження знаходиться розпорядження № 58405844 від 10.05.2019, в якому зазначено про перерахунок 02.05.2019 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 2/541/157/2019 виданого 08.02.2019, на користь [PERSON] , 69 грн та 81 грн - витрати виконавчого провадження. Відповідно до розпоряджень № 58405844 від 13.05.2019, 07.06.2019, 11.07.2019 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 2/541/157/2019 виданого 08.02.2019 три місяці поспіль, на користь [PERSON] , надходили грошові кошти в сумі по 1129,21 грн, що становить 1/3 частину заробітку. Однак у серпні надійшло 2017,53 грн, з вересня 2019 по листопад 2019 по 2118 грн. В звіті про здійснені відрахування та виплати ДП «ДГ ім. Декабристів Інституту свинарства і агропромислового виробництва НААН України» [PERSON] з 01.09.2019 по 30.09.2019 отримав заробітну плату в розмірі 4173 грн, з 01.11.2019 по 30.11.2019 отримав заробітну плату в розмірі 4423 грн, що підтверджується довідками про заробітну плату [PERSON] , який працює на посаді сторожа в ДП «ДГ ім. Декабристів Інституту свинарства і агропромислового виробництва НААН України». Тобто з його заробітку стягуються аліменти в розмірі 50% від заробітку. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (ч.3 ст.195 СК України). Разом із тим згідно з ч.3 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Відповідно розрахунку заборгованості по аліментах з доходу непрацюючого боржника, заборгованість по виплаті аліментів станом на 14.05.2020 становить 9853,15 грн (а.с.6). Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. р № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Виходячи із норми ст.196 СК України вбачається, що відповідальність особи, що зобов`язана за рішенням суду сплачувати аліменти настає лише при наявності вини цієї особи. Тому об`єктом доказування по зазначеній категорії справ є вина особи у виникненні заборгованості по аліментам. Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач свідомо ухиляється від сплати аліментів. Із досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відповідач з`явився на виклик державного виконавця, надав інформацію про своє місце роботи, з його заробітку стягуються аліменти на дітей та погашається щомісяця частково заборгованість по сплаті аліментів. Задля погашення заборгованості, відповідач окрім стягуваних із його заробітку аліментів, в травні 2019 року сплатив 4850 грн. в рахунок погашення заборгованості та вважав, що заборгованість по сплаті аліментів погашена. Крім того, позивач просить стягнути неустойку (пеню) в розмірі 28567,67 грн за прострочення зі сплати аліментів в розмірі 9853,15 грн. Однак положенням ст. 196 СК України передбачений максимальний розмір пені за прострочення аліментів, який не може бути більшим 100 відсотків заборгованості. Згідно з п. 4 розділу X «Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника» Інструкції з організації примусового виконання, контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою, в тому числі за заявою стягувача шляхом перевірки правильності та своєчасності відрахувань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами та фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, про що складається відповідний акт. Таким чином, враховуючи що стороною позивача не надано доказів на підтвердження того, що заборгованість за аліментами виникла з вини відповідача, в задоволенні вимог позивача щодо стягнення пені по виплаті аліментів слід відповіти. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином підлягають стягненню із позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 2900 грн. У зв`язку з тим, що в задоволенні позову відмовлено, а позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» то на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, судові втирати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed