Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до [PERSON], в якому просить суд усунути відповідача [PERSON] як спадкоємця першої черги від права на спадкування частини нерухомого майна (квартири) за адресою: [ADDRESS] що належало на праві приватної власності спадкодавцю [PERSON] В обґрунтування позову вказує, що йому з його покійним братом [PERSON] на праві приватної власності належала квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Частина покійного брата у нерухомості становить 1/3 квартири, а йому належить 2/3 частини квартири. [INFO] року [PERSON] помер. Позивач як спадкоємець другої черги, протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини подав нотаріально завірену заяву від 21 серпня 2017 року про прийняття спадщини, яка завірена приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Чумак Т.В. та зареєстрована в реєстрі нотаріальних дій за № 932. 31 березня 2017 року відповідач, як донька покійного [PERSON] і спадкоємець першої черги також подала заяву про прийняття спадщини і спадкова справа була відкрита приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Бенецькою Р.Б. Позивач вважає, що відповідач [PERSON] не має законного права претендувати на спадщину, оскільки ухилялася від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця. Зазначає, що при житті брат жив одиноко, не мав постійного місця роботи, якщо влаштовувався на роботу, то не на тривалий час, оскільки вживав алкогольні напої. Він та його сім'я постійно дбали про покійного, купували харчі, одяг, сплачували за нього споживчі кредити, комунальні послуги. Вказує, що покійний брат потребував допомоги, хотів жити в сім'ї, але жодного разу така допомога не надходила від відповідача, яка знала, що її тато є безробітним, зловживає алкогольними напоями і потребує лікування. Просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги позивача [PERSON] повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просили суд задоволити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Позивач [PERSON], допитаний в судовому засіданні в якості свідка, суду показав, що померлий [PERSON] є його рідним братом. Відповідача [PERSON] він бачив тільки маленькою. Вказав, що дружина покинула брата, з роботи в міліції його вигнали, через що почав зловживати алкогольними напоями. Жив покійний на кошти отримані за макулатуру, яку збирав по смітниках та здавав. Зазначив, що давав [PERSON] кошти, купував продукти харчування, сплачував кредити, комунальні послуги, здійснив його поховання. Відповідач не цікавилася життям батька. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала з підстав, викладених в запереченнях проти позову, просила суд відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених в запереченнях проти позову, просив суд відмовити в їх задоволенні. Додатково пояснив, що батько відповідача догляду не потребував. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що відповідача не знає, з померлим [PERSON] були сусідами. Померлий зловживав алкогольними напоями, жив з матір'ю до її смерті, до [PERSON] приходив його брат [PERSON], привозив останньому картоплю, померлий говорив, що в нього не має ні жінки ні доньки. Вказав, що [PERSON] був здоровий та сторонньої допомоги не потребував. Відповідача [PERSON] жодного разу не бачив у померлого. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що відповідача бачила тільки маленькою, померлому [PERSON] була рідною тіткою. Вказала, що останній зловживав алкогольними напоями, виганяв всіх з хати, за ним дивилась його мама, а після її смерті брат [PERSON], який привозив померлому їжу, платив кредит за телевізор, сплачував борги за комунальні послуги, здійснив поховання. Ні донька, ні дружина не цікавились померлим, Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що відповідача знала тільки маленькою, її чоловік є рідним дядьком позивача. Зазначила, що коли померлий розлучився, став зловживати алкогольними напоями, бив та виганяв матір з квартири, після смерті мами утримував померлого позивач [PERSON], який сплачував комунальні послуги, кредити, купував ліки. Коли відповідач виросла, то ніякої участі не приймала в утриманні померлого, навіть не прийшла до нього на похорон. Похованням займався позивач. [PERSON] був здоровою людиною. Відповідач не цікавилася батьком, а тепер хоче його квартиру. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що відповідача знав тільки маленькою, померлий [PERSON] був його двоюрідним братом. Вказав, що померлий останнім часом зловживав алкогольними напоями, його утримували матір та позивач. Позивач сплачував кредити померлого, здійснював його поховання. Зазначив, що не повідомляв особисто відповідача про смерть [PERSON], а по телефону повідомляв, щоб їй передали про смерть батька. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що [PERSON] був конфліктний, вів себе недобре, не хотів працювати. Останній час утримувала його мама. Позивач з померлим не проживав разом, але після смерті матері, [PERSON] допомагав йому продуктами харчування, оплачував комунальні послуги за квартиру, приходив до брата, здійснив його поховання. Зазначив, що не бачив відповідача [PERSON] в квартирі покійного. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні суду показала, що є дружиною позивача [PERSON] Відповідача [PERSON] бачила ще маленькою. Покійний бомжував, пив до гарячки, не працював, жив на кошти покійної матері. Вказала, що постачала разом із своїм чоловіком йому продукти харчування, чоловік сплачував кредити, коли померла мама почали оплачувати комунальні послуги. Відповідач [PERSON] не цікавилась померлим і не бажала з ним спілкуватись. Через [PERSON] повідомили відповідача про смерть її батька, після його поховання вона почала цікавитись квартирою. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні суду показала, що є подругою відповідача [PERSON] Позивача [PERSON] не знає. Суду пояснила, що померлого [PERSON] знає, бачила його приблизно в липні-серпні два роки назад. Він був здоровий, адекватний, виглядав нормально. Ніякої йому сторонньої допомоги не потрібно було. Померлий не проживав з відповідачем, він конфліктував з нею, коли вживав алкогольні напої. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду показала, що відповідач є її донька, позивача [PERSON] знає, стосунки нормальні. Суду пояснила, що померлий [PERSON] був її чоловіком, останній раз бачила його випадково на вулиці 22 березня 2017 року, не спілкувалися, [PERSON] перейшов на іншу сторону вулиці. Вказала, що має іншу сім'ю, донька [PERSON] уникала спілкування з батьком через його негативну поведінку, через вживання алкогольних напоїв. Зазначила, що померлий не потребував догляду, був здоровою людиною, сам себе міг обслуговувати. На які кошти жив не знає. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], допитавши позивача [PERSON] в якості свідка, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, [INFO] року, помер [PERSON], про що 27 березня 2017 року складено відповідний актовий запис № 551. [PERSON] та [PERSON] були рідними братами, що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28 січня 2000 року виданого Управлінням житлового господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» 10 лютого 2000 року, в реєстровій книзі під № 159-17-43967, квартира, яка знаходиться в [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], та членам сім'ї [PERSON], [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 24 травня 2017 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Січовою Т.І., [PERSON] є спадкоємцем 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS], та належала спадкодавцю [PERSON] Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 травня 2017 року, індексний номер витягу 87958719, власником 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] є позивач [PERSON] Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28 березня 2017 року підтверджується, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення суду м. Рівне від 25 травня 2005 року, про що 16 вересня 2004 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції складено номер актового запису про розірвання шлюбу № 577 Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. У встановлений законом шестимісячний строк позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] звернулись до нотаріусів із заявами про прийняття спадщини, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48796199 від 17 серпня 2017 року та заявою [PERSON], посвідченої приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Чумак Т.В. Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Частиною п'ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Спадкоємець може бути усунений від права на спадщину лише при одночасному настанні указаних обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності (частина п'ята статті 1224 ЦК України). У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 172 СК України, дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Обов'язок повнолітніх дітей піклуватись про батьків (ст. 172 СК України) є особистим немайновим за своєю правовою суттю. Обов'язок повнолітніх дітей утримувати батьків є майновим за своєю правовою суттю (ст. 202 СК України). Немає правового механізму примусового виконання особистого немайнового обов'язку. Єдиним способом правового забезпечення виконання особистого немайнового обов'язку піклуватись про батьків є встановлення можливості судового стягнення коштів на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування (ч. 3 ст. 172 СК України). Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Крім того, при розгляді таких справ суду належить з'ясовувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну і фізичну змогу надавати таку допомогу. Позивач вказує на те, що відповідач не цікавилась життям батька та зазначає, що при житті його брат жив одиноко, не мав постійного місця роботи, якщо влаштовувався на роботу, то не на тривалий час, оскільки вживав алкогольні напої. Проте будь-яких належних та допустимих доказів того, що померлий [PERSON] через безпорадний стан фізично та матеріально не мав можливості самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, суду в процесі розгляду справи надано не було.Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що позивач [PERSON] піклувався про брата, допомагав йому. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вказали, що померлий [PERSON] був здоровою людиною. З показів позивача [PERSON] та свідків в судовому засіданні встановлено, що він добровільно надавав матеріальну допомогу своєму брату за його життя та після смерті [PERSON], здійснив його поховання, що свідчить про відсутність потреби у такій допомозі з боку відповідача [PERSON] Надані позивачем копії договорів про надання послуг з вивезення побутових відходів, централізованого водопостачання та водовідведення, опалення, надання телекомунікаційних послуг, про користування електричною енергією, про сплату внесків до ОСББ "Гайдамацьке" за утримання будинку та прибудинкової території як доказ піклування за померлим суд оцінює критично, оскільки наявність укладених договорів та взятих по ним зобов'язанням не може доводити факт догляду та піклування за покійним, оскільки укладались не в інтересах померлого, а були укладені позивачем як власником 2/3 спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] а тому не підтверджують позовних вимог позивача. Крім того, суд звертає увагу на те, що померлий не був непрацездатним та не потребував допомоги в розумінні ст. 172 СК України. [PERSON] [INFO], пенсійного віку не досягнув, особою з інвалідністю не був, час від часу працював на різних роботах, що підтверджується копіє трудової книжки [NUMBER], однак внаслідок зловживання спиртними напоями постійного місця роботи не мав, що в судовому засіданні підтвердили свідки. Позивачем не надано доказів, що [PERSON] через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані та потребував допомоги. Тобто в судовому засіданні позивачем не надано належних доказів того, що відповідач [PERSON] ухилилялась від надання допомоги спадкодавцеві, як і не надано доказів, того що [PERSON] потребував допомоги відповідача, тому в задоволені позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed