Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

04 липня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати сум при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що в 01 листопада 1999 року його прийняли на роботу в Мостозагін № 12 АТ «Мостобуд», про що було видано відповідний наказ про прийняття на роботу. За період з грудня 2012р. по лютий 2014р заробітна плата йому не виплачувалася. 11 лютого 2014 року його було звільнено з роботи за згодою сторін (п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України), про що було видано наказ № МО/К- 00072 від 11.02.2014 р. В день звільнення з роботи йому не виплачено заробітну плату (включаючи відрядження) за період з 01.12.2012 р. по 11.02 2014р. в сумі 27 884 грн. 67 коп. Таким чином, роботодавцем при звільненні не було проведено розрахунок (виплата всіх належних йому сум), що в цілому становить 27 884 гри. 67 коп. Крім цього, у зв'язку з затримкою і відповідно до ст. 117 КЗпП роботодавець зобов'язаний сплатити середній заробіток за весь час затримки, який на момент направлення вказаного позовної заяви до суду становить 13 199 грн. 44 коп. З огляду на те, що відповідач вчинив затримку у виплаті заробітної плати більш ніж на один місяць, останній зобов'язаний здійснити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Ця компенсація становить 22 828 грн. 15 коп. На підставі викладеного позивач просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «МОСТОБУД» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01.12.2012 р. по 11.02.2014 р. в сумі 27 884 грн. 67 коп. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «МОСТОБУД» на його користь середній заробіток за період затримки виплати сум при звільненні за період з 12.02.2014 р по 30.04.2016 р. у розмірі 13 199 грн. 44 коп. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «МОСТОБУД» на його користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 22 828 грн. 15 коп. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної тати, але не більше ніж за один місяць (а.с.1-2). В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] в 01 листопада 1999 року був прийнятий на роботу в Мостозагін № 12 АТ «Мостобуд» монтажником по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій 4 розряду по переводу з ЗАО "Строимостмонтаж". 11 лютого 2014 року звільнився за згодою сторін на підставі наказу № МО/К-00072 від 11.02.2014 року за п. 1 ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін, що підтверджується наказом № 369, наказом № МО/К-00072 від 11 лютого 2014 року та трудовою книжкою серії [NUMBER] від 16.07.1990 року (а.с.4-8). Відповідно до довідки про заборгованість по заробітній платі та відрядженнях станом на 28.02.2014 року заборгованість складає 27884,67 грн. (а.с.9). Спірні правовідносини регулюються нормами Кодексу законів про працю України. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Відповідно до ст.116 КЗпПУ, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Стаття 47 КЗпП України передбачає, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Наявність заборгованості у підприємства перед позивачем по виплаті заробітної плати підтверджується матеріалами справи. Згідно ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організацій повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки станом на час розгляду справи судом відповідачем не виплачено в повному обсязі кошти, належні позивачу при звільненні, то вимоги про стягнення на підставі ст.117 КЗпПУ середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні виходячи з розрахунку позивача, тобто за період з 12.02.2014 року по 30 квітня 2016 року (період затримки 556 робочий день, середньоденна заробітна плата 23,74грн). Отже, розмір компенсації, який повинен бути сплачений позивачу в зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні становить 13199,44 гривень. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати розраховується відповідно до порядку, затвердженого постановою КМУ від 29.02.2001р. № 159. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Отже, суд погоджується з розрахунком позивача, розмір компенсації втрати частки доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати становить 22828,15 грн. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог та заперечень. Суд не приймає до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи усі наявні докази по справі, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що в діях відповідача вбачається порушення законодавства про працю. Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати сум при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів їх виплати підлягають задоволенню. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, вказані судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved