Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вищевказаним позовом до [PERSON], зазначаючи у позовній заяві про те, що [INFO] помер батько відповідача - [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з побутовими та господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивач зазначила, що у 2001 році відповідач разом із своїм чоловіком спричинили [PERSON] тілесні ушкодження, забрали свої речі з будинку та мали намір оформити останнього у будинок пристарілих. Після цього [PERSON] попросив позивача, щоб вона опікувалася ним до його смерті, а за це пообіцяв заповісти їй житловий будинок. Позивач погодилася здійснювати догляд за [PERSON], після чого відповідач перестала відвідувати свого батька та надавати йому будь-яку допомогу. Доглядати за [PERSON] позивачу допомагали її батьки. Вони зробили ремонт у будинку, а позивач готувала [PERSON] їжу, при потребі годувала [PERSON], возила його до лікарні. Позивач більшу частину часу жила у будинку [PERSON], а коли ходила додому, то за останнім наглядали сусіди. В червні 2002 року [PERSON] заповів все своє майно позивачу. Відповідач [PERSON] фактично усунулася від догляду за старим немічним батьком, за весь час до його смерті відвідала батька лише два рази. Позивач не мала можливості працювати та одночасно доглядати за важко хворим [PERSON], тому вона була змушена відмовитися від роботи та оформитися з 17 червня 2010 року по догляду за останнім. [PERSON] був особою похилого віку, протягом останніх років часто хворів, потребував сторонньої допомоги та піклування, а [PERSON] його доглядом свідомо не займалася і не бажала цього робити, хоча мала таку можливість. Після смерті [PERSON] відповідач подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить усунути відповідача [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, ствердила факти, наведені в позовній заяві, просила ці позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що [PERSON], який помер [INFO], був її батьком. Вона разом з чоловіком проживали у будинку її батька, робили ремонт, доглядали за домоволодінням. Коли [PERSON] одружився, а відповідач з чоловіком змінили релігійні переконання, у батька відповідача та її чоловіка склались неприязні стосунки, в результаті чого [PERSON] вигнав відповідача та її чоловіка з будинку, а сам залишився проживати із дружиною. Відповідач ствердила, що вона навідувала батька раз на тиждень, приносила їжу. У 2002 році до батька вселилася позивач [PERSON] Коли відповідач приходила до батька, то позивача там вона не бачила. [PERSON] лежачим не був, пересувався самостійно, однак його треба було доглядати, при цьому позивач погано доглядала за [PERSON] Після смерті спадкодавця відповідач замовила музику, обіду не робила, тому що гроші на поховання отримала позивач. Відповідач пояснила, що вона доглядала свого батька у міру своїх можливостей, а тому просила у задоволенні вищевказаного позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 10 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горохівського районного управління юстиції Волинської області (а.с.70), [PERSON] помер [INFO] в м.Горохів Волинської області і після його смерті відкрилася спадщина. Свідоцтвом про право власності на житловий будинок серії [NUMBER], виданим на підставі рішення Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області № 35 від 22 березня 2002 року (а.с.8), актом приймання в експлуатацію державною приймальною комісією закінченого будівництва індивідуального жилого будинку (а.с.9), довідкою -характеристикою № 32729, виданою [PERSON] КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" (а.с.10), стверджується, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований в [ADDRESS]. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. При житті [PERSON] заповів все своє майно позивачу [PERSON], що вбачається із заповіту, посвідченого 10 червня 2002 року державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області Островською Т.В. (а.с.14), який в подальшому не скасовувався та не змінювався, що стверджується інформаційною довідкою із реєстру заповітів та спадкових договорів № 37212419, виданою 22 квітня 2014 року Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.67). Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Матеріалами спадкової справи № 540/2011, заведеної 31 жовтня 2011 року Горохівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] (а.с.68-83), стверджується, що крім [PERSON] та [PERSON], яка має право на обов'язкову частку в спадковому майні, із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Як вбачається із посвідчення серії [NUMBER], виданого 27 лютого 2009 року управлінням праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Горохівської районної державної адміністрації Волинської області (а.с.6), [PERSON] є інвалідом війни першої групи. Як вбачається із довідки до акта огляду МСЕК серії ВЛН № 030959, виданої Луцькою міжрайонною МСЕК (а.с.7), [PERSON] є інвалідом першої групи, потребує постійного стороннього догляду. Причина інвалідності: загальне захворювання. Відповідно до ч.1 ст.172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч.ч.3, 5, 6 ст.1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Як вбачається із довідки № 1000, виданої 12 жовтня 2011 року управлінням праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Горохівської районної державної адміністрації Волинської області (а.с.12), [PERSON] дійсно перебувала на обліку у вищевказаному управлінні і одержувала допомогу по догляду за особою 80-ти річного віку з 17 червня 2010 року по 31 жовтня 2011 року. Із товарного чека, виданого 10 лютого 2009 року підприємцем [PERSON] (а.с.11), вбачається, що у нього було придбано медикаменти на загальну суму 850,00 грн. Із накладної № 88, виданої 10 жовтня 2011 року підприємцем [PERSON] (а.с.13), вбачається, що [PERSON] було придбано предмети ритуальних послуг на загальну суму 1795,00 грн. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона проживає на одній із позивачем вулиці, тому вона бачила, як позивач доглядала за [PERSON] десять років, з яких шість років він був незрячим, готувала їжу, прала, платила за комунальні послуги. Свідок ствердила, що [PERSON] їй говорив, що не сподівається на допомогу дочки. Свідок за 10 років бачила відповідача лише один раз, хоча до позивача ходила через день. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що у відповідача [PERSON] у стосунках з батьком були непорозуміння, а тому вона пішла жити окремо від нього. Відповідач приходила кілька разів до [PERSON] із сином, обірвала в його будинку шпалери, говорила, що результатів своєї праці тут не покине. Свідок ствердила, що у 2001 році до [PERSON] прийшла проживати позивач, яка вчилася на той час у технікумі. Свідок відповідача у батька не бачила, остання сказала, що до батька ходити не буде. [PERSON] останні 5-6 років перед смертю потребував стороннього догляду, позивач возила його на операцію, готувала їжу, прала, одягала, виводила на вулицю. Свідок показала, що жодного разу не бачила, як відповідач приносила батькові їжу. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є батьком позивача [PERSON] У 2001 році до нього прийшла мати і повідомила, що [PERSON] побила дочка із зятем. [PERSON] два тижні не мав їжі. В будинку були обдерті шпалери, зірвана підлога. З 2001 року його дочка пішла жити до [PERSON], доглядала його 10 років, з яких останні 5 років він був незрячий. Свідок ствердив, що він [PERSON] матеріально забезпечував сам, а відповідача бачив лише два рази. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він працював дільничним інспектором Горохівського РВ УМВС України у Волинській області. [PERSON] проживав в [ADDRESS]. Між [PERSON] та його зятем часто виникали сімейні сварки, однак вони обходилися без бійок та побоїв, а свідок в силу своїх службових обов'язків проводив з останніми профілактичні бесіди. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є подругою [PERSON] [PERSON] хотів, щоб дочка вигнала свого чоловіка. Батько відповідача мав дружину, яка доглядала останнього. В 2003-2004 році [PERSON] пішла від батька жити окремо. Спадкодавець одружився, однак його дружина померла першою. Про те, що [PERSON] здійснювала догляд за батьком відповідача, їй нічого не відомо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона ходила до відповідача в гості, коли ще остання жила разом з чоловіком в будинку батька. [PERSON] казав, що не любить свого зятя. Відповідач в той час працювала по домогосподарству, робила ремонт в будинку. Про те, що [PERSON] здійснювала догляд за батьком [PERSON], їй нічого не відомо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що коли в будинку [PERSON] з'явився грибок, то чоловік відповідача продав хату, перебрався з дружиною до її батька, гроші вклав у ремонт будинку, однак [PERSON] їх вигнав. [PERSON] почала жити разом з батьком відповідача, при цьому [PERSON] кілька разів приходила до батька, приносила йому подарунки. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] купив будинок у м.Горохові біля першої школи. Відповідач допомагала батькові ремонтувати цей будинок. Згодом [PERSON] вигнав дочку з чоловіком з цього будинку. [PERSON] варила для батька їсти, прибирала. Свідок ствердила, що вона в цей час сиділа на лавці, а тому все бачила. Як часто відповідач відвідувала батька, свідок не пам'ятає. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він живе навпроти будинку [PERSON] [PERSON] часто ходила до батька, приносила борщ, молоко. [PERSON] не любив свого зятя. [PERSON] навчалася в технікумі, приходила до [PERSON] зимою, а перед його смертю ходила частіше. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що живе по сусідству із [PERSON], з [PERSON] знайомий. Свідок ствердив, що відповідача у будинку [PERSON] не бачив та не спілкувався з нею. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є сусідом [PERSON], живе через одну хату. [PERSON] доглядала за останнім, навчалася в технікумі. [PERSON] був задоволений. Свідок ствердив, що відповідача він не бачив, а якщо вона приходила до батька, то дуже рідко. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що її мати [PERSON] жила разом з її дідом [PERSON], а через стіну жила [PERSON] Дід знайшов подружку, почав конфліктувати з вітчимом. Мати з чоловіком пішли жити окремо. Свідок ствердила, що вона разом з матір'ю приходили до діда, приносили продукти, при цьому позивача [PERSON] свідок не бачила, так як остання навчалася. Свідок ствердила, що вона ходила до діда 3-4 рази на місяць, а мати кожного тижня. Отже, на думку суду, показання вищезазначених свідків є суперечливими між собою, а тому суд вважає, що факт ухилення [PERSON] від обов'язку щодо утримання свого батька - спадкодавця [PERSON] не знайшов однозначного підтвердження показаннями цих свідків під час розгляду даної справи, а відтак цей факт не може бути вставлений судом на підставі вищевказаних показань. Відповідно до вимог ст.214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Поряд з цим рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 26 березня 2013 року (а.с.98-99), яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 28 січня 2014 року (а.с.96-97), позов [PERSON] до Горохівської міської ради, [PERSON] про визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині, а саме на 1/2 частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], було задоволено. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 листопада 2013 року (а.с.93-94) були залишені без змін ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області від 31 липня 2013 року та рішення Горохівського районного суду Волинської області від 20 червня 2013 року, яким було задоволено позов [PERSON] до [PERSON], Горохівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. У зв'язку з вищенаведеним, а також враховуючи обставини, встановлені вищевказаними судовими рішеннями, які не змінені, не скасовані та набули законної сили, суд відмовляє позивачу у задоволенні пред'явленого нею позову.

Outcome: dismissed