Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

У червні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої вимоги мотивувало тим, що 06 серпня 2013 року було укладено договір №28-0101-13-00619 добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті, згідно якого було застраховано транспортний засіб «Сканія» державний номерний знак [NUMBER]. 19 липня 2014 року була скоєна дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобіль «ВАЗ», державний номерний знак С 4503КХ, яким керувала [PERSON], та застрахований автомобіль [NUMBER] , яким керував [PERSON] Внаслідок даної пригоди завдана матеріальна шкода автомобілю [NUMBER], в розмірі 58\~057,67 грн. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 02.04. 2016 року було складено страховий акт №ДККА-38622, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склала 58\~057,67. Відповідно до платіжного доручення №7545 від 26.04.2016 року ПрАТ «СК «УСГ» виплатила страхове відшкодування у розмірі 58\~057,67 грн. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON]Мбула застрахована в ПАТ НАСК «Оранта» які сплатили частину страхового відшкодування в розмірі 49 490 грн. Тому решта суми має бути сплачена особою, винною в ДТП в розмірі 8\~162,67 грн. Тому просив суд стягнути з [PERSON]Мна користь Приватного акціонерного товариства «СК»УСГ» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 8\~162,67 грн., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 762 грн. У судове засідання представник позивача не зявився. Надіслав суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просив суд задовольнити позов. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи встановлено, що 19.07. 2014 року о 04 год. 00 хв. [PERSON] на автодорозі Богуслав Лука-Тараща в напрямку м. Богуслав , Київської області, керуючи автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак С4503КХ, під час розїзду з зустрічним автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], [PERSON] проявив неуважність і керованим автомобілем переткнув суцільну осьову лінію та допустив зіткнення з вказаним автомобілем. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 06 серпня 2013 року було укладено договір №28-0101-13-00619 добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті, згідно якого було застраховано транспортний засіб «Сканія» державний номерний знак [NUMBER]. 23 липня 2014 року до ПрАТ «СК «УСГ» звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 25 квітня 2016 року було складено Страховий акт № ДККА-38622, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склала 58\~057,67 грн. На підставі договору, страхового акту та розрахунку до нього позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 58\~057,67 грн. шляхом зарахування суми страхового відшкодування в рахунок Відповідно до вимог\~ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до вимог\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до вимог п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст.\~440,\~450 ЦК України\~шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до вимог п. 22.1.\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог\~ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди також додаються витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок настання страхового випадку ПАТ НАСК «Оранта» сплатили частину страхового відшкодування в розмірі 49 490 грн. Відповідно до п.38.1.1(г) ст.38 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: „Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до п.33.1.4 ст.33 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів\~уразі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у випадках, передбачених ст.41 цього Закону) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Відповідно до\~ст.993 ЦК України\~та\~ст.27 Закону України "Про страхування"\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно\~статті 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до\~ст.1191 Цивільного кодексу України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог п. 8\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~оскільки в силу\~ст. 452 ЦК України\~особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону пред'явлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути пред'явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). У відповідності ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхова компанія «УСГ» набула прав кредитора за вимогою про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, щодо [PERSON] як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Тому, дослідивши всі матеріали справи, надавши належну оцінку наданим доказам та врахувавши пояснення сторін, а також виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «УСГ» про стягнення з [PERSON] страхової виплати у розмірі 8\~162,67 грн, - підлягають задоволенню у повному обсязі Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1762 грн. підлягають задоволенню

Outcome: approved