Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

08.02.2018 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, яким просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері - [PERSON], що померла [INFO], стверджуючи, що вона, позивач, пропустила строк для подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки у 6-ти-місячний строк вона звернулась з заявою до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, але заява не була надіслана до нотаріуса у зв'язку з відсутністю в неї сертифікату на право на земельну ділянку, який був передано [PERSON] - садоводу ВАТ "Юність" для оформлення державного акту, так минув час, але коли вона звернулася до нотаріуса, то з'ясувалося, що строк для звернення, передбачений чинним законодавством, вже пропущений, тому нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, не взявши до уваги поважність причини пропуску строку, тому вона змушена звернутися до суду за захистом свого права на спадщину. Строк для прийняття спадщини після смерті матері позивач вважає пропущеним з поважної причини. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши суду заяви про слухання справи за їхньою відсутністю, позивач просив задовольнити позовні вимоги, відповідачі - визнают їх в повному обсязі. Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України, суд, за результатами підготовчого провадження, ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами. Вивчивши позовні вимоги, дослідивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: - [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER], яке було видане 18.02.2007 року Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №13; після її смерті відкрилася спадщина (а.с.10); - згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай), [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності розміром 3,204 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж її частки в натурі (серії [NUMBER] від 03.06.1997 року (а.с.13); - згідно заповіту, [PERSON] заповідала позивачу - [PERSON], сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 3,108 га., посвідчений секретарем Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с. 15); - відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] (серії [NUMBER] від 05.03.1976 р. а/з 27), її матір'ю є [PERSON], позивач змінила прізвище після одруження з [PERSON] на [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.11.1979 року а/з 50 (а.с.11-12); - постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. №2549/02.31 від 19.12.2017 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з пропуском нею шестимісячного строку, наданого законом для прийняття спадщини (а.с.14); - згідно довідки Василівської сільської ради Болградського району Одеської області від 19.12.2017 року за №3433, [PERSON] була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS], - сама (а.с.16); - згідно довідки виконкому Василівської сільської ради Болградського району Одеської області №64 від 11.01.2018 року за №3433, позивач - [PERSON] - спадкоємиця майна її матері - спадкодавця [PERSON], фактично прийняла спадщину, біля 10-ти років зверталася до сільської ради за документами на земельну ділянку, отримувала орендну плату за землю (а.с.6); - свідок [PERSON] - сусідка позивача, будучи обізнаною про існування кримінальної відповідальності за надання суду неправдивих відомостей, письмово підтверджує, що зі слів [PERSON] взнала, що позивач лише влітку 2017 року отримала копію сертифікату на землю від працівників сільської ради; - свідок [PERSON] також, будучи обізнаною про існування кримінальної відповідальності за надання суду неправдивих відомостей, письмово підтвердила, що позивач не знала про існування сертифікату на земельну частку (пай) на ім'я її матері - до літа 2017 року; - відповідно до заяв [PERSON] та голови Василівської сільської ради Болградського району Одеської області наданої суду, відповідачі вимоги позивача визнають в повному обсязі; - з відповіді нотаріуса та копії спадкової справи вбачається, що спадкова справа стосовно майна спадкодавця [PERSON] заводилася, матеріали спадкової справи містять заяву [PERSON] про прийняття спадщини, заяв інших осіб спадкова справа не містить. Оскільки відповідачі не надали суду заперечень щодо предмету позову, суд не вбачає відомостей, з яких би вбачалося, що визнання вимог позову порушить права, свободи чи інтереси інших осіб, тому дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті її матері, оскільки не відмовлялася від неї; за положеннями ст.1268ч.5 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття незалежно від часу прийняття, але строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини законодавством встановлений у 6 місяців, заявник пропустила його, але суд визнає, що з поважної причини. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, шо позивач пропустив строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки ніхто не заперечує цього факту, інших спадкоємців майна матері позивача, згідно копії спадкової справи і довідки з місця проживання, - судом не встановлено, тому вимоги позову є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно положень ст.ст.1220,1268ч.5 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, і незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, а згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983р. "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", заяви по спорах про спадкове майно, в тому числі заяви про продовження строку на прийняття спадщини, розглядаються за правилами позовного провадження. Згідно п.4 вищевказаної постанови, строк, передбачений ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини, який складає шість місяців, може бути продовжений судом за заявою зацікавленої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Перебіг строку позовної давності згідно зі ст. 261 ЦК України починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Позовна давність застосовується незалежно від заяви сторін. Положеннями статті 267 ЦК України передбачено, що закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд … визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об'єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку щодо поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, через що є обгрунтовані підстави для встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті його матері.

Outcome: approved