Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-10 00:00:00

Адвокат [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просять визнати незаконними дії державного виконавця відділу ДВС по внесенню до акту опису й арешту майна від 23 серпня 2013 року належного позивачу майна - телевізора марки «Електрон» - ц 3829», столу коричневого кольору і двох крісел коричневого кольору, виключити це майно з вказаного акту, та визнати за позивачем право власності на це майно. В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що опис майна було проведено за адресою реєстрації позивача, а боржник [PERSON] за цією адресою не зареєстрований. Майно, на яке накладено арешт, належить позивачу, а не боржнику [PERSON]. В судовому засіданні позивач та її предстаник позов підтримали повністю та з аналогічних підстав. Просять позов задоволити. Представник відповідача відділу ДВС Костопільського РУЮ в судове засідання не з'явився. У поданій до суду просять справу розглянути у відсутності представника відділу. Відповідач [PERSON] позов визнав. Відповідач [PERSON] надіслала до суду заперечення проти позову, в якому вказала, що позов необґрунтований і із доданих до позову доказів не вбачається, що власником описаного майна є саме позивач. Крім того вказує, що позивач не є стороною виконавчого провадження, а тому не може оскаржувати дії чи бездіяльність державного виконавця в порядку цивільного судочинства. Таку скаргу позивач може подати лише в порядку адміністративного судочинства. В судовому засіданні відповідач заперечила проти позову з аналогічних підстав. Також пояснила, що телевізор був подарований раніше їй та її колишньому чоловіку відповідачу [PERSON] на весілля. Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення. Як встановлено судом, 8 травня 2012 року Костопільським районним судом було видано виконавчий лист № 2-901/11 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Вказаний виконавчий лист було звернуто до виконання і 23 серпня 2013 року державним виконавцем відділу ДВС проведено опис майна, яке знаходилося в будинку за вказаною у виконавчому листі адресою боржника. Згідно ч.1 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ст. 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні позивачем не надано жодного доказу, що описане майно належить саме позивачу. Не спростовано і посилання відповідача [PERSON] про те, що телевізор був подарований їй та її колишньому чоловіку відповідачу [PERSON] на весілля. Опис майна було проведено за вказаною у виконавчому листі адресою боржника. Крім того в судовому засіданні позивач також підтвердила, що боржник [PERSON] у неї проживав. На підставі наведеного суд вважає, що позивач не довела, що вказане в акті опису і арешту майна від 23 серпня 2013 року майно належить їй, а тому відмовляє в задоволенні позову про визнання за нею права власності на описане майно та виключення цього майна з акту опису і арешту. Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. Суд вважає, що позовна вимога про визнання незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції по внесенню до акту опису й арешту майна від 23 серпня 2013 року належного позивачу майна повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Пунктом 1 частини 1 ст. 205 ЦПК України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. В зв'язку з цим, суд вважає, що провадження щодо позовної вимоги про визнання незаконними дії державного виконавця необхідно закрити, а позивачу розяснити її право на звернення із цією вимогою до адміністративного суду. В зв'язку з відмовою в задоволенні позову відповідно до ст. 154 ЦПК України суд скасовує заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Костопільського районного суду від 13 листопада 2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed