Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якій зазначила, що з 30.01.2009 вона з відповідачем перебували в шлюбі. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.08.2016 шлюб розірвано. Від шлюбу вони мають доньку, [PERSON] , [INFO] , яка за згодою з відповідачем проживає разом з нею. Останнім часом відповідач не приймає активної участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Значно зросли витрати на комунальні послуги, продукти харчування, одяг та підручники для дитини. Крім того, донька відвідує танцювальний гурток, додатково навчається англійській мові з репититором, що потребує додаткових витрат. У звязку з цим просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі ј частки від його заробітку. У судове засіданні позивач не з`явилася, 12.04.2021 представником позивача надано заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 30.01.2009 сторони уклали шлюб, який згодом за рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.08.2016 розірвали. Від шлюбу сторонни мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданного 11.08.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського РУЮ Запорізької області, актовий запис №124 від 11.08.2009), яка проживає разом з матір`ю. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 80, ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти визначається судом (ст.ст. 180, 183 СК). При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ст. 182 СК України, згідно з якими при визначенні розміру аліментів, суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст. 182,183 Сімейного Кодексу України, а саме: враховуючи, що дитина знаходиться на утриманні матері, ту обставину, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, доказів того, що на його утриманні знаходяться інші особи, суду не надав, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі ј частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви, а саме, з 16.02.2021 і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору щодо цієї вимоги.

Outcome: approved