Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

У листопаді 2013 р. позивач звернулася до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 24.12.2011 р. шлюбу, в якому вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що шлюбні відносини між ними припинені з травня 2013 року, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, вказавши, що подружнє життя в них не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2013 року, із того часу спільного бюджету та спільного господарства вони не мають, дитина залишилася проживати з нею. Додала, що у наданий судом строк на примирення вона з відповідачем не помирилася та не бажає цього, почуття любові до відповідача нею втрачено, подальше сумісне життя суперечить їх інтересам, оскільки відсутнє взаєморозуміння, протягом сумісного життя виявилося, що в них різні погляди на життя, різне коло спілкування. При таких обставинах вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між нею та відповідачем не може бути в подальшому. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що бажає помиритися з позивачкою та мешкати разом за ради дитини. Визнав, що з січня 2013 р. між ними припинені фактичні шлюбні стосунки та вони проживають окремо, спільного бюджету та спільного господарства вони не мають. Не заперечує проти проживання доньки із матір'ю. Вказав, що у наданий судом строк на примирення він з позивачкою не помирився. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 грудня 2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 751. Від подружніх відносин сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.06.2013 р. В судовому засіданні достовірно встановлено, що подружні відносини між сторонами припинені з січня 2013 року через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного, відновлення відносин після наданого судом строку на примирення не відбулося. На час розгляду справи дитина мешкає з позивачкою, проти чого не заперечує відповідач. Спору про розподіл майна між сторонами на момент розгляду справи не має. Як вбачається з матеріалів справи, справа по суті розглядається після спливу 1 місяця з дати винесення ухвали про призупинення провадження по справі в зв'язку з наданням строку для примирення сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що наданий для примирення сторін строк результатів не дав, позивачка категорично не бажає зберігати сім'ю з відповідачем, сторони певний час проживають окремо. Суд, дослідивши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що сім'я сторін по справі розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення. Після розірвання шлюбу, прізвища сторін у позивача залишається - „ [PERSON] ", у відповідача - „ [PERSON] ". На підставі ст.ст.105 ч.3, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved