Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON], померлого 12.01.2017 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач являється спадкоємцем після померлого, але своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Причину пропуску вважає поважною, вказуючи, що не звернулася до нотаріальної контори, оскільки були відсутні документи, які б підтверджували її родинний зв'язок зі спадкодавцем, що змусило її тривалий час звертатись до різних установ з метою їх поновлення. Крім того вказує, що вона виховує неповнолітню дитину, перебивається випадковими заробітками, оскільки не має постійного місця роботи та важко хворіє. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просив суд їх задовольнити. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали вказуючи, що причини пропуску строку звернення до нотаріуса на які посилається позивач є неповажними. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON], помер 12.01.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивач являється спадкоємцем за законом другої черги після смерті [PERSON] За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). З повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори Одеської області №292/02-14 від 16.02.2017 року встановлено, що після смерті [PERSON], померлого 12.01.2017 року заведена спадкова справа №115/2017. Про прийняття спадщини за законом заявила його дружина [PERSON]. Інші спадкоємці в нотаріальну контору не зверталися. З наведеного слідує, що позивач у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Враховуючи, що [PERSON] прийняла спадщину, вона є належним відповідачем у даній справі. В п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Даючи оцінку доводам позивача про не можливість вчинення дій щодо прийняття спадщини через тяжкий фінансовий стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини та тривалу хворобу, суд не може взяти їх до уваги, оскільки позивач та в судовому засіданні її представник не довели цього належними та допустимими доказами, а також, враховуючи, що строк встановлений законом для прийняття спадщини є значним, суд вважає, що самі по собі обставини на які посилається позивач, без встановлення інших об'єктивних, непереборних та істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини, не свідчать про поважність пропуску зазначеного строку. Також судом не можуть бути взяті до уваги посилання позивача, як на поважну причину пропуску зазначеного строку, неможливість підтвердження родинних зв'язків позивача зі спадкодавцем, оскільки відповідно до п.п. 3.1, 3.3 - 3.5, 3.11, 3.23 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, подання додаткових документів не вимагається. Відповідно до п. 4.1 вказаного Порядку, наявність підстав для закликання до спадкування за законом нотаріусом перевіряється при видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, суд прийшов до висновку, що наведені позивачем причини не подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у передбачений законом строк, не можна вважати поважними, у зв'язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed