Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON], звернувся в суд з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай), мотивуючи тим, що 25 червня 1992 року він був прийнятий в штат бувшого колгоспу «Росія» с. Ковалівка Немирівського району та працював на різних роботах. Працював добре та правлінням колгоспу був направлений на навчання до Тульчинського технікуму ветеринарної медицини. По закінченню навчання у 1996 році повернувся назад на роботу до колгоспу «Росія» с. Ковалівка та продовжував працювати на посаді ветеринарного працівника до 12 січня 2000 року. На час виходу указів Президента України від 10.11.1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», а також видачі Державного акта на право колективної власності на землю колгоспу «Росія» с. Ковалівка, 30 січня 1996 року, він був членом колгоспу, який був у подальшому реорганізований у колективне сільськогосподарське підприємство «Росія» с. Ковалівка Немирівського району. З членів колгоспу «Росія» с. Ковалівка та колективного сільськогосподарського підприємства «Росія» с. Ковалівка Немирівського району його на той час не виключали, що підтверджується архівними документами. При паюванні земель колективного сільськогосподарського підприємства «Росія» с. Ковалівка Немирівського району, правонаступника колгоспу «Росія», згідно із розпорядженням голови Немирівської районної державної адміністрації від 24 травня 2000 р. № 134 «Про внесення змін в проект паювання земель КСП «Росія» с. Ковалівка та видачу сертифікатів», яким було затверджено розмір в умовних кадастрових гектарах земельної частки (паю) в площі орних земель і видано сертифікати громадянам на право на земельну частку (пай), його з невідомих причин не включили в список таких осіб, на виділення земельної частки (паю). Це рішення не було ніяким чином мотивовано, його про нього ніхто не повідомляв. Проте, що його як особі, яка була не включена із членів колективного сільськогосподарського підприємства «Росія» с. Ковалівка повинна була виділена земельна частка (пай) він не знав, грубе порушення його прав, тривало довгий період часу. [PERSON] взнав про порушення своїх прав тільки у 2015 році. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Представник Ковалівської сільської ради Немирівського району, в судове засідання не зявився надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача [PERSON] управління Держземагенства України у Вінницькій області [PERSON], у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, у звязку із пропуском позивачом строку позовної давності, більш того, у нього відсутні документи про право на земельну частку (пай), і на теперішній час відсутній резерв земельного фонду на території Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. З трудової книжки позивача (а.с.16 видно, що 01 .07. 1992 року позивач був прийнятий на роботу до колгоспу «Росія» на посаду різноробочого. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як видно з архівної довідки Немирівської районної Державної адміністрації Вінницької області (а.с.8) сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя позивач не виготовлявся і не видавався. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.1ст.1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, а частина 3 ст.1 Закону передбачає, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ст. 2 вказаного Закону\~передбачає, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною міською державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) також є: свідоцтво про право на спадщину, посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, зміни, до яких додається сертифікат про право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Сторони по справі не заперечують, що на теперішній час у позивачки дійсно відсутні документи, що посвідчують право на земельну частку (пай), а саме: сертифікат про право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною по справі, є підставою для відмові у позові. Розпорядження голови Немирівської райдержадміністрації про затвердження розрахунку вартості земельної частки(паю) та видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) земель колишнього колгоспу «Росія» с. Ковалівка було датоване 24.05.2000 року. За таких підстав, суд приходить до висновку, що позивачем при зверненні до суду було пропущено строки позовної давності, а тому в задоволенні позовної заяви слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed