Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

29 серпня 2017 року до Словянського міськрайонного суду надійшла заява [PERSON], за участі заінтересованої особи: Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини в певний час. Дана заява мотивована тим, що вона 09.09.2016 року в Горлівському ТМО «Сімя і здоровя» в м. Горлівка, Донецької області, народила дитину жіночої статі. Вказаний лікувальний заклад, видав відповідну медичну довідку про народження №193, яка підтверджує народження 09.09.2016 року дитину жіночої статі в м. Горлівка Донецької області. 22.09.2016 року вона зареєструвала народження дитини в органах ДРАЦС м. Горлівка, та одержала свідоцтво про народження дитини серії ДНР № 011103, яке було видане на території невизнаної ДНР. 29.08.2016 року, вона звернулась в Слов'янський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області з заявою про реєстрацію народження дитини жіночої статі, народженої 09.09.2016 року в м. Горлівка, на підставі свідоцтва про народження дитини, виданого в м. Горлівка. Її заяву Слов'янський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану прийняв, та їй було відмовлено в реєстрації народження дитини та у видачі свідоцтва про народження дитини державного зразка, у зв'язку з тим, нею пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Оскільки дитина народилася в лікувальному закладі міста Горлівка і довідка про її народження була видана медичним закладом, в якому зазначено, що цей медичний заклад знаходиться на території невизнаної ДНР, вона не може бути визнана на території України і відділами ДРАЦС на території України, яка контролюється державними органами, на підставі цієї довідки не можуть зареєструвати народження її дитини і це позбавляє її можливості зареєструвати народження дитину у Слов'янському міському відділі ДРАЦС Донецької області. Встановлення факту народження 09.09.2016 р. заявником дитини жіночої статі, необхідне для проведення державної реєстрації її народження на території України, яка контролюється державними органами, а саме Слов'янським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та отримання свідоцтва про народження дитини, для подальшого його використання згідно діючого законодавства України. Просить суд встановити факт народження [PERSON], [INFO], громадянкою України, уродженкою [INFO], зареєстрованою: Україна, [ADDRESS], дитини жіночої статі, 09 вересня 2016 року в Україні, в Донецькій області, в Микитівському районі міста Горлівка, за рахунком дитина друга. В судове засідання заявник [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без її участі та задовольнити заяву про встановлення факту народження дитини в певний час (а.с.19) Заінтересована особа Словянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, свого представника для участі в судовому засіданні не направив, відповідно до листа № 15-5-3364/15.22-16 від 29.08.2017 року просив розглянути справу без їх участі та прийняти рішення відповідно до діючого законодавства (а.с.18). Згідно з ч. 2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації народження №3342/15.22-25 від 29.08.2017 року зазначено, що Словянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області розглянув документи, подані для державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої 09.09.2016 року громадянкою [PERSON] та оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, було відмовлено у державній реєстрації народження дитини (а.с.7). Відповідно до медичного свідоцтва №193 від 13.08.2017 року, виданого ТМО «Сімя та здоровя» м. Горлівки пр. Леніна б.№26, [PERSON] народила дитину під наглядом лікаря [PERSON], яка зареєструвала народжену дитини у медичному закладі (а.с.8). Як вбачається з медичних документів: щоденника наступних відвідувань, протоколу ультразвукового дослідження від 09.04.2016 року, протоколу ультразвукового дослідження плоду від 09.03.2016 року, обмінної карти, які були видані ТМО «Сімя та здоровя» м. Горлівки на імя [PERSON], яка проживає в [INFO], знаходилась вагітною та була на обліку у медичному закладі (а.с.10,11,12,13). Відповідно до п.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року №2398-У1 (із змінами в редакції Закону №3736-У 1/3736-17 від 09.09.2011 року), за відсутності документа закладу охорони здоровя, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.14 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обовязковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини, рішення суду повинно ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справи у порядку статті 257-1 ЦПК України. Суд не може прийняти до уваги Свідоцтво про народження серії ДНР №011103, виданого на тимчасово непідконтрольній Україні території про народження [PERSON], яка народилась 09 вересня 2016 року у м. Горлівка, Донецької області (а.с.9), як допустимий доказ при розгляді даної справи, оскільки воно видано на цій території після 01.12.2014 року, а згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом і будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи надані заявником докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що вимоги, викладені в даній заяві - факт народження дитини жіночої статі, яка народилась 09 вересня 2016 року у м. Горлівка, Донецької області, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. Згідно з ч. 8 ст. 256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Так, судом з достовірністю встановлено, що [PERSON], 09 вересня 2016 року народиладитину жіночої статі у м. Горлівка, Донецької області, тобто на території, що не контролюється владою України, що унеможливлює реєстрацію факту народження органом державної реєстрації актів цивільного стану України.\~ Встановлення факту народження дитини в певний час необхідно заявнику для отримання свідоцтва про народження дитини, яка народилась 09 вересня 2016 року, для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України. Беручи до уваги, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявника, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також той факт, що заявник має на меті встановити факт народження дитини для отримання свідоцтва про народження та для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4. ст. 2571, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved