Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 10 січня 2015 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, за час перебування у шлюбі між сторонами виникали непорозуміння та конфлікти через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Позивач вирішив розірвати шлюб, оскільки він носить лише формальний характер, подальше його збереження є недоцільним, так як це суперечить його інтересам, тому позивач звернувся до суду із даним позовом та просив розірвати шлюб. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 24липня 2020 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 06 серпня 2020 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву поданий представником відповідача в якому зазначено, що відповідач з позовними вимогами щодо розірвання шлюбу згодна в повному обсязі, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просили позов задовольнити. Позивач заперечував проти надання строку на примирення. Суду пояснив, що відповідач проживає із батьками в [ADDRESS] та їх дітьми. Покидати батьківський будинок та переїхати поживати в м.Київ разом із ним не бажає. Напружені відносини між ними тривають доволі довго, близько трьох років. У квітні 2018 року коли вони разом із дружиною та дітьми повернулись із Ізраїлю, дружина переїхала проживати до своїх батьків. Він постійно приїжджав до них та враховуючи роботу проживав з ними, але у липні 2020 року остаточно забрав свої речі та проживає окремо у м.Києві. Представник відповідача [PERSON] визнав позовні вимоги, не заперечував проти задоволення позову про розірвання шлюбу. Заперечував проти надання строку на примирення. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши позивача, представник позивача, представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 січня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 28, виданого повторноДарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 5). Від спільного подружнього життя у сторін народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 6-29). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини з квітня 2020 року, не ведуть спільного господарства, продовжувати подальше спільне життя не бажають, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділспільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільнежиття подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved