Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

03 травня 2018 року [PERSON] на підставі довіреності в інтересах [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить висилити [PERSON] та інших осіб з житлового будинку розташованого за адресою-84431 [ADDRESS], як тимчасового мешканця, без надання іншого житлового приміщення, та судові витрати покласти на відповідача. Згодом вона уточнила свої позовні вимоги та просила висилити [PERSON], [PERSON] та інших осіб з житлового будинку розташованого за адресою-84431 [ADDRESS], як тимчасових мешканців, без надання іншого житлового приміщення. Позивач та її представник, будучі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи до судового засідання не з*явились, але від представника позивача надійшла заява в якій вона просила справу розглянути за їх відсутністю та на позовних вимогах наполягала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] просила в позовних вимогах відмовити у зв*язку з відсутністю підстав для його задоволення та суду пояснила, що [PERSON] яка користувалась цим будинком пустила її та її сина туди жити, та за дововленістю з якою вона за ним доглядала тривалий час , та [PERSON]бажала щоб вона там і надалі жила і там було організовано будинок для всіх віруючих незалежно від відношення до того чи інщого віросповідання і її син там мещкає разом з нею та приймає участь в релігійних справах. [PERSON] просив в позовних вимогах відмовити у зв*язку з відсутністю підстав для його задоволення та суду пояснив, що він мешкаючи в цьому будинку охороняє свою матір. При дослідженні письмових доказів встановлено наступне. В підтвердження своїх вимог представником позивача надано ксерокопію договору курівлі-продажу житлового будинку і земельних ділянок з зазначенням дати його укладання 26 число без зазначення місяця 2007 року відповідно до якого [PERSON] продав а [PERSON] в інтересах якої діяла [PERSON] купила житловий будинок розташований за адресою-84431 [ADDRESS] ( а.с.7,48-49,60), а також ксерокопія витягу з Державного реєстру правочинів від 26.01.2008 року відповідно до якого зазначений правочин посвідчено натаріусом 26.01.2008 року ( а.с.8,50-51,61). Будь яких інших письмових доказів сторонами надано не було. Суд, заслухавши відповідачив, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В статтях 98 та 99 ЖК України зазначено- Наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім'ї наймача. Вселення тимчасових жильців на строк понад півтора місяця допускається за умови додержання розміру жилої площі, встановленого для надання жилих приміщень (частина перша статті 48). Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом, - в адміністративному порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення. В ч.4 ст.156 СК України зазначено, що припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє права цих осіб користуватись займаним приміщенням .У разі відсутності угоди між власником будинку і колишнім членом його сім*ї про безоплатне користування жилим приміщенням зазначене користування здійснюється за плату. Згідно з ч.3 ст.168 ЖК України - договір найму жилого приміщення , укладений як на визначений, так і на невизначений строк , може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення , займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім*ї. У цьому випадку власник будинку ( квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці. Відповідно до ч.4 ст.168 ЖК України- договір найму жилого приміщення , укладений як на визначений, так і на невизначений строк , може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач своїми діями робить неможливим проживання з ним в одному будинку. Згідно зі ст.169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку( квартирі) , що належить громадянинові на праві приватної власності , наймач і особи,які проживають разом з ним , зобов*язані звільнити житлове приміщення ,а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. Крім того до спірних правовідносин слід застосовувати також норми передбачені ЦК України. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України , а також ст.150 ЖК України власник житлового будинку( квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання ,проживання членів своєї сім*ї,інших осіб . Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В статті 405 ЦК України зазначено- 1. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. 2. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З метою з*ясування думки [PERSON] щодо заявлених позовних вимог та обставин спору, судом під час підготовчих судових засідань було прийняте рішення яким суд визнав явку до судового засідання позивача [PERSON] та її представника [PERSON] обов*язковою, та зобов*язав їх надати суду для огляду оригінали доданих до позовної заяви письмових доказів, а також зобов*язати представника позивача надати суду довіреність ( оригінал для огляду та копію в справу) на право представляти інтереси позивача по саме цим заявленим позовним вимогам. Зазанені вимоги суду представником позивача були проігноровані , та як вбачається з її дій вона зловживає своїми правами як передставник особи яку вона представляє, бо будь яких заяв чи повідомлень до суду від самого позивача не надійщло і це взагалі ставить питання про цивільну процесуальну правоздатність цього представника як на час пред*явлення позову так і на час вирішення судом спору по суті. Як вбачається з досліджених доказів відповідачи вселились в будинок за згодою особи яка на той час ним володіла. Надані представником позивача ксерокопії документів не є такими, що підтверджують, з огляду на тривалий час який пройшов з моменту укладання договору купівлі-продажу, при тому що в ньому не зазначено конкретного місяця його укладання в 2007 рокі та який зареєстрований в 2008 році, перебування у власномті [PERSON] житлового будинку розташованого в [ADDRESS] з урахуванням того, що оригінали їх , незважаючи на вимогу суду ні позивачем ні її представником суду так і не були надані. Крім того вимога представника позивача яка викладена ним як в первісному позові так і після зобов*язання суду уточнити позовні вимоги щодо кола відповідачив, а саме : " та інших осіб" взагалі не може бути задоволена, як така, що протиріче вимогам ЦПК України. Таким чином, у зв*язку з тим, що ні позивачем ні її представником не доведено що житловий будинок розташований за адресою-84431 [ADDRESS], на час спору перебуває у власності [PERSON], ними не зазначено всіх конкретних осіб які підлягають виселенню, не доведено обставин на підставі яких порушуються права позивача діями чи бездіяльністю відповідачив, то в позові слід відмовити у зв*язку з відсутністю підстав для його задоволення. Судові витрати відповідно до ЦПК України покладаються на позивача.

Outcome: dismissed