Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

у лютому 2014 року ДП «Шахтарськантрацит» звернулося до суду з позовом до ДУ «Інститут медицини праці Академії медичних наук України» Клініка професійних захворювань (далі Інститут медицини), у якому просить визнати недійсним рішення Клініки профзахворювань ДУ «Інститут медицини праці АМН України» від 08 жовтня 2013 року щодо встановлення діагнозу: Cr нижньої частки правої легені Т1N0V0; Сr нижньої частки лівої легені Т2N1M0, ІІ ст., ІІ кл. гр., стан після поліхіміотерапії, ЛН ІІ (другого) ст. та зазначено як виробничий фактор, шкідливу речовину, найменування трудового процесу, що спричинив захворювання - вугільно-породний пил з вмістом вільного кристалічного силіцію діоксину (SiO2) - захворювання професійне [PERSON] і зв'язку захворювання із впливом шкідливих виробничих факторів і трудового процесу під час його роботи в шахтоуправлінні «Комсомольське» в/о «Жовтеньвугілля», правонаступником якого є ДП «Шахта «Тернопільська». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що шкідливим виробничим фактором, під який підпадав [PERSON] під час роботи в шахтоуправлінні «Комсомольське» в/о «Жовтеньвугілля», правонаступником якого є ДП «Шахта «Тернопільська», було визначено вугільно-породний пил. Проте, дані про наявність вугільно-породного пилу з кремнієм окису на робочому місці робітника [PERSON] до Клініки профзахворювань ДУ «Інститут медицини праці АМН України» не були надані. Інформаційна довідка про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) хворого [PERSON] від 03.09.2010 р. № 949 містить відомості лише про вплив на застрахованого вугільно-породного пилу з вмістом вільного кристалічного силіцію диоксиду без зазначення наявності домі шків кремнію окису. Таким чином, на думку позивача, відповідачем безпідставно було зазначено у повідомленні про професійне захворювання № 1123 від 09.10.2013 р. шкідливий виробничий фактор як вугільно-породний пил з вмістом вільного кристалічного силіцію діоксину. В судове засіданні позивач не забезпечив яку свого представника. У письмовому клопотанні просить розглянути справу у відсутності його представника. Відповідач також в судове засідання не забезпечив явку свого представника, надіславши письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову та розглянути справу без участі їх представника. Третя особа в судове засідання також не з'явився. У заяві просить розглянути справу у його відсутності. Представник третьої особи - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань у м. Шахтарську Донецької області в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з підстав, зазначених у позовній заяві. Вислухавши пояснення представника третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 08 жовтня 2013 року Центральною лікарською експертною комісією Клініки профзахворювань Державної установи «Інститут медицини праці Академії медичних наук України» [PERSON] видано Медичний висновок № 35/1568 про наявність професійного характеру захворювання. Висновком установлено, що діагноз Cr нижньої частки правої легені Т1N0V0; Сr нижньої частки лівої легені Т2N1M0, ІІ ст., ІІ кл. гр., стан після поліхіміотерапії, ЛН ІІ (другого) ст. та зазначено як виробничий фактор, шкідливу речовину, найменування трудового процесу, що спричинив захворювання - вугільно-породний пил з вмістом вільного кристалічного силіцію діоксину (SiO2) - захворювання професійне [PERSON] і зв'язку захворювання із впливом шкідливих виробничих факторів і трудового процесу під час його роботи в шахтоуправлінні «Комсомольське» в/о «Жовтеньвугілля», правонаступником якого є ДП «Шахта «Тернопільська». Суд вважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, з огляду на наступне. Стаття 3 ЦПК України передбачає, що будь-яка особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи свобод. Згідно із ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку: 1) своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: а) допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; б) одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; в) щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого; г) пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; д) пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; є) допомогу дитині відповідно до статті 9 цього Закону; 2) організувати поховання померлого, відшкодувати вартість пов'язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов; 3) сприяти створенню умов для своєчасного надання кваліфікованої першої невідкладної допомоги потерпілому в разі настання нещасного випадку, швидкої допомоги в разі потреби його госпіталізації, ранньої діагностики професійного захворювання; 4) організувати цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров'я застрахованого; 5) забезпечити потерпілому разом із відповідними службами охорони здоров'я за призначенням лікарів повний обсяг постійно доступної, раціонально організованої медичної допомоги, яка повинна включати: а) обслуговування вузькопрофільними лікарями та лікарями загальної практики; б) догляд медичних сестер удома, в лікарні або в іншому лікувально-профілактичному закладі; в) акушерський та інший догляд удома або в лікарні під час вагітності та пологів; г) утримання в лікарні, реабілітаційному закладі, санаторії або в іншому лікувально-профілактичному закладі; д) забезпечення необхідними лікарськими засобами, протезами, ортопедичними, коригуючими виробами, окулярами, слуховими апаратами, спеціальними засобами пересування, зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів). З метою найповнішого виконання функцій, передбачених пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, Фонд соціального страхування від нещасних випадків створює спеціалізовану медичну та патронажну службу соціального страхування; 6) вжити всіх необхідних заходів для підтримання, підвищення та відновлення працездатності потерпілого; 7) забезпечити згідно з медичним висновком домашній догляд за потерпілим, допомогу у веденні домашнього господарства (або компенсувати йому відповідні витрати), сприяти наданню потерпілому, який проживає в гуртожитку, ізольованого житла; 8) відповідно до висновку лікарсько-консультаційної комісії (далі - ЛКК) або медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) проводити навчання та перекваліфікацію потерпілого у власних навчальних закладах або на договірній основі в інших закладах перенавчання інвалідів, якщо внаслідок ушкодження здоров'я або заподіяння моральної шкоди потерпілий не може виконувати попередню роботу; працевлаштовувати осіб із зниженою працездатністю; 9) організовувати робочі місця для інвалідів самостійно або разом з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи з іншими заінтересованими суб'єктами підприємницької діяльності; компенсувати при цьому витрати виробництва, які не покриваються коштами від збуту виробленої продукції, за рахунок Фонду; 10) у разі невідкладної потреби подавати інвалідам разову грошову допомогу, допомогу у вирішенні соціально-побутових питань за їх рахунок або за рішенням виконавчої дирекції Фонду та її регіональних управлінь - за рахунок Фонду; 12) організовувати залучення інвалідів до участі у громадському житті. Усі види соціальних послуг та виплат, передбачені цією статтею, надаються застрахованому та особам, які перебувають на його утриманні, незалежно від того, перебуває на обліку підприємство, на якому стався страховий випадок, як платник страхових внесків чи ні. Також цим законом передбачено, що всі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим особам, які перебувають на їх утриманні, тобто фінансування страхових виплат, соціальних послуг та профілактичних заходів, проводяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві виключно за рахунок коштів самого Фонду. В той же час, процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися на підприємствах, в установах та організаціях, на період виникнення спірних правовідносин, визначено Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 30 листопада 2011 року (далі Порядок) (Постанова КМ України №1112 від 25.08.2004 року, якою затверджено Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві. Втратила чинність з 01.01.2012 року згідно із зазначеною вище Постановою № 1232-2011 ). Відповідно п. 62 вказаного Порядку усі випадки хронічних професійних захворювань незалежно від строку їх настання підлягають розслідуванню. Пунктом 63 Порядку визначено, що до хронічного професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок провадження професійної діяльності працівника та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу, пов'язаних з роботою. До хронічного професійного захворювання належить також захворювання, що виникло після багатократного та/або тривалого впливу шкідливих виробничих факторів. Хронічне професійне захворювання не завжди супроводжується втратою працездатності. Випадки професійних інфекційних захворювань та хронічних професійних інтоксикацій розслідуються як хронічні професійні захворювання. Відповідно до п. 64 віднесення захворювання до професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв'язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 14 та переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. № 1662. Відповідно до п. 66 для встановлення остаточного діагнозу та зв'язку захворювання з впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу лікар-профпатолог Автономної Республіки Крим, області або міста направляє хворого до спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу з відповідними документами. До спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу в разі потреби для встановлення діагнозу може направлятися також хворий, який проходить обстеження у будь-якому науковому інституті (установі) медичного профілю. Відповідно до п. 67 спеціалізовані профпатологічні лікувально-профілактичні заклади проводять амбулаторне та/або стаціонарне обстеження хворих і встановлюють діагноз професійного захворювання. Діагноз професійного захворювання може бути змінений або відмінений спеціалізованим профпатологічним лікувально-профілактичним закладом, який його встановив раніше, на підставі результатів додатково поданих відомостей або проведених досліджень та повторної експертизи. Відповідальність за встановлення або відміну діагнозу професійного захворювання покладається на керівників таких закладів та голів лікарсько-експертних комісій. Рішення про підтвердження або відміну раніше встановленого діагнозу професійного захворювання оформляється висновком лікарсько-експертної комісії. Відповідно до п. 68 Порядку у спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу професійного захворювання приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України", у роботі якої мають право брати участь фахівці відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, лікувально-профілактичного закладу, спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, спеціалісти (представники) підприємства, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), представники вищого органу профспілки. З матеріалів справи убачається, що при прийнятті оскаржуваного висновку Центральна лікарсько-експертна комісія врахувала зв'язок захворювання з умовами праці, що встановлений з врахуванням клініко-діагностичних даних, проаналізовано дані санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, підземний стаж роботи. На основі проведених досліджень та даних клінічних обстежень визначила захворювання [PERSON] як професійне захворювання. Позовна заява обґрунтована помилковим визначенням зв'язку захворювання з умовами праці, проте доводів, що Центральною лікарсько-експертною комісією при прийнятті оскаржуваного висновку були допущені порушення процедури та порядку встановлення зв'язку захворювання [PERSON] з умовами його праці, позовна заява не містить. Ураховуючи, що відповідачем висновок про наявність зв'язку захворювання з умовами праці та встановлення діагнозу професійного захворювання прийнято з дотримання визначених законом процедури та порядку, суд не вправі переймати на себе повноваження вказаного органу у вирішенні питання встановлення відповідного діагнозу як такого, суд дійшов висновку про ухвалення рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed