Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

у листопаді 2020 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила стягнути з АТ «Укрпошта» 5 000 грн. оціночної вартості посилки, 1496,81 грн. витрат на пересилку та 5000 грн. матеріальної шкоди. В обґрунтування своїх вимог вказала про те, що 18.11.2019 року була здана на поштове відділення 03189 м. Києва міжнародне поштове відправлення за номером CQ031363773UA для направлення в країну Нігерія код країни 23402, місто Ібан, № 9 Санго полі Роад, про що зазначено на поштовому відправленні. 24.11.2019 року позивач встановила, що у виданій на пошті квитанції зазначено відправлення посилки в країну Нігерія (Нігер), у зв?язку із чим позивач 25.11.2019 року звернулась до поштового відділення із заявою про повернення посилки, оскільки вона направлена за іншою адресою. 22.01.2020 року позивачем повторно подано заяву аналогічного змісту, на яку отримано відповідь про те, що заяву зареєстровано та прийнято в роботу. 05.02.2020 року позивачем подано до поштового відділення заяву про повернення грошових коштів у розмірі 5 000 грн., що є задекларованою вартістю посилки, та 1496,81 грн. витрат на доставку. 11.06.2020 року відповідач листом повідомив позивача про те, що посилка доставлена та вручена адресату 30.01.2020 року, при цьому адресат та адреса вручення зазначені не були. Однак, позивач вказує, що поштове відправлення не вручено адресату та позивачу не відшкодовано вартість посилки та витрати поштових послуг. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.11.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження З?ясовано відсутність відзиву на позов. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, розглянувши подані позивачем докази надходить до наступних висновків. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступного. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачем зазначено про те, що нею 18.11.2019 року здано на поштове відділення 03189 м. Києва міжнародне поштове відправлення за номером CQ031363773UA для направлення в країну Нігерія код країни 23402, місто Ібан, № 9 Санго полі Роад. Разом з тим, матеріали цивільної справи містять копію фіскального чека АТ «Укрпошта», 03189, ВПЗ Київ 189, ПН 215600426655, який містить наступні реквізити: 00001 Деркач; CQ031363773UA; посилка авіа; кому: [PERSON] ; куди: Нігерія Нігер ; маса: 3,500 кг; за масу 1247,34; вартість поштових послуг - 1496,81 грн. (а.с. 6). Слід зазначити, що прізвище, або інші ідентифікаційні дані, які б надавали можливість суду встановити, що відправлення за вказаним фіскальним чеком, направлено та оплачено саме позивачем - [PERSON] , у вказаному фіскальному чеку відсутні. 25.11.2019 року [PERSON] звернулась із заявою на ім?я Генерального директора АТ «Укрпошта», в якій просила повернути поштове відправлення, оскільки останнє направлено в іншу країну «Niger», замість «Nigeria» (а.с. 7). 22.01.2020 року [PERSON] отримано лист АТ «Укрпошта» щодо реєстрації заяви від 22.01.2020 року щодо міжнародного відправлення № CQ031363773UA та прийняття в роботу (а.с. 8). 05.02.2020 року [PERSON] звернулась із заявою Генерального директора АТ «Укрпошта», в якій просила повернути кошти за посилку вартістю 5000 грн., а також вартість доставки у розмірі 1496,81 грн. (а.с. 9). Листом АТ «Укрпошта» від 06.02.2020 року повідомлено [PERSON] про направлення запиту до поштової служби країни Нігерія, звернуто увагу на те, що строки розгляду звернення можуть складати до 2- місяців (а.с. 10). Аналогічні відповіді надано АТ «Укрпошта» у листа від 28.02.2020 року, 20.03.2020 року, 24.03.2020 року (а.с. 11-13). Листом АТ «Укрпошта» від 11.06.2020 року повідомлено [PERSON] про те, що поштове відправлення № CQ031363773UA було доставлено за призначенням та вручено адресату 30.01.2020 року (а.с. 15). Аналогічну за змістом відповідь надано відповідачем на заяву позивача від 25.08.220 року, у листі від 01.09.2020 року (а.с. 18). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджує, що поштове відправлення № CQ031363773UA адресату не доставлено, внаслідок чого просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 5 000 грн., 1496,81 грн. вартості поштових послуг за пересилку. Правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг врегульовані Законом України «Про поштовий зв`язок». Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.05.2009 року, та повинні відповідати встановленим нормам якості. За змістом положень ст. 13 Закону України «Про поштовий зв?язок» (далі за текстом - Закон), у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами. Разом з тим, за змістом положень ст. 1 Закону, послуги поштового зв`язку - продукт діяльності оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій, спрямований на задоволення потреб користувачів. Національний оператор поштового зв`язку (національний оператор) - оператор, який в установленому законодавством порядку надає універсальні послуги поштового зв`язку на всій території України і якому надаються виключні права на провадження певних видів діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку. Положеннями ст. 27 Закону регламентовано питання міжнародного співробітництва, відповідно до вимог якої міжнародне співробітництво у сфері надання послуг поштового зв`язку здійснюється відповідно до законодавства України та відповідних міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правові, організаційні та фінансові відносини з міжнародними організаціями поштового зв`язку, а також представництво України у міжнародних організаціях поштового зв`язку, міжнародний правовий захист інтересів України у питаннях поштового зв`язку в межах своїх повноважень здійснює уповноважений центральний орган виконавчої влади у галузі зв`язку. Національний оператор у порядку, визначеному законодавством України, підтримує співробітництво з операторами поштового зв`язку інших держав, забезпечує виконання рішень, визначених нормативними актами Всесвітнього поштового союзу, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку, регламентовано Правилами надання послуг поштового зв?язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.05.2009 року (далі за текстом - Правила), за змістом пункту 12 яких поштові відправлення, поштові перекази поділяються на внутрішні (пересилаються в межах України) та міжнародні (пересилаються за межі України, надходять до України, переміщуються через територію України транзитом). Поштові відправлення пересилаються наземним, водним або повітряним видом транспорту чи комбіновано (пункт 16 Правил). Порядок пересилання міжнародних поштових відправлень визначено у пунктах 23-27 Правил. За змістом положень вказаних пунктів Правил, міжнародні поштові відправлення приймаються для пересилання до країн, з якими встановлено поштовий обмін. Реєстровані міжнародні поштові відправлення приймаються для пересилання лише до країн, перелік яких та умови приймання поштових відправлень визначені у Керівництві з приймання міжнародних поштових відправлень, що формується операторами поштового зв`язку на підставі відомостей Міжнародного бюро Всесвітнього поштового союзу. Міжнародні реєстровані поштові відправлення можуть прийматися для пересилання лише з простим повідомленням про їх вручення. Відповідно до положень п.п. 47,53 Правил, на міжнародному поштовому відправленні найменування адресата та його поштова адреса зазначаються латинськими літерами і арабськими цифрами. У разі коли поштова адреса написана мовою країни призначення, під нею повторюється найменування населеного пункту і країни призначення українською мовою (великими літерами). Відправник посилки на бланку супровідної адреси повинен зробити розпорядження про подальші дії у разі неодержання посилки одержувачем. Для міжнародних посилок це розпорядження зазначається також на спеціальному ярлику, який наклеюється на лицьовому боці посилки. Порядок пересилання міжнародних поштових відправлень регламентовано також Всесвітньою поштовою конвенцією та Загальним регламентом Всесвітнього поштового союзу, які затверджено указом Президента України № 316/2017 від 10.10.2017 року. Згідно з частиною третьою статті 18 Закону України "Про поштовий зв`язок" за втрату (пошкодження) міжнародних поштових відправлень і посилок оператори несуть відповідальність відповідно до вимог актів Всесвітнього поштового союзу та законодавства України, за невиплату міжнародних поштових переказів - відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 5 Всесвітньої поштової конвенції поштове відправлення належить відправнику доти, доки воно не видано законному адресату, якщо тільки воно не було затримано відповідно до законодавства країни відправлення або призначення та у випадку застосування статті 15.2.1.1 чи 15.3 згідно із законодавством транзитної країни. При цьому, як встановлено статтями 23, 26 Всесвітньої поштової конвенції, адресат має право на відшкодування розкраденого, пошкодженого або втраченого рекомендованого відправлення, простої посилки чи відправлення з оголошеною цінністю, якщо відправник відмовляться від своїх прав письмово на користь адресата. Відповідно до частини першої статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором. Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (стаття 924 Цивільного кодексу України. З копії фіскального чеку № 2156004266655 від 18.11.2019 року, що міжнародне поштове відправлення № CQ031363773UA відправлялось за адресою: «Нігерія Нігер». Положеннями Закону України «Про поштовий зв?язок» та Правил відповідальність за правильність та повноту заповнення даних щодо одержувача поштового відправлення покладено на користувача послуги - відправника, тобто, у даному випадку на [PERSON] . У позовній заяві позивач зазначає, що здійснивши 18.11.2019 року відправлення, лише 23.11.2019 року останньою встановлено, що у фіскальному чеку зазначено про відправлення посилки у країну «Нігерія (Нігер)». Слід також зазначити, що згідно п. 121 Правил, відправник має право подати заяву про розшук відправленого ним реєстрованого поштового відправлення. У разі, коли це стосується міжнародного відправлення,. До заяви також додається копія адресного ярлика. Слід зазначити, що матеріали справи не містять заяв позивача про розшук поштового відправлення № CQ031363773UA, хоча остання вказує про його втрату, наполягаючи на стягненні відшкодування в розмірі оголошеної цінності поштового відправлення. Крім того, позивачем також не надано в розпорядження суду копії адресного ярлика, який, згідно п. 53 Правил, в обов?язковому порядку мав бути заповнений відправником, тобто позивачем, при відправлення міжнародного поштового направлення. Також, слід зазначити, що позивачем не надано в розпорядження суду жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування обставини завдання позивачу матеріальної шкоди у розмірі 5 000 грн. За встановлених судом обставин, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності заподіяної матеріальної шкоди, протиправності діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні, відтак, суд надходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: dismissed