Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

01.10.2020 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Шмуйлова І.М. звернулася до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що Приватним нотаріусом Карпенко І.В. 29.12.2015 року і 04.01.2016 року та приватним нотаріусом Дашдаміровим Е.А. 19.08.2016 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] спадкоємцю [PERSON] , -відповідачеві у цій справі. Рішенням Кремінського районного суду від 22 листопада 2017 року в цивільній справі 414/811/17 вищевказані свідоцтва про право на спадщину за законом, видані приватним нотаріусом Карпенко І.В. та приватним нотаріусом Дашдаміровим Е.А. на ім`я [PERSON] скасовані. Постановою апеляційного суду Луганської області від 31 січня 2018 року рішення Кремінського районного суду від 22 листопада 2017 року в цивільній справі 414/811/17 залишено без змін, а також Верховний суд України під час перегляду завзначених рішень своєю постановою від 11 грудня 2019 року залишив без змін зазначені рішення Кремінського районного суду від 22 листопада 2017 року та апеляційної інстанції від 31 січня 2018 року. Після його звернення із зазначенними судовими рішеннями, нотаріус Дашдаміров Е.А 19.02.2020 року скасував державну реєстрацію про право власності на нерухоме майно, серії НВА № 231861 від 19.08.2016, номер у спадковому реєстрі 59389290, номер в реєстрі нотаріальних дій 245, на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , вчинивши відповідний запис до Реєстру,індексний номер рішення :51204609. Звернувшись до нотаріуса, позивач отримав постанову про відмову вчинення нотаріальних дій, оскільки в рішенні суду не зазначено про скасування державної реєстрації спадкового нерухомого майна, зареєстрованого за спадкоємцем [PERSON] після померлої [INFO] [PERSON] . Тому, просить скасувати державну реєстрацію нерухомого майна, згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих на ім`я [PERSON] , [INFO] : 1) серії НАР № 755370 від 29.12.2015, номер у спадковому реєстрі 58438952, номер у реєстрі нотаріальних дій 1325 на земельну ділянку № [NUMBER] з кадастровим номером 4421655400:23:002:0003 площею 5,9411 га; 2) серії НАР № 755381 від 04.01.2016, номер у спадковому реєстрі 58448688, номер у реєстрі нотаріальних дій 01, на земельну частку (пай) члена КСП «Іскра» згідно з сертифікатом серії ЛГ № 0145163; Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Ніяких заяв, відзиву, клопотань суду не надав. Третя особа, - нотаріус, в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Ніяких заяв, відзиву, клопотань суду не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів по справі з постановленням заочного рішення. 03 листопада 2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Кремінського районного суду від 22 листопада 2017 року в цивільній справі 414/811/17, видані приватним нотаріусом Карпенко І.В. 29.12.2015 року і 04.01.2016 року та приватним нотаріусом Дашдаміровим Е.А. 19.08.2016 року на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом визнано недійсними (а.с.6-9). Постановою апеляційного суду Луганської області від 31 січня 2018 року рішення Кремінського районного суду від 22 листопада 2017 року в цивільній справі 414/811/17 залишено без змін (а.с.10-14). Під час касаційного перегляду Постановою Верховного суду України від 11 грудня 2019 року попередні рішення судів в цивільній справі 414/811/17 залишено без змін (а.с.15-20). Таким чином, рішення суду щодо визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих нотаріусами на ім`я [PERSON] натепер є чинним. З мотивувальної частини якого вбачається, що підставою визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] є порушення прав інших заінтересованих осіб, якою (особою) в даному випадку є позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, і це є самостійною підставою задля визнання свідоцтв недійсними з огляду на приписи ст 1301 ЦК України. За зазначеним рішенням позивачу нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо скасування державної реєстрації нерухомого майна за недійсними свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданими нотаріусомна ім`я [PERSON] , оскільки в рішенні суду про скасуванню вищевказаних свідоцтв нічого не зазначено про скасування державної реєстрації спадкового нерухомого майна (а.с.5). 19.02.2020 року приватний нотаріус Дашдаміров Е.А. скасував державну реєстрацію нерухомого майна, згідно свідоцтва про право на спадщину, виданих на ім`я [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] від 19.08.2016, номер у спадковому реєстрі 59389290, номер в реєстрі нотаріальних дій 245, на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Згідно з приписами ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 26 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Відповідно до частини другої статті 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна судова адміністрація України у день набрання законної сили судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. З наведеного вбачається, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено вичерпний перелік рішень суду, на підставі яких здійснюється державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме набуття, зміна або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора. Окрім того, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.09.2018 в справі №909/968/16 сформовано наступну позицію: «рішення суду про визнання недійсним договору не є підставою для внесення запису про скасування прав на нерухоме майно без скасування відповідного рішення про державну реєстрацію прав. У разі визнання недійсним договору, що став підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав, слід одночасно заявляти вимогу про скасування вказаного рішення про державну реєстрацію прав. Такі вимоги є відповідним і законним способом судового захисту в даному випадку, оскільки за чинним Цивільним кодексом України право власності виникає з моменту його реєстрації». Таким чином, згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення суду щодо недійсності правочину не зумовлює автоматичного виникнення обов`язку скасування рішення про державну реєстрацію права власності на відповідний об`єкт нерухомого майна. Запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру речових прав саме на підставі рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав. За відсутності такого рішення суду реалізувати рішення суду про визнання правочинів недійсними, тобто відновити порушені права позивача, буде неможливо. З вищевикладеного суд дійшов висновку, що слід скасувати державну реєстрацію нерухомого майна, згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих на ім`я [PERSON] , [INFO] : 1) серії НАР № 755370 від 29.12.2015, номер у спадковому реєстрі 58438952, номер у реєстрі нотаріальних дій 1325 на земельну ділянку № [NUMBER] з кадастровим номером 4421655400:23:002:0003 площею 5,9411 га; 2) серії НАР № 755381 від 04.01.2016, номер у спадковому реєстрі 58448688, номер у реєстрі нотаріальних дій 01, на земельну частку (пай) члена КСП «Іскра» згідно з сертифікатом серії ЛГ № 0145163. Питання щодо судових витрат сторонами не ставилося. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved