Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON](Відповідач), треті особи: [PERSON], про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП). Протокольною ухвалою суду від 17.08.2015р. до участі у справі в якості третьої особи, без самостійних вимог, залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інкомстрах»(а.с. 62-63). Свої позовні вимоги, Позивач обґрунтовує тим, що 03 жовтня 2013 року в м. Київ відбулася ДТП за участю автомобіля марки «Хюндай Акцент» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER], в наслідок чого транспортні засоби (ТЗ) отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 29.10.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Інкомстрах» відповідно до Полісу № АС/6029567. У встановлені законом строки, Позивач звернувся до страхової компанії з заявою про страхову подію, яка отримана адресатом 04.11.2013р., а в подальшому 21.01.2014р. направив заяву про виплату страхового відшкодування, яка була отримана страховиком 31.101.2014р. Однак у визначений законом строк страховик виплату страхового відшкодування не здійснив. Крім того на початку 2015р. Пзивачу стало відомо, що вказаний страховик змінив своє місце знаходження. На відому адресу страховика 24.02.2015р. Позивач направив заяву(скаргу) про виплату страхового відшкодування, однак на час звернення до суду жодних відповідей від нього не отримав. Враховуючи те, що матеріальна шкода, спричинена в наслідок ДТП, завдана саме в результаті винних дій Відповідача, що встановлено постановою суду, то відповідно до ч.1 ст 1166, ст.1187 ЦК України Позивач вважає, що матеріальний збиток завданий йому в розмірі 42 175,75 грн. відповідно до експертного Звіту №14 від 21.01.2014 року, а також витрати за проведення оцінки - 850,00грн., витрати на транспортні послуги - 2 160,00грн. (всього 45 185,75грн.) підлягають стягненню з завдавала шкоди, а саме: з Відповідача - [PERSON] Представник Позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та надала письмові заперечення. В запереченнях зазначено, що відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач застрахував свою відповідальність у ПрАТ «СК «Інкомстрах» відповідно до Полісу № АС/6029567, а тому вимоги до Відповідача не підлягають задоволенню, оскільки страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника. Крім того враховуючи розмір завданих збитків, останні в повній мірі покриваються розміром страхової суми зазначеної в страховому полісі, та в такому разі позовні вимоги позивача є безпідставними (а.с. 78-86). Треті особи в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 03 жовтня 2013 року в м. Київ відбулася ДТП за участю автомобіля марки «Хюндай Акцент» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER], в наслідок чого ТЗ отримали механічні пошкодження. Дана ДТП сталася з вини [PERSON], внаслідок порушення останнім Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 29.10.2013 року (а.с.9). У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Інкомстрах» відповідно до страхового полісу № АС/6029567, передбачена договором страхова сума за шкоду, заподіяну майну, - 50 000,00грн., франшиза - 0грн. (а.с.73). З копії звіту № 14 від 23 січня 2014 року про оцінку автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER], замовником якого є [PERSON], вбачається, що матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] складає 42 175,75 грн. (а.с.14-33). Згідно положень ст.22 даного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 21.01.2014 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Інкомстрах» із заявою про відшкодування шкоди завданої внаслідок вказаної ДТП(а.с.88), однак у визначений законом строк страховик виплату страхового відшкодування не здійснив. Відповідно до п.п.33.1, 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Щодо посилань Позивача на те, що ПрАТ «СК «Інкомстрах» є неплатоспроможним щодо виконання страхових виплат і виключений зі складу МТСБУ, а тому обов'язок сплатити заподіяну матеріальну шкоду, в результаті ДТП, покладається на особу, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі ліквідації страховика, правонаступника якого встановлено, договори страхування зберігають свою силу до закінчення строку дії такого договору. У разі ліквідації страховика за його власним рішенням визначені договором обов'язки цього страховика виконує ліквідаційна комісія. У разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов'язки за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов'язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Згідно пункту 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик повинний протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Згідно п.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 36 Закону та копії страхового полісу № АС/6029567, сума заподіяної шкоди позивачу в наслідок вищевказаної ДТП в розмірі 42 175,75 грн., в повній мірі охоплюється страховою сумою та підстави для стягнення заподіяної шкоди з відповідача відсутні. Жодних доказів того, що страховик ПрАТ «СК «Інкомстрах» ліквідований і виключений з реєстру ЄДРПОУ матеріали справи не містять. При цьому, стороною позивача клопотань в судовому засіданні про залучення до участі у справі в порядку ст.33 ЦПК України в якості відповідача ПрАТ «СК «Інкомстрах» (страховика), який застрахував цивільну відповідальність [PERSON], - до суду не подано, як і не надходило таких через канцелярію суду. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, вбачається, що «…при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.» Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а його позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону та на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інкомстрах», про стягнення матеріальної шкоди не підлягає задоволенню. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 22, 990, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст.6, 20, 22, 33, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, та

Outcome: dismissed