Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

04 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано за рішенням суду від 06.11.2012 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. З відповідачем шлюбні відносини припинили та проживають окремо. Добровільно про сплату аліментів домовитися з відповідачем не вдається, тому вона змушена звернутися до суду з позовом. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та суду пояснила що відповідач добровільно надає щомісяця на утримання неповнолітньої доньки по 500 грн., збільшити суму коштів на утримання доньки добровільно відмовляється. Всі витрати пов'язані з утриманням неповнолітньої доньки вона змушена підтверджувати відповідачеві квитанціями та перед ним звітувати про витрати, і це її принижує. Відповідач має постійну роботу та достойний заробіток, який йому дозволяє, утримувати свою доньку, інших зобов'язань по сплаті аліментів він не має. Просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки усіх доходів відповідача. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, але підтвердив пояснення позивачки, що він добровільно надає по 500 грн. щомісяця на утримання доньки, яка після розлучення проживає з відповідачкою. Пояснив, що він займається вихованням дитини та донька перебуває разом з ним приблизно 15 днів на місяць при цьому він витрачає на її утримання кошти, забезпечує її відпочинок та одягає її, при цьому надав суду письмові докази (зошити з квитанціями з магазинів про придбання ним тововарів, якими підтверджує витрати понесені на дитину). Із матеріалів справи вбачається рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області №1424/2274/2012 від 06.11.2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7). Сторони від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області серії [NUMBER] за актовим записом №267 (а.с.4). В судовому засідані встановлено, що неповнолітня донька після розірвання шлюбу проживає із матірю. Графік роботи відповідача недозволяє неповнолітній дочці проживати разом із батьком, тому за домовленістю сторін вона проживає з матірю. Сторонами місце проживання дитини у судовому порядку невизначено. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, суд приходе до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Конвенцією "Про права дитини"(ч. 1 ст. 3), ратифікованої постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адмiнiстративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню iнтересiв дитини. Статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено що предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) стягуються в частині від доходу його батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Надані відповідачем письмові докази підтверджують факт надання ним матеріальної допомоги позивачці на утриманя неповнолітньої доньки, який позивачка визна , але надана матеріальна допомога відповідачем не відповідає частині його доходів як батька дитини, яка потребує його утриманя. Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 84, 180,181,183,191 СК України та

Outcome: approved