Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що з відповідачем перебував у шлюбі з 2007 по 2011 роки. Під час шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 27.01.2011 року їх шлюб було розірвано. Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.04.2011 року позов його колишньої дружини до нього було задоволено, судом було вирішено стягувати з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 30% від усіх його доходів щомісячно, починаючи стягнення з 18.03.2011 року до досягнення донькою повноліття. Вважає за необхідне зазначити, що даний позов в судовому засідання ним було повністю визнано,\~рішення ним не оскаржувалось, і незважаючи на те, що офіційно він не працює з 2011 року, він завжди намагався вчасно та в повному обсязі сплачувати нараховані виконавчою службою аліменти на утримання його доньки. Наразі звертається з позовом про зменшення розміру аліментів, оскільки як раніше сплачувати аліменти в розмірі 30% від його доходів він не має змоги, виходячи з наступного: 12 лютого 2013 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Його дружина має двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Матеріальна допомога їх біологічного батька - [PERSON] є нерегулярною та незначною, внаслідок чого в повному обсязі діти аліменти не утримують, він бере участь в утриманні дітей. Крім того, неповнолітній син дружини [PERSON] має серйозне захворювання зору, його лікування потребує значних витрат та часу, і водночас дружина наразі не має можливості піти на роботу, наразі ніде не працює, оскільки багато часу вимушена витрачати на догляд сина. Він також бере участь у витратах на лікування [PERSON]. В зв'язку з вищевказаними обставинами, як раніше, сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 30% від його доходу наразі він не має можливості. Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.04.2011 року з 30% до 25% від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити з підстав, викладених у заяві. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, просять відмовити в його задоволенні. Відповідачка [PERSON] пояснила, що вона вийшла вдруге заміж, має другу дитину, за якою здійснює догляд. Вважає, що лікування та утримання дітей теперішньої дружини [PERSON], передусім мають проводитися за рахунок їхніх батьків. Зазначені обставини не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів на утримання їхньої з позивачем дитини. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає за доцільне відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Відповідно до\~ст.3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої\~Постановою Верховної\~Ради України\~від 27.02.91\~N\~789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про охорону дитинства від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, мають доньку - [PERSON], [INFO] Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.04.2011 року (а.с.6) з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі 30% від усіх його доходів щомісячно, починаючи стягнення з 18.03.2011 року до досягнення донькою повноліття. Вказане рішення набрало законної сили 27.04.2011 р. Суд не бере до уваги посилання позивача [PERSON], на реєстрацію шлюбу 12 лютого 2013 року з [PERSON]\~ (а.с.7), яка має двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.9), та сина [PERSON], [INFO] (а.с.8), який має захворювання зору, як на підтвердження своїх вимог, оскільки вважає, що дані обставини не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів на його дочку [PERSON], [INFO], а діти [PERSON] та [PERSON] мають батьків, які зобов'язані їх утримувати. Крім того, відповідачка [PERSON] також створила нову сім'ю, має другу дитину, за якою здійснює догляд та утримання. За таких обставин суд вважає, що підстав для зміни розміру аліментів немає, а тому відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed