Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вони з відповідачем є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка від народження перебуває на її утриманні та вихованні й відповідач ухиляється від виконання батьківських обов»язків щодо виховання та матеріального утримання дитини, не піклується про дитину та не проявляє турботи, уваги та любові до дочки, що шкодить інтересам дитини. За таких обставин вона змушена звернутися до суду з питанням позбавлення відповідача батьківських прав. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити посилаючись при цьому на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечив проти задоволення позову пояснюючи, що любить дитину та вказує, що позивачка проживає окремо від нього зі своїм чоловіком [PERSON] та створила умови, при яких він не може спілкуватись з дитиною, але матеріальну допомогу дитині він надає по мірі можливості. Представник органу опіки і піклування в судове засідання не з"явився надавши до суду письмовий висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоворлення позову вказуючи на недоведеність обставин викладених у позові та зазначаючи, що позбавлення батьківських прав відповідача не в інтересах дитини. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.2) ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.16, 18 постанови від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»вказав на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, які порушують батьківські обов'язки та роз'яснив, що особи можуть бити позбавленні батьківський прав лише щодо дитини, яка не досягла повноліття, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків розцінюється як не забезпечення необхідного харчування, медичного нагляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток; батьки не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створюють умов для отримання дитиною освіти. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від вихованні дитини лише за умови винної поведінки батьків. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] доводяться батьком дитині [PERSON], [INFO], яка від народження перебуває на утриманні та вихованні позивачки [PERSON], ці факти підтверджується свідоцтвм про народження серії [NUMBER] ( а..с.5). Але суд вважає, що висновок Органу опіки та піклування Бобринецької РДА є передчасним, оскільки суд не знайшов доказів того, що є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Суд також приходить до висновку, що оскільки позбавлення відповідача батьківських прав не буде сприяти позитивному впливу на долю дитини, є недоцільним і таким, що не відповідає інтересам дитини, а також те, що відповідач має бажання спілкуватися та брати участь у вихованні та утриманні дочки та був позбавлений можливості здійснювати відповідний догляд за дитиною, тому факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов"язків щодо виховання дитини не знайшов свого підтвердження, а тому в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed