Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

27 травня 2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. 30 травня 2019 року та повторно 21 червня 2019 року позовна заява була залишена судом без руху, у зв`язку із виявленими недоліками позовної заяви. Після усунення недоліків позовної заяви, 16 липня 2019 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 02.08.2019 року клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження задоволено, та замінено судове засідання, призначене на 02.08.2019 року на 10.00 год. ,для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Позивач звернувся до суду із позовом до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про визнання звільнення незаконним, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.03.2017 року позивач був прийнятий на посаду старшого інспектора з контролю відділу внутрішньої безпеки апарату управління, а наказом від 28.02.2019 року №72-к «Про звільнення» [PERSON] 28 лютого 2019 року із займаної посади було звільнено за прогул без поважних причин, відповідно до п.4 ст.40 КЗПП України. Позивач вважає, що наказ від 28.02.2019 року №72-к « Про звільнення» є незаконним та підлягає скасуванню. Так, як доказами прогулів позивача відповідач надав акти про відсутність [PERSON] на робочому місці 01.02.2019 року, з 04.02.2019 року по 08.02.2019 р. , з 11.02.2019 р. по 15.02.2019 р. та 18.02.2019 р., лист охорони морського порту ОФ ДП «АМПУ» від 18.02.2019 р., акт щодо відмови [PERSON] надати пояснення з питань відсутності на робочому місці більше трьох годин з 01.02.2019 р. по 13.02.2019 р. від 14.02.2019 р., звіт [PERSON] щодо подій з 01.02.2019 р. по 14.02.2019 р., доповідну записку від 19.02.2019 року. При цьому позивач зазначає, що в актах щодо його відсутності на робочому місці як підставу відсутності його на робочому місці зазначено відомості з системи АСКД ОФ ДП «АМПУ» . В той же час в листі загону охорони морського порту ОФ ДП «АМПУ» від 18.02.2019 року за підписом начальника ЗОМП [PERSON] зазначено, що працівники апарату управління ДП «АМПУ», яким є [PERSON] , мають можливість проходу на територію ОФ ДП «АМПУ» за службовим посвідченням та в базі АСКД не фіксуються. Будь яких інших доказів, які б доводили відсутності [PERSON] на робочому місці, на думку позивача, в зазначених актах не вказано. Разом з тим , інформація, що міститься в звіті щодо подій з 01.02.2019 р. по 14.02.2019 р. за підписом начальника сектору організації режиму перебування і переміщення в морських портах відділу внутрішньої безпеки ДП «АМПУ» [PERSON] , на думку позивача , саме підтверджує його перебування на території адміністративної будівлі ДП «АМПУ» за адресою: м. Одеса, вул. Ланжеронівська 1 - 01 , 04,05,06,07,11,14 лютого 2019 року. Крім того , позивач зазначає , що відповідно до наказу від 22.06.2017 року № 187 «Щодо проходу на територію відповідного морського порту» згідно «Єдиного переліку працівників державних установ, підприємств, організацій та інших осіб, які можуть отримати право проходу на територію відповідного морського порту за службовими посвідченнями», співробітники апарату управління ДП АПМУ мають право за службовими посвідченнями без надання перепустки безперешкодно перебувати на території морського порту. Наказом від 30.10.2017 р. № 1163 -к «Щодо визначення робочих місць працівників апарату управління» ДП «АМПУ» [PERSON]. визначено робоче місце за адресою: м. Одеса , митна площа, 1 ОФ ДП «АМПУ». У зв`язку із чим позивач зазначає, що він, перебуваючи на зазначеній посаді , мав право входу до території ОФ ДП АМПУ без оформлення перепустки та реєстрації в АСКД ОФ ДП «АМПУ». Доказами перебування позивача в період з 01 по 18 лютого 2019 року на робочому місці - на території ОФ ДП «АМПУ» за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1 (адмінбудівля №3 ОФ ДП «АМПУ» каб.16), на думку останнього, є фактичні данні отримані з системи електронного документообігу ДП «АМПУ» edocs, в яку позивач входив за персональним обліковим записом. Зазначену інформацію, як вказує позивач, підтверджено відповіддю на адвокатський запит від 10.05.2019 року, згідно з якою, старший інспектор з контролю ВВБ ДП «АМПУ» [PERSON]. мав доступ до роботи в системі електронного документообігу ДП «АМПУ» з використанням особистого облікового запису. Зокрема ,в системі електронного документообігу міститься інформація про опрацювання (ознайомлення, виконання) ним документів. Крім того, позивач особисто зафіксував факт опрацювання ним в системі електронного документообігу документів в період з 01 по 18 лютого 2019 року, а саме: 1 лютого 2019 р. о 09.38 год., 05 лютого 2019 р. о 14:21, 6 лютого 2019 р. о 15:20 год. та о 16:22 год., 8 лютого 2019 р. о 10:13 год., 15 лютого 2019 р. о 09:50 год та о 14:45 год. Разом з цим, позивачем зафіксовано відсутність прострочених ним на виконанні документів в системі електронного документообігу станом на 21.02.2019 р. о 08: 55 год. Згідно відповіді ДП «АМПУ» від 10.05.2019 р. № 1663/10-01-10/вих ,дії з використанням облікового запису [PERSON] в системі електронного документообігу здійснювались на комп`ютері, який знаходився в Одеській філії ДП АМПУ та був закріплений за співробітником ДП «АМПУ» [PERSON] , проте документів, які б підтверджували закріплення зазначеного комп`ютера за будь-яким співробітником, не надано. Крім того, до зазначеного комп`ютера підключено програмне забезпечення тільки з обліковим записом [PERSON] . Позивач вказує на те , що з матеріалів, які слугували підставою для звільнення [PERSON] , вбачається ,що факт його відсутності одночасно фіксувався системою АСКД ДП «АМПУ» (м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 1) та системою АСКД ОФ ДП «АМПУ» (м. Одеса, площа Митна, 1). Зазначені системи АСКД між собою не пов`язані та вимагають наявності електронних перепусток. В той же час, для входу та виходу на територію ОФ ДП «АМПУ» для співробітників апарату управління ДП «АМПУ» достатньо службового посвідчення, а для перебування в адмінбудівлі ДП «АМПУ» необхідно також мати електронну перепустку. Щодо акту про відмову [PERSON] надати пояснення з питань відсутності його на робочому місці більше трьох годин з 01 лютого 2019 р. по 13 лютого 2019 р. від 14.02.2019 року, то у зазначеному акті стоїть підпис старшого інспектора з кадрів відділу кадрів АУ ДП «АМПУ» [PERSON] , однак, позивач зазначає, що остання не була свідком факту, що від нього вимагались будь - які пояснення, про що зазначено у самому акті, оскільки [PERSON] була лише проінформована про нібито відмову [PERSON] надати пояснення. При цьому, про існування вказаного акту позивач дізнався з відповіді ДП «АМПУ» від 15.03.2019 року на адвокатський запит. Позивач стверджує , що в порушення вимог ст.149 КЗпП України роботодавець взагалі не вимагав від нього ніяких пояснень щодо нібито порушення ним трудової дисципліни. Тому позивач наполягає, що ним не було допущено жодних порушень трудової дисципліни , а документи, на які посилається відповідач як підставу для звільнення, є незаконними, не підтверджують будь - яких порушень трудового законодавства з його боку та не можуть слугувати підставою для звільнення. У зв`язку із вищезазначеним, позивач просив суд визнати його звільнення незаконним, поновити його на посаді та стягнути з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. При цьому враховуючи, що його незаконно звільнили у лютому 2019 року, тому розрахунковими місяцями для вирахування середньої заробітної плати мають бути грудень та січень. За грудень та січень [PERSON] згідно довідки від 06.06.2019 року № 1726/10-04-01 про доходи [PERSON] ,було нараховано відповідно 29 888,45 грн. і 58387,12 основної заробітної плати. Фактично відпрацьовано за грудень і січень 42 робочих дня (21+21). Середньоденна заробітна плата дорівнює: 88275,57 : 42 = 2 101,79 грн. Середньомісячна кількість робочих днів у розрахунковому періоді дорівнює 42 : 2 = 21. Середньомісячний заробіток дорівнює: 2 101,79 х 21 =44 137,78 грн. До суду позовна заява надійшла 27.05.2019 року. У зв`язку із вищезазначеним, позивач вважає, за період з 01.02.2019 по 27.05.2019 з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі: 2 101,79 х 81 = 170 244, 99 грн. В той же час, позивач просив суд з відповідача стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.02.2019 року по день ухвалення судового рішення. Крім того, позивач просив суд поновити йому пропущений процесуальний строк звернення до суду із даною позовною заявою, який він пропустив, у зв`язку із тим, що йому на підготовку та складання позовної заяви та її обґрунтування на підставі отриманих письмових доказів від ДП «АМПУ» знадобилося більше одного місця. Так, з наказом про звільнення, як зазначає позивач, він був ознайомлений 03 березня 2019 року, після чого 05 березня 2019 року звернувся до адвоката за правовою допомогою. В той же день до ДП «АМПУ» було направлено адвокатський запит. Однак, так як позивачу ,крім наказу про звільнення, було відмовлено в ознайомленні з документами, на підставі яких його було звільнено, у зв`язку із чим виникла об`єктивна необхідність у витребуванні відповідних матеріалів у роботодавця - ДП «АМПУ». Але внаслідок тривалої переписки, викликаної неодноразовими безпідставними відмовами з боку ДП «АМПУ» та ОФ ДП «АМПУ» в наданні відповідей та копій документів, лише 11 травня 2019 року було отримано документи, якими підтверджується незаконність його звільнення, що спонукало його звернутися до суду з цією позовною заявою. 07.08.2019 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив суд у задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовити повністю, оскільки ,на думку представника відповідача , ДП «АМПУ» звільнило [PERSON]. відповідно до вимог чинного законодавства. Відзив на позов обґрунтований тим, що наказом ДП «АМПУ» від 30.10.2017 року позивачу визначено робоче місце за адресою м.Одеса пл.Митна, 1 , з яким позивач був ознайомлений, про що свідчить особистий підпис позивача. 19 лютого 2019 року департаментом по роботі із персоналом було отримано доповідну записку начальника відділу внутрішньої безпеки апарату управління Реймана В.А. від 19.02.2019 року, погоджену заступником голови ДП «АМПУ» з морської та внутрішньої безпеки Гронським С.В., щодо відсутності [PERSON] на роботі з 01.02.2019 р. по 18.02.2019 року, а також повідомлено, що 14.02.2019 року зафіксовано відмову від дачі пояснень з причин відсутності на робочому місці з 01.02.2019 року по 13.02.2019 року та з пропозицією звільнити [PERSON] відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпПУ. До доповідної записки долучено акти від 01.02.2019 року, 04.02.2019 р., 05.02.2019 р., 06.02.2019 р., 07.02.2019 р., 08.02.2019 р., 11.02.2019 р., 12.02.2019 р., 13.02.2019 р., 14.02.2019 р., 15.02.2019 р., 18.02.2019 р. щодо відсутності [PERSON] на роботі більше трьох годин, лист начальника ЗОМП [PERSON] щодо проходу [PERSON] на територію морського порту Одеса, інформація начальника сектору з організації режиму перебування і переміщення в морських портах відділу внутрішньої безпеки [PERSON] , щодо проходу [PERSON] на територію апарату управління за адресою Ланжеронівська, 1. 14.02.2019 року, як стверджує представник відповідача , [PERSON] пропонувалось дати письмові пояснення щодо його відсутності на роботі з 01.02.2019 року по 13.02.2019 року, однак позивач відмовився дати такі пояснення, про що було складено акт від 14.02.2019 року. Крім того, відповідно до позиції , викладеної у постанові ВСУ від 19.10.2016 року у справі №6-2801цс15, та постанові ВСУ від 06.06.2018 року у справі №199/2512/16-ц, невиконання власником або уповноваженим органом обов`язку зажадати письмові пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами. Також відповідачем відповідно до ст.43 КЗпП отримано на його звернення згоду профспілки на звільнення [PERSON] за прогул без поважних причин. У зв`язку із відсутністю [PERSON] на роботі 28.02.2019 року, ознайомити позивача із наказом про його звільнення та вручити копію трудової книжки не було можливості, тому в цей же день директором департаменту по роботі з персоналом апарату правління ДТ «АМПУ» надіслано лист, в якому позивачу повідомлено про наказ про його звільнення та запропоновано прибути до ДП «АМПУ» для отримання трудової книжки та ознайомлення із вищезазначеним наказом . 01 березня 2019 року позивач прибув до ДП «АМПУ», де ознайомився із наказом від 28.02.2019 року №72-к та забрав трудову книжку. Твердження позивача, що під час ознайомлення його із наказом від 28.02.2019 року №72-к йому було відмовлено в ознайомлені з документами, на підставі яких його було звільнено, відповідач вважає таким, що не відповідає дійсності, оскільки позивач, фіксуючи факт ознайомлення з відповідним наказом, не зробив будь-яких зауважень щодо ненадання будь-яких документів. Крім того, відповідач зазначив, що документи, які були підставою для видання наказу від 28.02.2019 року №72-к, є невід`ємною частиною цього наказу, та перелічені в самому наказі. Крім того, представник відповідача просив суд застосувати строки позовної давності до вимог позивача, так як останнім був пропущений строк передбачений чинним законодавством ,для звернення до суду із відповідним позовом, у зв`язку із вищезазначеним відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] про поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати. Заява представника відповідача вмотивована тим, що так як позивач ознайомився з наказом ДП «АМПУ» від 28.02.2019 року №72-к про його звільнення 01.03.2019 року, то відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України позивач мав право звернутися із позовом стосовно його звільнення у місячний термін з дня вручення копії наказу про звільнення, тобто останнім днем звернення до суду з позовом про поновлення на роботі було 01.04.2019 року. Однак, згідно із інформації ,взятої з сайту «Судова влада України», [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою 27.05.2019 року, тобто позивачем пропущений місячний строк звернення до суду. Із обґрунтуванням позивача поважності ним пропуску строку на звернення до суду, через нібито відсутності у нього жодного уявлення про причини його звільнення, оскільки не допускав порушень трудової дисципліни та того, що виключно після зібрання певних документів він переконався у незаконності його звільнення, сторона відповідача не погоджується. Так , в наказі ДП «АМПУ» від 28.02.2019 року №72-к прямо зазначені причини та підстави звільнення [PERSON] . Крім того, на думку сторони відповідача, у розумінні КЗпП України вказані позивачем причини не є такими, що об`єктивно унеможливлювали звернення до суду, більш того, як зазначає позивач, він 05.03.2019 року звернувся до адвоката за правовою допомогою, який є фахівцем із права та обізнаний у строках зі звернення до суду у справах про звільнення. Також позиція позивача, який не міг визначити чи мало місце факт його прогулу з 01.02.2019 року по 18.02.2019 року до моменту, поки він не отримав певні документи, на думку представника відповідача ,свідчить про те, що позивач не міг визначити був він на роботі чи не був у період з 01.02.2019 року по 18.02.2019 року, і лише після того, як він отримав від ДП «АМПУ» певні документи, позивач чомусь зробив висновок, що його звільнено незаконно та відсутній факт прогулу. Позивачем було подано заперечення щодо позиції відповідача про пропуск ним місячного строку звернення до суду із вищезазначеним позовом. Так, з метою отримання інформації та документів від роботодавця, які слугували підставою для звільнення позивача, на адресу відповідача скеровувалися адвокатські запити, однак Одеська Філія ДП «АМПУ» безпідставно відмовляла у наданні запитуваної інформації та документів, незважаючи на те, що відповідно до ч.2 ст.24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ,строк надання відповідей на запит адвоката встановлено - не пізніше 5 робочих днів з дня отримання запиту. Тому адвокатські запити направлялися повторно, і тільки 10.05.2019 року ДП «АМПУ» надало відповіді. Крім того, позивач зазначає, що не зважаючи на безпідставні відписки про відмову у наданні інформації на підставі адвокатського запиту , позивачем ініціювалося питання про повторне направлення адвокатських запитів, що на його думку свідчить про його бажання максимально швидко отримати інформацію, що запитується для належного оформлення позовної заяви. Також позивач зазначає, що всі відмови відповідача у наданні інформації на адвокатські запити нібито на підставі неналежного оформлення адвокатських запитів, на його думку, не відповідали дійсності та носили формальних характер, так як вони складалися згідно із чинним законодавством, оскільки до адвокатських запитів додавалися копії ордерів та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Тому позивач вважає, що безпідставне ненадання запитуваної інформації та документів, умисне затягування відповідачем часу, призвели до несвоєчасного звернення позивача до суду з позовною заяву. Після відкриття провадження по справі судом ухвалою від 09 жовтня 2019 року позовну заяву було залишено без руху через несплату позивачем судового збору за вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і після сплати позивачем визначеної суми справа була призначена до слухання. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову та надав пояснення, аналогічні викладеним положенням позовної заяви. Крім того, позивач зазначив, що ,на його думку, всі акти щодо його відсутності на роботі не відповідають дійсності і були складені працівниками ДП «АМПУ» на вимоги керівництва , так як саме 13 лютого 2019 року його безпосередній керівник Рейман В. запропонував йому звільнитися за власним бажанням , так як його послуги більше не потребуються . Він як людина, яка має власну гідність, одразу написав заяву про звільнення. Однак протягом короткого часу через спільних знайомих йому стало відомо, що його безпосередній керівник нібито звинуватив його у негідній поведінці. Його це обурило і він на наступний день забрав свою заяву про звільнення, і лише після цього з`явилися акти про нібито його прогули. При цьому, на його думку, один із працівників - [PERSON] , не міг фіксувати його нібито відсутність на робочому місці ,так як він є офісним працівником ,який безперервно протягом усього робочого дня працює у комп`ютерній мережі , що і підтверджено довідкою відповідача. Представник відповідача позов не визнав та дав пояснення, аналогічні викладеному у відзиві на позов, доповнивши , що позивач дійсно майже щоденно приходив до адміністрації підприємства , фіксував своє перебування там шляхом проходження через турнікет, але потім не перебував на своєму робочому місці та не виконував посадових обов`язків ,за виключенням деякого короткого проміжку часу, коли , мабуть, знову ж таки, для фіксації нібито перебування на робочому місці ,заходив у систему електронного документообігу /СЕД/ , працюючи у ній по декілька хвилин. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. 28.03.2017 року [PERSON] подано до ДП «АМПУ» заяву про прийняття на роботу на посаду старшого інспектора з контролю відділу внутрішньої безпеки апарату управління /т.1,а.с. 99/. Наказом ДП «АМПУ» «По особовому складу» від 28.03.2017 року №276-к [PERSON] прийнято на посаду інспектора з контролю відділу внутрішньої безпеки апарату управління постійно з 12 квітня 2017 року з посадовим окладом 11000 грн на місяць та визначено робоче місце за адресою: м.Южний, вул.Берегова, 1 / т.1 ,а.с. 35/. Посадовою інструкцією старшого інспектора з контролю відділу внутрішньої безпеки апарату управління ДП «АМПУ» визначені безпосередні права та обов`язки старшого інспектора з контролю відділу внутрішньої безпеки апарату управління / т.1,а.с 104-110/ 01.08.2018 року затверджено «Положення про відділ внутрішньої безпеки апарату управління ДП «АМПУ» / т.1,а.с. 112-125/. Відповідно до наказу ДП «АМПУ» від 30.10.2017 року №1163-к «Щодо визначення робочих місць працівників апарату управління ДП «АМПУ» [PERSON] визначено робоче місце за адресою: м.Одеса, пл.Митна,1 , з яким [PERSON] ознайомлений 30.10.2017 року /т.1,а.с.36/. Пунктом 2.4.2. розділу 2.4 Колективного договору трудового колективу апарату управління ДП «АМП України» передбачено, що кожен працівник зобов`язується дотримуватися Правил внутрішнього трудового розпорядку, трудової дисципліни, вимог нормативно-правових актів з охорони праці, правил пожежної безпеки/ додаток №1 до Договору / т.1,а.с. 176/. Пунктом 4.1.1. розділу 4.1 вищезазначеного трудового договору, зазначено, що на підприємстві встановлено 5-денний робочий тиждень з нормальною тривалістю робочого часу 40 годин на тиждень із двома вихідними із режимом роботи з 08.30 год. до 17.30 год., напередодні вихідного дня з 08.30 год. до 16.15 год. з перервою на відпочинок та харчування з 13.00 год до 13.45 год. /т.1,а.с.178/. Аналогічні положення містяться і у Правилах внутрішнього трудового розпорядку, трудової дисципліни, вимог нормативно-правових актів з охорони праці, правил пожежної безпеки/ додаток №1 до Договору/. Так , відповідно до розділу 5 Правил, для працівників підприємства встановлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними: субота і неділя. Нормальна тривалість робочого часу не може перевищувати 40 годин на тиждень. На підприємстві встановлений такий режим роботи: понеділок-четвер з 08.30 до 17.30 год., п`ятниця з 08.30 до 16.15, перерва для відпочинку і харчування з 13.00 год. по 13.45 год. У структурних підрозділах підприємства ведеться облік робочого часу працівників шляхом складання табелів відповідальною особою /т.2,а.с. 186/. Розділом 7 Правил, передбачено, що працівник несе відповідальність за порушення трудової дисципліни за прогул (в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із таких заходів стягнення: догана, звільнення із роботи/ т.1,а.с.184-187/. 01 лютого 2019 року заступником начальника відділу внутрішньої безпеки Чекіною Д.В. в присутності старшого інспектора відділу внутрішньої безпеки [PERSON] , начальника загону охорони морського порту «Одеса» [PERSON] було складено акт про відсутність [PERSON] на робочому місці більше трьох годин 01.02.2019 року з невідомих причин , а саме з 09.00 до 13.00 год. та з 13.45 до 17.30 год., а також відсутність входу до території апарату правління, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Ланжеронівська, 1, що зафіксовано системою АСКД з 09.00 до 17.30, та відсутність на території Адміністрації морського порту «Одеса» (Одеська філія ДП «АМПУ») за адресою розташування: м.Одеса, Таможена площа, 1, що зафіксовано системою АСКД з 09.00 по 17.30 год. /т.1,а.с.43/. 04 лютого 2019 року заступником начальника відділу внутрішньої безпеки Чекіною Д.В. в присутності старшого інспектора відділу внутрішньої безпеки [PERSON] , начальника загону охорони морського порту «Одеса» [PERSON] було складено акт про відсутність [PERSON] на робочому місці більше трьох годин 04.02.2019 року з невідомих причин , а саме з 09.00 до 13.00 год. та з 13.45 до 17.30 год., а також відсутність входу до території апарату правління , розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Ланжеронівська, 1, що зафіксовано системою АСКД з 09.30 до 17.30, та відсутність на території Адміністрації морського порту «Одеса» (Одеська філія ДП «АМПУ») за адресою розташування: м.Одеса, Таможена площа, 1 що зафіксовано системою АСКД з 09.30 по 17.30 год. /т.1,а.с.44/. 05 лютого 2019 року заступником начальника відділу внутрішньої безпеки Чекіною Д.В. в присутності старшого інспектора відділу внутрішньої безпеки [PERSON] , начальника загону охорони морського порту «Одеса» [PERSON] було складено акт про відсутність [PERSON] на робочому місці більше трьох годин 05.02.2019 року з невідомих причин , а саме з 11.00 до 13.00 год. та з 13.45 до 17.30 год, а також відсутність входу до території апарату правління ,розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Ланжеронівська, 1, що зафіксовано системою АСКД з 11.00 до 17.30, та відсутність на території Адміністрації морського порту «Одеса» (Одеська філія ДП «АМПУ») за адресою розташування: м.Одеса, Таможена площа, 1 що зафіксовано системою АСКД з 11.00 по 17.30 год. /т.1,а.с.45/. 06 лютого 2019 року заступником начальника відділу внутрішньої безпеки Чекіною Д.В. в присутності старшого інспектора відділу внутрішньої безпеки [PERSON] , начальника загону охорони морського порту «Одеса» [PERSON] було складено акт про відсутність [PERSON] на робочому місці більше трьох годин 06.02.2019 року з невідомих причин , а саме з 10.10 до 13.00 год. та з 13.45 до 17.30 год , а також відсутність входу до території апарату правління, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Ланжеронівська, 1, що зафіксовано системою АСКД з 10.10 до 17.30, та відсутність на території Адміністрації морського порту «Одеса» (Одеська філія ДП «АМПУ») за адресою розташування: м.Одеса, Таможена площа, 1 що зафіксовано системою АСКД з 10.10 по 17.30 год. /т.1,а.с.46/. 07 лютого 2019 року заступником начальника відділу внутрішньої безпеки Чекіною Д.В. в присутності старшого інспектора відділу внутрішньої безпеки [PERSON] , начальника загону охорони морського порту «Одеса» [PERSON] було складено акт про відсутність [PERSON] на робочому місці більше трьох годин 07.02.2019 року з невідомих причин , а саме з 09.40 до 13.00 год. та з 13.45 до 17.30 год , а також відсутність входу до території апарату правління , розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Ланжеронівська, 1, що зафіксовано системою АСКД з 09.40 до 17.30, та відсутність на території Адміністрації морського порту «Одеса» (Одеська філія ДП «АМПУ») за адресою розташування: м.Одеса, Таможена площа, 1 що зафіксовано системою АСКД з 09.40 по 17.30 год /т.1,а.с.47/. 08 лютого 2019 року заступником начальника відділу внутрішньої безпеки Чекіною Д.В. в присутності старшого інспектора відділу внутрішньої безпеки [PERSON] , начальника загону охорони морського порту «Одеса» [PERSON] було складено акт про відсутність [PERSON] на робочому місці більше трьох годин 08.02.2019 року з невідомих причин , а саме з 08.30 до 13.00 год. та з 13.45 до 17.30 год , а також відсутність входу до території апарату правління, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Ланжеронівська, 1, що зафіксовано системою АСКД з 08.30 до 17.30, та відсутність на території Адміністрації морського порту «Одеса» (Одеська філія ДП «АМПУ») за адресою розташування: м.Одеса, Таможена площа, 1 що зафіксовано системою АСКД з 08.30 по 17.30 год /т.1,а.с.48/. 11 лютого 2019 року заступником начальника відділу внутрішньої безпеки Чекіною Д.В. в присутності старшого інспектора відділу внутрішньої безпеки [PERSON] , начальника загону охорони морського порту «Одеса» [PERSON] було складено акт про відсутність [PERSON] на робочому місці більше трьох годин 11.02.2019 року з невідомих причин , а саме з 12.10 до 13.00 год. та з 13.45 до 17.30 год , а також відсутність входу до території апарату правління , розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Ланжеронівська, 1, що зафіксовано системою АСКД з 12.10 до 17.30, та відсутність на території Адміністрації морського порту «Одеса» (Одеська філія ДП «АМПУ») за адресою розташування: м.Одеса, Таможена площа, 1 що зафіксовано системою АСКД з 12.10 по 17.30 год /т.1,а.с.49/. 12 лютого 2019 року заступником начальника відділу внутрішньої безпеки Чекіною Д.В. в присутності старшого інспектора відділу внутрішньої безпеки [PERSON] , начальника загону охорони морського порту «Одеса» [PERSON] було складено акт про відсутність [PERSON] на робочому місці більше трьох годин 12.02.2019 року з невідомих причин , а саме з 08.30 до 13.00 год. та з 13.45 до 17.30 г, а також відсутність входу до території апарату правління, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Ланжеронівська, 1, що зафіксовано системою АСКД з 08.30 до 17.30, та відсутність на території Адміністрації морського порту «Одеса» (Одеська філія ДП «АМПУ») за адресою розташування: м.Одеса, Таможена площа, 1 що зафіксовано системою АСКД з 08.30 по 17.30 год /т.1,а.с.50/. 13 лютого 2019 року заступником начальника відділу внутрішньої безпеки Чекіною Д.В. в присутності старшого інспектора відділу внутрішньої безпеки [PERSON] , начальника загону охорони морського порту «Одеса» [PERSON] було складено акт про відсутність [PERSON] на робочому місці більше трьох годин 13.02.2019 року з невідомих причин , а саме з 08.30 до 13.00 год. та з 13.45 до 17.30 г., а також відсутність входу до території апарату правління ,розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Ланжеронівська, 1, що зафіксовано системою АСКД з 08.30 до 17.30, та відсутність на території Адміністрації морського порту «Одеса» (Одеська філія ДП «АМПУ») за адресою розташування: м.Одеса, Таможена площа, 1 що зафіксовано системою АСКД з 08.30 по 17.30 год /т.1,а.с.51/. 14 лютого 2019 року заступником начальника відділу внутрішньої безпеки Чекіною Д.В. в присутності старшого інспектора відділу внутрішньої безпеки [PERSON] , начальника загону охорони морського порту «Одеса» [PERSON] було складено акт про відсутність [PERSON] на робочому місці більше трьох годин 14.02.2019 року з невідомих причин , а саме з 09.00 до 13.00 год. та з 13.45 до 17.30 г., а також відсутність входу до території апарату правління, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Ланжеронівська, 1, що зафіксовано системою АСКД з 09.00 до 17.30, та відсутність на території Адміністрації морського порту «Одеса» (Одеська філія ДП «АМПУ») за адресою розташування: м.Одеса, Таможена площа, 1 що зафіксовано системою АСКД з 09.00 по 17.30 год /т.1,а.с.52/. 15 лютого 2019 року заступником начальника відділу внутрішньої безпеки Чекіною Д.В. в присутності старшого інспектора відділу внутрішньої безпеки [PERSON] , начальника загону охорони морського порту «Одеса» [PERSON] було складено акт про відсутність [PERSON] на робочому місці більше трьох годин 15.02.2019 року з невідомих причин , а саме з 08.30 до 13.00 год. та з 13.45 до 17.30 г ., а також відсутність входу до території апарату правління, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Ланжеронівська, 1, що зафіксовано системою АСКД з 08.30 до 17.30, та відсутність на території Адміністрації морського порту «Одеса» (Одеська філія ДП «АМПУ») за адресою розташування: м.Одеса, Таможена площа, 1 що зафіксовано системою АСКД з 08.30 по 17.30 год /т.1,а.с.53/. 18 лютого 2019 року старшим інспектором відділу внутрішньої безпеки [PERSON]., в присутності начальника сектору організації режиму перебування та переміщення в морських портах відділу внутрішньої безпеки [PERSON] та начальника загону охорони морського порту «Одеса» [PERSON] було складено акт про відсутність [PERSON] на робочому місці більше трьох годин 18.02.2019 року з невідомих причин , а саме з 10.30 до 13.00 год. та з 13.45 до 17.30 г ., а також відсутність входу до території апарату правління, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Ланжеронівська, 1, що зафіксовано системою АСКД з 10.30 до 17.30, та відсутність на території Адміністрації морського порту «Одеса» (Одеська філія ДП «АМПУ») за адресою розташування: м.Одеса, Таможена площа, 1 що зафіксовано системою АСКД з 10.30 по 17.30 год /т.1,а.с.54/. 14 лютого 2019 року заступником начальника відділу внутрішньої безпеки АУ ДП «АМПУ» Чекіною Д.В., у присутності старшого інспектора відділу внутрішньої безпеки АУ ДП «АМПУ» [PERSON] з інформуванням старшого інспектора з кадрів відділу кадрів АУ ДП «АМПУ» [PERSON] було складено акт про відмову [PERSON] надати пояснення з питань відсутності його на робочому місці більше трьох годин з 01 лютого 2019 року по 13 лютого 2019 року /т.1,а.с. 55/. 19.02.2019 року доповідною запискою, затвердженою заступником Голови ДП «АМПУ» з морської та внутрішньої безпеки Гронським С . В. , начальник відділу внутрішньої безпеки АУ ДП «АМПУ» Рейман В.А. доповів в.о. голови ДП «АМПУ» Колосюку В., що ним зафіксовано відсутність на робочому місці з 01 по 18 лютого 2019 року без поважних причин старшого інспектора з контролю відділу внутрішньої безпеки [PERSON]., а також про те , що 14 лютого 2019 року зафіксована відмова [PERSON] від дачі пояснень з причин відсутності на робочому місці з 01 по 13 лютого 2019 року. У зв`язку із вищезазначеним, просив розглянути питання щодо звільнення [PERSON] від займаної посади, за порушення умов п.4 ст.40 КЗпП /т.1,а.с.58/. Відповідно до табелю обліку використання робочого часу [PERSON] у лютому 2019 року, з 20 робочих днів - 20 днів прогулів /т.1,а.с. 219/. 20.02.2019 року ДП «АМПУ» звернулося до Первинної профспілкової організації працівників ДП «АМПУ» для надання останньою згоди на звільнення старшого інспектора з контролю відділу внутрішньої безпеки [PERSON] за прогул без поважних причин згідно з п.4 ст.40 КЗпП України, у зв`язку із тим, що начальником відділу внутрішньої безпеки АУ ДП «АМПУ» зафіксовано відсутність [PERSON] на робочому місці з 01 по 18 лютого 2019 року без поважних причин, а також 14 лютого 2019 року відмову останнього від дачі пояснень щодо причин відсутності на робочому місці з 01 по 13 лютого 2019 року /т.1, а.с.213/. 22.02.2019 року на засіданні профспілкового комітету Первинної профспілкової організації працівників ДП «АМПУ» вирішено надати згоду на звільнення старшого інспектора з контролю відділу внутрішньої безпеки [PERSON] за прогул без поважних причин згідно з п.4 ст.40 КЗпП України, про що 26.02.2019 року повідомлено ДП «АМПУ» / т.1,а.с. 214-215/. Наказом ДП «АМПУ» від 28.02.2019 року №72-к «Про звільнення», старшого інспектора з контролю відділу внутрішньої безпеки апарату управління [PERSON]. звільнено із займаної посади 28 лютого 2019 року за прогул без поважних причин, відповідно до п.4 ст.40 КУпП України. Централізованій бухгалтерії апарату правління провести остаточний розрахунок з [PERSON] та утримати грошову компенсацію за 4 календарних дні щорічної відпустки /т.1,а.с.37-38/. У трудовій книжці серія [NUMBER] ,виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] , наявний запис від 28.02.2019 року про звільнення за прогул без поважних причин, відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України (наказ №72-к від 28.02.2019 року), відповідні відомості містяться і в особовому листку по обліку кадрів /т.1,а.с.15, т.2,а.с.100-103/. Статтею 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил. У деяких галузях народного господарства для окремих категорій працівників діють статути і положення про дисципліну (ст. 142 КЗпП України). Відповідно до частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Також частиною першою статті 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення ( ст.149 ч.1 КЗпП України ). Роботодавець або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк у тому числі і у випадку здійснення працівником прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин ( п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України). Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно або в цілому). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 1992 року № 9 при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того , що прогулом без поважних причин вважають залишення роботи без відповідного попередження роботодавця в установленому порядку про розірвання трудового договору або залишення роботи до закінчення строку попередження без згоди на це роботодавця, якщо такий договір укладено на невизначений строк; залишення без поважних причин особою, з якою укладено строковий трудовий договір, роботи до закінчення строку трудового договору; самовільне залишення молодим спеціалістом (молодим робітником) роботи, на яку його направили після закінчення відповідного закладу освіти, до закінчення строку обов`язкового відпрацювання; самовільне використання без погодження з роботодавцем днів відгулів, черговоі відпустки тощо. Допитані у судовому засіданні в режимі відеоконференції свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили обставини, які викладені в актах про відсутність [PERSON] на робочому місці, доповнивши , що ними вказані акти складалися після того, як вони встановили факт відсутності [PERSON] на робочому місті - в кабінеті, який розташований на території морського порту за адресою м.Одеса, пл.Митна,1 ,телефонували йому, хоча той так і не відповідав на дзвінки, а також перевіряли камери спостереження ,де також встановили факт відсутності проходу [PERSON] на територію морського порту . Після цього вони поверталися на Ланжеронівську , де знаходиться адміністрація , перевіряли факт проходження або непроходження [PERSON] через турнікет і лиш в кінці робочого дня складали відповідні акти. Крім того , свідок [PERSON] повідомив, що на нього покладено обов`язок по табелюванню працівників відділу внутрішньої безпеки і з 01 лютого 2019 року, коли йому дали вказівку перевіряти факт присутності або відсутності [PERSON] на робочому місці ,він почав складати акти по відсутність [PERSON] на робочому місці , і про це повідомив [PERSON] , який зазвичай телефонував йому після 16.00 г. і говорив при цьому, що він був у порту. [PERSON] майже щодня приходив зранку на Ланжеронівську, намагався зустрітися з керівництвом, але чи відбувалися ці зустрічі ,йому невідомо. До того ж , 08 лютого 2019 року [PERSON] йому телефонував та повідомив, що він їде в м. Київ , та просив при керівництві про нього не згадувати . Про цей факт він згадав на засіданні профкому ,коли [PERSON] наполягав на тому , що він весь час був на роботі і одразу про це там же , на засіданні профкому ,і сказав останньому. Про все детально він написав у доповідній записці на ім`я начальника відділу. Свідок [PERSON] також повідомив, що [PERSON] 14 лютого 2019 року викликали до адміністрації, для надання пояснень щодо відсутності на роботі . Він прибув , але будь-які пояснення відмовився надавати . Була викликана працівник відділу кадрів [PERSON] , але [PERSON] не став чекати останню і пішов, тому коли прийшла [PERSON] , [PERSON] вже не було. Пояснення свідка [PERSON] підтверджуються також звітом по подіям з 01.02.2019 року по 14.02.2019 року ,складеним начальником сектору організацій режиму перебування і переміщення в морських портах відділу внутрішньої безпеки [PERSON] , згідно з яким 01.02.2019 року о 08.35.39 год. зафіксовано турнікет-вхід [PERSON] , а 01.02.2019 року о 08.59.12 год. - турнікет-вихід, 04.02.2019 року о 08.55.59 год. зафіксовано турнікет-вхід, а 04.02.2019 року о 09.33.10 турнікет-вихід, 05.02.2019 року о 08.58.50 год. зафіксовано турнікет-вхід, а 05.02.2019 року о 09.07.04 год. - турнікет-вихід, 05.02.2019 року о 10.06.48 год. зафіксовано турнікет-вхід, а 05.02.2019 року о 10.49.31 год. - турнікет-вихід, 06.02.2019 року о 09.56.40 год. зафіксовано турнікет-вхід, а 06.02.2019 року о 10.09.05 год. - турнікет-вихід, 07.02.2019 року о 08.45.29 год. зафіксовано турнікет-вхід, а 07.02.2019 року о 09.40.31 год - турнікет-вихід, 07.02.2019 року о 09.40.33 год. зафіксовано турнікет-вхід, а 07.02.2019 року о 09.40.35 год. - турнікет-вихід, 11.02.2019 року о 09.12.04 год. зафіксовано турнікет-вхід, а 11.02.2019 року о 09.20.25 год. - турнікет-вихід, 11.02.2019 року о 11.33.36 год. зафіксовано турнікет-вхід, а 11.02.2019 року о 12.01.18 год. - турнікет-вихід, 14.02.2019 року о 08.38.35 год. зафіксовано турнікет-вхід, а 14.02.2019 року о 08.57.05 год. - турнікет-вихід /т.2,а.с. 57/. Представник відповідача стверджував, а позивач не заперечував, що вищезазначена інформація фіксувала вхід -вихід позивача на територію апарату правління, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Ланжеронівська, 1 . Крім того, позивачем при складанні заяви про прийняття на роботу, при заповненні особового листка по обліку кадрів був зазначений для зв`язку номер телефону [NUMBER] . Цей же номер був зазначений і у позовній заяві [PERSON] . Тому суд приходить до висновку, що вказаний номер телефону використовується саме позивачем. Як вбачається з інформації про телефонні дзвінки, текстові повідомлення SMS та MMS абонента [NUMBER] за період з 01.02.2019 року по 18.02.2019 року включно, з номера [NUMBER] здійснювалися в робочий час дзвінки ,які свідчать про фізичну присутність володільця телефону : наприклад , 01.02.2019 року о 11.56.32 год, 15.49.56 год., 15.59.18 год, адреса розташування - вул . Механізаторів, 4, с.Нова Дофінівка, Лиманський район, Одеська область, 01.02.2019 року о16.48.52 год. адреса розташування - вул . Висоцького, 18 , м .Одеса , 01.02.2019 року о 17.10.14 год. місце розташування - вул. А.Заболотного, м.Одеса, або , наприклад , 08 лютого 2019 року - поза межами Одеси та Одеської області. При цьому в час , коли [PERSON] ,відповідно до вищезазначеного звіту , знаходився саме на вул.Ланжеронівський , телефонні дзвінки здійснювалися саме з того місця розташування абонента [NUMBER] . Тому суд не приймає як доказ пояснення [PERSON] , що цим телефоном могла користуватися його дружина. Свідок [PERSON] підтвердила пояснення [PERSON] в частині обставин складання акту про відмову [PERSON] від дачі пояснень , повідомивши, що коли їй сказали про необхідність складання акту про відмову [PERSON] від дачі пояснень щодо відсутності на роботі, вона одразу пішла до вказаного кабінету, але коли прийшла , то [PERSON] вже не було і її фактично проінформували про відмову [PERSON] від дачі пояснень. Свідок [PERSON] суду повідомив, що він допускає факт використання [PERSON] його комп`ютера, так як пароль від ПК лежить на робочому столі, а щодо можливості фактичної присутності Чекіни Д. , який зараз вже не працює в ДП «АМПУ», при складанні актів про відсутність [PERSON] на робочому місці, то Чекіна Д. не був його підлеглим, і за потреби він виходив та приходив до кабінету і йому не доповідав, де саме він перебував та що робив. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належність та допустимість доказів регламентуються ст.ст.77,78 ЦПК України за якими, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, відповідачем, на думку суду ,надано достатньо доказів, які свідчать про відсутність позивача [PERSON] на робочому місці понад 3 години, щодня, в період з 01 лютого по 18 лютого 2019 року, за виключенням вихідних / неробочих / днів. Разом з тим, суд вважає, що відповідачем при складанні акту про відмову [PERSON] від надання пояснень допущено порушення процедури складання вказаного документу. Так , вказаний акт мав бути складений особами, які безпосередньо були присутніми в момент такої відмови, а не особою , яка була проінформована про таку відмову. Однак порушення вказаної процедури не може бути підставою для скасування дисциплінарного стягнення , якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений наданими суду доказами , тому що правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення. Така позиція суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 липня 2019 року у справі № 761/39962/16-ц /провадження № 61-29971св18/. Суд не приймає як доказ посилання позивача на те, що у дні, коли складалися акти про його відсутність на робочому місці протягом 3-х годин , він був на роботі, працював у системі СЕД ДП «АМПУ», зокрема,01 лютого 2019 року о 9.38 г, 05 лютого 2019 року о 14.21 г, 06 лютого 2019 року о 16.22 г., 08 лютого 2019 року о 10.13 г і т.д., так як це спростовується журналами опрацювань , згідно з якими , зокрема , 08 лютого 2019 року о 10.13 г [PERSON] було НАПРАВЛЕНО на опрацювання документ- наказ про відрядження №20/14-ВД від 07.02.2019, а безпосередньо опрацьований вказаний документ [PERSON] лише 11 лютого 2019 року о 9.46 г / т.2, а.с. 127 -130/. При цьому 11 лютого 2019 року відсутність [PERSON] на роботі зафіксована з 12.10 г. Аналогічна ситуація і з іншими датами, при цьому слід зауважити, що ряд документів, направлених [PERSON] для опрацювання різними датами, фактично ним опрацьовані протягом 1-2 хвилин 07 лютого 2019 року о 09.56 г та о 09.57 г. Однак у цій частині суд погоджується з позивачем, що акт від 07 лютого 2019 року в частині його відсутності на робочому місці , починаючи з 09 г 40 х не відповідає дійсності ,так як в цей же день о 09.57 він опрацьовував вищевказані документи. Але у подальшому в цей день більше жодного документу позивачем опрацьовано не було. Судом позивачу було роз`яснено його право на надання будь-яких інших доказів його перебування на робочому місці або виконання виробничих завдань поза місцем розташування його робочого місця, так як з урахуванням специфіки роботи працівника виконання обов`язків може потребувати знаходження не тільки на своєму робочому місці, а и? в інших структурних підрозділах підприємства, однак жодних доказів [PERSON] надано не було. Крім того, позивачем було пропущено строк для звернення до суду, визначений ст. 233 КЗпП. Так, відповідно до ст.233 КЗпП , працівник може звернутися до суду з заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення протягом 1 місяця з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки . Копія наказу та трудова книжка була вручена позивачу 01 березня 2019 року / т.1, а.с. 184/. Останнім днем звернення до суду є 01 квітня 2019 року. Позивач з позовною заявою про поновлення на роботі звернувся 27 травня 2019 року . Відповідно до ст.234 КЗпП , у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст.234 КЗпП , суд може поновити такі строки. Однак позивачем не обґрунтовано поважність причин, через які він не міг своєчасно звернутися до суду. Посилання на те, що він не міг отримати від відповідача відповідні документи , які б підтверджували незаконність дій ДП «АМПУ» , не можуть бути прийняті до уваги , так як положеннями ЦПК України передбачено процедуру отримання доказів, якщо позивач не може самостійно їх отримати. При цьому суд зауважує, що всі багаточисельні запити до ДП «АМПУ» складалися адвокатом , який мав би знати процесуальний порядок отримання доказів. Таким чином, судом встановлено, що будь-яких причин, які перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду у позивача не було. Отже, перевіривши всі надані докази , суд прийшов до висновку , що з 01 лютого 2019 року по 18 лютого 2019 року позивач щоденно був відсутній на робочому місці більше трьох годин та не виконував свої посадові обов`язки, доказів поважності причин відсутності на роботі у вказаний період [PERSON] суду не надав, тобто скоїв прогул без поважних причин, а тому у ДП «Адміністрація морських портів України» були правові підстави звільнити його з займаної посади на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України за прогул без поважних причин. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Тому суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] про скасування наказу від 28 лютого 2019 року № 72-к про його звільнення та про поновлення його на посаді старшого інспектора з контролю відділу внутрішньої безпеки апарату управління ДП ««Адміністрація морських портів України». Позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку є похідними від вказаних позовних вимог, а тому у їх задоволенні також слід відмовити.

Outcome: dismissed