Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

02.02.2015р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] (треті особи - Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області) про скасування свідоцтва про право власності на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування за законом. 18.02.2015р. в порядку уточнення позовних вимог до суду надійшла уточнена позовна заява позивача ( а.с. № 29-32). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 20.02.2015р. провадження у справі було відкрито (а.с. № 33). В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилається на те, що [INFO]. померла його мати, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS]. та інше майно, яке належало спадкодавцю на момент смерті. За свого життя, [PERSON] склала заповіт на ім'я [PERSON], якій рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було визначено додатковий строк для прийняття спадщини. В подальшому, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014р. рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2014р. було скасовано та в задоволені позову відмовлено. З огляду на те, що позивач фактично прийняв спадщину, оскільки на момент смерті проживав та був зареєстрований у спірній квартирі та враховуючи, що відповідачка за час набрання рішенням районного суду законної сили встигла отримати свідоцтво про право власності, то просив скасувати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом, яке видане 03.07.2014р. на ім'я [PERSON], як спадкоємцю майна належного [PERSON], яка померла [INFO]., скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Представник позивача - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 13.10.2014р. - а.с. № 27) в наданій суду 14.04.2015р. заяві просив розглядати справу за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, проти заочного рішення суду не заперечував (а.с. № 98). Відповідачка в судові засідання 20.03.2015р. та 14.04.2015р. повторно не з'явилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, за адресою, наданою ВАДР управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 35), що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями ( а.с. № 47,50,) про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи - Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори, в судові засідання повторно не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовим повідомленням та розпискою (а.с. № 48, 53). В своєму листі, що надійшов до суду 09.04.2015р. завідуюча ДНК Водолазська Н.В. просила розглядати справу за відсутності їх представника та вирішити справу на розсуд суду (а.с. № 55). Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ДМУЮ Дніпропетровської області в судові засідання на 20.03.2015р. та 14.04.2015р. також повторно не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с. № 39, 51), про причини не явки суд не сповістив. За такими обставинами, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України і постановити по справі заочне рішення суду за правилами, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, оскільки відповідачкою не надано суду жодних заперечень по справі. Розгляд справи відбувався за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO]. померла [PERSON], про що видане відділом реєстрації смерті ДМУЮ Дніпропетровської області свідоцтво про смерть, актовий запис № 2434 (а.с. №8). За свого життя, [PERSON] склала заповіт на ім'я [PERSON], де заповіла останній усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося (а.с. № 91). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS]., яка належала померлій [PERSON] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 02.02.1994р., виданого Виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів на інше майно (а.с.№ 7). Згідно матеріалів спадкової справи № 1297-07 від 15.12.2007р., із заявами про прийняття спадщини до ДНК звернулися [PERSON] та [PERSON], проте відповідачка подала таку заяву з пропуском встановленого шестимісячного строку( а.с. № 58, 73). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2014р. [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини в 1 місяць після набрання рішенням законної сили (а.с. № 82-84). Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014р. рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2014р. було скасовано та у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини було відмовлено в повному обсязі (а.с. № 85-86). Відповідно до наявних в матеріалах спадкової справи документів, [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням від 15.12.2007р. та додаткове свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.12.2007р. на грошові внески з належними відсотками, що знаходяться в відділенні № 80 "Південне відділення" Дніпропетровського РУ "ПриватБанк", а [PERSON] - свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.07.2014р. (а.с. № 64, 67, 76). З матеріалів спадкової справи вбачається, що відповідачка до скасування рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2014р., відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 03.07.2014р., виданого Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстраційний № 9-386, отримала у спадок ? частину квартири [ADDRESS] (а.с. № 76) та 03.07.2014р. право власності було зареєстровано в державному реєстрі запис №6204972, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. № 77). З огляду на те, що [PERSON] відмовлено в задоволені позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, то 28.02.2015р. позивач звернувся до Першої ДНК із заявою про видачу на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом, проте постановою від 28.02.2015р. йому відмовлено в цьому, оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на ім'я [PERSON] не скасоване та не визнано недійсним (а.с. № 87). Таким чином, з огляду на те, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2014р., яке стало підставою для реєстрації за [PERSON] права власності на ? частину квартири [ADDRESS] скасоване рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014р., то суд вважає за можливе скасувати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом, яке видане 03.07.2014р. Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 9-386, на ім'я [PERSON], [INFO] народження, після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO]. та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON], на ? частину квартири [ADDRESS], запис №6204972 від 03.07.2014р. Позивач проживає в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] з 2003р., про що свідчить довідка № 1392 від 17.01.2014р. (а.с. № 10 ), що з огляду на ст. 1268 ЦК України підтверджує факт прийняття позивачем у спадщину, після смерті [PERSON] ? частини квартири за адресою: [ADDRESS]. З огляду на те, що позивач фактично прийняв спадщину, залишену після смерті [PERSON], оскільки на момент смерті проживав разом зі спадкодавцем та продовжував проживати у вказаній квартирі і після її смерті, та приймаючи до уваги відсутність інших спадкоємців, які б мали право на одержання спадщини після смерті [PERSON] за законом або заповітом, то суд вважає за можливе позовні вимоги позивача задовольнити та визнати за [PERSON], [INFO] народження, право власності на ? частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO]. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у загальному розмірі 2501грн. 21коп. підлягає стягненню з відповідачки в повному обсязі (а.с. № 1, 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved