Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, якою просить змінити черговість одержання права на спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO], надавши позивачу право на спадкування на рівні із відповідачем по справі [PERSON], який є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON], що помер [INFO]. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON], єдиним спадкоємцем першої черги після смерті якого став відповідач по справі [PERSON] за правом представлення після смерті свого батька [PERSON], який відповідно помер ще раніше. Протягом останніх років життя [PERSON] тяжко хворів на хронічні психічні захворювання через що потребував постійного стороннього догляду, витрат на лікування та додаткове харчування, що вбачається із Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 605 від 16.04.2013 року та відповідної довідки акта огляду МСЕК від того ж числа, а також з матеріалів судово-психіатричної експертизи від 29.06.2010 року. Зазначає про те, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.08.2010 року [PERSON] було визнано недієздатним та встановлено над останнім опіку, при цьому опікуном [PERSON] визначено позивача по справі. Через наведене починаючи з 2009 року позивач постійно доглядав за [PERSON], ніс витрати на лікування останнього та додаткове харчування, супроводжував спадкодавця до лікарні а також постійно проживав із спадкодавцем за час його життя коли останній не знаходився у лікувальному закладі. Окрім того зазначає про те, що він за життя спадкодавця матеріально забезпечував останнього та після його смерті ніс витрати по похованню. Таким чином, просить захистити його порушені права у спосіб визначений у прохальній частині позовної заяви. У судовому засіданні позивач та його представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі із викладених у позові підстав та на підставі досліджених судом поданих позивачем доказів, та просили їх задовольнити. Зазначали також про те, що платіжних документів, які б підтверджували придбання позивачем на користь [PERSON] коштовних лікарських препаратів у позивач не зберігав. Відповідач та його представник за довіреністю [PERSON] щодо задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на недоведеність позивачем у судовому засіданні обставин, які б свідчили про наявність передбачених законом підстав до задоволення позову. Представники третьої особи у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків та відповідних ним правовідносин. Так, за рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.08.2010 року [PERSON] [INFO] було визнано недієздатним та опікуном останнього призначено позивача по справі - [PERSON]. Окрім того згідно вищезгаданого судового рішення та досліджених судом індивідуальної програми реабілітації інваліда № 605 від 16.04.2013 року, супровідного листа до історії хвороби від 13.04.2010 року, довідки огляду МСЕК від 16.04.2013 року, щодо підопічного [PERSON], останній мав першу «А» групу інвалідності безстроково, через що проходив відповідне лікування. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 3544 від 01.09.1993 року на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] належала [ADDRESS]. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.04.2010 року [PERSON] померла [INFO], а відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.10.2013 року [PERSON] помер [INFO]. Окрім того, як вбачається з довідки ТОВ «Україна» від 28.02.2014 року за адресою [ADDRESS] разом зі спадкодавцем [PERSON] мешкав лише брат останнього - позивач по справі [PERSON]. При цьому відповідно до висновку лікарської комісії від 14.06.2013 року [PERSON] за станом психічного здоров'я постійно потребував стороннього догляду. Після смерті [PERSON] до відповідної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини 27.10.2013 року звернувся відповідач по справі, оскільки батько останнього [PERSON] помер [INFO] до відкриття такої спадщини, та являвся рідним сином [PERSON], а також позивач по справі [PERSON] із заявою від 28.02.2013 року, як спадкоємець другої черги, в якій останній зазначив про свої наміри звертатися до суду про визнання права на прийняття спадщини разом зі спадкоємцями першої черги. Родинні зв'язки позивача по справі та спадкодавця [PERSON] підтверджуються зокрема дослідженим судом свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 22.12.1970 року та сторонами по справі не заперечується. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 цього ж Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Статтею 1262 ЦК України встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частиною 2 статті 1259 ЦК України визначено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. При цьому відповідно п. 5.2. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. Дійсно, як вбачається із досліджених судом розрахункових книжок по оплаті за надані комунальні послуги, за час проживання позивача із [PERSON] за вищезгаданою адресою, відбувалась оплата за надані по вказаній адресі комунальні послуги. Щодо вказаних обставин сторони у судовому засіданні не заперечували. Допитані у судовому засіданні свідки позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дійсно підтвердили факт того, що позивач у вищезгаданий, розглядуваний судом період мешкав разом із [PERSON] в квартирі останнього аж до його смерті. Вказали про те, що позивач доглядав за [PERSON] домовлявся за особу, яка б допомагала у догляді за [PERSON], а також брав участь в організації поховання спадкодавця. При цьому вказані свідки у судовому засіданні достеменно не змогли підтвердити тієї обставини, що позивач по справі через вищенаведені його дії по відношенню до спадкодавця, витрачав власні кошти, та відповідно не вказали розмір таких витрат позивача. Клопотань про допит позивача у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] та його представник за довіреністю не заявляли, хоча судом останнім було роз'яснено, що саме покази позивача допитаного в якості свідка будуть мати доказове значення по справі та, відповідно, підлягатимуть оцінці судом при прийнятті рішення по суті справи. Натомість, допитаний в якості свідка відповідач по справі показав, що його дідусь, спадкодавець за спірними спадковими правовідносинами був особою, яка отримувала пенсію та пільги. Зазначив про те, що після призначення відповідача опікуном [PERSON] перший обмежив доступ позивача та його матері до спадкодавця. Зазначав також про те, що за час опікунства позивача над [PERSON] останній один раз зникав, через що мама відповідача зверталась до органів міліції. Вказав про те, що він із мамою могли потрапити до спадкодавця [PERSON] лише коли із останнім вдома залишалась доглядальниця, яка і впускала їх до помешкання дідуся. Допитана у судовому засіданні в якості свідка відповідача [PERSON] вказала про те, що позивач зі своєю дружиною намагалися обмежити спілкування відповідача та її із [PERSON]. Вказала про те, що [PERSON] з січня 2011 року поклали до лікарні. Окрім того зазначала про те, що вона, як мати відповідача, сплачувала квартплату за частину помешкання спадкодавця за спірними правовідносинами. Зазначала про те, що [PERSON] помер у лікарні, при цьому фінансову участь у похованні прийняла вона, а позивач віддав їй на поховання лише отриману ним як опікуном у зв'язку зі смертю [PERSON] пенсію у подвійному розмірі. Обставини тривалого знаходження [PERSON], на стаціонарному лікуванні в лікарні, а також щодо того, що позивач за життя [PERSON] обмежував доступ відповідача та його матері до спадкодавця підтвердила у судовому засіданні свідок відповідача [PERSON]. Окрім того, як встановлено судом з довідки ПАТ «Херсонгаз» від 27.10.2014 року за вих. № 141027/16.1/9 за період з 2003 року по 23.10. 2014 року на особовий рахунок [PERSON] № [NUMBER], що за адресою [ADDRESS] не надійшло жодного платежу за надані послуги оскільки [PERSON] та дружина останнього користувались 100% знижкою плати за газ. При цьому згідно довідки УПФУ в м. Херсоні від 06.11.2014 року за вих. № 30117/06 загальна сума грошових коштів фактично сплачених [PERSON] за період з 01.09.2010 року по 28.02.2011 року, тобто за час опікунства позивача над першим, склала 8339,10 гривень, які відповідно позивач і отримав та якими розпоряджався. Щодо отримання позивачем пенсії [PERSON] за час опікунства, та розпорядження позивачем вказаними грошовими коштами сторони у судовому засіданні не заперечували. Таким чином, суд приходить до переконання про недоведеність позивачем у судовому засіданні обставин, які б свідчили про матеріальне забезпечення [PERSON] за життя останнього під час опіки над ним. При цьому надані позивачами платіжні документи щодо оплати за тепло забезпечення в квартирі спадкодавця, а також щодо сплати за телекомунікаційні послуги, враховуючи те, що, як встановлено судом позивач за час опікунства постійно мешкав у вказаному помешканні, а також враховуючи тривале перебування спадкодавця у вказаний період у лікувальних закладах, суд не вважає такими, які самі по собі свідчать про утримання позивачем [PERSON]. Що ж стосується наданих позивачем квитанції з приводу купівлі лакофарбових виробів, то вказаний доказ суд взагалі, із урахуванням встановлених судом обставин справи на підставі поданих сторонами доказів в розумінні ЦПК України, вважає неналежними, оскільки судом не встановлено а позивачами не доведено спрямування таких виробів саме на нагальні потреби [PERSON]. Таким чином суд приходить до переконання про недоведеність позивачами у передбачений ЦПК України спосіб обставин, які б свідчили про матеріальне протягом тривалого часу забезпечення позивачем [PERSON], що відповідно виключає можливість врегулювання спірних правовідносин в порядку ст. 1259 ЦК України. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed