Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] пред`явила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Зазначила, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 25 жовтня 2003 року у Пугачівській сільській раді Млинівського району Рівненської області, актовий запис №8. Від шлюбу у них є троє малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Основною причиною розірвання шлюбу називає несумісні характери, різні погляди на життя. Зловживання відповідачем спиртними напоями. Сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. На даний час фактично вони не є однією сім`єю, вона проживає окремо у будинку своїх батьків в [ADDRESS] . Після припинення шлюбних відносин відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідач має добрий стан здоров`я, офіційно не працевлаштований, проте має мінливий нерегулярний дохід від заробітків за кордоном, інших дітей чи утриманців не має. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: - сина - [PERSON] , [INFO] по 1500 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; - сина - [PERSON] , [INFO] по 1500 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; - дочки - [PERSON] , [INFO] по 1000 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; Стягнути з відповідача на її користь 1500 гривень витрат на правову допомогу та 768,40 гривень судового збору сплаченого нею при подачі позову до суду. В судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою в якій зазначив про те, що [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю з підстав зазначених у позовній заяві. (а.с.38) Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причина його неявки в судове засідання невідома, хоча про день слухання справи він був повідомлений належним чином. (а.с.31,35) Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.10.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.10.2003 року. (а.с.9) Шлюбні відносини подружжя не підтримує протягом тривалого часу, заходи для збереження сім"ї стронами не вживаються, шлюбні стосунки фактично припинені. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком малолітніх дітей та, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Від даного шлюбу позивач та відповідач мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (а.с.10-12) З довідки Млинівської селищної ради від 11.11.2019 року № 694 вбачається що малолітні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають разом із позивачем [PERSON] . (а.с.13) При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] повідомлений належним чином про час, дату, місце судового засідання, проте своїх заперечень чи пояснень з приводу заявлених позовних вимог він не подав, будь-яких доказів на заперечення заявленого розміру аліментів також не подав і судом таких не здобуто. З вищенаведеного суд приходить до висновку про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Статтею 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено на 2020 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років : з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень; від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Аналізуючи норми закону та обставини справи, суд виходить з того, що батьки повинні забезпечити для дітей утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. За таких підстав, суд вважає можливим задовольнити позов, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі зазначеному позивачем. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції №71 від 18.11.2019 року вбачається, що позивачем [PERSON] було сплачено 768 гривень 40 копійок судового збору, який підлягає стягненню на її користь з відповідача. (а.с.1) Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволені, судовий збір в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На думку суду, підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно довідки, виданої адвокатом Лейковським А.М. на ім"я [PERSON] витрати за надання правничої допомоги складають 1500 гривень (а.с.20). Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved