Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

05.07.2018р. [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі - відповідач), зареєстрованого 22.10.2014р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького стану Врадіївського району Миколаївської області, актовий запис № 3102 обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що шлюбні відносини були припинені протягом останніх чотирьох років, подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки у них різні погляди на сімейні цінності та несумісність характерів. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Позивач вказує на те, що спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, проте 25.09.2018р. звернулися до суду із заявою, в якій підтримують позовні вимоги, та просять розглянути справу без їхньої участі, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання двічі не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 12-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду про причини неявки суд не повідомив (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №5630101142797, №5630100119961). Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження. Суд з власної ініціативи розгляд справи проводить в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Так як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд за згодою позивача визнав можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, у відповідності до приписів ст.ст. 280-281 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи судом встановлено таке. Так, як вбачається з матеріалів справи, 22.10.2014р. сторони уклали шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області зроблено відповідний актовий запис №3102 та 22.06.2018р. видано повторно свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного "[PERSON]" було змінено на "[PERSON]". Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. З тексту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що подружжя фактично не проживають однією сім`єю протягом останніх чотирьох років, не мають жодних відносин та не спілкуються, не ведуть спільного побуту, шлюб носить формальний характер, місцем проживання відповідача є [ADDRESS] , позивач проживає окремо від чоловіка по [ADDRESS] . Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. Згідно ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Подальше спільне життя подружжя Пірогових і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved