Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовною заявою про визнання недійсною з моменту укладення угоду № 381134 від 18 квітня 2012 року та стягнення грошових коштів в сумі 48 716, 12 грн. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» 18 квітня 2012 року було укладено угоду № 381134, предметом якої є надання особі послуг з адміністрування системи, що умовно називається «АвтоТак» та базується на створенні груп покупців, метою яких є придбання автомобілів. Відповідно до додатку № 1 до угоди метою її укладання було отримання автомобіля марки «CHERY» моделі «TIGO», вартістю 129 000 грн. Від відповідача він розраховував отримати автомобіль протягом року з моменту, коли стало відомо, що він перший на черзі і має пріоритет перед іншими учасниками програми, про що його завірила довірена особа відповідача, але на протязі 2013 року кожного разу, коли відбувався асигнаційний захід, перевагу віддавали іншому учаснику групи. Зазначає, що така ситуація порушує законні його права, що призвело до необхідності звернутись за захистом своїх прав до суду. Наголошує, що умови договору є несправедливими, оскільки всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків позивача; умовами договору встановлені жорсткі обовязки споживача, тоді як надання послуги обумовлено лише власним розсудом виконавця (відповідача), оскільки останній не несе будь-якої відповідальності за невиконання умов угоди, отже спірна угода містить ознаку, зазначену у п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому такі умови угоди слід визнати як несправедливі. Зазначає, що відповідач здійснює нечесну підприємницьку діяльність, оскільки під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Позивач в судове засідання зявився, підтримав викладені в позовній заяві обставини та просив суд визнати недійсною з моменту укладення угоду № 381134 від 18.04.2012 року з усіма додатками, укладеною між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 48 716, 12 грн. Представник відповідача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати цивільну справу без участі представника ТОВ «АВТО ПРОСТО» та надав письмові заперечення, в яких просив суд відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що при підписанні угоди позивач мав повну та достовірну інформацію про послуги ТОВ «АВТО ПРОСТО» та порядок їх надання, уважно прочитав та зрозумів угоду та додатки до неї, що засвідчив своїм підписом. Зазначає, що посилання позивача на істотний дисбаланс прав та обовязків позивача та відповідача та ще й на користь відповідача не відповідає дійсності, оскільки зобовязання відповідача складаються з 11 пунктів, а натомість зобовязання позивача визначені в ст. 5 угоди складаються з 7 пунктів. Кінцевим результатом укладеної угоди з учасником певної групи є отримання автомобіля, за умови дотримання ним встановлених умов, отже твердження позивача щодо невизначеності строку дії угоди, одержання права на отримання автомобіля та відсутність настання реальних наслідків за угодою є необґрунтованими та безпідставними. Посилаючись на предмет угоди, ст. 2 Додатку № 2 до угоди, п. 2.2. ст. 2 додатку № 2 до угоди зазначає, що твердження позивача щодо неузгодженості зміни ціни автомобіля та ненадання учаснику права на розірвання угоди є безпідставними та необґрунтованими. Позивачу надавалось 7 днів для того, щоб він міг детально ознайомитись з угодою, визначитись щодо справедливості її умов, по відношенню до себе та прийняти її чи відмовитись від участі в «АвтоТак», і у випадку розірвання угоди протягом семи днів з моменту її підписання позивачу було б повернуто всю суму внесених ним коштів. Однак позивач цього не зробив, а отже він усвідомлював умови угоди, вони його повністю задовольняли і були для нього вигідними. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. 18 квітня 2012 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] було укладено угоду № 381134, предметом якої є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. Згідно ст. 2 угоди «АВТО ПРОСТО» є товариством, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів учасниками через систему придбання в групах АвтоТак. Статтею 3 угоди № 381134 передбачено, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» зобов'язується забезпечити отримання учасником автомобіля згідно з умовами Угоди. В статті 10 угоди № 381134 зазначено, що підписання угоди та підписання додатків до угоди є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди та додатків до неї. Як вбачаться з матеріалів цивільної справи угода підписана сторонами, в тому числі і [PERSON], та згідно з якою [PERSON] засвідчив своїм підписом факт ознайомлення та згоду з умовами угоди, яка ним прочитана, зміст тексту угоди йому зрозумілий, та він не має будь-яких застережень щодо її змісту. Згідно з п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до угоди учаснику надається 7 днів для того, щоб він міг детально ознайомитися з угодою та прийняти її чи відмовитись від участі в системі «АвтоТак». При цьому в разі розірвання угоди протягом семи днів з дати її підписання учаснику повертається сума всіх коштів, внесених ним на рахунок ТОВ «АВТО ПРОСТО». Для цього необхідно письмово повідомити ТОВ «АВТО ПРОСТО» про розірвання угоди. Між тим, [PERSON] із заявою про розірвання угоди в семиденний строк до ТОВ «АВТО ПРОСТО» не звертався, що свідчить про його розуміння та згоду з усіма умовами угоди. В додатку № 1 до угоди № 381134 визначено марку та модель автомобіля - «CHERY Tiggo», зазначено ціну автомобіля 129 600 грн., зазначена плата за послуги, повязана зі вступом до системи, яка становить 4 665,60 грн., визначений щомісячний цілий чистий внесок в % - 0,8333, щомісячний внесок в оплату послуг у % + ПДВ, щомісячний внесок в оплату страхового платежу у % - 0,065, плата за послуги, повязані з видачею автомобіля за системою у % + ПДВ - 3.00. Додаток підписаний сторонами. Відповідно до п. 1.2 учасник уповноважує [PERSON] на організацію та адміністрування системи АвтоТак. Система АвтоТак функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок чистого фонуд групи. Участнику, який сплатив повну вартість автомобіля та виконав всі зобовязання щодо сплати внесків в оплату послу та страхових платежів, буде надано право на отримання автомобіля на найближчому асигнаційному актів, який буде проводитись у місяці, наступному за місцем, в якому часник повністю виконав всі зобовязання за угодою. Відповідно до п.п. 8.1 ст. 8 додатку №2 до угоди ТОВ «АВТО ПРОСТО» зобов'язане надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику протягом 5 робочих днів після того, як учасник, який одержав право на отримання автомобіля, здійснить відповідні платежі. Відповідно до угоди між ТОВ «АвтоПросто» та виробником (дистриб'ютором чи імпортером) останній протягом 30 календарних днів з дня отримання замовлення зобов'язаний передати автомобіль учаснику, який одержав право на отримання автомобіля. Згідно з п. 2.6 ст. 2 додатку № 2 до угоди, чисті внески, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від вартості автомобіля, що у свою чергу є оплатою за товар - автомобіль. Відповідно до розд. 1 «Визначення термінів» додатку № 2 до угоди "Цілий Чистий внесок - це частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати Автомобіля. Половинний Чистий внесок - це половина Цілого чистого внеску". Поточна ціна Автомобіля, це ціна автомобіля, яка встановлюється виробником (імпортером, дистриб'ютором) в останній робочий день кожного місяця та основою для розрахунку розміру складових Повних внесків та інших платежів, передбачених угодою. Таким чином в угоді чітко передбачено, що споживач оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля. Крім того, сплачені Чисті внески перерахунку (у зв'язку зі зміною ціни автомобіля) не підлягають. Після одержання автомобіля та реєстрації його на своє ім'я споживач зобов'язаний і надалі сплачувати кошти за автомобіль до повної його оплати - 100% від ціни автомобіля. Відповідно до Додатку №1 до угоди плата за послуги, повязані зі вступом до системи становить 4 665, 60 грн. Дана сума сплачена позивачем, що підтверджується квитанціями № 82 від 18.04.2012 року, № 36434.810.1 від 03.05.2012 року,. Також позивачем були сплачені щомісячні внески в сумі 44 021, 72 грн., що підтверджується наданими позивачем копіями квитанцій. Статтею 13 Додатку №2 до Угоди визначений порядок і наслідки розірвання Угоди, відповідно до якої учасник системи, який ще не отримав автомобіль, може розірвати Угоду за власним бажанням, про що має повідомити ТОВ «АвтоПросто» у письмовій формі. Відповідно п.13.3 статті 13 Додатку №2 до угоди сума чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив АвтоПросто про розірвання Угоди, за вирахуванням Відступного за відмову від угоди у розмірі 2 (двох) цілих чистих внесків. Пунктом 13.4 Додатку №2 до угоди визначено черговість повернення чистих внесків, виходячи з встановлених пріоритетів. Як вбачається з матеріалів цивільної справи з письмовою заявою [PERSON] до ТОВ «АвтоПросто» про розірвання договору не звертався. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності. Як вбачається зі спірної угоди, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах «АвтоТак», її предметом є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля. Статтею 1 угоди також визначено, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» гарантує надання кожному учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання ним усіх зобов'язань, передбачених Угодою. Передбачені угодою умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними внесками, які названі в угоді «Чисті внески» або «Внесок в оплату товару». Споживач, який виконав усі умови угоди, має повне право вимагати від ТОВ «АВТО ПРОСТО» виконання свого зобов'язання, а саме: оплатити продавцю вартість автомобіля та передати автомобіль споживачу, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі. Отже, за системою придбання автомобілів у групах «АвтоТак» кожний з учасників, який належним чином виконує зобов'язання за угодою, отримує автомобіль через механізм, передбачений в угоді, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок Чистого Фонду групи, створеного за рахунок щомісячних внесків учасників групи (п. 1.2 ст. 1, п. 4.1 ст. 4 додатку № 2 до Угоди). Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» під поняттям «фінансова послуга» розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Законом України від 2 червня 2011 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» (введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено пунктом, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України № 3462-ІУ від 02.06.2011 року, фінансові установи зобов'язані протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність у відповідність із вимогами цього закону. Пунктом 4 Прикінцевих положень згаданого Закону передбачено у шестимісячний строк з дня опублікування цього Закону розробити та затвердити ліцензійні умови здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган) (далі - Нацкомфінпослуг), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 9 жовтня 2012 року №1676 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах». Ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах. Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи. Відповідно до додатку № 2 угоди система «АвтоТак» - це торговельна марка зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для позначення послуг [PERSON] з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи - порядковий номер його в групі. Після формування групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання автомобіля здійснюється в порядку, передбаченому Угодою (ст. ст. 5, 6 додатку № 2 до угоди), і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи. Матеріали справи містять ліцензію отриману ТОВ «Авто Просто» на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо «придбання товарів у групах» у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринку фінансових послуг, тому діяльність (надання фінансової послуги) щодо «придбання товарів у групах», за умови отримання відповідного дозволу, є такою, яка здійснюється товариством легітимно, у тому числі й до введення законом ліцензування такої діяльності є правильним. 12 листопада 2012 року набуло чинності Розпорядження № 1676 від 09.10.2012 року Нацональної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринківі фінансових послуг «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах». 15.01.2013 року після набрання чинності Розпорядження № 1676 від 09.10.2012 року ТОВ «АВТО ПРОСТО» отримало ліцензію на право надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Оскільки на час укладання вказаної Угоди був відсутній механізм врегулювання відносин між органами, що уповноважені видавати ліцензії на здійснення з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, а також те, що відповідач отримав 15.01.2013 року відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, суд приходить до висновку про відповідність дій відповідача при укладанні оспорюваної угоди вимогам діючого на той час законодавства. Ст. ст.18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачені різні взаємовиключні підстави визнання угод недійсними. Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в ч. 2 ст. 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності, його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків не на користь споживача. Аналізуючи норму ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. В п. 2 ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», на порушення яких позивач посилається як на підставу визнання зазначеної угоди недійсною передбачено, що нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно характеру, атрибутів та прав продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії. Враховуючи ж ту обставину, що відповідно до ст. 10 вказаної угоди позивач засвідчив своїм підписом факт ознайомлення, розуміння та згоди з усіма визначеними умовами та змістом Угоди та додатків до неї та не подавши в семиденний термін до ТОВ «Авто Просто» заяву про розірвання угоди, як це передбачено п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до Угоди, фактично погодився на участь в системі «АвтоТак», а доказів щодо обставин, які унеможливлюють отримання автомобілю позивач суду не надав, то суд приходить до висновку щодо відсутності підстав вважати, що укладена між сторонами угода порушує будь-які права позивача. З врахування викладеного, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання угоди № 381134 від 18 квітня 2012 року недійсною та стягнення грошових коштів в сумі 48 716, 12 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed