Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

03.03.2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №621/448/14-ц за заявою [PERSON], про встановлення факту, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області. У заяві вказала про те, що при ухваленні зазначеного рішення, судом\~\~не вирішено питання про порядок його виконання, а саме не зазначено яким чином повинні бути внесені зміни до актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON], в звязку з чим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області рішення суду не виконано. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] наполягали на задоволенні заяви з підстав, викладених у ній. Представник заявника зазначила, що між її довірителькою та відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області виник спір стосовно внесення змін до актового запису про одруження, який розглядався в порядку адміністративного судочинства. Ухвалення додаткового рішення не суперечить вимогам закону та відповідає інтересам заявниці. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області [PERSON] у судовому засіданні та поданих письмових поясненнях заперечувала проти ухвалення додаткового рішення вказуючи, що рішення суду про встановлення факту не є підставою для внесення змін до актового запису про одруження, законодавство, що регулює діяльність відділу реєстрації актів цивільного стану не передбачає можливості внесення змін на підставі рішення суду про встановлення факту. Крім того, справи розглянуті в порядку окремого провадження не повязуються з наступним вирішенням спору про право, в той час, як спір з приводу внесення змін до актового запису про одруження був предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства. Не заперечувала того факту, що рішення суду від 29.04.2014 року не виконано. Вислухавши пояснення представників заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного: Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 29.04.2014 року, задоволено заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області. Встановлено факт неправильності запису про укладання шлюбу [PERSON] та [PERSON] в \~свідоцтві про одруження серії V11-УР № 347316, яке видано 23 жовтня 1964 рок \~та у відповідному записі в акті громадянського стану про одруження, а саме, встановити факт того, що \~по-батькові [PERSON] \~є "Савівна" замість "Савелівни". Згідно п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про дії, які треба виконати. Відповідно до частини п'ятої статті 124 і частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, а обов'язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. У відповідності до Постанови пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають компетентні органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Аналізуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі за заявою [PERSON], та безпідставність посилань представника заінтересованої особи про відсутність законних підстав для виконання рішення суду від 29.04.2014 року. Крім того, задовольняючи заяву [PERSON] суд звертає увагу на те, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Outcome: approved