Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Івано-Франківського управління по експлуатації газового господарства ПАТ «Івано-Франківськгаз» про визнання неправомірними дії управління по експлуатації газового господарства ПАТ «Івано-Франківськгаз» по переведенню споживача [PERSON] в другу категорію з визначенням більшої ціни на 2014 рік, зобов'язати здійснити перерахунок вартості використаного споживачем природного газу протягом 2014 року за тарифом першої категорії за умови споживання природного газу до 2500 м.3 на рік, зобов'язати в рахунок завданої моральної шкоди помістити в ЗМІ вибачення перед позивачем за неправомірне переведення споживача в другу категорію, стягнення судових витрат. В позовній заяві зазначено, що позивач є споживачем природного газу по особовому рахунку [NUMBER] за адресою по [ADDRESS], встановлено лічильник обліку в квартирі. На протязі 2010-2013 років [PERSON] розраховувався за спожитий газ по першій ціновій категорії, споживання було для власних побутових потреб та рівномірно в 2013 році в порівнянні з попередніми роками. Однак, в 2014 році відповідач вчинив протиправні дії щодо позивача прийнявши рішення про переведення позивача в другу цінову категорію на 2014 рік. При переведенні було взято показники за грудень 2012 року - 3808м.3 і показник станом на 18.02.2014р.- 7730 м.3, вказавши, що на грудень 2013 року контролером не було зафіксовано показник, а в квитанціях споживача про оплату не вказувалось показники лічильника. Відповідачем порушено вимоги Правил надання населенню послуг з газопостачання (п.10, 15), а споживання газу за 2013 рік позивачем використано до норми 2500м.3, а саме - 2080м.3. Такими діями відповідача, позивачу завдано моральну шкоду, яку визначено позивачем шляхом вибачення за неправомірні дії через поміщення вибачення в ЗМІ. Представники позивача та позивач позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позові. Представник відповідача заперечила щодо позовних вимог, вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем природного газу по особовому рахунку [NUMBER] в квартирі за адресою по [ADDRESS], де встановлено лічильник обліку даної послуги, це визнається сторонами та підтверджується матеріалами справи. На протязі 2010-2013 років, як зазначає позивач, він розраховувався за спожитий газ по першій ціновій категорії, споживання було для власних побутових потреб та рівномірно в 2013 році в порівнянні з попередніми роками. Однак, в 2014 році відповідач вчинив протиправні дії щодо позивача прийнявши рішення про переведення позивача в другу цінову категорію на 2014 рік (збільшена ціна). При переведенні було взято показники за грудень 2012 року - 3808м.3 і показник станом на 18.02.2014р.- 7730 м.3, вказавши, що на грудень 2013 року контролером не було зафіксовано показник, а в квитанціях споживача про оплату послуг ним не вказувалось показники лічильника. Щодо даних правовідносин, пов'язаних з визначенням цінової категорії оплати за використання газу, судом застосовуються норми Правила надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999р. №2246, які регулюють відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу (п.1), та норми постанови КМУ від 08.12.2006р. №1697. Послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним підприємством відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Договір підписується газопостачальним підприємством і споживачем протягом 14 календарних днів з дня отримання відповідної заяви від споживача. Розрахунки, згідно даних Правил, за надані послуги з газопостачання можуть провадитися: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються газопостачальним підприємством. Порядок і форма розрахунку визначаються у договорі. Пунктом 10 цих же Правил (в редакції до 25.03.2014р.) передбачалось, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 р. N 81З даний п.10 (перше речення в новій редакції) вказує на те, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання та/або видів (напрямів) споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. В обох редакціях п.10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, при наявності лічильника розрахунок повинен здійснюватися за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання за показаннями лічильника газу. Згідно з повноваженнями, наданими постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1996 року N 1548 "Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)", НКРЕ встановлює, зокрема, роздрібні ціни на природний газ для потреб населення. Постановою НКРЕ від 13.07.2010 N 812, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13 липня 2010 р. за N 507/17802 (постанова втратила чинність згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 03.04.2014 р. N 421) з 1 серпня 2010 року затверджено рівні роздрібних цін на природний газ для потреб населення, а саме в т.ч. за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 2500 м 3 на рік; за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 6000 м 3 на рік. Тобто, роздрібні ціни на газ в т.ч. за спірний період 2013 року визначаються в залежності від обсягу споживання та від наявності лічильника газу за різними цінами. Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.99 N 2246 (далі - Правила). Пунктом 10 Правил встановлено, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році. Газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу фактичного використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Якщо за підсумками попереднього року фактичне використання природного газу споживачем не відповідає обсягам, на підставі яких визначалась ціна на природний газ, зокрема у разі перевищення обсягу використаного природного газу порівняно з встановленим у попередньому році (V2 > V1) споживач зобов'язаний протягом трьох місяців з дати здійснення перерахунку сплатити газопостачальному підприємству різницю його вартості, розрахунок якої здійснюється за формулою: Вс = (Ц2 х V2) - (Ц1 х V2), де Ц1 - роздрібна ціна на природний газ, встановлена для оплати природного газу у попередньому році; V1 - річний обсяг, згідно з яким була визначена ціна у попередньому році; Ц2 - встановлена для оплати природного газу роздрібна ціна, що застосовується для споживача згідно з використаним у попередньому році обсягом; V2 - річний обсяг, використаний споживачем у попередньому році; Вс - вартість природного газу, яку споживач повинен сплатити за результатами перерахунку; Вгп - вартість природного газу, яку газопостачальне підприємство зараховує на особовий рахунок споживача в рахунок майбутніх платежів. У разі зменшення обсягу використаного природного газу порівняно з встановленим у попередньому році (V2 < V1) різниця у вартості газу залишається на особовому рахунку споживача і зараховується в рахунок майбутніх платежів. Розрахунок вартості у цьому разі здійснюється за формулою: Вгп = (Ц1 х V2) - (Ц2 х V2). Такий перерахунок здійснюється до 1 лютого поточного року. За ініціативою газопостачального підприємства або заявою споживача газопостачальне підприємство проводить станом на 1 липня перерахунок оплати вартості використаного природного газу залежно від обсягу його використання у першому півріччі поточного року та від роздрібних цін, що діяли в першому півріччі поточного року, аналогічно перерахунку, який проводиться за підсумками року станом на 1 січня. При цьому слід враховувати, що обсяг використаного споживачем природного газу у першому півріччі поточного року становить 60 відсотків річного обсягу споживання природного газу, згідно з яким застосовуються роздрібні ціни на природний газ. Такий перерахунок здійснюється до 1 серпня поточного року. Визначення річного обсягу використання природного газу здійснюється шляхом додавання обсягу використаного природного газу згідно з показниками лічильника з початку попереднього року до зняття показників лічильника у грудні попереднього року та розрахункового обсягу використання природного газу за необліковані дні грудня у разі незняття показників лічильника газу газопостачальним підприємством станом на 1 січня. Розрахунковий обсяг використання природного газу за необліковані дні грудня розраховується як різниця між контрольними зняттями показників лічильника газопостачальним підприємством у січні поточного року та грудні попереднього року, що помножена на кількість днів, не облікованих до 1 січня поточного року, та поділена на кількість днів між зазначеними контрольними зняттями показників лічильника. Визначення річного обсягу використання природного газу в попередньому році з урахуванням розрахункового обсягу використання природного газу за необліковані дні здійснюється за формулою: Vр = Vг + [n х (Vс - Vг) / N], де Vр - обсяг природного газу, використаний споживачем у попередньому році; Vс - обсяг фактично спожитого природного газу за контрольним зняттям показників лічильника газопостачальним підприємством у січні поточного року; Vг - обсяг фактично спожитого природного газу за контрольним зняттям показників лічильника газопостачальним підприємством у грудні попереднього року; N - сумарна кількість днів між контрольними зняттями показників лічильника газу в січні поточного року та грудні попереднього року; n - кількість днів, не облікованих до 1 січня поточного року. Згідно вимог пункту 32 Правил газопостачальне підприємство зобов'язане: визначати на основі обсягів використання природного газу споживачем у попередньому році та першому півріччі поточного року величину роздрібної ціни на природний газ для споживача на поточний рік та відповідно друге півріччя поточного року відповідно до пункту 10 цих Правил; проводити за підсумками року станом на 1 січня перерахунок оплати споживачем вартості спожитого в попередньому році природного газу залежно від обсягу його використання в попередньому році за роздрібними цінами, що діяли в попередньому році, та знімати показники лічильників газу у грудні попереднього року та січні поточного року. Таким чином, визначення обсягу газу, використаного споживачем протягом року, має здійснюватися за увесь календарний рік, а саме: з першого січня по тридцять перше грудня (включно), та ціна на природний газ, диференційована залежно від річного обсягу використання природного газу, застосовується на увесь обсяг газу, спожитого протягом року. Враховуючи вищевикладене, за наявності лічильника природного газу споживач сплачує тільки за фактично спожитий газ, визначений виключно за контрольними зняттями показників лічильників газопостачальним підприємством. Тобто фактично використаний обсяг газу множиться на відповідну роздрібну ціну. Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що відповідачем порушено вимоги Правил надання населенню послуг з газопостачання (п.10, 15), оскільки не враховано дані лічильника виключно за період з 01.01 по 31.12.2013 року, та відповідно проведеного перерахунку виключно не пізніше ніж на 01 лютого наступного 2014 року, при цьому що позивач споживання газу за 2013 рік використав до норми менше 2500м.3, а саме - 2080м.3 за тими показниками, які надавалися споживачем (позивачем чи його дружиною) контролеру по телефону. Відповідач натомість стверджував використання позивачем газу за 2013 рік - 2782 м.куб., при середньодобовому споживанню газу за 186 днів (за формулою) - 19.3 м.куб. Однак, судом встановлено, що останній показник перед початком 2013 року був знятий (переданий споживачем по телефону) на грудень 2012 року - 3808 м.3, що підтверджено: деталізацією балансу по особовому рахунку [PERSON], робочим листком контролера [PERSON] та довідкою про розрахунок поданою позивачем (а.с.21, 22, 9). При цьому, позивач в листі адресованому відповідачу 12.02.2014 року, зазначає про знятий показник лічильника поданий дружиною особисто контролеру станом на 31.12.2012 року - 4720 м.3 (а.с.8), але в підтвердження таких доводів жодного доказу суду не надано. Звернуто увагу суду представниками позивача на те, що довідкою про розрахунок (а.с.9) за 2012 рік визначено тільки фактичне використання газу - 308 м.3, що не може відповідати фактичному споживанню, але представник відповідача пояснила, що така довідка розрахунок не є основою фактичного використання газу, а видається за методикою автоматичного нарахування при відсутності показників. Тому суд приходить до висновку, що вірним є показник встановлений на грудень 2012 року - 3808 м.3. Зважаючи на зняті фактичні показники за спірний період, а саме що на 01.01.2014р. розрахунковий показник лічильника за визначеною відповідачем формулою становив 6590 м.куб., дії відповідача є правомірними (а.с.91-95). Протягом 2013 року показники лічильника, як пояснила свідок [PERSON], подавались споживачем [PERSON] по телефону і рідко, а в квартиру зайти вона не могла, двері не відчиняли, при цьому ще в 2012 році будучи в квартирі позивача приблизно тричі за рік, [PERSON] (представник позивача яка і відкривала двері в квартирі позивача) зі свідком конфліктувала. Свідок зазначила, що доповідала керівництву УЕГГ щодо неможливості контрольної звірки показників лічильника в квартирі позивача. Такими неправомірними діями відповідача, як стверджує позивач, йому завдано моральну шкоду, яку визначено ним шляхом вибачення за неправомірні дії через поміщення вибачення в ЗМІ. Однак, зважаючи на те, що вимоги позову про визнання неправомірними дії управління по експлуатації газового господарства ПАТ «Івано-Франківськгаз» по переведенню споживача [PERSON] в другу категорію з визначенням більшої ціни на 2014 рік, зобов'язати здійснити перерахунок вартості використаного споживачем природного газу протягом 2014 року за тарифом першої категорії за умови споживання природного газу до 2500 м.3 на рік, не є доведеними суду, то вимога щодо завдання моральної шкоди також не є обґрунтована. Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. На підставі наведеного та Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999р. №2246, постанови КМУ від 08.12.2006р. №1697,

Outcome: dismissed