Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Волочиська міська об'єднана територіальна громада в особі Волочиської міської ради звернулася в суд з заявою про визнання відумерлою спадщини після смерті [PERSON] Обгрутовуючи заяву, заявник посилався на те, що [PERSON] померла [INFO] року і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (пай) площею 3,10 в умовних кадастрових гектарах, що розташована за межами с. Курилівка Волочиського району та належала померлій на підставі сертифікату серії [NUMBER]. На час смерті [INFO] року [PERSON] проживала одна в Кушнирівському будинку-інтернаті для громадян похилого віку та інвалідів с. Кушнирівка Волочиського району. За життя [PERSON] вчинила заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] Посилаючись на те, що спадкоємців на земельну частку (пай), які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку немає, заявник просив визнати спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] та складається з земельної частки (пай) площею 3,10 в умовних кадастрових гектарах, відумерлою та передати її в комунальну власність. Представник заявника в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримує. Подав письмове клопотання від 11.12.2018 року про витребування в Державної фіскальної служби Головного управління ДФС у Хмельницькій області додаткових доказів. Дане клопотання, відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, суд залишає без задоволення, оскільки таке заявлене з пропуском встановленого ЦПК України строку. Представник заінтересованої особи Волочиської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при прийнятті рішення покладається на думку суду. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає, враховуючи наступне. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Кушнирівка Волочиського району Хмельницької області померла [PERSON] За життя 29 липня 1996 року [PERSON] вчинила заповіт та заповіла все належне їй майно [PERSON] Після смерті [PERSON] до складу спадщини увійшла земельна частка (пай) площею 3,10 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП "Росія" с. Курилівка Волочиського району, що належала померлій на підставі сертифікату серії [NUMBER]. Згідно з даними довідки № 116 від 11 липня 2018 року, виданої старостою с. Курилівка Волочиського району Хмельницької області, на день смерті [INFO] року [PERSON] перебувала в будинку-інтернаті для громадян похилого віку та інвалідів с. Кушнирівка Волочиського району. В 1996 році вона виїхала з с. Курилівка, де до цього часу проживала одна, на даний час будівель, які б згідно погосподарських книг числилися за нею, немає, земельна ділянка перебуває у власності [PERSON] В шестимісячний строк з дня відкриття спадщини в управління чи володіння спадковим майном [PERSON] ніхто не вступав. [PERSON], на користь якого [PERSON] вчинила заповіт, помер [INFO] року, про що свідчить актовий запис про смерть 5 від 28.07.2003 року, складений виконавчим комітетом Курилівської сільської ради. Відповідно до інформації, наданої Волочиською державною нотаріальною конторою та витягу зі Спадкового реєстру № 52428668 від 26.06.2018 року, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, не заводилась. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За змістом ч.ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Враховуючи, що [PERSON] померла [INFO] року і спадщина на належне їй майно відкрилася в період дії ЦК УРСР 1963 року, суд прийшов до висновку, що до правовідносин, що виникли, слід застосовувати положення ЦК УРСР. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року. Згідно з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наведеними в листі від 16 травня 2013 року за №24-753/0/4-13, із метою єдності правозастосовної практики і уникнення колізій щодо спадкування державою (ст. 555 ЦК УРСР) та переходу спадщини, визнаної судом відумерлою, у власність територіальної громади (ст. 1277 ЦК), правила абз. 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК слід застосовувати, якщо спадщина відкрилась після 01 липня 2003 року, проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування відповідно до норм ЦК УРСР. Таким чином, сплив однорічного строку, встановленого ч. 2 ст. 1277 ЦК та абз. 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, може підлягати обчисленню, починаючи не раніше 01 липня 2003 року. [PERSON] померла [INFO] року, отже належна їй спадщина відкрилась в період чинності ЦК УРСР, нормами якого було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави. Оскільки ЦК УРСР 1963 року не передбачав можливість набуття органами місцевого самоврядування права на спадкове майно в порядку визнання спадщин відумерлою, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed