Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON]., відповідно до якого просить зменшити розмір аліментів які стягуються з нього на утримання неповнолітніх дітей - дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], до 700 (сімсот) гривень щомісячно, посилаючись на те, що він неспроможний надавати матеріальну допомогу, так як не працює, підприємницькою діяльністю не займається, отримує доходи від тимчасових, нерегулярних робіт. Тому розмір аліментів, який стягнуто з позивача на користь [PERSON]. ставить його у скрутне матеріальне становище. Позивач [PERSON] та його адвокат в судовому засіданні, заявленні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить заяву задовольнити. Відповідач [PERSON]. та її адвокат в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечують, в їх задоволенні просить повністю відмовити. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Відповідно до рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23 липня 2010 року по справі № 2-868/2010 р. із позивача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму встановленого для відповідного віку дітей щомісячно, почи\-наючи з 08 липня 2010 року і до її повноліття. Крім того, відповідно до рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінни\-цької області від 20 грудня 2010 року по справі № 2-1486/2010 р. із позивача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку що\-місяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 грудня 2010 року та до досягнення дитинною повноліття. На підставі вказаних двох рішень суду були видані виконавчі листи та пере\-дані до ВДВС Хмільницького МРУЮ для виконання. На даний час у виконавчій службі знаходиться два виконавчі провадження (№ 24145859 та № 23581229) про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Аналіз статті 192 Сімейного кодексу свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Крім того, враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В порушення вищенаведеної норми Закону, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів значного погіршення матеріального становища. Допитані в судовому засідані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] будь яких свідчень, що стосується зміни розміру аліментів, не надали. Свідок [PERSON] пояснив, що провів лише виконання в частині стягнення коштів за виконавчим документом. Та обставина, що позивач не працює, а тому не має змоги сплачувати аліменти не може слугувати підставою зменшення розміру стягуваних аліментів. Останній є здоровим та працездатним, та зобов'язаний, відповідно до чинного законодавства України утримувати своїх неповнолітніх дітей. Разом з тим, не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів перебування на утриманні позивача ще однієї неповнолітньої дитини, адже розмір аліментів, який визначений рішеннями суду, є мінімальним та не впливає на інтереси малолітнього [PERSON], [INFO]. Враховуючи викладене, а насамперед інтереси дітей, суд вважає, що підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на корить відповідача на утримання дітей не має, так як позивач являється здоровим та працездатним чоловіком, може працювати та отримувати заробітну плату. Той факт, що позивач не може на даний час знайти собі роботу, не являється підставою для зменшення розміру аліментів.

Outcome: dismissed