Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

05.04.2021 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Сарненської міської ради про встановлення факту належності на праві власності та визнання права власності на спадкове майно. [PERSON] звернувся до [PERSON] із зустрічним позовом про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог за первісним позовом [PERSON] в позовній заяві пояснила, що її мати, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.02.2017 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1.09 га, розташована на території Сарненського району, згідно Державного акту серії РВ № 038780; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2.94 га, розташована на території Сарненського району, згідно Державного акту серії РВ № 049056; земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.2500 га, розташована в [ADDRESS] - Державний акт серії ЯМ № 301978; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0.4305 га, розташована в [ADDRESS] - Державний акт серії ЯМ № 301979; право на пайовий фонд КСП «Мир», реорганізованого у СФГ «Пролісок» с.Костянтинівка Сарненського району Рівненської області - Свідоцтво серії [NUMBER] ; грошові вклади із належними до них відсотками, індексаціями та компенсаціями в АТ «Державний ощадний банк України. За життя [PERSON] склала заповіт від 23.12.2007 року, згідно якого все її майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті заповідала - позивачці - дочці [PERSON] , [INFO] . Крім неї спадкоємцями на майно спадкодавиці були два сини [PERSON] , які являлися рідними братами позивачки - [PERSON] та [PERSON] , який був інвалідом II групи загального захворювання. Однак, 09.02.2011 року, був складений ще один заповіт, де зазначається, що належну [PERSON] земельну ділянку згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку РВ № 049056, площею 2.94 га заповідала гр. [PERSON] , [INFO] - 1.00 га. та гр. [PERSON] , [INFO] - 1.94 га. Після смерті матері, позивачка звернулася до державного нотаріуса для оформлення наших спадкових прав. Однак постановою нотаріуса від 06.11.2019 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, у зв`язку з тим, що ще одним спадкоємцем, після смерті матері є [PERSON] , 1954 року народження. Оскільки відмови від [PERSON] не надходило, а тому він також є спадкоємцем на спадкове майно [PERSON] . Згідно заповіту 09.02.2011 року, зазначається, що належну [PERSON] земельну ділянку згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку РВ № 049056, площею 2.94 га заповідала: гр. [PERSON] , [INFO] - 1.00 га, гр. [PERSON] , [INFO] - 1.94 га. Згідно Технічного паспорту на будинок по [ADDRESS] інвентаризаційна вартість будинку становить 33 869 грн. Згідно з відповіді відділу у Сарненському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № Д-23/0-0.32-23/145-20 вартість земельної частки (паю) бувшого КСП «Мир» з урахуванням коефіцієнтів індексації та враховуючи середній розмір паю по господарству - 4,5 умовних кадастрових гектарів становить 73 507,94 грн. Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.03.2020 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки, загальною площею 1.0936 га. - Державний акт серії РВ № 038780 становить 6 076.10 грн. Згідно довідки Костянтинівської сільської ради від 21.01.2020 року дійсно частка майна пайового фонду КСП «МИР» згідно свідоцтва серії РВ № 0091101 в розмірі 3 503 грн., або 0,4% належить померлій [INFO] [PERSON] . Згідно довідки з Банку від 26.09.2017 року № 416 на ім`я [PERSON] відкрито рахунки: № [NUMBER] , сума залишку - 1173,25 грн. № 915510/24486, сума залишку - 5584,95 грн. [PERSON] являється інвалідом II групи загального захворювання, помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.06.2020 року. Після смерті [PERSON] , позивачка звернулась до державного нотаріуса для оформлення спадкових прав після смерті брата, однак отримала відмову. Нотаріус визначила про обов`язкову частку померлого брата, що становить 1/8 частки всього майна померлої матері. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). [PERSON] мав обов`язкову частку в спадщині після смерті матері, однак не встиг оформити своїх спадкових прав. [PERSON] був інвалідом II групи, загального захворювання та потребував постійного стороннього догляду. На момент його смерті, та на момент смерті [PERSON] , позивачка проживала з ними за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки державного нотаріуса № 228/01-16 від 20.03.2021 року, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем на майно мого померлого брата, [PERSON] . В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] вказує, що [INFO] померла [PERSON] , яка являється його матір`ю. На час смерті померлій належало наступне майно: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,09 га., розташована на території Сарненського району, Рівненської області, згідно Державного акту серії РВ 038780; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,94 га., розташована на території Сарненського району Рівненської області, згідно Державного акту серії РВ № 049056; земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га., розташована у [ADDRESS] , згідно Державного акту серії ЯМ № 301978; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4305 га., розташована в [ADDRESS] , згідно Державного акту серії ЯМ № 301979; право на пайовий фонд КСП «Мир» реорганізованого у СФГ «Пролісок» с. Констянтинівка Сарненського району Рівненської області - свідоцтво серії [NUMBER] ; гроші вклади із належними до них відсотками, індексаціями та компенсаціями в AT «Державний ощадний банк України». За життя [PERSON] склала два заповіти: 03.12.2007 р. посвідчений Констянтинівською сільською радою Сарненського району Рівненської області за реєстровим № 110, відповідно до якого все своє майно заповіла Позивачу за первісним позовом [PERSON] ; 09.02.2011 р. посвідчений Констянтинівською сільською радою Сарненського району Рівненської області за реєстровим № 13 відповідно до якого заповідала земельну частку (пай) згідно державного акта на право власності на земельну ділянку РВ № 049056 площею 2,94 га., йому - [PERSON] - 1.00 га., - Позивачеві та [PERSON] - 1,94 га. Як вбачається з первісного позову [PERSON] не взмозі оформити спадщину після смерті матері - [PERSON] , так як відповідно по постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 06.11.2019 року, ще одним спадкоємцем після смерті матері - [PERSON] є син померлої [PERSON] . [PERSON] теж не в змозі оформити спадщину після смерті матері - [PERSON] , оскільки всі оригінали документів знаходяться у Позивача за первісним позовом- відповідача - [PERSON] . Просив суд, визнати за ним право власності на 7/16 частин, в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] , житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; визнати за ним право власності на 7/16 частин земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,09 га., розташованої на території Сарненського району, Рівненської області; визнати за ним право власності на 7/16 частин земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2.94 га., розташованої на території Сарненського району Рівненської області, згідно Державного акту серії РВ № 049056; визнати за ним право власності на 7/16 частин земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га., розташованої у [ADDRESS] , згідно Державного акту серії ЯМ № 301978; визнати за ним право власності на 7/16 частин земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4305 га., розташованої в [ADDRESS] , згідно Державного акту серії ЯМ № 301979. Іншим шляхом, аніж судовим, сторони оформити свої спадкові права не мають можливості. Сторони в судове засідання не з`явились, проте від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. 07.07.2021 р. через канцелярію суду від представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом надійшла заява про визнання позовних вимог позивачки частково, а саме не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,09 га., розташована на території Сарненського району, Рівненської області - Державний акт серії РВ 038780; земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га., розташована у [ADDRESS] - Державний акт серії ЯМ № 301978; земельну ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4305 га., розташована в [ADDRESS] - Державний акт серії ЯМ № 301979; пайовий фонд КСП «Мир» реорганізованого у СФГ «Пролісок» с. Констянтинівка Сарненського району Рівненської області - свідоцтво серії [NUMBER] ; гроші вклади із належними до них відсотками, індексаціями та компенсаціями в АТ «Державний ощадний банк України». 07.07.2021 р. від позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом до суду надійшла заява, згідно якої [PERSON] визнає частково зустрічний позов [PERSON] , а саме не заперечує про визнання за ним права власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,94 га., розташовану на території Сарненського району Рівненської області, згідно Державного Акту серії РВ № 049056. [PERSON] від позовної вимоги про встановлення факту належності за покійним братом [PERSON] частини житлового будинку відмовилася. Згідно ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч.1 п.11 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.1 ст. 1268 названого Кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 цього Кодексу). Згідно ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 14 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладання договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З огляду на те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сумнівів в достовірності викладених обставин та добровільності їх визнання у суду не виникає, суд вважає за доцільне задоволити позов в повному обсязі.

Outcome: approved