Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Орган опіки та піклування Миколаївської райдержадміністрації звернувся в суд з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей, однак вона жодним чином не виконує обов'язків по вихованню та їх утриманню, не цікавиться їхнім здоров'ям. Відповідачка систематично зловживає алкогольними напоями та часто пропадає, залишаючи дітей на стареньку бабусю. Вона ніде не працює, дохід сім'ї складає пенсія матері. Крім того, житлові умови [PERSON] не придатні для перебування дітей. За час перебування [PERSON] та [PERSON] в Будинку дитини №1 м. Львова, вона жодного разу їх не відвідала. Вивчивши факт відношення [PERSON] до своїх дітей комісією з питань захисту прав дитини одноголосно прийнято рішення органу опіки та піклування звернутись з позовною заявою про доцільність позбавлення її батьківських прав. В суді представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала і дала аналогічні змісту позовної заяви пояснення, просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, просила у його задоволенні відмовити. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив такий задовольнити. Додатково пояснив, що відповідачка [PERSON] не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться їхніми проблемами та потребами, зловживає алкогольними напоями. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та третіх осіб, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов'язків виховувати дитину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір'ю дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 21.12.2016 року комісією з питань захисту прав дитини одноголосно прийнято рішення органу опіки та піклування звернутись з позовною заявою про доцільність позбавлення її батьківських прав. Рішення комісії затверджене розпорядженням голови Миколаївської райдержадміністрації від 04.01.2017 року №2. За таких обставин суд приходить до переконання, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а тому позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] підтвердженні належними доказами по справі і такі підлягають до задоволення. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей не підлягають до задовення і є передчасними, оскільки предстаником позивача в судовому ззасіданні не зазначено, хто саме є опікуном малолітніх і на чию користь такі аліменти потрібно стягувати.

Outcome: dismissed