Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

У травні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] [INFO], встановити опіку над малолітнім та призначити її опікуном. Стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 405 грн. 60 коп. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що є матір'ю [PERSON] та бабусею малолітнього [PERSON], [INFO]. Дочка позивача [PERSON] часто змінювала своїх співмешканців, із 2013 року почала систематично вживати наркотики шляхом ін'єкцій. На початку травня 2014 року [PERSON] привела малолітнього [PERSON] до позивача та залишила проживати його з бабусею, після чого життям дитини не цікавилася, не приймала участі в його вихованні. Позивач сприяла у лікуванні відповідача [PERSON] від наркозалежності, оплачувала її лікування у приватних лікарів-наркологів, але остання щоразу курси лікування покидала, продовжуючи вживати наркотики та вести розпутний спосіб життя. Малолітньому [PERSON] за час життя з матір'ю довелося зазнавати негативних психологічних вражень, оскільки вона наполягала, щоб дитина кожного її наступного співмешканця називала татом. У гонитві за тимчасовим задоволенням, догоджаючи тільки власному егоїзму, на очах у сина вживала наркотики, не піклуючись про нагальні потреби малолітньої дитини. Із того часу, як дитина була віддана бабусі на виховання, відповідач у спільній квартирі стала з'являтися вкрай рідко, не телефонує, не повідомляє про місця, де і з ким вона спів мешкає, ніде не працює, кошти, на які існує, отримувала в якості кредитів, зокрема, в ПАТ «ПУМБ», в ТОВ «ЛАЙМ-ФІНАНС», за неповернення кредитних коштів по яких розшукується вказаними кредитними установами. З часу проживання малолітнього [PERSON] з позивачем, дитина була влаштована до дитячого ясла-садка № 463, постановлена на медичний облік до відповідної дитячої районної поліклініки № 16 та вчасно проходить всі медичні обстеження та профілактичні щеплення. Позивач здійснює витрати на придбання продуктів, приготування їжі, придбання медикаментів у разі хвороби дитини, придбання одягу, взуття, іграшок, книг, оплату відвідування спортивної школи, оплату дозвілля дитини. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних доказів, у разі неявки відповідача, просила ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явилась, представник третьої особи подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 10). Відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих у житловому приміщенні та забезпеченість житловою площею № 266 від 24.01.2017 року (а.с. 13) та довідкою з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській області (а.с. 26). Однак, як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання малолітнього [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], (а.с. 14), акту обстеження умов проживання від 24.02.2017 р. (а.с. 15), громадянка [PERSON] за зареєстрованою адресою не проживає. Відповідно до довідки, складеної Комунальним закладом «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 463 Харківської міської ради № 33/01-52 від 13.02.2017 року [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад з 01.09.2014 року по теперішній час. За дитиною піклується бабуся - [PERSON], яка: приймає участь у вихованні дитини, слідкує за здоров'ям [PERSON], приводить та забирає з дошкільного закладу, сплачує за харчування та потреби дитини в дошкільному закладі (а.с. 16). Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини від 20.01.2017 року та актом обстеження умов проживання встановлено, що [PERSON] проживає з бабусею, яка створила гарні умови для виховання та його розвитку. Мати хлопчика [PERSON] зареєстрована за вищевказаною адресою, однак, не мешкає там. Родина проживає в ізольованій квартирі, яка складається з однієї кімнати та кухні, окремого санвузлу, балкону, обладнана газопостачанням та електроосвітленням, водопостачанням. [PERSON] має окреме місце для сну, ігор та занять. Увагу по вихованню та навчанню дитини приділяє бабуся, яка створила гарні умови для виховання та розвитку дитини. З її слів матір дитини не бере участі у вихованні сина більше, ніж три роки (а.с. 14-15). Відповідно до довідки Комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська дитяча поліклініка №16» від 27.02.2016 року № 393, [PERSON], 2011 року народження, знаходиться під наглядом фахівців даного закладу. Догляд за дитиною під час її хвороби здійснює бабуся [PERSON], яка опікується станом здоров'я та розвитком [PERSON]. Хлопчик відвідує лікарів поліклініки для проведення профілактичних щеплень та медичного обстеження у супроводі бабусі. Зі слів бабусі, [PERSON], мати [PERSON] не спілкується з сином, медичні рекомендації з питань догляду за дитиною не виконує (а.с. 17). Ненадання відповідачем доступу дитини до культурних та інших духовних цінностей підтверджується інформацією Московського ВП ГУНП України в Харківській області відповідно до якої [PERSON] є причасною до крадіжки, за фактом вчинення якої до ЄРДР 30.08.2016 р. внесено відповідну заяву (а.с. 20), листами про розшук боржника- позичальника грошових коштів від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Восток Фінексперт» (а.с. 21-22), висновком начальника Індустріального відділу поліції ГУ НП України в Харківській області від 16.02.2017 року щодо неможливості опитати [PERSON] з причин ухилення її від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого малолітнього сина через не встановлення співробітниками поліції місцезнаходження відповідача (а.с. 19). Висновком Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради за № 400 від 30.06.2017 року визнано за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 43-44). Згідно подання заступника директора Департаменту - начальника Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради за № 401 від 30.06.2017 року Служба у справах дітей по Індустріальному району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, розглянувши надані документи, вважає можливим призначити [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON] (а.с. 45-46). Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 цього Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з наданих суду доказів. У ч. 1 ст. 164 СК України наведено перелік підстав позбавлення батьківських прав, який складається з шести пунктів. Він охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Для задоволення позову достатньо впевнитись в одному з них. З позовної заяви вбачається, що позивач як на підставу для позбавлення відповідачки батьківських прав посилався на п.п. 2,4 ч. 1 ст. 164 СК України (ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами). Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, не задовольняти життєво важливих потреб дитини). Так у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідач [PERSON] свідомо ухилилась від виконання батьківських обов'язків відносно малолітнього сина [PERSON], належним чином участі у його вихованні та утриманні не приймає і вважає, що існують усі правові підстави щодо позбавлення її батьківських прав, що відповідає інтересам дитини. Згідно ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування. Відповідно до ч. З ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування, а згідно ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих майнових та немайнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно п.п. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до довідки МВС України серії ААА № 0006527, [PERSON] станом на 13.06.2017 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 47). З висновку про стан здоров'я заявника від 15.06.2017 року, виданого керівником лікувально - профілактичного закладу ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе», медичної довідки серії 10 ААЕ № 435351 про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, сертифікату серії 12 ЯЯФ № 932615 про проходження профілактичного наркологічного огляду протипоказань для призначення опікуном [PERSON] не вбачається (а.с. 48, 50, 51). Відповідно до довідки про доходи від 09.06.2017 року [PERSON] працює на посаді диспетчера в ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» отримує заробітну плату, а також пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання. Особисті якості [PERSON] відповідають вимогам, викладеним у п.п. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України. Обставин, передбачених ст. 64 ЦК України, з урахуванням яких [PERSON] не може бути опікуном судом не встановлено. Відповідно до ст. 243 Сімейного Кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу батьків, або у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на вищевикладене з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 405 грн. 60 коп., починаючи з 12.05.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, приймаючи до уваги досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених законом щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], призначення [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON] та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього [PERSON], у розмірі 405 грн. 60 коп., починаючи з 12.05.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої суми. Отже, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу про позбавлення батьківських прав (640 грн. 00 коп.), встановлення опіки та призначення опікуна (320 грн. 00 коп.), стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у сумі (640 грн. 00 коп.). Отже, сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь держави складає 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved