Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що 13 лютого 2005 року помер його батько - [PERSON] Після його смерті залишилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,74 га, що розташована на території Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є він, його син - [PERSON] та дружина, [PERSON] Посилаючись на те, що у визначений законом строк він до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, на час відкриття спадщини постійно проживав разом із [PERSON], протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, про відмову від прийняття спадщини не заявляв, а тому є таким, що прийняв спадщину, однак не може реалізувати своє право на спадщину, у зв'язку з відсутністю присвоєного кадастрового номера земельній ділянці, що входить до складу спадщини, просив встановити, що він постійно проживав однією сім'єю разом зі своїм батьком [PERSON], який помер 13 лютого 2005 року, по день його смерті, визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,74 га, що розташована на території Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У судовому засіданні представник [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, просила позов задовольнити. Представник Капустинської сільської ради в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги, просив розглядати справу без його участі. Заслухавши представника позивача, віддповідача, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків. Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За змістом п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили ті обставини, що [PERSON] постійно проживав разом із батьком, [PERSON], який помер 13 лютого 2005 року, на день смерті останнього. Ураховуючи те, що [PERSON] у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, однак на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, від спадщини не відмовлявся, реалізувати своє право на спадщину не може, оскільки земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер, позов відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачами і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved