Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

02 червня 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, у якому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь [PERSON] на підставі заочного рішення Магдалинівського районного суду від 08 грудня 2017 року на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1000 грн. щомісячно на 3000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 13.06.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішеннями Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2017 шлюб між подружжям було розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 02 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08.12.2017 розмір аліментів, що стягувалися за вказаним рішенням суду, було змінено на тверду грошову суму у розмірі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання зазначеного рішення суду, було видано відповідний виконавчий лист, на підставі якого державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 56971760. Наразі стягнення аліментів здійснюється щомісячно у розмірі по 1000 грн. із заробітної плати відповідача, який працює у КП «Обласний центр Екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР. Іншої додаткової матеріальної допомоги відповідач на утримання дитини не надає. Тому позивач вважає, що аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно є значно меншою сумою, ніж та, яку витрачає позивач на утримання та лікування дитини, оскільки їх вистачає лише на відвідування дитиною садочку та придбання деякого одягу. Крім того, після ухвалення вищезазначеного рішення у дитини були виявлені порушення опорно-рухового апарата, що потребують лікування, шляхом регулярного відвідування басейну, масажу, лікувально-профілактичної фізкультури, покупки ортопедичного взуття, а також виявлено логопедичні проблеми, що потребують вирішення шляхом проведення занять з приватним логопедом. Позивач вважає, що наразі матеріальний стан відповідача покращився, він працевлаштований, здоровий та має реальну змогу сплачувати аліменти, тому позивач вражає за доцільне збільшити розмір аліментів з 1000 грн. на 3000 грн. щомісячно, оскільки вона не може самостійно задовольнити потреби дитини у одязі, продуктах харчування, ліках та не має змоги забезпечити дитину необхідним лікуванням. Ухвалою суду від 03.06.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідно до списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів від 07 червня 2021 року № 337, копії вищезазначеної ухвали було направлено сторонам по справі рекомендованими відправленнями, штрих-кодовий ідентифікатор яких позивачеві - № 5110001163718, відповідачеві - 5110001163700. ( а.с.31). Тобто, дотримуючись вимог ч.ч. 2-6 ст. 128 ЦПКУ, суд повідомив учасників справи про вчинення відповідної процесуальної дії належним чином. Як вбачається з матеріалів справи, направлена на адресу відповідача копія ухвали суду про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами повернулась до суду з відміткою поштового відділення "не вірно зазначено адресу". Станом на час ухвалення рішення відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. 17 червня 2021 року на веб-сайті Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області опубліковано повідомлення відповідачу про відкриття провадження у даній цивільній справі. (а.с.33). Відповідно до\~ч.\~11\~ст.\~\~128\~ЦПКУ з\~опублікуванням оголошення\~про виклик\~відповідач вважається\~повідомленим про\~час і\~місце розгляду\~справи. Жодних заяв та повідомлень від сторін на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було. Відповідно до положень ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом\~ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного. 13 червня 2015 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження, видане Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, серії [NUMBER] , актовий запис № 1239). (а.с.8). Рішеннями Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2017 шлюб між подружжям було розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 02 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.13,14). Заочним рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08.12.2017 розмір аліментів, що стягувалися за вищевказаним рішенням суду, змінено на тверду грошову суму у розмірі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.12). Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач працює КП «Обласний центр Екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР і із його заробітної плати проводяться стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно. Додаткової матеріальної допомоги відповідач на утримання дитини не надає. На підтвердження позовних вимог щодо потреби дитини у проведенні лікування через порушення опорно-рухового апарата та щодо проведення корекційно-розвиткових занять з метою подолання логопедичних проблем у дитини, позивачка надала суду висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 19.11.2019 № ІРЦ-85075/2019/53527 та висновок лікаря ортопеда-травматолога мережі ортопедичних центрів здоров`я «Ортофіт» від 22.05.2021. (а.с.18-22, 23). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України\~встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України\~встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до\~ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.\~ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст. ст.\~81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Крім того, при визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги те, що за положеннями чинного законодавства мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1921 грн., а з 01 липня 2021 року 2013 грн., тож на теперішній час сума аліментів у розмірі 1000,00 грн. на дитину щомісяця, не відповідає гарантованому мінімальному розміру аліментів, що в свою чергу також є підставою для збільшення розміру аліментів. Суд погоджується із твердженнями позивача про фактичне збільшення із 2017 року цін на продукти харчування, одяг тощо для забезпечення першочергових потреб дитини, та приймає їх до уваги у відповідності до положень ч. 3\~ст. 82 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову частково, зокрема про необхідність збільшення аліментів призначених за рішенням суду з 1000,00 грн. до 2000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дитину, щомісячно. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір у розмірі 908,00 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 908,00 грн., які підлягали до сплати позивачем при поданні позову до суду про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі викладеного,

Outcome: partial