Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

15.02.2016 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача та просила суд відновити межові знаки між ділянками [PERSON], м.Роздільна, вул..Гоголя,84 та [PERSON], м.Роздільна, вул..Гоголя,84-а; зобовязати відповідачку перемістити і закріпити межові стовпки та металеву сітку на ширину 0,86 м, довжиною 13,62 м, згідно встановленої технічної документації; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 551,20 грн. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 19 червня 2015 року належить земельна ділянка, площею 0,0816 га, в тому числі ріллі-0,0289 га, капітальна 0,0051 га, капітальна 0,0027 га, прибудинкова територія 0,0409 га. Вказана земельна ділянка виділена в натурі продавцям [PERSON] та [PERSON] за згодою із сусідами. Відповідач [PERSON] із своїми синами самовільно зняла сітку і самовільно зайняла земельну ділянку розміром 0,86 м х 13,62 м = 11,7132 м2, перемістивши межові знаки в глибину двору на 0,86 м, чим зробила неможливим вїзд у двір позивача. На скаргу з боку позивача до Роздільнянської міської ради, була утворена комісія у складі трьох осіб, яка зафіксувала вищевказане порушення добросусідства та був складений акт обстеження прибудинкової території, а також рекомендовано позивачу звернутися до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнала, підтримала свої заперечення, які долучила до справи (а.с.24-25), та пояснила суду, що 17.06.2008 року вона придбала житловий будинок у [PERSON], який розташований за вказаною адресою на земельній ділянці Роздільнянської міської ради, яка складає 600 м2, розміром 15,0х40,0 м2. З мометну купівлі будинку вона користується вказаною земельною ділянкою у межах, заначених у її техпаспорті. Вона земельну ділянку позивача не захоплювала, межові знаки не знищувала та не знімала сітку чи будь-яку іншу загорожу. Стверджує, що сусіди [PERSON] та [PERSON] її згоди на приватизацію суміжної земельної ділянки не отримували, підписи на актах встановлення меж не її. Просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню повністю. [PERSON] вимог ч.3 ст.10 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. [PERSON] 19 червня 2015 року придбала у [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку (кадастровий номер 5123910100:02:011:0083), що знаходиться за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, вулиця Гоголя,84, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,0816 га, в тому числі за земельними угіддями, гектарів: рілля 0,0298 га, капітальна 0,0051 га, капітальна 0,0027 га, капітальна 0,0031 га, прибудинкова територія 0,0409 га. На вказаній земельній ділянці знаходиться житловий будинок, який належить продавцям на праві спільної часткової власності та продається покупцю одночасно з земельною ділянкою на підставі окремого договору. Вказаний договір купівлі-продажу земельної ділянки посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі за №1433. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 39402684 від 19.06.2015 року, право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано на позивача [PERSON] (а.с.7-9). Відповідач [PERSON] користується суміжною земельною ділянкою розміром 15,0х40,0 м. яка не приватизована та перебуває у власності Роздільнянської міської ради (а.с.26-29). 08.12.2015 року комісією Роздільнянської міської ради складено [PERSON] обстеження прибудинкової території за адресою:м.Роздільна, вул.Гоголя,84. В [PERSON] зазначено, що спеціалістами виконавчого комітету було проведено заміри та виявлено розбіжність у фактичних розмірах земельної ділянки [PERSON] та розмірах вказаних у матеріалах технічної інвентаризації. Розбіжність у фактичних розмірах земельної ділянки по вулиці Гоголя,84 та розмірах вказаних у матеріалах технічної інвентаризації житлового будинку виникла в результаті самовільного переміщення сусідкою гр.. [PERSON] в сторону вул..Гоголя,84-а, чотирьох металевих стовпів. З посиланням на ст.104 ЗК України, комісія рекомендувала власнику земельної ділянки вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали невиразними. В разі невиконання сусідкою [PERSON] дій, щодо відновлення межових стовпів у відповідності з правовстановлюючими документами, рекомендовано [PERSON] звернутися до суду (а.с.16). Коміся міської ради безпідставно застосувала до спірних правовідносин ст.104 ЗК України, яка передбачає попередження шкідливого впливу на сусідню земельну ділянку, не зазначивши у чому ж полягає цей шкідливий вплив на здоровя людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше та які саме дії [PERSON] спричинили цей шкідливий вплив, тобто акт не має ніяких правових наслідків для відповідача. Стаття 106 ЗК України - обовязки щодо визначення спільних меж, встановлює, що «власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Витрати на встановлення суміжних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частках, якщо інше не встановлено законом». Стаття 107 ЗК України відновлення меж, визначає, що «основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж, їх відновлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин». Стаття 108 ЗК України визначає поняття спільного використання межових споруд. У жодному випадку встановлення меж суміжних земельних ділянок чи їх відновлення не покладається на суд. [PERSON] прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 18 лютого 2014 року вбачається, що межі земельної ділянки за кадастровим №5123910100:002:011:0083, яка знаходиться за адресою:м.Роздільна, вул..Гоголя,84 на території Роздільнянської міської ради Роздільнянського району Одеської області, загальною площею: 0,0816 га, в тому числі ріллі 0,0298 га, під одно та двоповерховою житловою забудовою 0,0518 га (з них: під капітальною забудовою 0,0109 га, під прибудинковою територією 0,0409 га), наданої власнику земельної ділянки [PERSON], [PERSON], для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в натурі (на місцевості) співпадають з штучними лінійними спорудами і рубежами (зовнішні стінки будівлі, огорожа). На бажання замовника згідно з п.3.8 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженої наказом Державного комітету України з земельних ресурсів 18.05.2010 року №376, зареєстрованої в міністерстві юстиції України 16.06.2010 року за №391/17686 (далі Інструкція), межовими знаками встановленого зразка не закріплювались (а.с.55). Відповідач спростовує факт підписання цього акту та встановлення межових знаків в натурі. Позивачу, як покупцю земельної ділянки, вказані межові знаки колишніми власниками земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] - не передавалися та про їх існування їй нічого не відомо. Отже, за таких обставин суд вважає, що вимога [PERSON] про відновлення межових знаків заявлена нею передчасно. Відповідно до п.3 вказаної Інструкці межі земельних ділянок, що виділяються власникам земельних ділянок в натурі, закріплюються межовими знаками кожна окремо. Як встановлено у суді, її земельна ділянка, за згодою колишніх власників, межовими знаками встановленого зразка не закріплювалась, що не перешкоджає їй, як власниці земельної ділянки, звернутися із заявою до центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів із заявою про відновлення меж належної їй земельної ділянки. Позов не оснований на законі, не доведений матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, та не підлягає задоволенню у повному обсязі. Судовий збір у сумі 551,20 гривен сплачений позивачем при подачі позовної заяви, не підлягає стягненню на її користь з відповідача, згідно ч.1 ст.89 ЦПК України. На підставі ст.107-ст.108, ст.152, ст.153, ст.158, ст.193- ст.198 Земельного кодексу України,\~ Закону України від 22 травня 2003 року №858-ІУ "Про землеустрій", Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України з земельних ресурсів від 18 травня 2010 року №376 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за №391/17686,

Outcome: dismissed