Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

21.01.2021 позивач [PERSON] через свого адвоката Крутько Т.М. звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, в якому просить визначити йому додатковий строк 3 (три) місяці, що починається з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що він проживає в [ADDRESS] . [INFO] померла його матір, [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про паво власності на житло від 16.12.1993 року [PERSON] на праві спільної (сумісної) власності належала квартира [ADDRESS] . Оскільки матір позивача, [PERSON] померла [INFO] , то він повинен був до 09 червня 2020 року подати заяву до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Однак, позивач не зміг звернутись до нотаріуса з заявою, оскільки у зв`язку з запровадженням карантин на всій території України, який продовжено до 31.07.2020, та з 17.03.2020 до 22.05.2020 було закрито пункти пропуску через державний кордон для міжнародного пасажирського залізничого, повітряного, автомобільного сполучення. Тобто, позивач зазначає, що починаючи з 14 березня 2020 року позивач не мав змоги потрапити до України та подати відповідну заяву на прийняття спадщини. 30.12.2020 позивач (через свого представника) до звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Хоми О.В. щодо оформлення спадщини, але отримав відповідь, що оскільки позивач не подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у строк встановлений законом та не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавицею на день її смерті, то у позивача не має факту прийняття спадщини, тому позивач звернувся до Київського районного суду м. Харкова. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив задовольнити, з підстав вказаних у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без участі представника відповідача та ухвалити рішення згідно чинного законодавства України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та відзив на позовну заяву, приходить до наступного: Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 30.12.2019 року. Місце смерті значиться м. Ашдод, Ізраїль. (а.с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить належна їй на праві спільної (сумісної) власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16.12.1993 , видане згідно з розпорядженням від 15.12.1993 року № 585 (а.с. 10). На звернення позивача [PERSON] через свого представника - адвоката Крутько Т.М. до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Хома О.В. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки [PERSON] не подав заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений законом, та не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавицею на день її смерті. (а.с. 13). Приписами ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ч. 1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Строк для прийняття спадщини сплинув 09.06.2020. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст.1272 ЦК України, визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що позивач повинен був звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] у період з [INFO] по 09.06.2020. На підтвердження поважності пропуску на звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивач посилається на дію впровадженого на всій території України карантину та те, що в період з 17.03.2020 до 22.05.2020 пункти пропуску через державний кордон для міжнародного пасажирського залізничого, повітряного, автомобільного сполучення було тимчасово закрито, а оскільки він мешкає в Ізраїлі, м. Ашдод, то він не мав змоги потрапити на територію України. надав до суду лист Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка №10» Харківської міської ради з якого вбачається, що позивач [PERSON] у період з 28.12.2018 по 16.03.2019 перебував на амбулаторному лікуванні з приводу закритого перелому правої п`яткової кістки. Призначено лікування: гіпсова пов`язка, яку знято 22.02.2019. 06.03.2019 призначено: фізіотерапевтичне лікування та лікувальна фізкультура. Також зазначено, що під час лікування [PERSON] знаходився на лікарняних листках з 23.12.2018 по 23.01.2019 та з 24.01.2019 по 16.03.2019. (а.с. 23). Також позивачем надано лист ТОВ «Науково-виробнича фірма Союз Кацудей» від 03.03.2020 відповідно до якого вбачається позивач [PERSON] працював у ТОВ «НВФ Союз-Кадуцей» з 01.10.2018 по 21.06.2019 року та у період з 28.12.2018 по 16.03.2019 [PERSON] перебував на лікарняному, та з 18.03.2019 по 03.06.2019 перебував у службових відрядженнях поза межами Харківської області. (а.с. 24). Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причину пропуску строку. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язанні з об`єктивними, непереборними. Істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнанні поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як факт проживання позивача в Ізраїлі, м. Ашдод. Оскільки [PERSON] за відсутності будь-яких поважних причин не вчиняв дій з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття, аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 161/9998/17. Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач мав можливість надіслати заяву поштовою кореспонденцією до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 173/1581/2015, від 17.10.2019 у справі № 362/2685/17. В даному контексті слід зазначити про наявність у законодавстві України механізму подання заяви про прийняття спадщини через консульські установи України, що врегульований Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310 "Про затвердження Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України". За зверненням громадянина України консул (або уповноважений секретар із консульських питань) засвідчує справжність підпису на заяві про прийняття спадщини, проставляє на заяві свій підпис та гербову печатку, після чого спадкоємець повинен направити заяву в Україну засобами міжнародного поштового зв`язку. Таким чином, громадянам України немає необхідності виїжджати з країни свого постійного проживання та повертатися в Україну для прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем причини пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини , не можуть вважатись об`єктивними та непереборними перешкодами, з якою закон пов`язує поважність причин пропуску строку для сприйняття спадщини. Додатково суд звертає увагу, що спадщина відрилась [INFO] в той час як карантин в Україні впроваджено з 12.03.2020, однак в цей період позивачем також не вчинялось будь-яких дій щодо прийняття спадщини. Також, пункти пропуску через державний кордон відновили свою роботу з 23.05.2020 в той час, як строк подання заяви спливав 09.06.2020 року, таким чином, позивач мав змогу потрапити на територію України для особистого подання заяви до приватного нотаріуса про прийняття спадщини. Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судові витрати на користь позивача не стягуються та покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed