Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» 26.12.2013 р. звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 82357 грн. 92 коп., посилаючись на те, що 14.09.2012 р. в м.Києві по Житомирському шосе відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Porsche Cayenne», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «I-VAN», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 21.09.2012 р. встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. Внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України було пошкоджено автомобіль «Porsche Cayenne», д.н. [NUMBER], власником якого є [PERSON]. Між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 011095/4002/0000255 від 30.11.2011р. 02.11.2012 р. було складено страховий акт № 00099859, відповідно до якого виплата страхового відшкодування страхувальнику підлягала в сумі 132357 грн. 46 коп. Розмір страхового відшкодування визначено на підставі звіту № 35В/09/12 про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ від 19.10.2012 р. Позивач виплатив власнику пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в розмірі 132357 грн. 46 коп., що підтверджується платіжним дорученням №038196 від 02.11.2012р. Транспортний засіб «I-VAN», д.н. [NUMBER] був забезпечений полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/3720579, то особою відповідальною за завдані збитки є ПрАТ «Страхова компанія «Статус» в межах ліміту відповідальності, що становить 50000 грн. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідач повинен відшкодувати позивачу різницю між фактично спричиненою шкодою та страховим відшкодуванням в сумі 82357,92 грн. Ухвалою суду від 01.04.2014 р. в якості третьої особи залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецінтертранс». В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що транспортний засіб «I-VAN», д.н. [NUMBER] на момент ДТП належав ТОВ «Спецінтертранс», в якому працює відповідач та на момент ДТП виконував свої трудові обов»язки. Згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов»язків. [PERSON] є неналежним відповідачем. Представник 3-ї особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецінтертранс» в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Також нормою ст. 1188 ЦК України передбачено, що завдана шкода при взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується виною особою. Судом встановлено, що [PERSON] 14.09.2012 р. о 12 год. 35 хв. в м.Києві по Житомирському шосе, керуючи автомобілем «I-VAN», д.н. [NUMBER] під час вибору швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля «Порш» д.н. [NUMBER], внаслідок чого здійснив зіткнення з даним автомобілем, чим порушив п. 12.1, 13.1 ПДР. Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 21.09.2012 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Судом встановлено, що 30.11.2011 р. між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування комплексного страхування на транспорті № 011095/4002/0000255. Застрахований транспортний засіб автомобіль «Porsche Cayenne», д.н. [NUMBER]. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ 35В/09/12, складеного 19.10.2012 р. ПП «Галавтоекспертиза» матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «Porsche Cayenne», д.н. [NUMBER], внаслідок його пошкодження при ДТП, складає 162449,51 грн. ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» 02.11.2012 р. складено страховий акт № 00099859 та визначеного суму страхового відшкодування в розмірі 132357,46 грн. ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» виплатила страхове відшкодування [PERSON] в сумі 132357,46 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 038196 від 02.11.2012 р. Відповідно до ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану збитки. Судом встановлено, що 14.06.2012 р. між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «СТАТУС» укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/3720579. Строк дії договору з 15.06.2012 р. по 14.06.2013 р. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров»ю встановлена 100000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн. Франшиза тисяча грн. Забезпечений транспортний засіб автомобіль марки «I-VAN», д.н. [NUMBER]. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Власником автомобіля марки «I-VAN», д.н. [NUMBER] є [PERSON], що підтверджується листом Управління ДАІ ГУ МВС України в м.Києві від 07.08.2014 р. 14.11.2011 р. [PERSON] видав довіреність серії ВРО № 347705 Товариству з обмеженою відповідальністю «Спецінтертранс» представляти його інтереси з питань, що стосуються експлуатації належного йому транспортного засобу «I-VAN», д.н. [NUMBER]. Для цього представнику надається право керувати транспортним засобом, у випадку спричинення транспортному засобу пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди чи заподіяння шкоди повіреною особою іншим транспортним засобам під час управління транспортним засобом як джерелом підвищеної небезпеки, укладати угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за такими угодами грошові суми, отримати тимчасовий реєстраційний талон. ТОВ «Спецінтертранс» 22.11.2011 р. на підставі довіреності серії ВРО № 347705 р. було отримано тимчасовий реєстраційний талон [NUMBER] на право користування автомобілем «I-VAN», д.н. [NUMBER], що підтверджується листом УДАІ ГУМВС України в Київській області від 19.11.2014 р. та тимчасовим реєстраційним талоном [NUMBER]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на момент ДТП 14.09.2012 р. працював водієм в ТОВ «Спецінтертранс», виконував трудові обов»язки, що підтверджується трудовою книжкою [PERSON], довідкою Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області від 09.04.2014 р. та довідкою ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області від 10.04.2014 р. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним трудових (службових) обов»язків. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов»язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. Оскільки право керування транспортним засобом «I-VAN», д.н. [NUMBER] було передано ТОВ «Спецінтертранс», видано тимчасовий реєстраційний талон ТОВ «Спецінтертранс», а [PERSON] перебував у трудових відносинах з підприємством, суд приходить до висновку, що ТОВ «Спецінтертранс» повинно нести відповідальність за шкоду заподіяну внаслідок ДТП. Відповідач [PERSON] є неналежним відповідачем. В судовому засіданні представник позивача відмовилась від залучення в якості відповідача ТОВ «Спецінтертранс» та зазначила, що не заявляють позовних вимог до даного підприємства. Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди до [PERSON], який є неналежним відповідачем, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed