Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси (с.Бойчука А.В . ) перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [INFO] померла матір позивачки [PERSON] , 1939 р.н. Спадкоємцями померлої є її дві доньки: позивачка - [PERSON] , 1965 р.н., та сестра позивачки [PERSON] , 1970 року р. [INFO] ., яка відмовилася від спадщини на підставі ст. 1273 ЦК України. Позивачка зазначає, що на підставі ст. 1261 ЦК України відноситься до першої черги спадкоємців за Законом, що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, де в графі мати зазначена [PERSON] . [INFO] [PERSON] заповіла нотаріально усе своє майно дочкам. На день смерті [PERSON] належала квартира [ADDRESS] , загальною площею 41,0 кв.м., житловою - 25,9 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності від 16 жовтня 1970 року. Однак, на підставі інформаційного листа КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 27.04.2016 року на ім`я нотаріуса К.Л. Пенчева зазначено, що за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/50 частину домоволодіння під [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 16.11.1970 року. У цьому листі зазначено, що власники будинку [ADDRESS] на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси долі власності були виділені в натурі на одиницю. Спадкоємиця [PERSON] отримала відмову нотаріуса [PERSON] про власність на підставі спадкоємства на підставі відсутності одиниці у виділі в натурі приміщення в кв. [ADDRESS] . У зв`язку з чим позивачка звернулась до суду за захистом свої прав спадкоємиці за заповітом та просила визнати квартиру [ADDRESS] в натурі загальною площею 41,0 кв.м., житловою - 25,9 кв.м. - на одиницю приміщення. Визнати за позивачкою, [PERSON] , право власності на підставі заповіту спадкодавця [PERSON] на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 41,0 кв.м., житловою - 25,9 кв.м. Ухвалою суду від 02.11.2018 року по справі було відкрито провадження. У зв`язку із закінченням повноважень судді Бойчука А.Ю., що був призначений на посаду судді у межах п`ятирічного строку, до обрання судді Бойчука А.Ю. на посаду судді безстроково у визначеному законом порядку, на підставі Розпорядження №4 від 15 січня 2019 року керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси Німас І.Я. про передачу справ на повторний автоматичний розподіл, та на підставі службової записки помічника судді [PERSON] - [PERSON] , з метою забезпечення дотримання прав та законних інтересів сторін по справі, а також дотримання розумних строків розгляду справи, було здійснено повторний авторозподіл справи. Справа в порядку авторозподілу надійшла до провадження Домусчі Л .В. 29.01.2019 року. Ухвалою суду від 18.02.2019 року її прийнято до провадження та ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. В підготовче судове засідання 22.04.19 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Ухвалою суду від 22.04.2019 року закрито підготовче засідання по цивільній справі за позовом [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування та призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання 25.06.2019 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 04.07.2019 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння виданого виконавчим комітетом Іллічівської районної ради депутатів трудящих від 16.10.1970 року посвідчено 1/50 частина домоволодіння по [ADDRESS] за [PERSON] . (а.с. 54) Як вбачається з спадкової справи №433/2017, відповідно заповіту від 31.01.1996 року [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] на випадок смерті зробила розпорядження, що належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що буде їй належати на день смерті та, що буде належати за законом заповіла в рівних долях кожному: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , гр. США, звернулась до нотаріуса с заявою пр. прийняття спадщини 16.11.2017р. , а [PERSON] , гр.. США своєю заявою від 20.10.2017р. нотаріально засвіченою, відмовилась від прийняття спадщини. Крім того [PERSON] отримала 11.06.2018р. свідоцтво про прийняття спадщини на грошові вклади в АБ «Південний». Відповідно свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , в графі мати зазначена [PERSON] (а.с. 103) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , про що 13.10.2017 року складений актовий запис №890. (а.с. 85). Відповідно листа КП «БТІ ОМР» від 17.04.2018 №3323-11/1223 на адресу державного нотаріуса Шостої Одеської державного нотаріальної контори Пенчева К.Л. зазначено, що станом на 31.12.2012 року за [PERSON] право власності на 1/50 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в комунальному підприємстві зареєстровано на підставі свідоцтва про право особистою власності на домоволодіння, виданого ЖКО Виконкома Ілічівської районної ради депутатів трудящих 16.10.1970 року (реєстрація від 16.11.1970 року). Також, повідомлено, що на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.08.2009 року, справа №2-10887/09 та ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 12.01.2010 року, справа №2-10887/09, частки: 7/100, 203/625 и 1/20, права власності на які були зареєстровані [PERSON] , були виділенні з домоволодіння по [ADDRESS] та були визнанні право власності: на одиницю - нежиле приміщення №6033, загальною площею 86,96 кв.м. (реєстраційний номер:29740853) за адресою [ADDRESS] , власником яких станом на 31.12.2012 року - [PERSON] Також зазначено, що за вказаною адресою зареєстровані право власності на окремі квартири без зазначення часток від даного домоволодіння: на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] (реєстрація від 07.04.1995 р.), на квартиру 9 за [PERSON] , [PERSON] (реєстрація від 08.12.1995 р.), на квартиру 25 за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (реєстрація від [INFO] .) на квартиру 26 за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . (реєстрація від 21.02.1997 р.), на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] (реєстрація від 22.11.2000 р.) на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] (реєстрація від 30.04.2002 р.); на квартиру 6 за [PERSON] (дата прийняття рішення о реєстрації 01.03.2012 р.); на квартиру 24 за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (дата прийняття рішення о реєстрації 29.08.2012 р.) на приміщення чердака№604 загальною площею 166,2 кв.м. за [PERSON] (реєстраційний номер:34554750, дата прийняття рішення о реєстрації 05.09.2011 р.), нежитлові приміщення першого поверху №601 загальною площею 147,8 кв.м. за [PERSON] (реєстраційний номер 18661952, дата прийняття рішення о реєстрації 17.12.2007 р.) (а.с. 113). Постановою державного нотаріуса Пенчева К.Л. від 19.06.2018 року відмовлено [PERSON] , що діє від імені та в інт. [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/50 частку домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , що належала [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 114). 09.07.2015 року ТОВ фірма «ЮРІКС» за замовленням [PERSON] виготовила технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . (а.с. 31-37). На виконання ухвали суду про витребування доказів КП «БТІ ОМР» надало суду копії правоустановчих документів по [ADDRESS] ( [ADDRESS] . мОдесі на ім`я [PERSON] з архівних матеріалів КП «БТІ» ОГС. Вирішуючи спір суд також виходить з наступного. Ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1258 ЦК України, передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Ст. 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. У відповідності до положень частин першої та другої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. He допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України позивач як спадкоємець за заповітом є такою, що прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк. Згідно зі ст.ст. 1297, 1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно положень пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно абзаців 1, 15, 16 п. 3.1 ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З частини 1 статті 81 ЦПК України випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином відповідно до норм ст. ст. 1223, 1233, 1268, 1270 ЦК України, позивачка є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] , проте державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва на право на спадщину, оскільки відсутність правовстановлюючі документи на квартиру. Суд, дослідивши всі обставини справи, оцінивши зібрані та надані суду докази в їх сукупності, дійшов до висновку про правомірність позовних вимог [PERSON] оскільки право власності за померлою на 1/50 частин домоволодіння [ADDRESS] підтверджено, а також що в 2009р.з цього домоволодіння були виділені частки за [PERSON] як окремі нежитлові приміщення, та вказано інших власників квартир №18.9,25, 26, 10,11,6, 24, , і про підтвердження з архівної копії «УКРІНК» УРСР від 11.01.1947р. №9 (інвентаризаційна справа) що за [PERSON] значиться серед інших квартира [ADDRESS] . при цьому суд враховує що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.09.1969р спадкоємцем майна померлої [PERSON] є [PERSON] (а.с.39). крім того згідно копії договору купівлі-продажу права в праві забудови від 12.09.1930р. укладеного між ліквідаційною комісією в справах Одеського будівельного товариства взаємного кредиту та [PERSON] про продаж права в розмірі однієї відсоткової частини права забудови з усіма правами ьта обов`язками що виникають із договору на право забудови від 17.05.1929р. земельної ділянки 2167 кв.м. що знаходиться за адресою [ADDRESS] . вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та можливість захисту цивільних прав та інтересів позивача як спадкоємця шляхом визнання за нею права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved