Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

28 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 02 серпня 2014 року. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що з червня 2015 року подружжя мешкає окремо один від одного, шлюбні стосунки припинені та їх поновлення неможливе. Спільних дітей вони не мають, але розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану можливості немає, оскільки відповідач проти цього заперечує. Позивачкою разом із позовною заявою подано заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив. Згідно поданої ним до суду заяви, останній не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглянути за його відсутності. Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 02 серпня 2014 року, що підтверджується доданим до позовної заяви оригіналом свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 105665 (а.с. 5). Як зазначає позивач та проти чого у своїй заяві, адресованій суду 03.02.2017 року не заперечує і відповідач, спільних дітей вони не мають. Частиною 3\~ст.105 СК України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно п.10 роз'яснень\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 106 Сімейного кодексу України, подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. У своїй позовній заяві, [PERSON] стверджує, що позбавлена можливості розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки проти цього заперечує відповідач, в той же час, останній подав до суду заяву про його згоду на розірвання шлюбу. Згідно вимог ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З урахуванням наведеного, положень ст.ст. 105-112 СК України, не вбачається підстав для розірвання даного шлюбу судом.

Outcome: dismissed