Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просить : - Визнати поширену у газеті "Лиманская Сторона" [NUMBER] від [INFO] року відносно нього інформацію у статті під заголовком "[INFO]» недостовірною. - Зобов*язати відповідача спростувати поширену у газеті "Лиманская Сторона" [NUMBER] від [INFO] року відносно нього інформацію у статті під заголовком "[INFO]» в частині твердження що "Трудовая деятельность на краснолиманской нефтебазе закончилась уголовным делом , многолетние заработки художником на российскос севере -сокрытие доходов.Ни стажа ни друзей ни уважения.» - Стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 5 000,00 гривень, та понесені ним судові витрати в сумі 458,80 гривень. Позивач в судовому засіданні наполягав на позовних вимогах з підстав викладених ним у позовній заяві, просив позов задовольнити, а також просив суд стягнути з відповідача понесені ним витрати за надання правової допомоги в сумі 2838,00 гривень. При цьому він суду пояснив, що він бажав владнати все з відповідачем по доброму але той не погодився. Він дійсно працював на нафтобазі але в той час там ніяких кримінальних справ не розслідувалось, він перейшов працювати в іншу організацію, коли працював на півночі ніяких доходів не скривав, з квітня 2012 року він виконував громадську роботу в якості голови мікрорайону і в нього з відповідачем виник конфлікт з приводу випасу худоби. Газету в якій розповсюдили недостовірну про нього інформацію він не виписує, але як він вважає, оскільки це газета відповідача, то з метою помсти той надрукував цю статтю про нього і газети з нею були розкладені в поштові скриньки жителів мікрорайону, щоб його скривдити.З опублікованої статті він зрозумів що з її тексту слід вважати, що він мав відношення до кримінальної справи і її було заведено саме через його діяльність. Також він пояснив, що спричинена йому моральна шкода полягає в тому, що він є людиною, яку добре знають в місті, ця стаття його скомпроментувала перед мешканцями міста, він втратив свій авторитет, що змусило його змінити образ життя, він дуже після цього хвилювався у зв*язку з чим погіршився стан його здоров*я. В судовому засіданні повноважний представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги позивача з тих підстав, що відповідачем не доведено достовірність опублікованої ним інформації. Відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі з тих підстав, що відомості які було надруковано в газеті відповідають дійсності і вони ніяким чином не порушують права та свободи позивача.При цьому він суду пояснив, що в статті газети викладена його суб*єктивна думка, відомості опубліковані в статті стали йому відомі з його особистих джерел, він в статті не пов*язує позивача з кримінальною справою . На задані йому питання він суду пояснив, що газета "Лиманська сторона" не є юридичною особою, він є її засновником та головним редактором, керує газетою як фізична особа-підприємець, заробітну плату як головний редактор та за цю статтю він не отримував, він особисто несе відповідальність за матеріал, що друкується в газеті, а також те, що він особисто писав статтю що відноситься до предмету спору. Свідок [PERSON].суду пояснив що знає [PERSON].з 1987 року з яким раніше працював на нафтобазі, він читав статтю у газеті "Лиманская Сторона"під заголовком "[INFO]» і при спілкуванні його з колишніми працівниками цього підприємства він знає що всі вони були обурені неправдою в ній , оскільки позивач не мав ніякого відношення до порушення кримінальної справи на підприємстві, а з того щодо роботи позивача на крайньому півночі він пояснити нічого не може. Свідок [PERSON].суду пояснив що, при будівництві дитячого майданчика ніяких порушень допущено не було, він читав статтю у газеті "Лиманская Сторона"під заголовком "[INFO]» і він з її тексту зрозумів шо [PERSON], оскільки той колись працював на нафтобазі, автор статті пов*язує з порушенням кримінальної справи на цьому підприємстві , також він пояснив, що знає, що [PERSON]працював на крайньому півночі але як та яку отримував заробітну плату не знає. Свідок [PERSON].суду пояснила, що вона є головою вуличного комітету, позивача та відповідача знає як мешканців мікрорайону, читала статтю в газеті про [PERSON], про викладені там факти вона не знає, але вважає що це помста [PERSON].тому з приводу випасу худоби. Свідок [PERSON].суду пояснила, що знає [PERSON]майже 25 років вона чітала статтю в газеті про погані дороги, але не чула про кримінальну справу по нафтобазі, також вона знає що він працював на півночі а більше пояснити нічого не може. Судом, при досліджені письмових доказів по справі встановлено: Позивач [PERSON]працював з 17.11.1989 року по 06.08.1990 року на Краснолиманському підприємстві по зебезпеченню нафтопродуктами та в 2011 році працював в РФ ( а.с.5-8,11-17), він до кримінальної відповідальності не притягувався ( а.с.18), дитячий майданчик в мікрорайоні "Лісний" належить Краснолиманській міській раді ( а.с.19), за місцем мешкання добре характеризується та користується повагою і авторитетом серед мешканців [ADDRESS] де є головою ( а.с.20). У газеті "Лиманская Сторона" [NUMBER] від [INFO] року опублікована стаття під заголовком "[INFO]» за підписом головного редактора газети [PERSON] в якій разом з іншим зазначено відносно [PERSON]що "Трудовая деятельность на краснолиманской нефтебазе закончилась уголовным делом , многолетние заработки художником на российскос севере -сокрытие доходов.Ни стажа ни друзей ни уважения.» ( а.с.9). Суд,заслухавши учасників процесу,здійснивши допит свідків та дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі,та відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Щодо позовних вимог- визнати поширену у газеті "Лиманская Сторона" [NUMBER] від [INFO] року відносно позивача інформацію у статті під заголовком "[INFO]» недостовірною, то ,- Відповідно до ч.3 ст.277 ЦК України- негативна інформація, поширена про особу вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила не доведе протилежного. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів опублікована в газеті "Лиманская Сторона" [NUMBER] від [INFO] року відносно [PERSON] інформація у статті під заголовком "[INFO]» в частині твердження що "Трудовая деятельность на краснолиманской нефтебазе закончилась уголовным делом , многолетние заработки художником на российскос севере -сокрытие доходов.Ни стажа ни друзей ни уважения.»,і це доведено в судовому засіданні позивачем його поясненнями, поясненнями свідків та дослідженими письмовими доказами , не відповідає дійсності, оскільки не підтверджена відповідачем щодо її достовірності, на думку суду, не є видом літературного журналістичного жанру, є недостовірною і такою, що не відповідає дійсності , порушує права , свободи, ганьбить честь , гідність та ділову репутацію позивача і таким чином в цій частині позов підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог- зобов*язати відповідача спростувати поширену у газеті "Лиманская Сторона" [NUMBER] від [INFO] року відносно нього інформацію у статті під заголовком "[INFO]» в частині твердження що "Трудовая деятельность на краснолиманской нефтебазе закончилась уголовным делом , многолетние заработки художником на российскос севере -сокрытие доходов.Ни стажа ни друзей ни уважения.», то,- Відповідно до а.1 ч.6 ст.277 ЦК України-фізична особа , особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах массової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі массової інформації в порядку, встановленому законом. Згідно з ч.7 ст.277 ЦК України- спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що інформація яку просить спростувати позивач, яка була поширена відповідачем, визнана судом недостовірною, то слід зобов*язати відповідача спростувати цю інформацію у той же спосіб в який вона була поширена і таким чином в цій частині позов теж підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 5 000,00 гривень, то,- Відповідно до п.4 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодовування моральної шкоди, завданої внаслідок отриманих нею душевних страждань,які вона зазнала у зв*язку з приниженні честі та гідності фізичної особи , а також ділової репутації фізичної або юридичної особи . Згідно з ст.280 ЦК України -якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та ( або) моральної щкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Як встановлено в судовому засіданні відповідачем дійсно його діями було порушено права , свободи, він зганьбив честь , гідність та ділову репутацію позивача у зв*язку з чим [PERSON]була спричинена моральна шкода яка полягає у душевних стражданнях , які він зазнав у зв*язку з цим і це завдавало йому моральні страждання ,бо призвело до необхідності прийняття ним додаткових зусиль для відновлення порушених його особистих немайнових прав. Таким чином , суд вважає, що в судовому засіданні встановлено заподіяння моральної шкоди позивачу [PERSON]винним діями відповідача [PERSON]., оскільки на думку суду позивач дійсно зазнав моральних страждань у зв*язку з розповсюдженням відповідачем стосовно нього недостовірної інформації. При вирішенні питання щодо розміру моральної шкоди береться до уваги глибина душевних страждань які зазнав позивач [PERSON] у зв*язку з приниженням його ділової репутації, застосовуючи принципи розумності та справедливості, суд вважає, що на його думку , задоволення позову в частині стягнення 2 000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди позивачу з відповідача буде достатнім позивачу за понесені ним моральні страждання. Таким чином в цій частині позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 458,80 гривень та 2838,00 гривень в відшкодування витрат на правову допомогу.

Outcome: partial