Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2018 р. звернувся з позовом до суду, в якому просить змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.11.2011 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] на 1/8 частину всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 26.05.2017 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку та, оскільки рішенням Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 24.11.2011 року також стягуються з нього аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] р. в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, має місце стягнення аліментів по двом виконавчим листам в сукупному розмірі 1/2 частина його доходу. А тому, позивач вважає, що розмір аліментів за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.11.2011 року повинен бути зменшеним з ј частини до 1/8 частини. Ухвалою суду від 25.04.2018 р. відкрито провадження у справі. 13.08.2019 р. до суду надійшов відзив на позову в якому представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просив у позові відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що під час розгляду Києво-Святошинським районним судом Київської області позов про стягнення з позивача аліментів саме в розмірі ј від всіх видів його заробітку, останній не заперечував проти задоволення позову. Також, отримавши рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 26.05.2017 року, позивач [PERSON] його не оскаржував, таким чином визнавши загальний розмір стягнутих з нього аліментів по двом виконавчим ластам. Також представник відповідачки вказує, що позивач [PERSON] звертався до Овруцького районного суду Житомирської області про зміну присуджених судом аліментів, проте, рішенням суду від 25.06.2018 р. у позові [PERSON] відмовлено (ас. 19-22). Судом підготовче засіданні проведено, завершено та розпочато розгляд справи по суті. В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачка просила у позові відмовити (ас. 45,47). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.11.2011 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ј частину всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Також, на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 26.05.2017 року з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч. ч. 1-2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків; за всіма іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - двадцять відсотків. Крім того, згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Наведені норми не є вказівкою суду для визначення розміру аліментів (його зменшення), а лише визначають межі стягнення аліментного платежу під час кожної виплати заробітної плати платнику аліментів державним виконавцем. Стягнення ж загальної суми за виконавчим документом здійснюється до виконання рішення суду у повному обсязі. В свою чергу, Сімейним кодексом України не визначено максимального розміру аліментів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно довідки, наданої позивачем [PERSON], він працює в ГУ Національної поліції у м. Києві на посаді поліцейський (інспектор) особливого призначення, його заробітна плата становить 9659,54 грн., тобто дохід є стабільним (ас. 8). Суд, зазначає, що після сплати позивачем аліментів залишається певна сума коштів, яку він може використовувати на власний розсуд за відсутності обов'язку утримувати інших осіб. В матеріалах справи відсутні докази зміни матеріального чи сімейного стану сторін або погіршення стану здоров'я позивача. Судом встановлено, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 25.06.2018 р. у задоволенні позову [PERSON] про зміну присуджених Овруцьким районним судом Житомирської області від 26.05.2017 р. аліментів - відмовлено. Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 14.08.2018 р. рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 25.06.2017 р. залишено без змін. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи вищевикладене та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, у зв'язку з чим відмовляє у задоволенні позову [PERSON]

Outcome: dismissed