Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач, звернувся в суд з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно його дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO]. В позовній заяві представник позивача вказує на те, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 11.12.2017 року матір дітей, [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її дітей. При тому, батько дітей [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов»язки по відношенні до своїх малолітніх дітей, не цікавиться їх життям та здоров»ям, не надає ніякого матеріального забезпечення. Крім того, у будинку, де проживають діти неналежні умови для проживання, батько не працевлаштований, а відтак просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дочок та стягнути аліменти на їх утримання. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не прибув. Під час розгляду справи позивач, позовні вимоги підтримав, в обґрунтування позовних вимог навів аналогічні викладені в позовній заяві. Крім того, зазначив, що питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей: дочки [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дітей з приводу чого надано висновок 302-29/297 від 19.01.2018 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно згідно рішення суду, матір його малолітніх дітей позбавлено батьківських прав, проте з часу набранням рішення законної сили, він забрав дітей та поїхав проживати до своєї матері у с. Стремінь Сокальського району. У будинку, де вони проживають є належні умови, діти є доглянутими і мають все необхідне для нормального розвитку. Він забезпечує дітей усім необхідним та дбає за них. Пояснив, що на даний час у нього відсутнє постійне місце праці, проте він працює у селі в приватного підприємця на пилорамі і має добрий заробіток. Крім того він їздить на недовготривалі заробітки у м. Київ. В період його відсутності догляд за дітьми здійснює його матір та бабуся. У задоволенні позову просив відмовити. Представник третьої особи Купичвільської сільської ради в судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника. У поданій заяві позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Представник третьої особи органу опіки та піклування Сокальської районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши докази в справі у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за наступних підстав. З оглянутої в судовому засіданні копій свідоцтв про народження [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] встановлено, що батьками малолітніх дітей є [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13.09.2017р., [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її дітей : [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON] Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім»ї №1806 від 16.10.2018р. складеного Виконавчим комітетом Великомостівської міської ради, встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] і його склад сім»ї є наступний : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Умови проживання є задовільними. Власниця будинку [PERSON] не заперечує щодо проживання [PERSON] та [PERSON], [PERSON] у належному її будинку. Згідно характеристики із місця проживання від 16.10.2018р. №1807, що надана Виконавчим комітетом Великомостівської міської ради встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою в [ADDRESS]. Скарг та зауважень, щодо поведінки [PERSON] у виконком міської ради від односельчан не надходили, а також до адміністративної відповідальності виконкомом міської ради [PERSON] не притягувався.. В свою чергу, згідно з висновком органу опіки та піклування Жовківської районної державної адміністрації від 19.01.2018 року № 02-29/297 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ці підстави є вичерпними. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав виходячи з наступних підстав. Позивач посилається на те, що відповідач не цікавиться життям дітей, не забезпечує їх усім необхідним та зловживає алкогольними напоями, всі ці обставини у своїй сукупності свідчать про недостатнє виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків відносно своїх малолітніх дочок, однак це не є тим свідомим нехтуванням батька щодо своїх батьківських обов'язків, яке характеризується його винною поведінкою, з якими закон пов'язує можливість застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок органу опіки та піклування Жовківської районної державної адміністрації від 19.01.2018 року № 02-29/297, яким орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], проте зазначає наступне. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування, суд вважає останній недостатньо обґрунтованим та таким, що не містить в собі переконливих аргументів, які б вказували на те, що відповідач дійсно ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Крім того, відсутні докази того, що орган опіки та піклування періодично розглядав питання виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків і застосовував відносно нього попереджувальні заходи. Висновок органу опіки та піклування носить рекомендаційний характер, а тому, суд не погоджується з цим висновком органу опіки та піклування та приймає рішення по справі на підставі всіх встановлених судом фактичних обставин справи та зібраних доказів. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявились безрезультатними. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що поведінку відповідача відносно його дітей неможливо розцінити як свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов'язками, оскільки відповідач проживає із своїми малолітніми дітьми, в міру його можливостей забезпечує їх необхідним, дбає за них, утримує їх, а також те, що у догляді та у вихованні йому допомагають його бабуся та матір, а відтак суд критично ставиться до тверджень позивача про ухилення відповідача від своїх батьківських обов»язків шляхом позбавлення його батьківських прав. Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків та приймаючи до уваги вищевикладені обставини, в тому числі ставлення [PERSON] до його малолітніх дочок, а також відсутності в його діях свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed