overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 1 вересня 2009 року. Від спільного проживання [INFO] в них народилася донька [PERSON]. 29 травня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття доньки, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач не з"явилася, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Д ослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 24 квітня 2008 року. Від спільного проживання [INFO] в них народився син [PERSON]. 31 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в сумі 500 грн. щомісячно до повноліття сина, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач не з"явилася, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, на даний час має нерегулярний, мінливий дохід. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 31 січня 2014 року і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 6 червня 2013 року. Від спільного проживання [INFO] в них народилася донька [PERSON], [INFO] - син [PERSON]. 14 жовтня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в сумі 1000 грн. щомісячно до повноліття сина [PERSON] та до закінчення навчання донькою Ольгою у Східноукраїнському національному університеті імені Володимира Даля, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 169 ч. 4 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 3 ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років, якщо вони продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як з'ясовано судом, донька [PERSON] навчається у Східноукраїнському національному університеті імені Володимира Даля, однак відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, на даний час має нерегулярний, мінливий дохід. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що із [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 14 жовтня 2013 року і до повноліття дитини, та на утримання доньки [PERSON], [INFO], в сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 14 жовтня 2013 року і до закінчення навчання донькою у Східноукраїнському національному університеті імені Володимира Даля, але не пізніше, аніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстрований 18.11.2005 року, актовий запис №787, у ВРАЦС Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова та від шлюбу мають сина [PERSON], народження [INFO] року. Позивачка мотивує свої вимоги тим, що припинили підтримувати шлюбні стосунки з відповідачем, оскільки досить тривалий час в сім'ї не приходили до єдиної думки з приводу вирішення життєвих питань, виникали сварки, різного роду непорозуміння і в цей час проживають окремо. Поновлювати шлюбні стосунки не бажає. Вважає шлюб формальним, сім'ю розпавшоюся, настоює на розірванні шлюбу. Поряд з цим, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, уточнюючи вимоги просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно та слухати справу у її відсутність. Відповідач позов визнав, просить слухати справу у його відсутність, про що надав заяву. Враховуючи, що у судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі даних, доказів та відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Відповідно ст. 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Шлюб між сторонами, зареєстрований виконкомом В"язівської сільської ради Охтирського району Сумської області 29.01.1983 року, актовий запис № 02. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом і просив шлюб розірвати, оскільки їх шлюбне життя з відповідачем [PERSON] не склалося, шлюбні відносини припинилися, причиною цьому послужили різниця в поглядах на сім'ю та сімейне життя, відсутність взаєморозуміння в сім'ї, часті сварки, на примирення не згідний, шлюб розриває вперше. В судовому засіданні позивач [PERSON] з'явився позов підтримав, відповідач [PERSON] в судових засіданнях 21.03.2014 року та 08.04.2014 року позов не визнала, в судове засідання 25.04.2014 року не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. Шлюб між сторонами, зареєстрований виконкомом В"язівської сільської ради Охтирського району Сумської області 29.01.1983 року, актовий запис № 02 (а.с.39-41). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, причиною цьому послужили різні характери, різниця в поглядах на сім'ю та сімейне життя, на примирення не згідні. При таких обставинах справи суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

шлюб між сторонами розірваний 17.11.2014р., мають трьох дітей: [PERSON], 31.08.2003р.н., [PERSON], 20.10.2004р.н. та [PERSON], 31.08.2009р.н. [PERSON] 26.05.2016р. звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення утримання на дітей, в сумі 800 грн. щомісячно на кожну дитину, вимоги мотивував тим, що відповідачка матеріально не забезпечує дітей, не піклується про їх розвиток, він не працює оскільки доглядає за дітьми, матір»ю інвалідом І групи та батьком похилого віку, йому матеріально важко. В суді позивач вимоги підтримав покликаючись на мотиви позову, просив про стягнення із відповідачки 800 грн. утримання на кожну дитину, також пояснив, що відповідачка матеріально не забезпечує дітей, не цікавиться ними, він не працює йому одному матеріально важко утримувати дітей. Просить позов задоволити. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належно (а.с. 16). Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов. Так, відповідно до положень ст.ст. 84, 180, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, що мають істотне значення, суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі. З пояснень позивача, долучених до справи копій рішення Городоцького районного суду Львівської області від 17.11.2014р., свідоцтва про народження, акту обстеження матеріально-побутових умов проживання багатодітної сім»ї Мильчицької сільської ради № 345 від 26.04.2016р., довідки Мильчицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 389 від 24.05.2016р. (а.с. 3-8) убачається, що шлюб між сторонами розірвано 17.11.2014р., в шлюбі мають троє дітей: [PERSON], 31.08.2003р.н., [PERSON], 20.10.2004р.н. та [PERSON], 31.08.2009р.н., діти на утриманні позивача, відповідачка утримання дітям не дає. Як вбачається з пояснень позивача, а не вірити таким суд не має підстав, він не працює, оскільки здійснює догляд за трьома неповнолітніми дітьми, матір»ю інвалідом І групи та батьком похилого віку. За наведеного, суд приходить висновку, що позивачу самому матеріально важко утримувати дітей, він має потребу в коштах відповідачки, а та здатна надавати таке в розмірі 800 грн. щомісячно, на кожну дитину. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачки в користь позивача, на утримання дітей в сумі 800 грн. щомісячно на кожну дитину, суд ураховує вік дітей, положення ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет України на 2016 рік", що відповідачка є фізично здоровою, працездатною, а тому така сума буде достатнім її вкладом в матеріальне утримання дітей. З огляду на вимоги ст.ст. 79, 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідачки в користь УДКСУ у Городоцькому районі 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Що [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує наступним. 04.03.2000р. зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі. Від спільного проживання народився син [PERSON] - [INFO]. Сімейне життя не склалося, протягом останніх років часто виникали сварки і непорозуміння через різні характери та погляди на життя.. На даний час шлюбні стосунки між ними припинені і існують тільки формально. Тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, на розірвання шлюбу згідна, сина [PERSON] просить залишити на її вихованні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. У відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Матеріалами справи встановлено, що сторони одружилися 04.03.2000 року /а.с.4/. Від шлюбу народився син [PERSON] - [INFO] /а.с.5/. Причиною розлучення є те, що різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довір"я та часті сварки призвели до втрати почуття поваги і любові. Сторони припинили подружні відносини, миритися не бажають, шлюб носить формальний характер, тому зберігати його є недоцільним. Таким чином, визнання відповідачкою пред"явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Що [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує наступним. 19.11.2005 р. зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі. Від спільного проживання народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO] . Сімейне життя не склалося, різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довір"я та часті сварки призвели до втрати почуття поваги і любові. На даний час шлюбні стосунки між ними припинені і існують тільки формально. Тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, на розірвання шлюбу згідна. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони одружилися 19.11.2005 року /а.с.3/. Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO] (а.с.13). Причиною розлучення є те, що різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довір"я та часті сварки призвели до втрати почуття поваги і любові. Сторони припинили подружні відносини, миритися не бажають, шлюб носить формальний характер, тому зберігати його є недоцільним. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та їхніх неповнолітніх дітей, що дає підставу у відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України постановити рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

що [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення батьківства. Свої вимоги мотивує наступним. 29.11.2013 року помер її колишній чоловік [PERSON], [INFO] та батько її дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] З [PERSON] [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 11.04.2000 року по 27.08.2007 року. Однак спільно проживати почали значно раніше - з вересня 1997 року. За період спільного проживання сторін як подружжя і до офіційної реєстрації шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Померлий [PERSON] завжди визнавав себе батьком [PERSON], однак офіційно даний факт позивачка не зареєструвала. На даний час, після смерті [PERSON] виникла необхідність у визнанні його батьком [PERSON] для оформлення пенсії по втраті годувальника. Сторони в судове засідання не з"явилися, однак подали заяви з проханням слухати справу у їх відсутності, заявниця заяву підтримує та просить її задовольнити, а зацікавлена особа не заперечує проти задоволення даної заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заява обгрунтована та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні з"ясовано, що заявниця перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] з вересня 1997 року, а з 11.04.2000року по 27.08.2007 року в зареєстрованому шлюбі /а.с.5/. Від спільного проживання до реєстрації шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON], батько якого в його свідоцтві про народження вказаний згідно ст..55 КпШС України (в редакції 1969) за прізвищем матері, а ім»я та по батькові дитини записуються за її вказівкою (а.с.4). [INFO] [PERSON] помер /а.с.6/ і не зареєстрував себе офіційно батьком дитини. Про те, що [PERSON] являється батьком дитини свідчить довідка про хрещення [PERSON] та довідка про вінчання [PERSON] та [PERSON] від 05.10.2014 року, які видані протоієреєм [PERSON] /а.с.8-9/. Відповідно до ст. 53 КпШС України (в редакції 1969) за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 55 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір»ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту батьківства померлого [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON], підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст.ст. 234, 256 ч.1 п.1, 259 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Що [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує наступним. 19.09.1992 р. зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO] . Сімейне життя не склалося, різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довір"я та часті сварки призвели до втрати почуття поваги і любові. На даний час шлюбні стосунки між ними припинені і існують тільки формально. Тому просить шлюб розірвати, а дочку [PERSON] - [INFO] залишити на її вихованні. В судове засідання позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач подав телефонограму /а.с.10/, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивачки є обгрунтованими і підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони одружилися 19.09.1992 року /а.с.3/. Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO] (а.с.6). Причиною розлучення є те, що різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довір"я та часті сварки призвели до втрати почуття поваги і любові. Сторони припинили подружні відносини, миритися не бажають, шлюб носить формальний характер, тому зберігати його є недоцільним. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та їхніх неповнолітніх дітей, що дає підставу у відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України постановити рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Що [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує наступним. 26 березня 2003 р. зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання народилося двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO] . Сімейне життя не склалося, різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довір"я та часті сварки призвели до втрати почуття поваги і любові. На даний час шлюбні стосунки між ними припинені і існують тільки формально. Тому просить шлюб розірвати, а дітей: дочку [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO] залишити на її вихованні . В судове засідання позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує, просить шлюб розірвати, а питання відносно дітей не вирішувати. Відповідач подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивачки є обгрунтованими і підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони одружилися 26.03.2003 року /а.с. 4/. Від шлюбу народилося двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO] (а.с.5-6). Причиною розлучення є те, що різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довір"я та часті сварки призвели до втрати почуття поваги і любові. Сторони припинили подружні відносини, миритися не бажають, шлюб носить формальний характер, тому зберігати його є недоцільним. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та їхніх неповнолітніх дітей, що дає підставу у відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України постановити рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved