Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

21 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до Територіальної громади с.Клішківці в особі Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 18 жовтня 2009 року, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 18 жовтня 2009 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку спадкоємцем якої є він по закону. Вказує, що після смерті [PERSON] він пропустив строк для прийняття спадщини у звязку з тим, що не знав про існування державного акту на земельну ділянку розміром 0,52 га, оскільки іншого нерухомого майна у покійної не було. Також вказує, що 27.10.2016 року при зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті [PERSON] йому стало відомо, що він пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Таким чином, підтримуючи вищевикладене, просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю в шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від його представника [PERSON] на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати у їх з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити в повному обсязі. Відповідач представник Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу слухати у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки відомі та зрозумілі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи з наступних підстав. Так судом встановлено, що 18 жовтня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-МИ №070608, від 19.10.2009 року (а.с.5). Встановлено, що [PERSON] являється сином покійної [PERSON] згідно копії свідоцтва про народження серії ЯЕ №128663 від 02.02.1953 року(а.с.8). Згідно інформаційної довідки з Спадкового реєстру №45571286 від 27.10.2016 року відомості про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] відсутні (а.с.9). Судом досліджено довідку № 2575 від 27.10.2016 року виданої виконкомом Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, згідно якої вбачається, що покійна [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO], також досліджено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 080293(а.с.6-7). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, але відповідно до п.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він важається таким, що не прийняв її. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Довідкою № 21 від 12.01.2017 року виданої Білоберізькою дільничною лікарнею Верховинського району Івано-Франківської області, вбачається, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в Білоберізької дільничній лікарні з 09.04.2010 року по 20.04.2010 рік з приводу діагнозу цукровий діабет, а відповідно до листа Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 поважними є такі причини: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Суд також зауважує, що [PERSON] звернувся до суду лише у листопаді 2016 року, тобто більше ніж через 5 років з часу відкриття спадщини при цьому зазначивши поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини хворобу в останні дні визначеного законом строку та перебування на лікуванні. При цьому позивач не вказує, які об'єктивні причини після завершення лікування у квітні 2010 року, заважали йому звернутися з відповідною заявою до нотаріуса або суду. Звернення [PERSON] з позовом про продовження додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини через значний проміжок часу, на думку суду, не відповідає засадам розумності та справедливості. А також пояснення позивача, що він не знав про існування державного акту на вказану земельну ділянку, оскільки іншого нерухомого майна у покійної не було, не свідчить про наявність в розумінні ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважних причин пропуску позивачами строку для прийняття спадщини. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, позов [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не обґрунтований належними підставами та не підтверджений належними доказами, а тому не підлягає до задоволення. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed