Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

ФОП Забіяка Г.І звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] відшкодування збитків в в порядку регресу в сумі 1000 грн. Позов обґрунтовує тим, що 31.03.2017 року між ПрАТ СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3828621-02-00-00Так, у вказаному Договорі ПрАТ СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 23.04.2017 року на кільцевій дорозі в м. Києві мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля Opel Astra д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Audi Q7 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті було пошкоджено автомобіль Audi Q7. Солом`янським районним судом м. Києва відповідача було визнано винним у вчинені ДТП внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. За заявою потерпілої особи [PERSON] та виконуючи взяті на себе зобов*язання по договору добровільного страхування на підставі страхового акту № 3724-02 від 13.05.2017 року ПрАТ СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 32 122, 30 коп. , що підтверджується платіжним дорученням №9887 від 13.05.2017 року. ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресу вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 32 122,30 грн. Оскільки цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована полісом № АК/3882318 в ТДВ СК Альфа- Гарант, ПрАТ СК «ВУСО» звернулося з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. ТДВ СК Альфа- Гарант здійснило виплату страхового відшкодування а рахунок ПрАТ СК «ВУСО» в розмірі 31 122, 30 грн. Однак згідно полісу страхування було передбачено безумовну франшизу у розмірі 1000 грн. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 27.07.2018р., справу призначено до розгляду. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. Враховуючи достатність доказів, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності до вимог ч. 13 ст. 7 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. 23.04.2017 року приблизно о 11 год. 00 хв. на кільцевій дорозі в м. Києві мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля Opel Astra д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Audi Q7 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті було пошкоджено автомобіль Audi Q7. Солом`янським районним судом м. Києва відповідача було визнано винним у вчинені ДТП внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На підставі страхового акту № 3724-02 від 13.05.2017 року та заяви потерпілого [PERSON] , ПрАТ СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 32 122, 30 коп. , що підтверджується платіжним дорученням №9887 від 13.05.2017 року. ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресу вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 32 122,30 грн. Оскільки цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована полісом № АК/3882318 в ТДВ СК Альфа- Гарант, ПрАТ СК «ВУСО» звернулося з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. ТДВ СК Альфа- Гарант здійснило виплату страхового відшкодування а рахунок ПрАТ СК «ВУСО» в розмірі 31 122, 30 грн. Однак згідно полісу страхування було передбачено безумовну франшизу у розмірі 1000 грн. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту в т. ч. є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. Частина 1 ст. 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до положень частини 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положення ст. 1191 ЦК України передбачають, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом. Згідно до вимог ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи , відповідальної за завданні збитки. Статтею 27 Закону України "Про страхування" від 07.03.1996 року за № 85/96 встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідач не надав доказів на спростування заявлених позовних вимог. Не здобуто таких доказів під час розгляду справи судом. При таких обставинах, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.ст. 133,137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4 928,40 грн., розмір яких підтверджується наданими суду доказами. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі викладеного та

Outcome: approved