Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення, посилаючись на те, що вона є співвласником 1/3 частини двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], з якої була практично вигнана відповідачами та вимушена проживати в іншому місці. На її неодноразові звернення про можливість проживання в даній квартирі відповідачі не реагують та не надають вільного доступу до квартири, змінивши на вхідних дверях замок. Згідно вимог уточненої позовної заяви ( а.с.75) позивач просила винести рішення, яким зобовязати [PERSON] та [PERSON] не чинити їй перешкод у користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS], та вселити її в дану квартиру; також просила стягнути із відповідачів [PERSON], [PERSON] на її користь судові витрати понесені нею при подачі позовної заяви до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлений уточнений позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, пояснивши при цьому, що вона є співвласником 1/3 частини квартири, відповідачі перешкоджають їй у допуску до даної квартири, а тому просила усунути перешкоди та вселити її до спірної квартири. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON] заявлений позов не визнала, показавши, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є старі, хворі люди, не хочуть жити з позивачем [PERSON], оскільки бояться її. Крім того, представник відповідачів [PERSON] показала, що 2/3 частини спірної квартири належать не батькам, а співвідповідачу [PERSON] Залучений згідно ухвали суду від 20.04.2016 року в якості співвідповідача [PERSON] заявлений позов не визнав, пояснивши, що він згідно договору дарування від 23.03.2016 року являється власником 2/3 частин спірної квартири, в яку бажає вселитися позивачка, але вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки батьки бояться позивачку, яка їх била, тягала матір за коси, хоч враховуючи родинні відносини, мати в міліцію не зверталася. Допитаний в якості свідка [PERSON] - чоловік позивача, показав, що він із дружиною [PERSON] спочатку проживали в квартирі в смт. Романові, але коли почалися бійки та сварки, відповідачі вигнали їх з квартири. Свідок [PERSON] - син позивача, пояснив, що приїжджали до [PERSON] та [PERSON], щоб приписати меншого сина до спірної квартири, але почули відмову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову необхідно відмовити, із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] згідно Договору дарування 2/3 ідеальних часток квартири від 23.03.2016 року, передали безоплатно у власність [PERSON] 2/3 ідеальних часток квартири, а тому вони з 23.03.2016 року не є власниками квартири за адресою: [ADDRESS]. Згідно даних правовідносин належним відповідачем по даній справі є [PERSON] - дійсний власник 2/3 ідеальних часток квартири №1 в смт. Романів вул. Небесної сотні, 2-б , а не [PERSON] та [PERSON], як визначено позивачем. В процесі розгляду справи судом було поставлено на обговорення учасників процесу питання про заміну неналежних відповідачів на належного, проте позивач категорично заперечила щодо проведення такої заміни, вважаючи визначені нею особи відповідачів належними. А тому, згідно ухвали Романівського райсуду від 20.04.2016 року, судом за власної ініціативи було залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON]. (а.с.114-115). Крім того, в процесі судового розгляду справи 04.05.2016 року судом неодноразово було роз"яснено позивачу положення ст. 33 ЦПК України, тобто право на заміну відповідача по справі, але позивачка [PERSON] в черговий раз категорично заперечила заміну відповідачів [PERSON], [PERSON] на належного відповідача [PERSON] На підставі вимог\~ст.33 ЦПК України, суд за відсутності умов, передбачених вказаною нормою, за власної ініціативи не вправі проводити заміну неналежного відповідача на належного. Право визначення особи відповідача покладено на позивача, суд не вправі втручатися у визначення позивачем особи відповідача. Згідно п.2 Постанови Верховного Суду України №5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження\~\~у справі до судового розгляду», готуючи справу до розгляду, суд\~\~повинен\~\~визначити: обставини, які мають значення для справи, та факти, що підлягають встановленню і покладені в основу вимог і заперечень; характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги; матеріальний закон, який регулює спірні правовідносини; вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів; визначити коло доказів відповідно до характеру спірних правовідносин і роз'яснити, якій із сторін слід довести певні обставини; вжити заходів для забезпечення явки в судове засідання, а також сприяти врегулюванню спору до судового розгляду, аналогічне твердження закріплене в ст.130 ЦПК України. У п.10 вищевказаної постанови зазначено, що вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі (стаття 26 ЦПК), суд повинен виходити з характеру\~\~спірних правовідносин,\~визначеної\~ним\~норми матеріального права, яка підлягає застосуванню, та з матеріально-правового інтересу у вирішенні справи. Як вбачається зі змісту ст.ст.\~33,\~119 ЦПК України\~на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. Водночас позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідачів. Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв'язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими вимогами. Якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст.33 ЦПК). Враховуючи, що позивач [PERSON] не заявила клопотання про заміну неналежних відповідачів [PERSON], [PERSON] належним відповідачем [PERSON], а тому суд відмовляє їй в задоволенні заявленого нею позову. Пред'явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред'явити позов до належного відповідача. Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є неналежними відповідачами по справі, позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, клопотання про заміну неналежних відповідачів на належного позивачем в судовому засіданні не заявлялись, хоч судом позивачу неодноразово роз"яснювалося це право, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до відповідачів [PERSON], [PERSON], оскільки позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed