Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

17.08.2017 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запаріжжя з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ЗАПОРІЖГАЗ» (далі за текстом ПАТ «Запоріжгаз») про зобовязання встановити індивідуальний газовий лічильник. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 28.03.2017 року та 01.06.2017 року вона разом з іншими мешканцями будинку звернулися до відповідача із зверненням щодо безкоштовного встановлення індивідуальних лічильників по обліку природного газу. Проте, від ПАТ «Запоріжгаз» надійшли відповіді, які за своїм змістом є зверненням до мешканців будинку про необхідність надання доступу для встановлення будинкового вузла обліку газу. [PERSON] переконана, що встановлення відповідачем та використання мешканцями будинку загального лічильника призведе до спотворення обєктивно спожитого обєму газу по кожній квартирі окремо. З викладених підстав, позивач просить суд зобовязати ПАТ «Запоріжгаз» встановити індивідуальний газовий лічильник. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позові, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснив, що відповідно до вимог чинного законодавства субєкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобовязані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі - до 01.01.2018 року. Крім того, балансоутримувач не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановлені загально будинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватись за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок, він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру за власні кошти. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та відповідно до положень ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачем газу. Письмовим зверненням від 01.06.2017 р. позивач разом із ініціативною групою мешканців вказаного вище будинку звернулися до ПАТ «Запоріжгаз», в якому просили останнього внести до списку встановлення індивідуальних лічильників по обліку природного газу мешканцям будинку № 6 по вул. Комарова (а.с. 5). Листами від 24.04.2017 р. та від 08.06.2017 р. ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» повідомив позивачу про неможливість встановлення індивідуальних лічильників через відсутність фінансування та про необхідність надання останньому доступу для встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу, відповідно до Тимчасового положення за ініціативи і за кошти відповідача, а також розяснено, що у разі відмови від встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу, споживач має право встановити індивідуальний лічильник за власні кошти (а.с.6-7). Взаємовідносини оператора ГРМ із суб'єктами ринку природного газу (якими є також і споживачі з числа населення), а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб'єктів ринку природного газу відповідної якості, комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об'ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи у тому числі в розрізі суб'єктів ринку природного газу регламентується\~Законом України «Про ринок природного газу» та\~Кодексом газорозподільної системи. Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу»,\~постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій\~статті 2 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу". Частиною 1 розділу 5 глави IX Кодексу ГРМ встановлено, що за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу (ВОГ). Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 р. № 620 затверджено Тимчасове положення про порядок проведений розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку (надалі Тимчасове положення), яким передбачено, що у разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти (абзац 6 п. 4 Тимчасового положення). Правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку визначено\~Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». За змістом п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», комерційний (приладовий) облік природного газу - визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягу споживання та/або реалізації природного газу, на підставі якого проводяться взаєморозрахунки між споживачами природного газу та суб'єктами господарювання, що здійснюють постачання природного газу. Частиною 1 ст. 2 вказаного вище Закону передбачено, що постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: для\~\~населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. При цьому, суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території зобов'язані забезпечити встановлення лічильників у строки встановлені\~статтею 2 цього Закону (ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»). Відповідно до ч. 1 ст. 3\~Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. Частиною 1\~ст. 5 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» унормовано, що у разі відмови населення від встановлення суб'єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу, розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає в квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року. Пунктом 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»\~визначено, що суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території зобов'язані припинити розподіл природного газу споживачам, які використовують природний газ без його комерційного обліку, у разі відмови таких споживачів від встановлення лічильників газу, а саме, для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується - тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року. Таким чином, Законом України «Про забезпечення комерційного обліку газу»\~встановлений строк виконання суб'єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території, обовязку із забезпечення зазначеної групи населення по встановленню лічильників газу, як індивідуальних так і загальнобудинкових, що, в свою чергу, забезпечить 100% облік спожитого природного газу населенням. В даному випадку в спірних правовідносинах, ПАТ «Запоріжгаз», являючись суб'єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язаний в термін до 01.01.2018 р. забезпечити відповідну групи населення, до якої в т.ч. відноситься і позивач у цій справі, встановленням лічильників газу. Отже, оскільки станом на час розгляду цієї справи, кінцевий строк з виконання обовязку ПАТ «Запоріжгаз» з забезпечення встановлення лічильників газу для відповідної категорії населення (до якої відноситься і позивач) не настав, суд дійшов висновку, що права [PERSON] на встановлення індивідуального лічильнику газу не порушені відповідачем, а заявлені вимоги у цій справі є передчасними. У звязку з чим, у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» про зобовязання встановити індивідуальний газовий лічильник судом відмовляється.

Outcome: dismissed