Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 02.06.2015 року в проміжок часу між 15.00 16.00 год. вона перебувала в Заводському районному суді м. Миколаєва у якості свідка за позовом [PERSON] до [PERSON] [PERSON] запізнився на слухання справи, а тому разом з [PERSON] знаходився в коридорі, а вона (позивач) в залі засдань №3. Під час оголошення вступної та резолютивної частин рішення [PERSON] та [PERSON] також були присутні в залі судових засідань №3. Після того як була проголошена вступна та резолютивна частини рішення та головуючий-суддя покинув зал судових засідань, [PERSON] в залі судовх засідань почала ображати її нецензурною лайкою та називати сукою. Вийшовши до коридору, в присутності [PERSON] та [PERSON] [PERSON] також висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою, називала сукою, показувала непристойні жести руками, говорила, що обіллє її кислотою та позбавить життя. В цей час секретар судового засідання Кожин В. та представник [PERSON] [PERSON] знаходилися в залі судових засідань №3 і не чули погрози та лайку [PERSON] [PERSON] [PERSON] привернули увагу невизначеної кількості осіб, які знаходилися в коридорі Заводського районного суду м. Миколаєва. Зазаначені події негативно відобразилися на стані її здоров*я. Поширені [PERSON] відомості не відповідають дійсності та ганблять її як громадянку України. Позивач просила визнати дії [PERSON] такими, що порочать її честь та гідність; зобов*язати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, яку вона розповсюджувала 02.06.2015 р. в коридорі Заводського районного суду м. Миколаєва, ставши на тому ж місці та голосно проговоривши, що [PERSON] не сука; стягнути з [PERSON] відшкодування моральної шкоди в розмірі 20\~000 грн. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, дала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, пояснив, що вказані в позові обставини не відповідають дійсності. Вже близько двох років [PERSON] і [PERSON] подають аналогічні позови до [PERSON] З ними, а також з [PERSON] у [PERSON] склалися неприязні стосунки, через конфлікт, що виник між ними, [PERSON] вимушена була залишити торгівлю речами на ринку «Евіс». Заслухавши сторони, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. [PERSON] того відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 32 Конституції Україн кожному гарантовано право на судовий захист від недостовірної інформації та право вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно зі ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі . Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Як роз*яснено у п.п. 15, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 р., при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" ( 2657-12 ) оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК ( 435-15 ) не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду (п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» 31 від 27.02.2009 р.). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Суд вважає, що позивач не підтвердила належними та безспірними доказами факт вчинення [PERSON] дій, які позивач описує в позові. На підтвердження позовних вимог [PERSON] посилалася на такі докази: пояснення свідків [PERSON], [PERSON], аудіозапис судового засіданні від 02.06.2015 р. у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист честі та гідності та відшкодування моральної шкоди. Проте пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] суд до уваги не приймає з наступних підстав. Так, з наданих відповідачем копії рішення апеляційного суду Миколаївської області від 21.07.2015 р. по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2015 р. по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди вбачається, що між [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] з 2013 р. існують неприязні відносини. [PERSON] того, судом встановлено, що [PERSON] неодноразово звертався до Заводського районного суду м. Миколаєва, Господарського суду Миколаївської області з позовами до [PERSON] з вимогами про захист честі, гідності і відшкодування моральної шкоди, де свідчення на користь [PERSON] давала [PERSON], про що вказують надані відповідачем копії рішень судів. Таким чином, пояснення вказаних свідків не можуть вважатися належними доказами через наявність неприязних стосунків свідків з відповідачем. Досліджений в судовому засіданні аудіозапис судового засіданні від 02.06.2015 р. у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист честі та гідності та відшкодування моральної шкоди не підтверджує тих обставин, на які посилалася позивач, на ньому не зафіксовано, що [PERSON] висловлювалася на адресу [PERSON] нецензурною лайкою, називала сукою, показувала непристойні жести руками, говорила, що обіллє її кислотою та позбавить життя. Інших доказів, які б підтверджували обставини поширення відповідачем недостовірної інформації 02.06.2015 р. в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва стосовно [PERSON], останньою надано не було, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed