Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з означеною заявою. Свої вимоги мотивує тим, що 11.11 2003 року померла його мати [PERSON], місце смерті с. Соколя Буського району. Батько [PERSON] помер раніше 1994 р.. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок за адресою с. Соколя по вул. Забрід, 217, Буського району Львівської області загальною площею 53,9м.кв.. Позивач є спадкоємцем по закону до даного майна, відповідно до ст. 1261 ЦК України. Пропустив шестимісячний термін прийняття спадщини після смерті спадкодавця, оскільки я не подав заяви в нотаріальну контору за місцем знаходження спадщини за вищевказаною адресою у визначений законом термін, з поважної причини, оскільки з 01.08.1999 р. працював в акціонерному товаристві «АБО» в місцевості прирівняній районам крайньої півночі до 2008 р. по вахтовому методу роботи. Через зайнятість на роботі, не був присутній на похоронах матері. Крім того з 2007 року хворіє, у 2011 році переніс комбіноване хірургічне втручання, курс лікування триває і по сьогоднішній час. Інших спадкоємців першої черги спадкування до даного майна немає, оскільки брат позивача [PERSON] помер у 2011 році. Спадкоємцями після його смерті є сини [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані у спірному житловому будинку. За життя мати не виготовила правовстановлюючих документів на будинок, однак позивач являється таким що прийняв спадщину, оскільки вступив в управління та розпорядження спадковим майном, встановив надгробні памятники батькам та провів поточний ремонт будинку, сплачує за комунальні платежі. Просить суд встановити факт прийняття ним спадщини за законом після смерті спадкодавця [PERSON], визнати за ним, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок № 217 по вул. Забрід в с. Соколя, після смерті матері. Позивач [PERSON], його представник [PERSON], в судовому засіданні частково змінили позовні вимоги, просять суд встановити факт прийняття позивачем спадщини після смерті матері [PERSON] та визнати за останнім право власності по закону на 1/2 частину спірного житлового будинку за вище вказаною адресою. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи (поштовою розпискою про вручення рекомендованого повідомлення). В матеріалах справи наявне заперечення проти позову. Представник третьої особи Соколянської сільської ради, до початку судового засідання, подав лист з проханням справу слухати у їх відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, з постановленням заочного рішення, проти чого позивач, його представник, не заперечили. Вислухавши позивача, його представника, свідка, вивчивши матеріали даної справи, матеріали справи № 440/1640/15-ц., пров. № 2/440/182/2016 р., перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень, викладених у ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] померла 11.11.2003 року (свідоцтво про смерть серії 1-СГ № 402385). Після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй на день смерті майно. Згідно копії свідоцтва про народження позивача Серії ЯЩ № 530856 від 02.11.1950 р., його батьком записаний [PERSON] Лук»янович, матір»ю [PERSON] (а.с. 5) Разом з тим, матеріалами справи № 440/1640/15-ц. підтверджується те, що [PERSON] є сином [PERSON] Лук»яновича та [PERSON], та рідним братом позивача. А відтак, після смерті [PERSON] спадкоємцями майна після її смерті залишились [PERSON] та [PERSON]. Останній помер 07.10.2011 року, що підтверджується свідоцтвом Серії І-СГ № 419833, виданим повторно Відділом ДРАЦС Буського РУЮ у Львівській області 24.02.2016 року, актовий запис № 22 від 07.10.2011 р.. Діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON], є племінниками позивача, та відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцями першої черги після смерті батька [PERSON] Як встановлено судом, у спірному будинку №217 по вул. Забрід в с. Соколя Буського району Львівської області, після смерті [PERSON], проживали [PERSON] з дружиною [PERSON] (померла 12.08.2013 року (свідоцтво Серії І-СГ № 331475, видане Виконавчим комітетом Соколянської сільської ради Буського району Львівської області 14.08.2013 року, актовий запис № 10) та двома синами [PERSON] та [PERSON]. Так, позивач звертався в суд з позовом Соколянської сільської ради Буського району про визнання права власності на спадкове майно. Рішенням Буського районного суду Львівської області від 17.02.2016 року позов задоволено, визнано право власності, в порядку спадкування за законом, на житловий будинок № 217 по вул. Забрід в с. Соколя Буського району Львівської області, після смерті [PERSON], яка померла 11.11.2003 року, за [PERSON]. Дане рішення оскаржив племінним позивача [PERSON]. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 28.11.2016 року, вище згадане рішення Буського райсуду скасоване, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON], відмовлено. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, коли вона оголошується померлою . (ч.2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Предметом даного позову є встановлення юридичного факту вступу в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Оскільки спадщина відкрилась до 01.01.2004 року, дана заява розглядається за нормами статей 529-531 ЦК УРСР 1963року, (лист ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р № 24753/0/4-13, правилами передбаченими ст.256 ЦПК України ([PERSON] 6 Ц ПК України, з врахуванням Постанови Пленуму ВС України від 31.03.95 р. N 5 (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.98 р. N 15) "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", та з врахуванням Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції № 18/5 від 18.06.1994 року відповідне також стверджував позивач у його заяві.. У відповідності до вищенаведеного до спадщини, яка відкрилась до 01.01.2004 року допускається фактичний вступ у володіння нею, а тому за наявності документів, що підтверджують фактичне прийняття спадщини, нотаріусом може бути видане свідоцтво про спадщину. При цьому спадкоємець, який фактично вступив у володіння й управління спадщиною до 01.01.2004 року, не обмежений строком у праві на отримання свідоцтва про спадщину. Частинами 1 та 2 ст.1220 ЦК України визначено, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного суду України в п. 1 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року, відносини спадкування регулюються чинним на той час законодавством, зокрема, відповідними правилами Цивільного кодексу Української РСР. Часом відкриття спадщини, згідно ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР, визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 548 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За ст. 549 цього кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину - якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті спадкодавця [PERSON], її син, позивач по справі, [PERSON], в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, не звертався. Позивач пояснив суду що з 1999 року працював у АТ «АБО», їздив на роботу у райони крайньої півночі по вахтовому методу роботи. У день смерті матері [PERSON] був на роботі, на похороні не був присутній. Приблизно через два місяці після смерті матері вернувся з відрядження, допомагав братові по господарству, збудував літну кухню, піднавіс, придбав вхідні двері до будинку, виготовив памятники на батьків. Вважав, що потреби звертатися в нотаріальну контору для прийняття спадщини, після смерті матері, у нього не було, оскільки проживав у місті Львові, а в батьківській хаті проживав брат [PERSON] з сім»єю. Пізніше, з 2008 року захворів сам. В судовому засіданні, допитаний в якості свідка [PERSON], показав суду що позивач [PERSON], у зв»язку з постійними довготерміновими відрядженнями по роботі, не приїзджав до будинку матері по пів року, на похороні матері присутній не був. Коли саме позивач приїхав після смерті матері, не пригадує. Пізніше допомагав братові по господарству, робив ремонт у будинку, збудував піднавіс. Коли саме це позивач робив, точно не пригадує. З показів останнього не можливо зробити висновок, що позивач вступив в управління спадковим майном, свідок плутався в показах, датах. Крім цього, з письмових пояснень сусідів відповідачів [PERSON], [PERSON] (а.с. 56,57), засвідчених адвокатом АО «Порадниця», вбачається що батько відповідачів [PERSON] проживав у будинку по вулиці Забрід, 217 в с. Соколя, до кінця свого життя, жовтня 2011 року, разом з дружиною [PERSON], синами [PERSON] та [PERSON]. Після смерті матері [PERSON], в 2003 році, продовжував вести господарство, не змінюючи місця проживання. Позивач жодної участі у веденні господарства не приймав, не був присутній на похоронах матері, приїхав до батьківської хати лише на початку 2016 року. Відповідачі, після смерті батьків, продовжували жити у спірному будинку та вести господарство. На даний час [PERSON] перебуває на строковій військовій службі, [PERSON] проживає у родичів, через те що позивач до будинку його не пускає. Те що позивач [PERSON] понад 40 років не зареєстрований та не проживає в [INFO], також підтверджується довідкою Соколянської сільської ради № 896 від 10.11.2017 року. Не приймається судом як належний доказ у справі і довідка про те що [PERSON]Т, виготовив памятники на батьків вартістю десять тисяч гривень в смт. Красне Буського району, видана ФОП [PERSON] Остання не завірена належним чином, не конкретизовано коли саме позивач виготовляв памятник, сама довідка датована 2016 роком. Враховуючи вище наведене, суд приходить до переконання що позивач не вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті матері [PERSON]. Інших належних доказів про вступ в управління або володіння спадковим майном [PERSON], судом не здобуто.

Outcome: dismissed