Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

03.12.2015 року заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] з 1979 року по час відкриття спадщини 10 жовтня 2005 року за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 25.05.1974 року. 10.10.2005 року її чоловік помер. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. Квартира приватизована та належала в рівних долях їй, чоловіку та сину [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло. В даній квартирі вона проживала разом з чоловіком з 1979 року та проживає в ній по дійсний час. Коли вона з чоловіком придбали квартиру [ADDRESS], вона була вимушена виписатися з квартири [ADDRESS] та прописатися в придбану квартиру. Реєстрація в квартирі була формальною, оскільки вона продовжувала проживати в [INFO] з чоловіком, коли він тяжко хворів, доглядала за ним до моменту смерті. Сплачувала комунальні послуги за квартиру. В листопаді 2005 року вона знов зареєструвалася в спірній квартирі. Заповіту померлий не залишив. Спадкодавцями, окрім неї є її син [PERSON] та мати померлого [PERSON], які спадщину не прийняли, оскільки не проживали з спадкодавцем на момент його смерті та не зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, вони не претендують на спадкове майно, спору з цього приводу не існує. 30.10.2015 року, вона звернулася до приватного нотаріусу ХМНО [PERSON] з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що вона пропустила строк прийняття спадщини та не подала документ, що підтверджує факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, направили представників, яких уповноважили представляти їх інтереси в суді нотаріально посвідченими довіреностями. Уповноважений представник заінтересованої особи [PERSON] [PERSON] та уповноважений представник заінтересованої особи [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні визнали вимоги заявника, не заперечували проти задоволення заяви, пояснили, що їх довірителі, як спадкоємці померлого, не претендують на спадкове майно та спору з цього приводу не існує. Суд, вислухавши думку заявника, представників заінтересованих осіб, вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що заявник [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 25.05.1974 року. 10.10.2005 року чоловік заявника [PERSON] помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №038110, виданого 14.12.2005 року, копію якого долучено до матеріалів справи. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. Квартира приватизована та належала в рівних долях заявнику, її чоловіку [PERSON] та їх сину [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.08.1995 року реєстраційний номер 1-95-62818 ПС1, копію якого долучено до матеріалів справи. В даній квартирі заявник проживала разом з чоловіком з 1979 року та проживає в ній по дійсний час. В 1994 році заявник разом з чоловіком придбали для свого сина квартиру [ADDRESS], заявник була вимушена виписатися з квартири [ADDRESS] та зареєструватися в квартирі №78 по вул. Шекспіра в м. Харкові. Реєстрація в квартирі була формальною, оскільки заявник продовжувала проживати в [INFO] разом з чоловіком, коли він тяжко хворів, доглядала за ним до моменту смерті. Сплачувала комунальні послуги за квартиру. 11.11.2005 року заявник знов зареєструвалася в квартирі [ADDRESS]. Заповіту померлий не залишив. Спадкодавцями після смерті [PERSON], окрім заявника є її син [PERSON] та мати померлого [PERSON], які спадщину не прийняли, оскільки не проживали з спадкодавцем на момент його смерті та не зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, вони не претендують на спадкове майно, спору з цього приводу не існує. 30.10.2015 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріусу ХМНО [PERSON] з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. 04.11.2015 року приватний нотаріус [PERSON] прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з підстав того, що при перевірці наданих документів [PERSON] встановлено відсутність правових підстав для задоволення заяви, закликання її до спадкування, оскільки заявником порушено строк прийняття спадщини, а документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не надані, в зв'язку з чим відмовлено [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положеннями ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з положеннями п. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2ст. 234 ЦПК України). Відповідно до роз'яснень, наведених у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування " від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати наступне. Місцем проживання фізичної особи, згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, у якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Як вбачається з даних довідки дільниці №3 КП "Жилкомсервіс" від 15.09.2015 року №2796, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] з 15.11.2015 року. \~\~\~\~\~Згідно з положеннями ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з змісту роз'яснень, що містяться п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину в установленому законом порядку, після смерті чоловіка. Таким чином, суд вважає, що заявником надано достатньо належних доказів, які підтверджують факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved