Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Орган опіки і піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON]. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. [PERSON] веде антигромадський спосіб життя зловживає алкогольними напоями, постійно наражає своїх дітей на небезпеку життю та здоров'ю. Як вбачається із характеристик [PERSON], наданих Чернігівською загальноосвітньою школою І-ІП ступеня № 34, мати не приділяє належної уваги вихованню сина, жодного разу не приходила на батьківські збори, не цікавиться успіхами дитини в школі, не бере участі у зборі документів для безкоштовного харчування [PERSON] у шкільній їдальні. [PERSON] з 24 лютого 2016 року перебуває в Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей обласної державної адміністрації за особистим зверненням у зв'язку з тим, що хлопчик залишився без засобів для існування, мати поїхала з міста. За заявою сестри, [PERSON] [INFO], [PERSON] тимчасово влаштований до її родини. Виконавчим комітетом Новозаводської районної у М.Чернігові раді 23 травня 2016 року було прийняте рішення № 93 про доцільність позбавленню [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у зв'язку з ухиленням матері від виконання своїх обов»язків по вихованню дітей, що в силу п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], підтримала, просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що [PERSON] опинився в Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей після того як, було з'ясовано, що у дитини немає ключа від квартири, а мати поїхала з дому. У зв'язку з чим хлопчик був поміщений 24 лютого 2016 року в Чернігівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей обласної державної адміністрації. [PERSON] тимчасово влаштований до родини [PERSON], старшої доньки відповідачки. Відповідач неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позову, вказавши, що піклується про дітей, майже щодня відвідує сина [PERSON] в Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, приносить йому одяг, має намір його забрати. Вказує, що алкогольні напої не вживає, будь-які компанії її кімнату, де вона проживає з неповнолітніми дітьми, не відвідують. Її діти завжди доглянуті та нагодовані і, як може, намагається створити належні умови для проживання. В кімнаті гуртожитку, де зареєстровано шість осіб, зроблений ремонт, поміняні вікна, двері, меблі, є комп'ютер. Завжди надає дитині в школу гроші для харчування. Коли в лютому місяці 2016 року вона поїхала в село на декілька днів на заробітки, дітей [PERSON] та [PERSON] передала під нагляд своїй старшій повнолітній донці [PERSON], яка на той час проживала у м. Ніжин. Коли їй зателефонували і повідомили, що [PERSON] помістили до центру соціально-психологічної реабілітації дітей, наступного дня вона приїхала, але дитину не віддали і будь-якої допомоги з питання повернення дитини не надали. Вона щодня відвідує дитину в центрі, приносить йому вечерю, одяг, готувала дитину до школи, постійно спілкується з психологом центру щодо справ [PERSON]. На даний час її донька [PERSON] та син [PERSON] проживають разом з нею. [PERSON] пішов до 1 класу і вона його забезпечила всім необхідним. Дитячий садок [PERSON] не відвідував у зв'язку з тим, що вона не працювала та допомагала доньці з маленькою онукою, а отже і син знаходився дома разом з нею. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, у зв'язку з відсутністю доказів того, що мати усунулась від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей. Мати бажає виховувати своїх дітей власноруч. Позбавляння батьківських прав є винятковим, крайнім заходом і в даній ситуації є передчасним, оскільки відповідачка бажає виховувати своїх дітей особисто. Стоїть на обліку в центрі зайнятості, даних про зловживання відповідачкою спиртними напоями протягом останнього року, не надано, компрометуючих даних, що характеризують особу відповідачки з місця проживання також не надано. Третя особа [PERSON] пояснила, що є донькою відповідачки. В середині лютого мати [PERSON] поїхала на декілька днів у село на заробітки, а дітей [PERSON] та [PERSON] залишила під її нагляд. 24.02.2016 року вона привезла з м. Ніжина [PERSON] до школи. Ключів у дитини від квартири у дитини не було, бо вона забула їх у Ніжині. Коли прийшла до школи за [PERSON], то їй його не віддали і соціальний педагог відвів хлопчика до центру соціально-психологічної реабілітації дітей, де змусили його написати заяву про те, що йому нікуди йти. На даний час вона з маленькою донькою та братом [PERSON] проживають у мами та постійно відвідують [PERSON] в Центрі. Вказує, що мати намагається здійснювати належний догляд за дітьми, вони завжди нормально одягнуті і нагодовані, а також є книжки, комп'ютер та інше для їх розвитку. Представник третьої особи Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби в справах дітей облдержадміністрації в судовому засіданні вказав, що відповідачка [PERSON] часто відвідує сина [PERSON] в Центрі, була 46 разів, цікавиться дитиною, веде з ним бесіди, приносить харчування, одяг, спілкується з психологом Центру. Намагається виконувати батьківські обов'язки. Дитина дуже добре ставиться до матері, бажає повернутись до неї. Вислухавши сторони, думку третіх осіб, пояснення свідків, врахувавши думку самого малолітнього [PERSON], дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтв про народження, відповідачка є матір'ю малолітніх [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], відомості про батьків дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України ( а.с. 3, 4). Звертаючись до суду із позовом, позивач вказує, що [PERSON] не працює, в помешканні не наведений лад, не прибрано, брудний посуд, по кутках валяється сміття, жодного разу не зверталась до служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради щодо повернення дітей, а отже самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п.15 зазначеної постанови Пленуму ВСУ позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до рішення виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 23.05.2016 № 93 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] ( а.с. 5-6). Позивач як на докази ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків відносно своїх дітей посилається на наступні факти: Згідно з характеристики [PERSON], [INFO], загальноосвітньої школи № 34, мати [PERSON] не приділяє належної уваги вихованню сина, жодного разу не приходила на батьківські збори, не телефонувала класному керівнику, щоб дізнатись про успіхи дитини в школі, не відповідала на телефонні дзвінки і не передзвонювала вчителеві ( а.с. 11). Згідно з довідкою Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей обласної державної адміністрації № 01-23/27 від 24.02.2016, 24.02.2016 о 15-30 год. до центру за особистим зверненням був поміщений неповнолітній [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що хлопчик залишився без засобів для існування ( а.с. 13). Відповідно до довідки Чернігівського відділу поліції ГУ НП в Чернігівської області № 3408/124/43/01/10/2016 від 29.04.2016 (а.с. 14), позивач притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 184, 178 КУпАП ( а.с. 14). Згідно з довідками № 288 від 04.03.2016 та № 549 від 12.09.2016 Чернігівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, родина [PERSON] перебуває на обліку Чернігівського міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, від соціального супроводу центру жінка відмовилась ( а.с. 15). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов родини [PERSON] від 13.05.2016, встановлено, що в кімнаті гуртожитку зареєстровані та проживають: [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Родина мешкає в одній кімнаті, комунальні зручності загального користування, в кімнаті безлад, дуже брудно, багато недопалків, ремонт не зроблений. Загальний санітарний стан приміщення незадовільний. Спеціально відведеного місця для навчання, розвитку та відпочинку дітей немає. Зі слів сусідів, [PERSON] зловживає спиртними напоями ( а.с. 17). Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Савін проти України", яке 18 березня 2009 року набуло статус остаточного, підкреслив, що при вирішенні питання про відібрання дітей від батьків необхідно чітко встановити чим зумовлено незадовільність виховання дітей; чи є такі дії єдиним безальтернативним вирішенням цієї проблеми та чи є достатньо виправданим таке серйозне втручання в сімейне життя. Суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пункт 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» орієнтує суди на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та що суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Відповідачкою [PERSON] заперечується той факт, що вона усунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, стверджує, що її діти доглянуті, вона цікавиться їх життям. Постійно відвідує сина [PERSON] у Центрі і дуже бажає його забрати додому. Допитані в судовому засіданні свідки дали наступні пояснення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знайома з відповідачем 15 років, проживали в одному гуртожитку на одному стажі. Вказує на те, що відповідач слідкує за своїми дітьми, вони доглянуті, ситі, охайно вдягнуті. Є всі дитячі речі, робоче місце, комп'ютер в кімнаті. Вважає, що мати виконує батьківські обов'язки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що ніколи не бачила компаній в кімнаті відповідача. Діти відповідача доглянуті, одягнуті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою відповідача. Ніколи не помічала, щоб відповідач залишала дітей самих. Знає, що [PERSON] забрали в центр, що [PERSON] хоче забрати його звідти. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] знає з 90-х років, в неї багатодітна сім'я, є певні труднощі з фінансами, але сім'я дружня, міцна, кімната обладнана для дітей. Старша донька [PERSON], взяла на себе частину обов'язків по догляду за дітьми. Відповідачка стоїть на обліку в центрі зайнятості, намагається знайти роботу. Відповідно до ст. 171 СК України з метою врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя, в присутності педагога [PERSON], судом був вислуханий малолітній [PERSON], який виразив своє бажання бути з мамою, вказав, що вона добре про нього дбає і він її дуже любить. Суд приймає також до уваги, що згідно з довідки Житлового фонду № 3 КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради № 255 від 02.09.2016 [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою [ADDRESS]. За час проживання скарг від сусідів, а також з інших джерел до дільниці № 3 не надходило ( а.с. 50). Відповідно до довідок Диспансерного відділення КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер» Чернігівської обласної ради» № 790 від 02.09.2016, Диспансерного відділення КЛПЗ «Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні» № 1176 від 02.09.2016, КЛПЗ «Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні» № 24-07/1636 від 01.08.2016, [PERSON] на обліку у вище зазначених закладах не перебуває ( а.с. 51-53). Згідно з довідкою Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей обласної державної адміністрації № 01-23/107 від 19.07.2016 [PERSON], мати малолітнього вихованця [PERSON], [INFO], відвідує сина у закладі. Хлопець має бажання проживати разом з матір'ю ( а.с. 54). Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши надані сторонами докази, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу та допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків суд, враховуючи встановлені обставини та бажання відповідачки виховувати своїх дітей та піклуватись про них, виходячи з інтересів дітей та бажання бути з матір'ю, вважає підставним відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON]. Водночас, суд вважає за необхідне роз'яснити та попередити відповідача, що з врахуванням викладених органом опіки і піклування обставин, вона повинна вживати більш дієвих заходів щодо участі в вихованні дітей, проявлення материнської турботи та догляду за дітьми, в противному випадку у разі ухилення від виконання батьківських обов'язків вона може бути позбавлення батьківських прав відносно свої малолітніх дітей. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed