Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом про стягнення заборгованості за договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 травня 2016 року між ним та відповідачем було укладено договір поставки №17, відповідно до якого позивач як Постачальник зобов'язується передати у власність відповідачу як Покупцю продукцію, що визначається в додатках до Договору, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити вартість товару на умовах Договору. Позивач умови вказаного Договору виконав та 20.05.2016 року поставив відповідачу товар, а саме, насіння соняшнику ЛГ 55-50 в кількості 30 мішків на суму 113750.00 грн. та насіння соняшнику Калуга в кількості 20 мішків на суму 75833,00 грн.. Всього на загальну суму 227500.00 грн., але відповідач у свою чергу не здійснив в обумовлені договором строки до 25.10.2016 року оплату за товар, а тому має сплатити суму боргу з урахуванням відсотків, штрафних санкцій та встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в загальній сумі 415812.80 грн. та судові витрати у справі. Представник позивача в судовому засіданні, позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України (а.с. 40,41,44). За таких обставин, відповідно до положень статті 224 ЦПК України та зі згоди представника позивача, суд ухвалює у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 травня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрник-Кіровоградщина» та [PERSON] було укладено договір поставки №17. Відповідно до п. 1.1. Договору позивач як Постачальник зобов'язується передати у власність відповідачу як Покупцю продукцію, що визначається в додатках до Договору, які є невід"ємною частиною цього договору, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити вартість товару на умовах Договору ( а.с.6-9). Пунктом 2.2. та пунктом 3.1. Договору передбачено, що загальна сума Договору та умови оплати визначаються Додатками до Договору, які є його невід"ємною частиною. Із специфікації №1 від 16 травня 2016 року та видаткової накладної №РН-0000106 від 20.05.2016 року встановлено, що відповідач [PERSON]отримав від позивача товар на загальну суму 227500,00 грн. ( а.с. 10-11), а саме: - насіння соняшнику ЛГ 55-50 в кількості 30 мішків на суму 113750.00 грн. та насіння соняшнику Калуга в кількості 20 мішків на суму 75833,00 грн. та мав оплатити товар у термін до 25.10.2016 року. В свою чергу відповідач не виконав свої зобов'язання по договору, а саме не оплатив в обумовлений Договором строк вартість товару 227500,00 грн., вказане прострочення відповідачем оплати триває по сьогоднішній день. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплати неустойки. Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. 7.1. Договору, за порушення його умов винна Сторона відшкодовує спричинені збитки в порядку, передбаченому чинним законодавством та з урахуванням данного договору. Пунктом 7.2. Договору за несвоєчасну оплату продукції Покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення та штраф за несвоєчасну оплату товару у розмірі 50% вартосні неоплаченого товару. Статтею 622 ЦПК України боржник, який сплатив неустойку і відшкодував збитки, завдані порушенням зобов'язання, не звільняється від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Частиною 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене та встановлені в судовому засіданні обставини справи, які підтверджені належними та допустимими доказами, суд вважає, що позовні виомги про стягнення з відповівдача на користь позивача боргу в загальній сумі 415812.80 грн., де: - 227500,00 грн. сума основного боргу, 34348,60 грн. пені, 24806,85 грн. двадцять відсотків , 113750,00 грн. штраф, 15407.35. інфляційні витрати є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню, судові витрати в загальній сумі 7037,19 грн.

Outcome: approved