Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

01 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Білотинської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], вказавши, що [INFO] року померли його мати [PERSON] та батько [PERSON]. Після їх смерті на території Білотинської сільської ради залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку та господарських споруд та знаходиться за вказаною адресою. Зазначене нерухоме майно відноситься до категорії колгоспного двору, і після смерті батьків інших членів колгоспного двору не залишилось, позивач є єдиним спадкоємцем вказаного майна за законом. Після смерті батьків, позивач прийняв спадщину, так як отримав у користування певні речі батьків, вступив в управління та володіння спадковим майном та на даний момент здійснює догляд за будинковолодінням. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши доводи позивача, його представника, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився в місті Нетішині [INFO] року. Його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. [INFO] року його батьки [PERSON] та [PERSON] померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Після їх смерті відкрилася спадщина - житловий будинок загальною площею 49,1 кв.м, в тому числі коридор площею 4,0 кв.м, комора площею 4,7 кв.м, кухня площею 12,9 кв.м, кімната площею 27,5 кв.м, загальною вартістю станом на 21.06.2016 року 12126 грн., з господарськими спорудами. Зазначене майно розташоване по [ADDRESS] Хмельницької області та належало на праві особистої власності померлому [PERSON]. Єдиним спадкоємцем [PERSON] є його син [PERSON]. Вказане вище підтверджується довідкою № 288 від 21.06.2016р., виданою комунальним підприємством "Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації", довідкою № 227 від 03.06.2016р., виданою Білотинською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовлений КП "Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації" 21.06.2016р., інвентаризаційна справа №97. Правовстановлюючі документи на майно відсутні. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року та прийняття її спадкоємцем, застосовуються відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Частиною 1 статті 529 вказаного Кодексу встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно положень ст. 535 ЦК Української РСР неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Відповідно до ч.2 ст.548 вказаного Кодексу прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, спадкоємцем майна померлого батька першої черги за законом є позивач, проте позбавлений можливості належно оформити свої спадкові права у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, належне батькам. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право на житловий будинок з господарськими спорудами у порядку спадкування за законом.

Outcome: approved