Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль марки CHERY TIGGO, 2008 року випуску, синього кольору, номер кузова [NUMBER], зареєстрований на [PERSON]. В огрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 14 жовтня 2014 року уклав усний договір купівлі-продажу спірного автомобіля за 6000 доларів з [PERSON], якій відповідач передав автомобіль за довіреністю. На підтвердження договору та отримання грошей [PERSON] надала розписку та пообіцяла на першу вимогу надати нотаріально посвідчену довіреність на право розпорядження автомобілем. Надалі 18 жовтня 2014 року вказаний транспортний засіб був вилучений у нього працівниками міліції як такий, що перебуває в угоні на підставі заяви спадкоємиці попереднього власника автомобіля [PERSON] Таким чином, він був позбавлений можливості перереєструвати автомобіль на себе у передбаченому законом порядку. Вважає усний договір купівлі-продажу достатньою та належною правовою підставою набуття права власності на куплений автомобіль. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та з аналогічних підстав. Пояснив, що факт укладання договору купівлі-продажу підтверджує отримана від [PERSON] розписка. Після передачі коштів він отримав автомобіль, ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Довіреність не оформляли. На даний час автомобіль повернутий [PERSON] Представник позивача додатково пояснив, що позивач був позбавлений можливості оформити на себе автомобіль з незалежних від нього причин. Просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Заяв про розгляд справи у його відсутності від відповідача до суду не надходило. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України за згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 14 жовтня 2014 року [PERSON] видала [PERSON] розписку про отримання 6000 доларів за автомобіль CHERY TIGGO, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER], в якій зазначено також про передачу нею власноручно автомобіля. Згідно із копією свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії СХХ № 475314 від 8 жовтня 2014 року власником автомобіля є відповідач [PERSON] Третя особа [PERSON] діяла від імені власника авто на підставі довіреності від 8 жовтня 2014 року на представництво його інтересів в будь-яких органах з питань, пов'язаних з експлуатацією та розпорядженням автотранспортним засобом. Відповідно до облікової картки відділу РЕР ДАІ з обслуговування м.Рівне спірний автомобіль був знятий з обліку 14 жовтня 2014 року для реалізації. За повідомленням слідчого СВ ТВМ № 2 Деснянського РУ ГУ МВС України в м.Києві від 13 жовтня 2014 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа транспортним засобом "Чері Тіго", д.н.з. АА 9367ІЕ, що належить [PERSON] 18 жовтня 2014 року автомобіль CHERY TIGGO, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довіреність [PERSON] на [PERSON] та ключі від автомобіля були вилучені у позивача, що підтверджується протоколом огляду місця події. Вказані речі, крім довіреності, передані працівниками міліції 16 лютого 2015 року власниці автомобіля [PERSON] Зі слів позивача на даний час автомобіль перебуває в користуванні третьої особи [PERSON] Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та ( або ) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність ( ч.1 ст.206 ЦК України ). Відповідно до п.3 ч.1 ст.208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі. Порядок укладення договорів учасниками цивільних відносин регулюється главою 53 ЦК України. Згідно із ч.5 ст.656 ЦК України на окремі види майна може бути встановлено спеціальний порядок набуття громадянами права власності. Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень Цивільного кодексу України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації ( перереєстрації ), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з п.8 Порядку державної реєстрації ( перереєстрації ), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів державна реєстрація ( перереєстрація ) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника ( для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність ), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема, договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу ( міни, поставки ), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу ( міни, поставки ), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб. Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в уповноважених органах МВС, крім зазначених в вказаному вище пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( технічний паспорт ) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття транспортного засобу з обліку. Таким чином, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( технічний паспорт ). З аналізу зазначених норм вбачається, що договір купівлі-продажу автомобіля повинен укладатися в письмовій формі, оскільки тягне за собою перереєстрацію власника автомобіля. Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена правилами, що є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб. У відповідності до ч.4 ст.334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Суд встановив і це не заперечувалося позивачем, що сторони в належній формі не уклали договір купівлі-продажу спірного автомобіля. Надана позивачем розписка про отримання [PERSON] грошових коштів за автомобіль не є укладеним між позивачем та [PERSON] договором купівлі-продажу автомобіля, оскільки не містить ознак договору купівлі-продажу, підтверджує лише факт передачі грошових коштів і допускає перехід права власності до інших осіб. Недодержання простої письмової форми договору, що вимагається законом, не дає можливості суду визнати право власності на спірний автомобіль з підстав фактичного виконання сторонами умов угоди. В судовому засіданні позивач пояснив, що крім розписки жодного іншого документу, який підтверджував би його право власності на транспортний засіб, не оформляв, була лише усна домовленість з [PERSON] про оформлення надалі довіреності на його ім'я. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, або якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно ( тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову ). В постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-688цс15 зазначено, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти. Суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. Враховуючи, що у належній формі договір купівлі-продажу спірного автомобіля між сторонами не укладався, автомобіль зареєстрований на відповідача [PERSON], суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Покликання позивача на постанову Верховного Суду України від 3 червня 2015 року у справі № 6-100цс15 суд до уваги не приймає, оскільки у вказаній справі судом висловлена правова позиція щодо застосування ч.1 ст.1212 ЦК України. За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed