Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

07.08.2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 11.11.2019 року позивач надала уточнену позовну заяву, в обґрунтування якої зазначила, що 07.07.2007 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №126. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Спільне життя між ними не склалися, шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їх спільного сина та у неї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. З питань виховання нею сина спору немає, оскільки батьки та рідні позивача надають їй допомогу у його вихованні. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Крім того, в період шлюбу 14.02.2008 року за спільні кошти було придбано наступне майно: - на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна нежитлової будівлі кафе «Дорожне», вартістю 1\~084\~000, 00 грн., що розташоване по [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Харченко О.А.; - на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0, 0412 га, кадастровий номер 1213000000:01:504:0029, вартістю 59476, 32 грн., що розташована по [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Харченко О.А.; -на підставі договору купівлі-продажу №2044 від 03.10.2008 року, серії ВКР №435748 земельної ділянки площею 0,0887 га, кадастровий номер 1213000000:01:169:0002, що розташована по [ADDRESS] ; -на підставі договору купівлі-продажу №1033/к-п від 24.03.2010 року автомобіля «RENAULТ LOGAN 90K» 2009 року випуску, вартістю 128 493, 00 грн. Все зазначене вище майно було придбане за кошти подружжя, тому є їх спільною власністю. Після припинення шлюбних відносин вони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема торгівельного комплексу « Дорожний» та земельної ділянки. У зв`язку з викладеним, просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 07 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №126. Здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме: - виділити в натурі із торгівельного комплексу «Дорожний» загальною площею 170,0 кв.м., розташований по [ADDRESS] , вартістю 2\~121\~892, 00 грн. [PERSON] приміщення, які визначені в експлуатації технічного паспорту: літера А-1 службове приміщення №3 розміром 2.80*4.15 м, загальною площею 11,6 кв.м.; підсобне приміщення №4 розміром 4.25*4.15 м, загальною площею 17,6 кв.м.; літера Б-1 коридор №1 розміром 1.52*3.35 м, загальною площею 4,6 кв.м.; торгівельного павільйону №2 розміром 2.25*10.50*3.00*1.98*1.43*5.95 м, загальною площею 19,4 кв.м., що відповідають узгодженим часткам кожної із сторін у спільному майні; - визнати за [PERSON] право власності на приміщення нежитлової будівлі торгівельного комплексу «Дорожний», що знаходиться по [ADDRESS] , які визначені в експлуатації технічного паспорту: літера А-1 службове приміщення №3 розміром 2.80*4.15 м, загальною площею 11,6 кв.м.; підсобне приміщення №4 розміром 4.25*4.15 м, загальною площею 17,6 кв.м.; літера Б-1 коридор №1 розміром 1.52*3.35 м, загальною площею 4,6 кв.м.; торгівельного павільйону №2 розміром 2.25*10.50*3.00*1.98*1.43*5.95 м, загальною площею 19,4 кв.м.. - визнати за [PERSON] право власності на тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності площею 137 кв.м. (0,0137 га), по [ADDRESS] , яка визначена на Схемі благоустрою території тимчасової споруди №2 розміром 9.50*3.2 м, загальною площею 28,9 кв.м. - виділити в натурі [PERSON] площею 137 кв.м. (0,0137 га) земельної ділянки із земельної ділянки кадастровий номер 1213000000:01:504:0029, яка оформлена на громадянина [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №959078, що знаходиться по [ADDRESS] , площа якої складає 0,412 га, вартістю 402\~421, 00 грн.; - визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 137 кв.м. (0,0137 га), що знаходиться по [ADDRESS] та має розміри згідно плану: від Б до Ї 6,99м; від Ї до К 30,20 м; від К до И 7,00 м; від И до З 1,40 м; від З до Ж 5,80 м; від Ж до Е 10,75 м; від Е до Д 4,18 м; від Д до Г 7,05 м; від Г до В 1,62 м; від В до Б 11,00 м; - припинити за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 137 кв.м. (0,0137 га), кадастровий номер 1213000000:01:504:0029, що знаходиться по [ADDRESS] та має розміри згідно плану: від Б до Ї 6,99м; від Ї до К 30,20 м; від К до И 7,00 м; від И до З 1,40 м; від З до Ж 5,80 м; від Ж до Е 10,75 м; від Е до Д 4,18 м; від Д до Г 7,05 м; від Г до В 1,62 м; від В до Б 11,00 м; на приміщення нежитлової будівлі торгівельного комплексу «Дорожний», що знаходиться по [ADDRESS] , які визначені в експлуатації технічного паспорту: літера А-1 службове приміщення №3 загальною площею 11,6 кв.м.; підсобне приміщення №4 загальною площею 17,6 кв.м.; літера Б-1 коридор №1 загальною площею 4,6 кв.м.; торгівельного павільйону №2 загальною площею 19,4 кв.м.; - стягнути з відповідача на її користь судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Ухвалою суду від 11.11.2019 року прийнято відмову позивача [PERSON] від частини позовних вимог та закрито провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] щодо поділу автомобіля «RENAULТ LOGAN 90K» 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 117\~885, 00 грн. та Ѕ частки земельної ділянки, яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №389585, що знаходиться по [ADDRESS] , площа якої складає 0,0887 га, вартістю 798\~380, 00 грн. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, уточнені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, до його початку надав заяву в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги від 11.11.2019 року визнає, просить справу розглянути без його участі. Відповідно до ч.2ст.247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши позовну заяву, дослідивши письмові докази надані сторонами, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. За правилами статей 2, 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1ст. 77 ЦПК). Відповідно дост.55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч.1ст.19\~ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5\~ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 07.07.2007 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №126, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] . З копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] вбачається, що у сторін є син [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 24 Сімейного кодексу України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України. Відповідно до\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Принцип добровільності шлюбу закріплений у\~ст. 51 Конституції України\~у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовилась, а відповідач позовні вимоги визнав, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, тому шлюб сторін підлягає розірванню. Судом також встановлено, що в період шлюбу, а саме 14.02.2008 року сторонами за спільні кошти було придбано наступне майно: - на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна нежитлової будівлі кафе «Дорожне», вартістю 1\~084\~000, 00 грн., що розташоване по [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Харченко О.А.; - на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0, 0412 га, кадастровий номер 1213000000:01:504:0029, вартістю 59476, 32 грн., що розташована по [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Харченко О.А.; -на підставі договору купівлі-продажу №2044 від 03.10.2008 року, серії ВКР №435748 земельної ділянки площею 0,0887 га, кадастровий номер 1213000000:01:169:0002, що розташована по [ADDRESS] ; -на підставі договору купівлі-продажу №1033/к-п від 24.03.2010 року автомобіля «RENAULТ LOGAN 90K» 2009 року випуску, вартістю 128 493, 00 грн. Відповідно до ч.1\~ст. 82 ЦПК України\~зазначені обставини визнаються сторонами, а тому не підлягають доказуванню. На даний час у подружжя виникла необхідність у поділі спільно набутого за час шлюбу майна, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Згідно зі статтею 60\~СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України). Частинами 1, 2ст.70\~СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71\~СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п.п. 23, 24постанови Пленуму\~ВСУ від\~21.12.2007\~№11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п.30 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК. При цьому суд враховує правові позиції ВС з аналогічних спорів, в яких ВС роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя. При цьому суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставіст.60 СК України. Згідно технічного паспорту на нежитлову будівлю торгівельного комплексу «Дорожний» загальною площею 170,0 кв.м., розташований по [ADDRESS] , вартістю 2\~121\~892, 00 грн. [PERSON] можливе виділення приміщення які визначені в експлікації технічного паспорту: літера А-1 службове приміщення №3 розміром 2.80*4.15 м, загальною площею 11,6 кв.м.; підсобне приміщення №4 розміром 4.25*4.15 м, загальною площею 17,6 кв.м.; літера Б-1 коридор №1 розміром 1.52*3.35 м, загальною площею 4,6 кв.м.; торгівельного павільйону №2 розміром 2.25*10.50*3.00*1.98*1.43*5.95 м, загальною площею 19,4 кв.м. . Згідно пояснення до плану, щодо технічної можливості поділу земельної ділянки в натурі інженера-землевпорядника Державного агентства земельних ресурсів [PERSON] , відповідно до замовлення [PERSON] , враховуючи існуючу споруду торгівельного комплексу «Дорожний», необхідність проходів та доступу для обслуговування будівель, визначити варіант порядку користування земельною ділянкою кадастрового номеру 1213000000:01:504:0029, площа земельної ділянки по фактичному користуванні 412 кв.м. (0,0412 га), розташованого за адресою: [ADDRESS] , для комерційного використання, двом власникам- можливе. На розгляд замовника [PERSON] пропонувався варіант порядку поділу для користування земельною ділянкою в натурі, який сторонами [PERSON] та [PERSON] узгоджені площа та конфігурація земельної ділянки, з яких ділянка №1 площею 275 кв.м. ( 0,0275 га) залишається у власності [PERSON] , а земельна ділянка № [NUMBER] площею 137 кв.м. (0,0137га) виділяється [PERSON] Згідно конфігурації розмір земельної ділянки складає: від А до Ї 13,65 м; від Ї до К 30,20 м; від К до Ї 13,65 м; від Е до А 30,20. Земельна ділянка №1 площею 275 кв.м. (0,0275 га), яка залишається у власності [PERSON] має розміри: від А до Б 6,66 м; від Б до В 11,00 м; від В до Г 1,62 м; від Г до Д 7,05 м; від Д до Е 4,18 м; від Е до Ж 10,75 м; від Ж до З 5,80 м; від З до И 1,40; від И до І 6,65 м; від І до А 30,20 м. Земельна ділянка №2 площею 137 кв.м. (0,0137 га), яка виділяється в натурі [PERSON] має розміри: від Б до Ї 6,99м; від Ї до К 30,20 м; від К до И 7,00 м; від И до З 1,40 м; від З до Ж 5,80 м; від Ж до Е 10,75 м; від Е до Д 4,18 м; від Д до Г 7,05 м; від Г до В 1,62 м; від В до Б 11,00 м. Також, на території земельної ділянки № [NUMBER] площею 137 кв.м. (0,0137 га), яка виділяється в натурі [PERSON] , знаходиться тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності, розташована по [ADDRESS] , яка визначена на Схемі благоустрою території тимчасоввої споруди №2 розміром 9.50*3.2 м, загальною площею 28,9 кв.м. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, задоволення позову не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб. Позовні вимоги підтверджуються наданими позивачем документами, не оспорюються відповідачем і знайшли своє підтвердження під час розгляду справи по суті. Докази надані на підтвердження позовних вимог є належними, допустимими та підтверджують заявлені позивачем позовні вимоги. тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Також, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 6531 грн. 40 коп.

Outcome: approved