Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що з квітня 2006 року працювала в АТ «УкрСиббанк», при цьому з жовтня 2007 року була керівником відділення №262 у м.Маріуполі. Протягом цього часу вона багато разів була визнана переможцем конкурсів серед працівників банку в цілому в системі, відділення мало високий рівень доходності, проходило перевірки внутрішнього аудиту не нижчі ніж 80%, що свідчить про достатньо високий рівень кваліфікації, протягом всього часу не було порушень діючого законодавства в сфері банківської діяльності та внутрішнього розпорядку. 07.11.2016 року з метою оптимізації торгівельної мережі на підставі рішення Правління АТ «УкрСиббанк» №23/16 було прийнято рішення про закриття відділення шляхом ліквідації. На час прийняття рішення про закриття відділення №262 шляхом ліквідації, у м.Маріуполі залишилось лише одне відділення №431, на якому була вакансія начальника відділення з жовтня 2014 року. 06 грудня 2016р. керівником роздрібного бізнесу в Дніпровському регіоні [PERSON] був прийнятий на посаду начальника відділення №431 співробітник з іншої системи банку, без досвіду роботи в «УкрСиббанку» взагалі. Вважає, що це було зроблено умисно, оскільки ранг керівника з РБ в Дніпровському регіоні передбачає ознайомлення з рішенням Правління Банку. Наприкінці грудня 2016р. нею, як керівником відділення, був отриманий наказ, реєстраційний номер П-RB-2016-289, з планом заходів стосовно закриття відділення, строком до 10.02.2017р. З лютого 2017 року вона не мала свого належним чином облаштованого робочого місця (ПК, підключеного до внутрішньої мережі банку), в звязку з чим не мала доступу до наказів банку з метою ознайомлення з ними. Вона неодноразово зверталася до внутрішньої технічної підтримки банку з метою підключення її ПК до мережі, але результату це не дало. 24 лютого 2017 року нею на руки отримано перше попередження про звільнення від 06.02.2017р. та одночасно запропонована перша вакансія, в попередженні вказано, що у разі не згоди з запропонованою вакансією, її буде звільнено за п.1ст.40 КЗпП України 25 травня 2017р. Одночасно 24.02.2017р. нею було отримано друге повідомлення від 07.02.2017р. з пропозицією посади начальника відділення №294 у м.Дрогобич Львівської області, на що вона надала згоду на переведення у разі сплати банком оренди за житло, враховуючи віддаленість м.Дрогобич від м.Маріуполя. Протягом березня та квітня 2017р. ніяких пропозицій та повідомлень їй від відповідача не надходило. Проте, 27.03.2017р. її безпосереднім керівником начальником Запорізького регіонального управління [PERSON] були призначені заступник начальника Запорізького РУ з індивідуального бізнесу та начальник відділення №961 у м.Запоріжжя, на ці посади були призначені співробітники банку з меншим досвідом роботи та рівнем кваліфікації. Коли про даний випадок вона запитала у представника відділу кадрів, 05.05.2017 року їй були запропоновані 7 посад у м.Харкові, але жодна з них не відповідала її рівню кваліфікації та досвіду роботи. 25.05.2017р. вона отримала лист №59-3/325 від 20 березня 2017р. з пропозиціями посад у відділеннях та регіонах без сплати банком оренди за житло, у разі незгоди надати відповідь протягом 30 днів. У той же день, 25.05.2017р. їй було повідомлено, що її останній робочий день переноситься на 29.05.2017р. в звязку з неможливістю видати її трудову книжку, даний обовязок був покладений на начальника відділення №431 у м.Маріуполі [PERSON], яка не надала їй відповідь на жодне з поставлених запитань. 29.05.2017р. їй були запропоновані вакансії у м.Запоріжжі, які також не відповідали її рівню кваліфікації та досвіду роботи, в цей же день вона отримала трудову книжку з рук [PERSON], але вона не надавала згоду на пересилку її трудової книжки та передачу її іншим особам, крім того, останній запис про звільнення в трудовій книжці виконано двома різними співробітниками. В останній робочий день 29.05.2017р. її ознайомили з наказами про звільнення, надавши другий примірник, видали трудову книжку, та в вечорі зарахували суму на її заробітну карту, без попереднього повідомлення складу цієї суми, її розрахунку, порушивши ст.116 КЗпП України. Вважає, що всупереч вимогам законодавства, відповідачем були запропоновані їй не всі вакансії впродовж проведення процедури скорочення з 07.11.2016р. (з моменту прийняття рішення про закриття відділення №262) по 29.05.2017р. (фактичного останнього робочого дня), тим самим порушивши вимоги ст.ст. 40,42,49-2 КЗпП України. Просить суд скасувати наказ АТ «УкрСиббанк» про звільнення від 24.05.2017р. №145-ВК, наказ від 25.05.2017р.№146-ВК та поновити її на роботі; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 травня 2017р. по день поновлення на роботі, у розмірі 1050,78 грн. за кожен день, з урахуванням проведеного підвищення заробітної плати не менш ніж 10%, що повинно складати 1155,86 грн. за кожен день, моральну шкоду в сумі 50\~000 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні на підставах викладених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає їх необґрунтованими, оскільки звільнення було проведено законно, порушень допущено не було. Також надала суду письмові заперечення на позов, в яких вказала, що факти викладені позивачем в позовній заяві не відповідають дійсності. Позивач працювала в АТ «УкрСиббанк» з 20.04.2006 року. З 02.11.2009р. [PERSON] була переведена на посаду начальника відділення №262 в м.Маріуполі. 07.11.2016р. Правлінням АТ «УкрСиббанк» було прийнято рішення про припинення діяльності відділення №262, на виконання даного рішення Правлінням було видано наказ від 17.01.2017р., відповідно до якого внесені зміни в організаційну структуру банку, скорочено штатні посади та чисельність працівників банку згідно Додатку №1 до наказу, на підставі цього наказу 27.01.2017р. був виданий наказ №24-ВК про заплановане 25.05.2017 року вивільнення, з вказаним попередженням [PERSON] була ознайомлена 24.02.2017р. Позивачу в період з 24.02.2017р. по 25.05.2017р. неодноразово пропонувалися до працевлаштування вакантні в банку посади, всього було запропоновано вакантних 14 посад, з них: три посади начальника відділення в містах Дрогобич, Горішні Плавні, Кривий Ріг, посада заступника начальника відділення у м.Запоріжжі, посади старшого персонального фінансового консультанту з середнього та малого бізнесу, старшого ПФК з індивідуального бізнесу, консультантів фінансових у містах Маріуполь (одна посада), Харкові (6 посад), Запоріжжі (3 посади). [PERSON] відмовилась від вказаних посад, що свідчить про зловживання з боку останньої правами, що надані трудовим законодавством працівникам при звільнені за скороченням чисельності штату з метою умисного штучного створення підстав для виникнення даного трудового спору. Зазначені підстави відмови від запропонованих посад є необґрунтованими та надуманими. Факт небажання позивача працювати в банку підтверджується також тим, що [PERSON] 14.03.2017р. зробила заявку на участь в акції відповідно до рішення Правління банку №04/17 від 21.02.2017р. для працівників Східного регіону, згідно якого були затвердженні умови акції з прощення боргу за кредитними договорами (в тому числі за договором овердрафту, що був укладений між банком та позивачем. Умовами участі у акції було: погашення позичальником частини боргу у розмірі 40 % від залишку боргу та скорочення посади позичальника, внаслідок чого відбулося звільнення працівника банку. На підстави відповідної заяви [PERSON] установою банку 22.05.2017р. було прощено частину її боргу з овердрафту в сумі 8\~356,00 грн. Викладене свідчить про те, що позивач не мала наміру продовжувати роботу в банку, натомість адміністрація здійснила всі можливі заходи по працевлаштуванню [PERSON] запропонувавши їй посади, які відповідали саме її досвіду роботи та кваліфікації, при цьому було враховано той факт, що позивач керувала невеликим колективом в кількості двох працівників. Посада начальника відділення у м.Запоріжжі позивачу не була запропонована, оскільки вона не відповідала рангу посади позивача та категорії відділення в порівнянні з тим, яким керувала позивач раніше, в підтвердження чого суду надала типові посадові інструкції начальника відділення категорії «В» та «А». Тому, вважає вимоги позивача не обґрунтованими та просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що працює менеджером по роботі с персоналом у Дніпровському регіоні управління підбору персоналу АТ «УкрСиббанк» з 2012 року, в банку працює з 2006 року, в її обовязки входить підбор персоналу, в тому числі на звільнені посади. У лютому 2017 року від співробітників відділу кадрів банку дізналася, що відділення №262 буде припиняти свою діяльність, після чого здзвонилася з [PERSON], щоб вточнити, на які вакансії вона згодна перевестися, на що остання їй повідомила, що хоче звільнитися по скороченню та скористуватися правом пільгового погашення кредиту, і в крайньому випадку згодна розглянути посади у м.Харкові, оскільки там працює її чоловік, переїжджати до інших міст вона не згодна. Крім того, вона запропонувала їй посаду фінансового консультанта у м.Маріуполі з окладом 5000-6000грн., однак вона відмовилася, також було запропоновано посаду начальника відділення №5 у м. Кривий Ріг з окладом 14000-14500 грн. По м.Харкову було багато вільних вакансій, відповісти, яких саме вона не змогла та надала [PERSON] номер телефону колеги Гончар, яка більш обізнана стосовно вакансій у м.Харкові. Крім того, [PERSON] відповіла їй, що знає свої права, оскільки вже займалась поновленням на роботі свого чоловіка. [PERSON] також пропонували отримати компенсацію в розмірі чотирьох окладів, однак вона навмисно відмовилась, щоб створити конфліктну ситуацію для поновлення на роботі в судовому порядку. Лист-побажання [PERSON] не заповнювала, її звільненням займався відділ кадрів у м.Вінниці, провідний фахівець відділу кадрового адміністрування [PERSON] У м.Запоріжжі [PERSON] вона посаду не пропонувала, оскільки вона не казала, що розглядає як варіант це місце, у лютому 2017 року в Запоріжжі були вакансії, однак, у лютому та березні вони вже були зайняті, за переводом та оскільки іншими особами були направлені банку листи-побажання. Також пояснила, що банк навпаки заінтересований, щоб в ньому працювали кваліфіковані співробітники, однак, повинно бути бажання співробітника, в той же час у [PERSON] не було бажання працювати, оскільки вона відмовилась від усіх запропонованих їй посад. Допитана в режимі відеоконференції з Вінницьким міським судом свідок [PERSON] суду пояснила, що працює в АТ «УкрСиббанк» провідним фахівцем відділу кадрового адміністративного управління оплати праці і кадрового адміністрування. 06.02.2017 року на адресу Маріупольського відділення банку був направлений конверт на імя [PERSON], в якому містилось попередження про наступне вивільнення, пропозиція посади начальника відділення у м.Дрогобич та шаблон заяви з побажаннями для подальшого працевлаштування, конверт 17.02.2017р. вже був у відділенні в м.Маріуполі. В телефонному режимі [PERSON] було повідомлено, що конверт вже надійшов в м.Маріуполь і вона може ознайомитися з документами. 22.02.2017р. відбулася телефонна розмова з [PERSON], дзвонила остання з корпоративного номеру на корпоративний номер банку, в розмові була проведена перша бесіда з приводу підписання даних документів, в розмові вона вперше почула від [PERSON] про те, що остання дуже схвильована, що її посада скорочується, також сказала, що в неї є досвід поновлення на роботі чоловіка та вона це так просто не залишить. 24.02.2017р. [PERSON] підписала повідомлення про вивільнення і на початку березня у м.Вінницю надійшов конверт, в якому був оригінал підписаного повідомлення, в якому [PERSON] відмовилась від посади фінансового консультанта в м.Маріуполі, була підписана пропозиція посади у м.Дрогобич, в якому вона вказала, що згодна на працевлаштування на цю посаду за умови компенсації найму житла, шаблон з пропозиціями не надійшов в м.Вінницю. Після чого вона зателефонувала [PERSON] та поставила питання, підписаний нею шаблон чи ні, в шаблоні працівник повинен зазначити які посади він згоден розглядати, в якому місті, з яким рівнем оплати, однак, [PERSON] їй відповіла, що не буде заповнювати даний шаблон, оскільки він їй не подобається, крім того, відповіла, що веде перемови з рекрутером з приводу вакансій у м.Харкові, оскільки там проживає її сімя. 20.03.2017р. [PERSON] був направлений рекомендований лист, в якому було вказано, що банк не компенсує витрат на оплату житла та було їй запропоновано прийняти остаточне рішення з приводу вакансії у м.Дрогобич, також була направлена пропозиція посади начальника відділення у м. Кривий Ріг, однак, даний лист було повернуто 26.04.2017р. за закінченням терміну зберігання, оскільки [PERSON] відмовилась його отримати, хоча поштовий оператор в телефонній розмові їй повідомив про необхідність отримати лист. Після повернення листа від 20.03.2017р., вони знов направили на імя начальника Маріупольського відділення лист з пропозиціями посад по м.Харкову для особисто вручення [PERSON], однак, остання письмово відмовилась від запропонованих їй посад з вказівками причин відмови, запропоновано [PERSON] було в цілому близько 14 вакансій. 26.04.2017р. [PERSON] був направлений лист вакансій у м.Запоріжжі, однак, вона відмовилась, конкретних побажань щодо вакансій від неї не надходило. Крім того, [PERSON] прийняла рішення про участь у акції, про що свідчить направлена на її електрону корпоративну адресу від [PERSON] 14.03.2017 року заява, про те, що вона бажає взяти участь у акції, згідно з умовами якої вона має право на пільгове погашення овердрафтного кредиту за умови її скорочення. Орієнтовно 10.05.2017р. [PERSON] був направлений конверт з пропозицією посади начальника відділення у м. Кривий Ріг, однак, 24.05.2017р. [PERSON] відмовилась від даної посади через територіальну віддаленість міста. У березні-квітні [PERSON] не відправлялися пропозиції посад, оскільки вона прийняла пропозицію посади у м.Дрогобичі та у банку була її письмова згода, банк чекав на відповідь про готовність приступити до роботи, однак, [PERSON] не написала заяву про згоду приступити до роботи. Вакансія начальника відділення № 961 у м.Запоріжжі у відпрацювання їй від [PERSON] не надходила, вакансіями курирує не кадрове адміністрування, а відділ підбору персоналу, після того, як вона отримала перелік вакансій, вона їх документально оформила та повідомила [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з АТ „УкрСиббанк» та з 20 квітня 2006 року прийнята на посаду фахівця середнього і малого бізнесу відділення №227, згідно наказу №152-ВК від 20.04.2006р.; наказом №317-ВК від 17.08.2006р. переведена на посаду фахівця 2 категорії середнього і малого бізнесу відділення №227; наказом №19-ВК від 17.01.2007р. переведена на посаду фахівця 1 категорії середнього і малого бізнесу відділення №227; наказом №139-ВК від 11.04.2007р. у звязку з введенням нової організаційної структури АКІБ «УкрСиббанк» переведена на посаду фінансового консультанта середнього та малого бізнесу відділення №227; наказом №357-ВК від 17.09.2017р. переведена на посаду заступника начальника відділення №262; наказом №449-ВК від 02.11.2009р. переведена на посаду начальника відділення №262. 29 травня 2017 року [PERSON] було звільнено з посади у зв'язку з скороченням штату працівників на підставі п. 1\~ст. 40 КЗпП України (наказ №145-ВК від 24.05.2017р., наказ №146-ВК від 25.05.2017р.). З наданого суду Витягу з протоколу №23/16 засідання правління АТ «УкрСиббанк» вбачається, що правлінням 07.11.2016 року прийнято рішення про припинення діяльності відділення №262 АТ «УкрСиббанк», розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, буд.20, шляхом його ліквідації. Згідно з п.1\~ст.40 КЗпП України\~трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. У п.19\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз'яснено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1\~ст.40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. У відповідності до\~ст.49-2 КЗпП України, яка регулює порядок вивільнення працівників у випадках змін в організації виробництва і праці, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Судом також встановлено, що 06.02.2017 року АТ «УкрСиббанк» направило [PERSON] попередження про вивільнення відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України у звязку із скороченням посади, запропоновано працевлаштування шляхом переведення на посаду консультанта фінансового відділення №431 АТ «УкрСиббанк», тимчасово на період перебування основного працівника [PERSON] у відпустці до догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, з робочим місцем у м.Маріуполі, з посадовим окладом 6380 грн., 24.02.2017р. [PERSON] ознайомилась з зазначеним попередженням та письмово вказала, що не згодна з запропонованою посадою, оскільки вона не відповідає рівню її кваліфікації, досвіду, оплаті, та [PERSON] планує стати до праці у серпні 2017р. 07.02.2017р. на доповнення попередження про вивільнення від 06.02.2017р. АТ «УкрСиббанк» направило [PERSON] пропозицію посади начальника відділення №294 АТ «УкрСиббанк» з робочим місцем у м. Дрогобич, з посадовим окладом 13560 грн., 24.02.2017 року [PERSON] ознайомилась з даною пропозицією та письмово зазначила, що згодна на обговорення при умові надання житла. 20.03.2017р. на доповнення попередження про вивільнення від 06.02.2017р. АТ «УкрСиббанк» направило [PERSON] пропозицію посади начальника відділення №205 АТ «УкрСиббанк» з робочим місцем у м. Кривий Ріг, з посадовим окладом 14460 грн., 25.05.2017 року [PERSON] письмово зазначила, що не згодна з причини невідповідності проживання родини, а також наявності вакансій начальника відділення у м.Запоріжжі протягом строку скорочення. 21.04.2017р. на доповнення попередження про вивільнення від 06.02.2017р. АТ «УкрСиббанк» направило [PERSON] пропозицію посади старшого персонального консультанту фінансового з індивідуального бізнесу відділення №980 АТ «УкрСиббанк», з робочим місцем у м.Харків, з посадовим окладом 11340 грн., 11.05.2017 року [PERSON] ознайомилась з пропозицією та письмово зазначила, що не згодна з причини невідповідності посаді. 24.04.2017р. на доповнення попередження про вивільнення від 06.02.2017р. АТ «УкрСиббанк» направило [PERSON] пропозицію посади старшого персонального консультанту фінансового з індивідуального бізнесу відділення №980 АТ «УкрСиббанк», з робочим місцем у м. Харків, з посадовим окладом 11340 грн., 11.05.2017 року [PERSON] ознайомилась з пропозицією та письмово зазначила, що не згодна з причини невідповідності посаді. 25.04.2017р. на доповнення попередження про вивільнення від 06.02.2017р. АТ «УкрСиббанк» направило [PERSON] пропозицію посади старшого фахівця з обслуговування клієнтів відділення №75 АТ «УкрСиббанк», з робочим місцем у м. Харків, з посадовим окладом 6920 грн., 05.05.2017 року [PERSON] ознайомилась з пропозицією та письмово зазначила, що не згодна з причини невідповідності посаді. 26.04.2017р. на доповнення попередження про вивільнення від 06.02.2017р. АТ «УкрСиббанк» направило [PERSON] пропозицію посади фахівця з обслуговування клієнтів відділення №892 АТ «УкрСиббанк», з робочим місцем у м. Харків, з посадовим окладом 5910 грн., 05.05.2017 року [PERSON] ознайомилась з пропозицією та письмово зазначила, що не згодна з причини невідповідності посаді. 27.04.2017р. на доповнення попередження про вивільнення від 06.02.2017р. АТ «УкрСиббанк» направило [PERSON] пропозицію посади консультанта фінансового відділення №26 АТ «УкрСиббанк», тимчасово на період перебування основного працівника [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною,яка потребує домашнього огляду, та на період перебування тимчасового працівника [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, з робочим місцем у м. Запоріжжя, з посадовим окладом 6800 грн., 05.05.2017 року [PERSON] ознайомилась з пропозицією та письмово зазначила, що не згодна з причини невідповідності посаді. 12.05.2017р. на доповнення попередження про вивільнення від 06.02.2017р. АТ «УкрСиббанк» направило [PERSON] пропозицію посади начальника відділення №181 АТ «УкрСиббанк» з робочим місцем у м. Горішні Плавні, з посадовим окладом 14460 грн., 25.05.2017 року [PERSON] ознайомилась з пропозицією та письмово зазначила, що не згодна з причини нерозуміння розташування відділення, а також неможливості співбесіди з керівником цієї вакансії. 26.05.2017р. на доповнення попередження про вивільнення від 06.02.2017р. АТ «УкрСиббанк» направило [PERSON] пропозиції посади заступника начальника відділення з якості обслуговування відділення №961 АТ «УкрСиббанк» з робочим місцем у м. Запоріжжя, з посадовим окладом 11340 грн., а також персонального консультанту фінансового відділення №961 АТ «УкрСиббанк», з робочим місцем у м. Запоріжжя та посадовим окладом, 10060 грн., посаду старшого персонального консультанту фінансового з індивідуального бізнесу відділення №392 АТ «УкрСиббанк», з робочим місцем у м. Запоріжжя та посадовим окладом, 11340 грн., 29.05.2017 року [PERSON] ознайомилась з пропозицією та письмово зазначила, що не може розглядати будь-які пропозиції після 22 травня 2017 року, оскільки прийняла участь у акції по пільговому погашенню кредиту, звернула увагу на те, що в період з січня по березень 2017 року в Запорізькому РУ була вакансія по ІБ, яку їй не запропонували. З матеріалів справи також вбачається, що відділення АТ «УкрСиббанк» №262 в м.Маріуполі має категорію «В», а відділення АТ «УкрСиббанк» №961 в м.Запоріжжі має категорію «А», що підтверджується наказом голови правління банку №1156 від 24.12.2009р. з додатком та повідомленням про категорійність відділень АТ «УкрСиббанк» від 31.102013р. з додатком. Протоколом №04/17 засідання правління АТ «УкрСиббанк» від 21.02.2017р. постановлено продовжити дію Акції для клієнтів роздрібного бізнесу і клієнтів споживчого кредитування АТ «УкрСиббанк» Східного регіону України. Додатком №18 до п.12 протоколу №04/17 засідання правління АТ «УкрСиббанк» від 21.02.2017р. регулюються умови акції, якою передбачено списання залишку заборгованості по АТ при умові погашення не менше 40% від загальної суми боргу, розрахованої на перший робочий день місяця, в якому відбулося погашення. Проведення даної акції можливе тільки у разі підтвердження від Центру кадрового адміністрування Департаменту менеджменту персоналу про те, що на момент запиту штатна посада, яку клієнт обіймає (або обіймав) в Банку, підлягає скороченню внаслідок чого відбудеться його звільнення (або вже відбулося). [PERSON] прийняла участь у даній акції, про що свідчить її заяви від 14.03.2017р. про закриття овердрафту на зарплатну картку в рамках затвердженої акції 60/40 та 18.05.2017р. на імя начальника ДРПЗ АТ «УкрСиббанк» [PERSON], в якій [PERSON] вказує, що просить узгодити її участь у акції по пільговому погашенню діючого овердрафту 22.05.2017р., також вказує, що Центром кадрового адміністрування їй відправлені дві пропозиції робочого місця у м.Дрогобичі та м.Кривий Ріг, від яких вона має намір відмовитися. Аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України\~щодо засад змагальності процесу і надання доказів, позивачем не надано і в судовому засіданні не здобуто доказів про те, що її звільнення відбулося з порушенням вимог трудового законодавства. Крім того, позивачем ніяким чином не спростовані доводи представника відповідача, надані ним письмові докази щодо законного обґрунтування її звільнення з роботи за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Обставини, на які посилається позивач є, на думку суду, безпідставними, оскільки з матеріалів справи, пояснень сторін та свідків вбачається, що позивачу були запропоновані всі наявні на той час посади, які відповідали її кваліфікаційному рівню, досвіду роботи, та рівню відділення, яким вона керувала на момент вивільнення, однак [PERSON] відмовилась від наданих пропозицій. Крім того, суд приймає до уваги той факт, що позивач прийняла участь у акції банку за власною заявою, обовязковою умовою якої є підтвердження про те, що штатна посада, яку клієнт обіймає в банку, підлягає скороченню та відбудеться його звільнення, внаслідок чого відбулося пільгове списання залишку заборгованості кредиту [PERSON], що свідчить про відсутність наміру останньої щодо подальшої роботи у банку. \~\~\~\~\~\~ За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивача було звільнено з дотриманням законодавства про працю України, у відповідності з вимогами, що ставляться до розірвання трудового договору на підставі п.1\~ст.40 КЗпП України. При звільненні позивача її прав порушено не було, оскільки відповідачем дотримано процедуру такого звільнення, а тому відсутні підстави для визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Outcome: dismissed