Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач у травні 2017 року звернувся до суду з названим позовом, вказуючи, що 18.03.2011 року [PERSON] за своєю заявою отримав картку з встановленим лімітом на картковому рахунку у розмірі 19000,00 грн. Він порушує умови договору та не проводить в установлений термін оплату. Станом на 30.04.2017 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 20478,62 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість по кредиту у сумі 20478,62 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява, якою представник позивача підтримує позов та просить суд розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги задоволити. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечував ( а.с.105). Відповідач на виклик суду неодноразово в судове засідання не з'являвся. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом на що позивач дав свою згоду, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, ознайомившись з позовною заявою, взявши до уваги позицію представника позивача викладену у відповідній заяві та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних міркувань. У позовній заяві позивач вказав суду, що 18.03.2011 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства КБ « ПриватБанк» та отримав кредит у сумі 19000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк виконав взяті на себе зобов'язання. Позивач вказує, що відповідач порушив умови договору та не проводить в установлений термін оплату по кредиту. Станом на 30.10.2017 року загальна заборгованість відповідача по кредиту становить 20478,62 грн., з яких : 9730, 00 грн. - тіло кредиту; 2422, 25 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 6024,44 грн. - нараховано пені за прострочене зобов'язання; 850,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу; 500,00 грн. - штраф ( фіксована складова); 951,36 грн. - штраф ( процентна складова). Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступних міркувань. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. За змістом ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення Кредитного договору) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитонадавач зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема: орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови. Для перевірки обставин, на які посилається позивач, суд ухвалою від 13.06.2017 року зобов'язав позивача надати для огляду в судовому засіданні оригінали документів кредитної справи [PERSON] (а.с.74). Представник позивача на виконання даної ухвали не надав суду оригіналів матеріалів, що містяться у кредитній справі [PERSON] ( а.с.105-107). На адресу суду 02.10.2017 року надійшла інформація, якою повідомлено суд, що надати оригінали кредитної справи не вбачається можливим, оскільки в архівах банку документи не виявлено ( а.с. 107). При таких обставинах суд позбавлений можливості перевірити докази, на які позивач посилається у своїй позовній заяві. Надані завірені позивачем копії анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку ( а.с.9), витяги із тарифів та умов і правил надання банківських послуг ( а.с.10-45), є копіями невідомого походження, а відтак не є належними та допустимими доказами у справі згідно положень ст.ст. 58, 59 ЦПК України. Копіями невідомого походження, як зазначено в правових позиціях Верховного суду України, викладених у справах №6-57743св10, №6-29420св10, що є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, є будь-які копії документів, справжність яких неможливо перевірити шляхом співставлення із оригіналом. Отже, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту видачі відповідачу кредитної картки "Універсальна" ( а.с.9). Згідно правових позицій Верховного суду України, викладених у справах №6-240цс14, №6-16цс15, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо умови не містять підпису позичальника. Відповідно, позивач не надав суду доказів, усупереч положень ст.ст. 58-60 ЦПК України на підтвердження заявлених позовних вимог. Відповідно до ст.27 ч.2 ЦПК України кожна сторона зобов'язана надати суду всі наявні докази для підтвердження своїх позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Підсумовуючи вище викладене суд прийшов до наступного висновку. Позивачем суду не надано належних доказів укладення та виконання договору між сторонами, на який посилається Публічне акціонерне товариство КБ « ПриваБанк» у своїй позовній заяві кредитором зарахування коштів на кредитну картку позичальника, видачу коштів готівкою та ін. Виходячи з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, суд зазначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В супереч наведеному сторона позивача не надала суду доказів на підтвердження своїх вимог. Отже, за наведених вище підстав у задоволенні позову слід відмовити повністю. На підставі ст.88 ЦПК України, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, з відповідача не стягується судовий збір на користь позивача.

Outcome: dismissed