Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з останнього неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач згідно рішень Оболонського районного суду м. Києва від 03.11.2011 року та Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2012 року є платником аліментів на утримання дітей [PERSON], який трагічно загинув [INFO], та [PERSON] у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісяця, а також її, як дружини, у розмірі 960 грн щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Після розірвання шлюбу у 2013 році [PERSON] з дітьми не спілкувався. Із дочкою [PERSON] родинних стосунків не підтримує її життям та здоров'ям не цікавиться, не піклується про її фізичний та розумовий розвиток, не виявляє бажання брати участь у її вихованні, матеріально не забезпечує, незважаючи на те, що з нього стягнуті аліменти. Так як відповідач не сплачував аліментів на дружину та дітей за ним утворилася заборгованість по їх сплаті, а саме на дружину за період з 26.07.2011 року по 26.07.2014 року у розмірі 35 520 грн та 131 519,03 грн - по сплаті аліментів на дітей. Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дружину за період з [INFO] по 26 липня 2014 року становить 10 819,20 грн, а на дітей за період з 06 вересня 2013 року по [INFO] становить 27 939,32 грн, тому просила позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] народження, стягнути з відповідача на її користь 38 758,52 грн пені за прострочення сплати аліментів та 704,80 грн судових витрат. За заявою позивача ухвалою суду від 14 вересня 2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] у частині стягнення аліментів залишено без розгляду (а.с. 56-57). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання позивач не з»явилася, надавши заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відзиву на позов останній не надав. Представники третіх осібІчнянської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування та Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки і піклування, не з»явилися, будучи повідомленими про розгляд справи, при цьому від останньої надійшла заяву про розгляд справи за відсутності. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони є колишнім подружжям, які розірвали шлюб 05 березня 2013 року (а.с. 18). Від спільного проживання у шлюбі в останніх [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 9), який [INFO] помер (а.с. 11), а [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] народження, у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON]. матеріальної допомоги у розмірі 960 грн щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку (а.с. 19). Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2012 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2011 року змінено у частині стягнення аліментів на малолітніх дітей, яким стягнено аліменти з [PERSON] на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно (а.с. 20). Відповідно до довідки про склад сім'ї виконавчого комітету Монастирищенської сільської ради № 91 від 10 квітня 2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO] народження, зареєстрована та проживає разом із матір'ю [PERSON] в [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до довідки виконавчого комітету Монастирищенської сільської ради № 110 від 02 травня 2018 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], до Монастирищенської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області з питань призначення зустрічі з дитиною [PERSON], [INFO] народження, та визначення способу участі в її вихованні не звертався (а.с. 13). Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання мешканки с. Монастирище [PERSON], [INFO],складеного комісією за участю в.о. старости с. Монастирище [PERSON], у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] від 11 квітня 2018 року вбачається, що позивач зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] та батьками. [PERSON] проживає в селі одна з дітьми (без чоловіка). Самостійно виховує та забезпечує всім необхідним свою дочку [PERSON] Із листопада 2011 року [PERSON] в с. Монастирище ні разу не з'являвся, у вихованні та утриманні дітей не допомагав (а.с. 14). Із довідки Монастирищенської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 від 27.03.2018 року вбачається, що [PERSON] навчається у 1 класі Монастирищенської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. Мати [PERSON] самостійно забезпечує всім необхідним, навчає та виховує доньку. Батько [PERSON] - [PERSON] навчанням дитини не займається і не цікавиться. За період навчання дочки у 1 класі на жодних батьківських зборах не з'являвся (а.с. 15). Як убачається із заяви [PERSON] від 18.05.2018 року, адресованої ним на ім»я начальника Служби у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно його дочки [PERSON] (а.с. 16). Згідно висновку Ічнянської районної державної адміністрації від 24.05.2018 № 01-46/1296 остання вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав стосовно його дочки [PERSON], [INFO] народження (а.с. 17). Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007р. із послідуючими змінами роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обов»язки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб. Оскільки судом встановлено, що відповідач з дочкою не спілкується, родинних стосунків не підтримує, її життям та здоров'ям не цікавиться, не піклується про фізичний та розумовий розвиток, не виявляє інтересу до її зовнішнього світу та до неї самої в цілому, тому зазначене вище є підставою для позбавлення його батьківських прав. З урахуванням положення ч. 8 ст.7 СК України, у відповідності до якої, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON], батьківських прав стосовно його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] народження. Як убачається з довідок-розрахунків, складених державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 07 березня 2018 року, за виконавчим листом від 04 травня 2012 року [PERSON] має заборгованість по аліментах на дружину за період з 26.07.2011 року по 26.07.2014 року у розмірі 35 520 грн (а.с. 26-27), а за виконавчим листом від 13 березня 2012 року має заборгованість по аліментах на дітей за період з 06.09.2013 року по [INFO] у розмірі 131 519,03 грн (а.с. 29-30). Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Вказаний висновок, який викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), враховується судом в порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Згідно розрахунку позивача розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з [INFO] по 26 липня 2014 року за виконавчим листом від 04 травня 2012 року становить 10 819,20 грн, а за період з 06 вересня 2013 року по [INFO] за виконавчим листом від 13 березня 2012 року становить 27 939,32 грн, загальна сума складає 38 758,52 грн. Даний розмір неустойки (пені), який не перевищує 100 відсотків заборгованості, і не спростований відповідачем у встановленому порядку, підлягає стягненню із відповідача відповідно до положень ст. 196 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 704,80 грн (а.с. 1) за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та 704,80 грн у дохід держави за позовні вимоги про стягнення пені.

Outcome: approved