Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

Позивачі 19.10.2020 року звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Акціонерного товариства «Польські авіалінії «ЛОТ» м. Варшава в особі представництва акціонерного товариства «Польські авіалінії «ЛОТ» в м Одеса та просять: - стягнути з АТ «Польські авіаліній «ЛОТ» м. Варшава в особі представництва акціонерного товариства «Польські авіалінії «ЛОТ» в м Одеса на користь [PERSON] компенсацію у розмірі 600 євро; збитки у розмірі 1500 доларів США; моральну шкоду у розмірі 60 000 грн.; - стягнути з АТ «Польські авіаліній «ЛОТ» м. Варшава в особі представництва акціонерного товариства «Польські авіалінії «ЛОТ» в м Одеса на користь [PERSON] компенсацію у розмірі 600 євро; збитки у розмірі 1500 доларів США; моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі у 2019 році придбали квитки бізнес-класу на авіарейс 26.12.2019 року за маршрутом: Одеса-Варшава-Майамі та в зворотному напрямку на авіарейс 10.02.2020 року. Рейс в зворотному напрямку по невідомим причинам був скасований і квитки змінили аж на 14.02.2020 року, тобто на 4 дні пізніше. Зі сторони перевізника не було запропоновано ні проживання в готелі, ні харчування, ані трансфер. [PERSON] є онкологічною хворою людиною, яка підтримує свій рівень життя обов`язковими періодичними курсами лікування та терапією. Через скасування рейсу заздалегідь назначений курс лікування [PERSON] довелося перенести. [PERSON] постраждав імідж та ділова репутація, оскільки він не зміг чотири дні займатися професійною діяльністю як президент адвокатської фірми, заслужений юрист України. В досудовому порядку авіаперевізник відповів, що не може прийняти претензію позивачів, адже про зміну рейсу було повідомлено за 14 днів, тому перевізник не зобов`язаний проводити будь-яку фінансову компенсацію. Завдані збитки позивачі розрахували як 1400 дол. США за проживання в готелі за 4 доби, 1200 дол. США за харчування, таксі 10.02.2020 з аеропорту та в аеропорт 260 дол. США та таксі 14.02.2020 - 140 дол. США. Протиправними діями перевізника позивачам завдано маральної шкоди, нервових хвилювань та неабияких моральних страждань. Ухвалою суду від 22.10.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачам надано 10-денний строк для усунення недоліків позову. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою від 04.11.2020 року було відкрите провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 02.12.2020 року. У підготовчому засіданні 02.12.2020 року було оголошено перерву до 10.12.2020 року, у зв`язку з відсутністю відомостей про сповіщення відповідачів. У підготовчому засіданні 12.12.2020 року було задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, наступне засідання призначено на 25.02.2021 року. Від представника представництва ПЛЛ «ЛОТ С.А.» м. Одеса Драгун А.С. до суду 09.02.2021 року надійшли додаткові пояснення та відзив, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування таких пояснень, які по суті є відзивом на позов вказано, що рейс 10.02.2020 року було перенесено на 14.02.2021 року, про що було завчасно повідомлено відповідачів. Пасажир має право на компенсацію лише у разі якщо його не повідомлено про скасування рейсу за два тижні до запланованого часу відправлення. Заявлений розмір збитків не підтверджується жодним чином. У правовідносинах з повітряного перевезення не передбачено відшкодування моральної шкоди. У зв`язку із перебуванням судді Бондаря В.Я. 25.02.2021 року у відпустці, підготовче засідання не відбулося. Наступне судове засідання призначено на 18.03.2021 року. У підготовчому засіданні 18.03.2021 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про відкладення розгляду справи, наступне підготовче засідання призначено на 11.05.2021 року. У підготовчому засідання 11.05.2021 року було долучено до матеріалів справи відзив, залишено без розгляду клопотання про залучення третьої особи, розгляд справи відкладено на 15.06.2021 року. До суду 14.05.2021 року надійшла відповідь на відзив. 19.05.2021 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив. У підготовчому засіданні 15.06.2021 року було долучено до матеріалів справи відповідь на відзив та заперечення на відповідь на відзив, та в результаті проведеного підготовчого розгляду справи було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 21.07.2021 року. У судовому засіданні [PERSON] надавав пояснення в якості свідка. [PERSON] та представник позивачів [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позову. Суд, закінчив з`ясування обставин справи, перевірку їх доказами та перейшов до судових дебатів, оголошено перерву до 12.08.2021 року. У судовому засіданні [PERSON] та представник позивачів [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги та просили задовольнити. Представник Акціонерного товариства «Польські авіалінії «ЛОТ» м. Варшава в особі представництва акціонерного товариства «Польські авіалінії «ЛОТ» в м Одеса - Драгун А.С. заперечували проти задоволення позову у повному обсязі. Суд видалився до нарадчої кімнати до 13.08.2021 року. На оголошення рішення суду з`явився [PERSON] та представник позивачів [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 26 грудня 2019 року [PERSON] та [PERSON] відправилися до Сполучених штатів Америки за допомогою авіакомпанії Польські авіалінії «ЛОТ», маршрутом Одеса-Варшава-Майямі, про що свідчать квитки придбані «Авіа Нова» 10.09.2019 року (а.с.19-22). Зворотні квитки були придбані на 10.02.2020 року. 14 та 15 лютого 2020 року [PERSON] та [PERSON] поверталися додому в зворотному напрямку «Майямі-Варшава-Одеса» (а.с.23). [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «Польські авіалінії «ЛОТ» м. Варшава з вимогою про компенсацію матеріальних та моральних збитків спричинених відкладенням рейсу. Польські авіалінії «ЛОТ» листом 17.07.2020 року повідомили позивача, що зміна розкладу була введена 16.01.2020 року та інформація про зміну була відправлено агентству того ж дня, оскільки про зміну розкладу повідомлено за два тижні, то перевізник не зобов`язаний виплачувати компенсацію (а.с.36). З численних результатів обстежень, епікризів вбачається, що [PERSON] хворіє онкологічним захворюванням та її лікування проводилося як в Україні так і в Ізраїлі (а.с.37-45). [PERSON] дійсно працює президентом адвокатської фірми «Довіра» з 10.02.2004 року по теперішній час, що підтверджується довідкою №129 від 20.09.2020 року Адвокатської фірми «Довір`я» (а.с.46). З листа ТОВ «АВІА НОВА» №1 від 05.02.2021 року вбачається, що секретаря [PERSON] було повідомлено про зміну дати рейсу з 10.02.2020 року на 14.02.2020 року 17.01.2020 року, оскільки український номер телефону позивача був недоступний (а.с.120 на звороті). Між Польськими авіалініями «ЛОТ» та ТОВ «АВІА НОВА» укладено агентський договір №467 від 16.04.2014 року (а.с.121-124). З показань свідка [PERSON] вбачається, що їх про зміну дати вильоту повідомили завчасно, але 10.02.2020 року вони все рівно приїхали в аеропорт з метою змінити квитки та вилетіти в заплановані дати, втім зміна квитків могла відбутися лише на набагато дорожчі, тому довелося повернутися до міста та проживати в готелі за власний кошт, харчуватися за власний кошт та оплачувати таксі до/з аеропорту. Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України (частина друга статті 3 ЦПК України). Аналогічне положення міститься у частині другій статті 3 Повітряного кодексу України. Відповідно до Преамбули Повітряного кодексу України, Повітряний кодекс України встановлює правові основи діяльності в галузі авіації. Згідно з частиною першою статті 3 Повітряного кодексу України дія цього Кодексу поширюється на фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості, які провадять діяльність у галузі авіації та використання повітряного простору України. Правовідносини у галузі авіаперевезення регулюються Конвенцією про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень від 28 травня 1999 року, яка набрала чинності для України 06 травня 2009 року (далі - Монреальська конвенція), Повітряним кодексом України (далі - ПК України) та Правила повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 року № 735, (далі - Правила повітряних перевезень пасажирів і багажу). Відповідно до статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Згідно зі статтею 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів). Згідно з пунктами 1, 2 глави 1 розділу ІV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу пасажирський квиток та багажна квитанція є підтвердженням укладення договору про перевезення та відображають його умови. Квиток надає право пасажиру на переліт відповідним рейсом (рейсами) і зобов`язує перевізника здійснити відповідне перевезення пасажира та його багажу, а також надати інші послуги, пов`язані з перевезенням, згідно з умовами договору перевезення, крім випадків, визначених у пункті 4 цієї глави. Положеннями частини шістнадцятої статті 100 ПК України визначено, що пасажир має право на компенсацію від авіаперевізника і надання допомоги у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу, зниження класу обслуговування пасажиру в порядку, встановленому цим Кодексом, авіаційними правилами України та міжнародними договорами України. За змістом частини четвертої, п`ятої статті 104 ПК України якщо пасажирам відмовлено у перевезенні проти їхньої волі, перевізник має виплатити їм компенсацію у розмірі 600 євро - для рейсів дальністю понад 3500 кілометрів. Відповідно до ч.1 ст. 105 ПК України у разі скасування рейсу пасажирам має бути запропоновано обслуговування відповідно до частини другої статті 104 цього Кодексу та компенсацію відповідно до частин п`ятої і шостої статті 104 цього Кодексу. Пасажир має право на компенсацію, якщо його не поінформовано про скасування рейсу: щонайменше за два тижні до запланованого часу відправлення. Як встановлено вище, позивачів повідомили більше ніж за два тижні про зміну дату вильоту. Тобто обставин, які б передбачали застосування частини п`ятої статті 104 ПК України (виплата компенсації зокрема у розмірі 600 євро - для рейсів дальністю понад 3500 кілометрів) судом не встановлено. При цьому положеннями статті 29 Монреальської конвенції передбачено, що під час перевезення пасажирів, багажу та вантажу будь-який позов стосовно заподіяної шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі цієї Конвенції, договору, у зв`язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені цією Конвенцією, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, та їхніх відповідних прав. При будь-якому такому позові штрафи, штрафні санкції чи будь-які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, не підлягають стягненню. Аналогічне положення міститься у пункті 2 глави 2 розділу ХХVІІ Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, де зазначено, що відповідальність перевізника за неналежне перевезення в будь-якому випадку обмежена реальними збитками, доведеними пасажирами. Зі змісту зазначених норм права випливає, що авіаперевізник відповідає за неналежне перевезення у межах реальних (фактичних) збитків, доведених пасажирами, але не вище ніж розмір відшкодування, встановлений нормами Монреальської конвенції. Згідно з частиною першою статті 922 ЦК України за затримку у відправленні транспортного засобу, що перевозить пасажира, або запізнення у прибутті такого транспортного засобу до пункту призначення перевізник сплачує пасажирові штраф у розмірі, встановленому за домовленістю сторін, транспортними кодексами (статутами), якщо перевізник не доведе, що ці порушення сталися внаслідок непереборної сили, усунення несправності транспортного засобу, яка загрожувала життю або здоров`ю пасажирів, або інших обставин, що не залежали від перевізника. Аналогічна норма передбачена статтею 19 Монреальської конвенції. Згідно з пунктами 1, 2, 3 розділу XV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу перевізник може затримати або скасувати рейс як з комерційних причин, так і з причин, які не залежать від нього. Перевізник повинен ужити всіх необхідних заходів для уникнення затримки в перевезенні пасажирів і багажу. У разі дії надзвичайних обставин перевізник має право без повідомлення пасажира скасувати чи затримати рейс або анулювати раніше підтверджене бронювання. Пунктом 4 глави 1 розділу XXVII Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу передбачено, що позов про відшкодування завданої авіаперевізником шкоди під час повітряного перевезення може бути поданий відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені Монреальською конвенцією та законодавством України, без шкоди правам інших осіб на звернення до суду. Таким чином, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, врахувавши наведені вище норми права, суд дійшов висновку про те, що авіаперевізником було завчасно повідомлено про зміну дати вильоту, тому вимоги про стягнення компенсації є необґрунтованими. Доказів про понесені позивачами збитки унаслідок перенесення рейсу позивачами не надано (жодних доказів витрат на проживання, харчування, трансфер). Вимоги про відшкодування моральної шкоди за міжнародні перевезення не передбачені Монреальською конвенцією. Дія Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджується на правовідносини, що виникають з приводу міжнародних авіаперевезень. З огляду на вищевикладене, суд дійшов переконливого висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed