Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON], третя особа Центральний відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про стягнення пені по аліментам на утримання неповнолітньої дитини. В заяві вказувала, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], 18.02.2012р.н. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкас від 19 листопада 2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі 700,00 грн. на утримання доньки [PERSON] [INFO], щомісяця до досягнення нею повноліття, починаючи з 11 червня 2012 року. Станом на 01 жовтня 2013 року згідно довідки-розрахунку № 50183 від 21.10.2013 року заборгованість по аліментам [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] становить 6100грн. Відповідачем за період червень, липень, серпень 2013 року сплачено аліменти в розмірі 5100грн., що зараховані на погашення заборгованості, яка утворилась станом на 01.05.2013 року Зазначені виплати відповідачем здійснювались нерегулярно та не в повному обсязі. Загальний розмір пені складає 3332,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 3332,00 грн Адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки. Позивачка в судове засідання не з»явилась. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, мотивуя тим, що станом на день розгляду справи відсутня будь яка заборгованість її довірителя по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Представник Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції в судове засіданні не з»явився, належним чином повідомлялись про день та час розгляду справи. Суд заслухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволенню з наступних підстав: - [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], 18.02.2012р.н. - Рішенням Соснівського районного суду м. Черкас від 19 листопада 2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі 700,00 грн. на утримання доньки [PERSON] [INFO], щомісяця до досягнення нею повноліття, починаючи з 11 червня 2012 року. - відповідно до довідки Центрального відділу ДВС ЧМУЮ від 03.02.2014року за № 5034 відсутня заборгованість відповідача [PERSON] за сплату аліментів Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Таким чином, передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність у виді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. Відповідальність за несвоєчасне виконання аліментного зобов'язання спрямована на стимулювання боржника - платника аліментів своєчасно сплачувати аліменти та певною мірою, компенсувати одержувачеві аліментів ті втрати, які він поніс у зв'язку із затримкою їх сплати. Відповідно до ч. 1 статті 196 СК України, підставою для стягнення неустойки (пені) є винна поведінка платника аліментів. У свою чергу, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N З "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також зазначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. При цьому підкреслено, що на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В судовому засіданні встановлено, що 19 листопада 2012 року суддею Соснівського районного суду м. Черкаси була розглянута цивільна справа № 2-1604-2012 року за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Орган опіки і піклування Черкаської міської ради про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Рішенням суду позовні вимоги позивача були задоволені частково: Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] в розмірі 700 грн., на утримання доньки [PERSON] щомісячно і до досягнення дитини повноліття, починаючи з 11.06.2012 року. Після апеляційного оскарження дане рішення набрало законної сили і відповідач щомісячно має сплачувати на користь дочки 700 грн. Відповідно до квитанцій «Укрпошти» відповідач сплатив всю суму стягнутих аліментів, що були нараховані із моменту пред'явлення позову і сплачує їх по сьогоднішній день У відповідності до квитанцій: від 05.06.2013 року - 715 грн.; від 20.06.2013 року - 1 018 грн.; від 01.07.2013 року - 1 422 грн.; від 10.07.2013 року - 715 грн.; від 02.08.2013 року - 1 018 грн.; від 20.08.2013 року - 1 018 грн.; від 10.09.2013 року - 715 грн.; від 30.09.2013 року- 1 018 грн.; від 09.10.2013 року - 1 018 грн.; від 24.10.2013 року - 917 грн.; від 26.11.2013 року - 1 018 грн.; від 04.12.2013 року - 1 018 грн.; від 10.12.2013 року- 1 018 грн.; Дослідивши матеріали справи, суд вбачає, що відповідач щомісячно сплачує на утримання доньки грошові кошти із травня 2013 року по грудень 2013 року, сплатив на її користь 12 628 грн. Заборгованість яка виникла у відповідача за період з червня 2012року по травень 2013року виникла в наслідок оскарження даного рішення і обов»язок відповідача перед позивачкою щодо сплати аліментів виник після набрання рішення законної сили. Також [PERSON], після останньою платежу, що був вказаний в заяві про перегляд заочного рішення від 16.12.2013 року (10.12.2013 року) здійснив ще два платежі: 19.12.2013року - 1 343,22 грн.; 10.01.2014року - 917 гри.; Аналізуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та спростовані доказами які містяться в матеріалах справи, вина відповідача за несвоєчасне виконання аліментного зобов'язання не доведена, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed