Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

06 грудня 2019 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про позбавлення останньої батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дітей. Ухвалою судді від 20.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.01.2020. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 січня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 21.01.2020. 21.01.2020 розгляд справи відкладено до 10.02.2020 у зв`язку з неявкою відповідача. 10.02.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 26.02.2020 у зв`язку з необхідністю надання додаткових доказів. 26.02.2020 в судовому засіданні продовжено перерву до 16.03.2020 у зв`язку з викликом свідків. 16.03.2020 в судовому засіданні продовжено перерву до 02.04.2020 у зв`язку з неявкою свідків. 02.04.2020 в судовому засіданні продовжено перерву до 06.05.2020 у зв`язку з неявкою учасників справи. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Представник третьої особи вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідач позов не визнала. Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батьками вказаних неповнолітніх дітей є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 6, 8, 10). Як убачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00023862643, №00023862678 від 05.09.2019 та №00023864316 від 06.09.2019, відомості про батька дитини записані за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 7, 9, 11). 11.06.2019 до Служби у справах дітей Деснянської районної у місті Чернігові ради у телефонному режимі надійшло анонімне повідомлення щодо безвідповідального ставлення [PERSON] до виконання батьківських обов`язків по відношенню до її малолітніх дітей. Під час перевірки вказаної інформації, спеціалістами Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради було обстежено умови проживання дітей, складено відповідний акт та проведено бесіду з матір`ю дітей, в результаті якої встановлено, що у квартирі [ADDRESS] незадовільний санітарно-гігієнічний стан. [PERSON] було вказано на необхідність приведення приміщення у належний стан та попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків (а.с. 17). Під час бесіди з сусідами Службою у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради було встановлено, що у родині часто виникають сварки між [PERSON] та [PERSON] , а також їх схильність до вживання спиртних напоїв. 25.06.2019 спеціалістами Служби у справах дітей, спільно з фахівцями Чернігівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, було здійснено контрольне обстеження умов проживання дітей, в результаті якого встановлено, що у квартирі [ADDRESS] і надалі незадовільний санітарний стан, відсутнє постачання електроенергії, існують борги за спожиті комунальні послуги, кошти, які [PERSON] отримує на дітей, використовує не за призначенням. Також, під час бесіди зі спеціалістами Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що вони вживають алкоголь, у зв`язку з чим відповідач була запрошена на засідання комісії з питань захисту прав дітей (а.с. 18). Згідно витягу з протоколу засідання міської координаційної ради з питань соціального супроводу сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах, №211 від 18.07.2019, сім`ю [PERSON] поставлено на облік. Спеціалістами Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради та фахівцями Чернігівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді протягом серпня 2019 року здійснювалися моніторингові візити за адресою: [ADDRESS] , проводилися бесіди з матір`ю дітей та її співмешканцем по два рази на тиждень, а з 12 серпня по 14 серпня включно - щоденно. Актом Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради про обстеження умов проживання від 13.08.2019, підтверджено те, що у квартирі [ADDRESS] незадовільний санітарно-гігієнічний стан: багато зайвих речей, брудно, таргани, відключено електропостачання, продукти є, але в невеликій кількості, квартира потребує косметичного ремонту, захаращені речами два балкони (а.с. 25). 15.08.2019 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної у м. Чернігові ради [PERSON] попереджено про наслідки її безвідповідального ставлення до виконання батьківських обов`язків, а [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] поставлено на облік у Службі у справах дітей, як дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, та направлено клопотання до Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення [PERSON] до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с. 26). 05.09.2019 до Чернігівського відділу поліції ГУНП у Чернігівській області по каналу «102» надійшло повідомлення у телефонному режимі про те, що біля будинку [ADDRESS] перебуває невідома жінка у нетверезому стані разом з малолітніми дітьми. По прибуттю на місце виклику працівниками поліції було встановлено, що цією жінкою є [PERSON] , 1982 року народження (а.с. 32). По акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку малолітній [PERSON] був доставлений до КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради, а малолітні [PERSON] та [PERSON] - до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Чернігівської облдержадміністрації (с.Хмільниця), так як [PERSON] була виявлена працівниками патрульної поліції на вулиці у нетверезому стані (спала), а поруч неї перебували її малолітні діти (а.с. 29-31). [PERSON] була доставлена працівниками патрульної поліції до КНП «Чернігівський обласний наркологічний диспансер», де їй було поставлено діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація, неускладнена (алкогольне сп`яніння), що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №1374/372 (а.с. 28). Працівниками сектору ювенальної превенції Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області на [PERSON] складено протокол за частиною першою статті 184 КУпАП за невиконання батьківських обов`язків. З 06.09.2019 до 24.09.2019 спеціалістами служби неодноразово здійснювалися спроби поговорити з відповідачем, обстежити умови проживання, щоб прийняти рішення щодо доцільності повернення дітей в родину, проте двері квартири ніхто не відчиняв, на запрошення до служби у справах дітей мати так і не з`явилася, із заявою про повернення дітей в сім`ю не зверталася. Зі слів сусідів [PERSON] тривалий час ніхто не бачив, а тому було прийнято рішення про звернення до поліції про розшук відповідача та відповідно до статті 36 постанови Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» ініційовано питання щодо призупинення виплати [PERSON] всіх видів допомог на дітей. За інформацією КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» №41-07/553 від 28.10.2019, малолітній [PERSON] був переведений до Прилуцького будинку дитини « Надія » 11.10.2019, за час перебування у лікарні мати дитину не відвідувала, станом здоров`я не цікавилася (а.с. 37). За інформацією Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у правах дітей Чернігівської ОДА №76 від 04.11.2019, за час перебування дітей у закладі, мати відвідувала їх 09.10.2019, 10.10.2019, 13.10.2019 та 16.10.2019, цікавилася їх життям, станом здоров`я, навчальними досягненнями. За інформацією Чернігівського відділу поліції ГУНП у Чернігівській області від 13.11.2019, [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності протягом періоду з 2018 року по 2019 рік 2 рази: 05.09.2019 за частиною першою статті 184 КУпАП та 06.09.2019 за частиною першою статті 178 КУпАП (а.с. 40). До служби у справах дітей [PERSON] з`явилася 06.11.2019, де їй було вручено запрошення на комісію з питань захисту прав дітей та попереджено про необхідність надати доступ до приміщення квартири, де зареєстровані діти, для обстеження умов проживання. 13.11.2019 спеціалістами служби у справах дітей було обстежено умови проживання, складено відповідний акт та проведено бесіди з [PERSON] та її співмешканцем, в результаті чого встановлено, що у квартирі [ADDRESS] відсутнє електропостачання, прибрано в кухні та великій кімнаті, а інші кімнати захаращені речами, що унеможливлює повноцінне проживання малолітніх дітей у вказаній квартирі. Зі слів [PERSON] , вона проходить стажування в піццерії і має намір влаштуватися там на постійну роботу, але коштів на погашення заборгованості за спожиті комунальні послуги не має і проживає у своєї подруги через неможливість повноцінно користуватися власною квартирою. Як убачається з висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , виконком Деснянської районної у м. Чернігові ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей (а.с. 42-45). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини першої статті 9 зазначеної Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Преамбулою Конвенції визначено, що держави-учасниці беруть до уваги принципи, закладені в Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року. У відповідності до 6 принципу цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Згідно з частинами сьомою та восьмою статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток. Згідно з частиною другою статті 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з пунктом другим частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В силу статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 11 Закону «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК (2947-14). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, поняття «ухилення від виконання батьківських обов`язків» є оціночним і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів. Тож, розуміючи наявність формальних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав та втручання у право на повагу до сімейного життя відповідача, передбачене статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд звертає увагу на те, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»), а також враховує, що в ході судового розгляду встановлено, що відповідач дійсно неналежно виконувала свої батьківські обов`язки частково через скрутне матеріальне становище та відсутність роботи, проте за час судового розгляду своєю поведінкою довела любов до своїх дітей, бажання піклуватися про них і створити їм належні умови проживання. Зокрема, представник позивача підтвердила, що відповідач виселила свого співмешканця, навела лад у помешканні, систематично відвідувала дітей в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. Також, в ході судового розгляду судом заслухана думка малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що люблять матір, прихильно до неї ставляться, сумують за нею та бажають повернутися додому, за час перебування в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей мати постійно відвідувала їх та привозила продукти харчування. Позивач в судовому засіданні пояснила, що любить своїх дітей, створить їм всі необхідні умови для духовного та фізичного розвитку, в даний час не вживає алкогольні напої, змінила своє ставлення до життя, намагається працевлаштуватися. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. За таких обставин, суд вважає, що розлучення з матір`ю не буде відповідати якнайкращим інтересам дітей, а тому застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав є передчасним та занадто суворим заходом по відношенню до відповідача, а також невиправданим втручанням в її сімейне життя, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити та попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed