Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

У серпні 2017 року ТОВ «НФС»» звернулося до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 15.01.2016 року між ПАТ «Ідея банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z37.575.70142, згідно якого відповідач отримала кошти у сумі 8300 гривень зі сплатою 19,5 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. 29.12.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» було укладено договір факторингу № 29/12-1, відповідно до якого до ТОВ «ФК»Рантьє» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. 28.02.2017 року між ТОВ «ФК «Рантьє» та ТОВ «Фінансова компанія «Серет», яке змінило назву ТОВ «Нью Файненс Сервіс» був укладений договір факторингу № 28/02-1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Рантьє» відступило позивачу право вимоги до відповідача, за тим же кредитним договором. В той же час, у порушення умов кредитного договору №Z37.575.70142 від 15.01.2016 року відповідач, зобовязання за договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 24.07.2017 року має заборгованість в сумі 6808,29 гривень, яка складається з: - 6090,24 грн. - тіло кредиту; - 718,05 грн. - відсотки та комісія. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість в розмірі 6808,29 та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день слухання справи була належним чином повідомлена, причини неявки суду не відомі. Справа заслухана у відповідності з ч.1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.\~ Судом встановлено, що 15.01.2016 року між ПАТ «Ідея банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z37.575.70142, згідно якого відповідач отримала кошти у сумі 8300 гривень зі сплатою 19,5% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів (а.с.6-8). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~29.12.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» було укладено договір факторингу № 29/12-1, відповідно до якого до ТОВ «ФК»Рантьє» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. 28.02.2017 між ТОВ «ФК «Рантьє» та ТОВ «Фінансова компанія «Серет» був укладений договір факторингу № 28/02-1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Рантьє» від-ступило позивачу право вимоги до відповідача, за кредитним договором № Z37.575.70142 від 15.01.2016 року. На виконання вимог ст.1082 ЦК України відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ "НФС" за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації (а.с. 32). Згідно п. 1 статуту ТОВ «Нью Файненс Сервіс», затвердженої протоколом Загальних зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «Серет» № 10/2017 від 27.06.2017 (нова редак-ція), ТОВ «Нью Файненс Сервіс» утворилось внаслідок зміни назви ТОВ «Фінансова ком-панія «Серет», і є правонаступником всіх його прав і обовязків (а.с.25-29). \~\~\~\~\~\~\~\~ В той же час, у порушення умов кредитного договору №Z37.575.70142 від 15.01.2016 року відповідач, зобовязання за ним належним чином не виконала, у зязку з чим, станом на 24.07.2017 року має заборгованість в сумі 6808,29 гривень, яка скла-дається з: - 6090,24 грн. - тіло кредиту; - 718,05 грн. - відсотки та комісія, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості ( а.с. 33). Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість в розмірі 6808,28 грн. Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'яз-ків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовід-ношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Зобов'язання має виконуватись належним чином відпо-відно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В той же час, згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вище викладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов кредитного договору, свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, у зв'язку з чим у позивача виникло право вимагати повернення кредиту та стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та судових витрат цілком обґрунтоване, та таке, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин. Згідно ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі\~1600 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved