Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (далі відповідач), третя особа Лівобережний поштамт Київської міської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про визнання протиправною бездіяльність посадових осіб відповідача; зобов'язати відповідача усунути перешкоди у реалізації права споживачів на вільній вибір послуг під час пересилання друкованої продукції, а саме, зобов'язати безперешкодно надавати послуги з пересилання друкованої продукції у міжнародних посилках; в інформаційних матеріалах відповідача, зокрема в наочних матеріалах у поштових відділках та на сайтах відповідача і його структурних підрозділів, надавати споживачам інформацію, необхідну для свідомого вибору, у чіткий, зрозумілий і однозначний спосіб; стягнути з відповідача завдану моральну шкоду у розмірі 1000грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову надавши письмові заперечення. Заперечення обґрунтовані тим, що у своїй роботі відповідач та його структурні підрозділи керуються Статутом всесвітнього поштового союзу підписаного у Вені 10.07.1964р., Регламентом поштової кореспонденції, прийнятого у Берні 11.11.2008р., Законом України «Про поштовий зв'язок», Правилами надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. та внутрішніми нормативними актами складеними та прийнятими у відповідності до чинного законодавства. Зі змісту вказаних нормативних документів, пересилання друкованих видань (газет, журналів, книг) здійснюється в простих та рекомендованих бандеролях або в мішках «М» на яких має міститися чіткий напис «Imprimes» або аналогічний напис на мові, відомій в країні призначення. Вибір поштового відправлення позивача не відповідав вимогам нормативних актів, відповідні написи були відсутні. При цьому, оператор, яка здійснювала обслуговування клієнтів, надала позивачу відповідні роз'яснення та з метою приведення поштового відправлення до вимог поштового законодавства та нормативних документів, запропонувала йому вибрати категорію поштового відправлення, яке відповідає вкладенню. Зазначає, що відповідачем ніяким чином не було порушено прав позивача щодо вибору послуги, оскільки специфіка вкладень до поштових відправлень визначається відповідно до категорії поштового відправлення, тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими. Крім цього, позивачем не надано доказів протиправної поведінки відповідача та доказів нанесення йому моральної шкоди. Представник третьої особи у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог надавши письмові пояснення. Зокрема представник третьої особи зазначає, що вибір поштового відправлення позивача не відповідав вимогам нормативних актів, відповідні написи були відсутні. Позивач відмовився змінювати категорію поштового відправлення. Крім цього, вся інформація про поштові відправлення, порядок їх відправлення та категорії, з урахуванням особливостей вкладення, міститься на офіційному сайті відповідача. Дана інформація є загальнодоступною і споживачі мають змогу ознайомитися з нею. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та представника третьої особи дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно ст.13 Закону України «Про поштовий зв'язок» послуги поштового зв'язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв'язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з надання послуги поштового зв'язку. Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до абзацу 1 статті 2 Закону України "Про поштовий зв'язок" відносини у сфері надання послуг поштового зв'язку регулюються Конституцією України, цим та іншими законами України і прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Як вбачається з матеріалів справи у червні 2013 року до відділення поштового зв'язку Лівобережного поштамту Київської міської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» звернувся позивач з пропозицією надати послугу, а саме відправити міжнародна посилку (книги, друковані періодичні видання, країна призначення США) з оголошеною цінністю масою до 30кг. упаковану у картонну коробку. Оператором, яка здійснювала обслуговування клієнтів, було відмовлено у наданні такої послуги, оскільки вибір поштового відправлення позивача не відповідав вимогам нормативних актів та запропоновано обрати категорію поштового відправлення, яка відповідає вкладенню. При цьому, друкована продукція прийнята до відправлення 07.06.2013року відправлена оператором поштового зв'язку за вказаною позивачем адресою в шести рекомендованих бандеролях. Вказані обставини не заперечуються позивачем та представником відповідача. Статтею 1 Закону України «Про поштовий зв'язок» зазначено, зокрема бандероль - поштове відправлення з друкованими виданнями, діловими паперами, предметами культурно-побутового та іншого призначення, розміри, маса і порядок упакування якого встановлені відповідно до законодавства України; посилка - поштове відправлення з предметами культурно-побутового та іншого призначення, не забороненими законодавством до пересилання, розміри, маса і порядок упакування якого встановлені відповідно до законодавства України. Відповідно до абз.13 п.2 Правил мішок «М» - міжнародне реєстроване поштове відправлення (спеціальний мішок) з вкладенням друкованих видань (книг, газет, журналів) що подається для пересилання одним відправником і адресується одному адресатові. В той же час, відповідно до п.40 Правил Порядок упакування поштових відправлень залежно від вкладення установлюється операторами поштового зв'язку. Відповідно до п.3.2 наказу від 14.09.2009р. № 481 «Щодо правил надання послуг поштового зв'язку» (далі наказ) визначено порядок упакування поштових відправлень залежно від вкладення та закріплено, що пересилання вкладення у внутрішніх та міжнародних поштових відправленнях має здійснюватися у відповідності до переліку вкладення, що пересилається в поштових відправленнях (Додаток 2). Відповідно до п.2 додатку до наказу у міжнародних поштових відправленнях пересилаються: у простих та рекомендованих бандеролях - рукописи, друковані видання, в тому числі гравюри, малюнки, географічні карти, викройки, каталоги, проспекти, оголошення та повідомлення і комплекти друкованих видань (у тому числі і періодичних) з технічними носіями інформації, що належить до них; у мішках «М» - книги, газети, журнали та інші друковані видання, а також комплекти друкованих видань (у тому числі і періодичних) з технічними носіями інформації, що належить до них; у поштових відправленнях з оголошеною цінністю - цінні папери, документи (крім заборонених до пересилання), національна валюта та нумізматична (боністична) продукція, іноземна валюта, платіжні документи і банківські платіжні картки міжнародних платіжних систем емітованих уповноваженими банками в установленому законодавством порядку. Крім цього, за межі України пересилаються предмети, що не заборонені до пересилання законодавством України та не заборонені до ввезення законодавством країни призначення. Статтею РК V Заключного протоколу Регламенту письмової кореспонденції ратифікованого Указом Президента України від 09.01.2013 № 5 « Про затвердження Всесвітньої поштової конвенції, Заключного протоколу Всесвітньої поштової конвенції, Угоди про поштові платіжні послуги та Першого додаткового протоколу до Загального регламенту Всесвітнього поштового союзу», США застережуть про неприйняття рекомендованих мішків «М», які надходять з інших країн. Позивач не погоджуючись з діями відповідача просить їх визнати неправомірними з огляду на положення Закону України «Про захист прав споживачів» посилаючись, що відповідач відмовляючи надати зазначену послугу намагався ввести позивача в оману, оскільки інформація, що пересилання друкованої продукції у міжнародних посилках не допускається є неповна і перекручена, тобто неправдива. Суд не приймає до уваги вказані пояснення відповідача до уваги як на підставу для задоволення позову з огляду на наступне. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19, ч. 2 ст. 19 «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Разом з тим, відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім цього, відповідно до абз.1 ст.26 Закону України «Про захист прав споживачів» спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в областях, містах Києві та Севастополі, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері захисту прав споживачів здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів. Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві проведено перевірку за заявою позивача та встановлено, що працівники УДППЗ «Укрпошта» діяли в межах чинного законодавства, в їх діях відсутні будь-які порушення Закону України «Про захист прав споживачів» про що листом від 03.09.2013р. за № 2545/н-2545-13/1 повідомлено позивача. Оскільки обставини стосовно того, що відповідачем порушено вимоги закону, як на підставу задоволення позову на яку посилається позивач не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Крім цього, позивачем не доведено та в ході судового розгляду справи не підтвердився факт заподіяння позивачу моральної шкоди. Тому суд вважає такі вимоги безпідставними та такими що не підлягають задоволенню. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed