Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Приватного підприємства "Клініка Зір" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з 2008 року позивач через поганий зір постійно обстежувався в Київській міській клінічній офтальмологічній лікарні «Центр Мікрохірургії Ока». Позивачу порадили звернутись до ПП «Клініка Зір», яка розташована у м. Житомирі з метою проведення процедури лікування. Перед проведенням процедури та укладання договору на проведення такої процедури у вказаній клініці проведено огляд за наслідками якого зроблено виписку від 17.05.2012 року. Після обстеження позивачу повідомили, що необхідно провести процедуру факоемульсикації з імплантацією складної ІОЛ. З цією метою був укладений договір від 17.05.2012 року, ціна якого складає 550 грн. Після проведення вказаної процедури, позивач дізнався про те, що її провели не на тому оці. тобто необхідно було б проводити на правому, а провели на лівому оці. З консультативного висновку спеціаліста вбачається, що відповідач провів процедуру не на хворому оці, а на здоровому, внаслідок чого позивач взагалі втрачає зір, і не виключена можливість втрати його взагалі. Тому [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Позивач у судовому засіданні просив позов задовольнити повністю. Уточнив позовну заяву і зазначив, що необхідно було проводити операцію на лівому оці, а провели її на правому. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив позов задовольнити повністю. Вказав, що без анестезії ока проводили операцію. Представник відповідача Мартиненко Т.О. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Вказала, що при катаракті зір ніколи не стає краще. В направленні з м. Андрушівка вказано про оперування обох очей. Оскільки на праве око тиск був 23, а на ліве 37, то операцію можна було провести тільки на правому оці. Зеленкою над оком помічається пацієнт перед операцією. Тому доводи позивача безпідставні. Представник відповідача Маковій О.Є. в позові також просив відмовити. Вказав, що позивач добровільно погодився на операцію на правому оці. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що є лікарем офтальмологом. У позивача було направлення з м. Андрушівка. Він проводив обстеження і на лівому оці був великий тиск. Проти операції на правому оці позивач не заперечував. Свідок [PERSON], яка є лікарем ПП «Клініка Зір» зазначила в судовому засіданні, що 17.05.2012 року позивач звернувся до них, бо це був останній день акції з 50 % знижкою. Можливо було прооперувати праве око. Тиск на лівому оці був з показником 37 дуже великий, тому оперували праве око. Позивач дав згоду. З анестезією проводили операцію, яку капали в око позивачу. Після операції останній добре бачив. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідача, свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд з урахуванням заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивачем та його представником вимоги в позові про те, що визнати неправомірними дії відповідача щодо проведеної операції 17.05.2012 року на правому оці позивача, а не на лівому чи інше, не ставилась та неправомірність дій відповідача щодо проведеної вказаної операції не доведена позивачем та його представником належними та допустимими доказами (відповідною судово-медичною експертизою, оскільки встановлення вини відповідача потребує спеціальних медичних знань), то заявлені позовні вимоги про стягнення матеріальної і моральної шкоди є передчасним та похідним у разі встановлення неправомірності дій відповідача щодо проведеної операції 17.05.2012 року позивачу. Тому вони задоволенню не підлягають. Крім того, інші доводи представника позивача про те, що 19.02.2013 року у позивача в лікарні «Центр мікрохірургії ока» м. Києва не вилучалось кільце під час проведення оперативного втручання та кришталик не перебував в кільці, а свідок [PERSON] зазначила, що кільце було вставлено в око позивачу суд не може взяти за основу, так як позивачу могли зняти дане кільце в іншому медичному закладі. Інші доводи позивача та його представника [PERSON] суд вважає безпідставними і такими, що не дають підстав для задоволення позову. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України, згідно якої в даному випадку судовий збір відшкодуванню не підлягає. Враховуючи вищевказане,

Outcome: dismissed