Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до Вернигородоцької сільської ради\~\~Козятинського району Вінницької області про визнання права власності на земельну частку (пай) розміром 3.324 га розташовану на території Вернигородоцької сільської ради\~\~Козятинського району Вінницької області передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їх матері [PERSON], яка померла 07.03.2014 року, згідно державного акту серії ВН № 8-1590, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 372, в рівних часких кожному. Свої вимоги мотивували \~\~тим, що 07.03.2014 року померла їх мати [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. На день смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3.324 га розташовану на території Вернигородоцької сільської ради\~\~Козятинського району Вінницької області передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Їх двоє спадкоємців за законом, спадщину після смерті матері прийняли в установленому законом порядку. На даний час вони звернулися до нотаріуса з проханням видати їм свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку. Нотаріус повідомила, що вона не може видати свідоцтво про право на спадщину, так як правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а саме державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 8-1590 має виправлення, а саме: написано число, місяць та рік один, а виправлено на інше число, місяць та рік. Державний акт на право власності на землю на імя померлої, був виданий 21.03.2002 року за підписом голови Вернигородоцької сільської ради, і саме цей державний акт серії ВН № 8-1590, був зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 372. На момент видачі державного акту вже набрав чинності Земельний кодекс, який був введений в дію 31.01.2002 року, у ньому вже було передбачено, що державні акти на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мали видаватися державними адміністраціями, а не сільськими радами. Виявивши таку помилку посадова особа сільської ради закреслила попередню дату видачі державного акту та написала іншу, а саме 10 листопада 2001 року. В такому випадку нотаріус не змогла їм видати свідоцтво про право на спадщину, при цьому послалася на інструкцію. Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю затверджену наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 22.06.2009 року № 325 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України від 06.08.2009 року за № 735/16751, всі записи в Державному акті мають бути зроблені державною мовою, чітко, розбірливо, виправлення не допускаються. Саме відсутність належного правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку не дає можливості нотаріусу видати їм свідоцтво про право на спадщину. Про, що нотаріус видав їм розяснення. Позивачі в судове засідання не зявилися, подали суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримують\~\~та просять справу розглянути у їх відсутність. Представник відповідача, голова Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області\~\~ в судове засідання не зявився. Подав суду заяву, в якій, просить слухати справу у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.. \~\~\~Дослідивши докази суд приходить до висновку, що необхідно відмовити в задоволенні позову. Судом встановлено, що 07.03.2014 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 281138 (а.с.4), яка на час смерті проживала\~\~в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3.324 га. розташованої на території Вернигородоцької сільської ради\~\~Козятинського району Вінницької області передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Приватгим нотаріусом [PERSON], проведена реєстрація спадкової справи за № 79/2015, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.10). 07.09.2015 року приватний нотаріус Козятинського районного нотаріального округу Вінницької області , надав позивачам роз'яснення , що під час видачі державного акту на землю були допущені порушення діючого законодавства, а тому рекомендовала звернутися до суду. (а.с. 14). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В справі відсутні відомості, що нотаріусом виносилася постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Разом з тим слід зазначити, що можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема правочинів ( частина 1 ст 328 ЦК України). Зважаючи на встановлені факти позивачі не втратили можливості оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, співставляючи їх з нормами права, суд вважає можливим відмовити в задоволенні позовної заяви.

Outcome: dismissed