Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

06 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] просила постановити рішення, яким визнати житловий будинок , розташований по [ADDRESS] з ганком , гаражем, підвалом, господарськими спорудами: підвалом, сараєм, убиральнею, колодязем та огорожею, який зареєстрований на ім'я [PERSON] їхнім спільним сумісним майном, як подружжя, визнати за нею право власності на 1 / 2 частину вказаного будинку та 1 /2 частину інших споруд, а саме ганку №1, гаража 1, підвалу 11, підвалу А-1, сараю Б, убиральні В, колодязя № 2, огорожі № 3 з подальшою реєстрацією її права власності у Державному реєстрі права власності на нерухоме майно та визнати за [PERSON] право власності на 1 /2 частину вказаного будинку та на 1 / 2 частину вказаних господарських споруд. Обґрунтовуючи вимоги заяви позивачка [PERSON] зазначила, що вона з відповідачем [PERSON] почали проживати у фактичних шлюбних стосунках у вересні 1996 року. Шлюб зареєстрували 28 січня 1997 року. У січні 1997 року вони вирішили побудувати спільний житловий будинок в м. Баранівка , а тому 23 січня 1997 року отримали рішення виконавчого комітету Баранівської селищної ради Житомирської області за № 6 про надання дозволу на будівництво житлового будинку на земельній ділянці , розміром 0,10 га, вказаний дозвіл був виданий на ім'я її чоловіка [PERSON] Підставою для будівництва став також будівельний паспорт на забудову земельної ділянки , виданий [PERSON] та зареєстрований 28 травня 1997 року . У червні 1997 року вони розпочали будівництво і закінчили у січні 2004 року. 31 січня 2004 року був складений акт державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом будинку, розташованого в [ADDRESS] в експлуатацію. 15 січня 2005 вони отримали технічний паспорт на будинок , а 22 січня 2004 року вони отримали свідоцтво про право власності на будинок на ім'я чоловіка . 05.02.2004 року їх будинок був зареєстрований в БТІ і того ж дня він був зареєстрований в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно також на ім'я її чоловіка. Протягом останніх трьох років вона пропонувала чоловіку вирішити питання про оформлення та реєстрацію на неї її права власності на 1 / 2 частину будинку, але [PERSON] вважає, що цього не потрібно робити і не приймав мір для добровільного вирішення цього питання, що призвело до виникнення між ними спору. Всього загальна вартість домоволодіння становить 64 569 грн, відповідно частка кожного 32 285 грн. Питання про поділ будинку в натурі вона не ставить , оскільки вони обох проживають у шлюбі і ділити будинок в натурі немає потреби . Щодо розподілу земельної ділянки під будинком і біля нього вона не ставить, так як її не присвоєно кадастрового номера. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутність , позовні вимоги вона підтримує згідно заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, що підтверджується поштовим повідомленням , надав суду заяву , в якій просить справу розглянути у його відсутність , позовні вимоги визнає. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 січня 1997 року (а.с.3) згідно копії свідоцтва про одруження. 23 січня 1997 року рішенням виконавчого комітету Баранівської селищної ради Житомирської області за № 6 [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку в [ADDRESS] (а.с.5) Згідно акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництва об'єкта в експлуатацію від 21 січня 2004 року одноповерховий 2-х кімнатний житловий будинок з господарськими будівлями громадянина [PERSON] в [ADDRESS] прийнятий в експлуатацію (а.с.6) Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 02 лютого 2004 року житловий будинок по [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.10). Він зареєстрований у КП " Новоград-Волинське МБТІ" 05 лютого 2004 року за [PERSON] як єдиним власником ( а.с.11). Відповідно до ст. 60 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині, чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Судом встановлено, що будинок із господарськими будівлями в [ADDRESS] набутий сторонами по справі в період перебування їх у шлюбі між собою , тому є їх спільною сумісною власністю, що підтверджується вищевказаними дослідженими у судовому засіданні доказами. Частиною першою ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, враховуючи наведені вимоги закону, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі покласти на рахунок держави, так як обидві сторони звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 п. 9 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved