Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд змінити розмір аліментів, визначений рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.12.2015 року у звязку з внесенням змін до ст. 182 Сімейного кодексу України та стягнути зі [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожної окремо, до досягнення їх повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до ст. 182 Сімейного кодексу України внесені зміни та збільшено мінімальний розмір аліментів на одну дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, суду додатково пояснила, що звернення з таким позовом спричинене змінами в законодавстві щодо збільшення мінімального розміру аліментів, її майновий стан і стан здоровя, стан здоровя дітей з часу вирішення позову про стягнення аліментів не змінився. Відповідач в судовому засіданні, пояснив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Так, судом встановлено наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є його батьками (а.с. 2). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є його батьками (а.с. 3). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22.12.2015 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання двох дітей: [PERSON], та [PERSON], у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожної окремо, починаючи з 13 листопада 2015 року і до досягнення їх повноліття (а.с. 4). Станом на день ухвалення вказаного рішення ч. 2 ст. 182 СК України передбачала, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Стаття 184 СК України в редакції, що діяла на момент ухвалення рішення, передбачає порядок визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, які набрали чинності 08.07.2017 року, та відповідно до яких ч. 2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: "2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України в діючій редакції, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, Сімейним кодексом України не передбачена можливість зміни розміру аліментів у звязку зі змінами в законодавстві, а також не передбачено перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів в звязку з внесенням змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Жодних доказів про зміну свого матеріального стану чи стану здоровя, стану здоровя дітей, матеріального стану відповідача, позивач суду не представила. Отже у суду немає відомостей щодо зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя відповідача-платника аліментів або позивача-одержувача аліментів. З пояснень позивача вбачається, що підставою звернення до суду з позовом є внесення змін в чинне законодавство щодо збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак такі доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до підстав для зміни (збільшення) розміру аліментів, передбачених ст. 192 СК України. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позову є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed