Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг в розмірі 139953,56 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач згідно підписаної заяви №б/н від 02 грудня 2013 року отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі - договір). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту АТ КБ «ПриватБанк» керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких [PERSON] при укладенні договору дав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання згідно договору виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач скористався кредитною лінією, проте взяті на себе зобов`язання не виконував належним чином, у зв`язку з чим станом на 05 серпня 2020 року у нього наявна заборгованість у розмірі 232128,44 грн., яка складається із: 299,54 грн. заборгованості за тілом кредиту; 225328,90 грн. заборгованості за нарахованими відсотками; 6500 грн. пені. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і добровільно заборгованість не погашає, тому просить стягнути з\~\~ [PERSON] на користь банку заборгованість в сумі 139953,56 грн. (299,54 грн. заборгованості за тілом кредиту; 139654,02 грн. заборгованості за нарахованими відсотками за період з 02 грудня 2013 року по 31 серпня 2019 року), а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 04 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове\~засідання представник АТ\~КБ «ПРИВАТБАНК» не з`явився, попередньо подавши заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідач про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавав. Згідно довідки Державної установи «Городоцький виправний цент (№ 131)» № 5/4461 від 10 вересня 2020 року, [PERSON] згідно вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2015 року відбуває покарання в установах виконання покарань з 11 листопада 2014 року, в тому числі в Державній установі «Городоцький виправний цент (№ 131)» з 25 червня 2019 року по час видачі довідки. Кінець строку покарання 12 лютого 2024 року. На підставі вимог ст. ст.\~223,\~280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання усіх\~\~осіб,\~\~які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до\~\~положень\~\~цього\~\~Кодексу\~\~розгляд справи здійснюється судом за\~\~відсутності\~\~осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового \~\~процесу \~\~за\~\~ допомогою\~ \~звукозаписувального\~\~ \~технічного\~ \~засобу\~\~ не\~\~здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволені позову слід відмовити виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02 грудня 2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг відповідно до умов заяви № б/н, згідно якої відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг», тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі - договір). Таким чином, між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено договір на умовах, запропонованих банком, у відповідності до якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті гривні, та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 300 грн. Відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2017 року у цивільній справі №595/824/17 позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 02 грудня 2013 року, яка утворилась станом на 19 січня 2017 року в сумі 16526 (шістнадцять тисяч п`ятсот двадцять шість) грн. 36 коп., яка складається із\~ наступного: 299,54 грн. - заборгованість за кредитом;\~ 11663,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;\~ 3300 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована складова);\~ 763,16\~ грн. (процентна\~ складова), та 1600 грн. судових витрат. Тобто, на підставі вищевказаного рішення суду з відповідача стягнута вся сума заборгованості за тілом кредиту, отриманого за кредитним договором №б/н від 02 грудня 2013 року та відсотки за користування цим кредитом станом на 19 січня 2017 року. Окрім судового рішення дана інформація підтверджується: 1) змістом позовної заяви, яка була предметом розгляду по справі № 595/824/17, (а.с. 6-9), розрахунком заборгованості, що поданий разом з позовною заявою по справі (а.с. 10-11). По заяві АТ КБ «ПриватБанк» від 06 лютого 2018 року, Бучацьким районним судом Тернопільської області видані виконавчі листи. \~ \~ \~ \~28 серпня 2019 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 02 грудня 2013 року (справа № 595/1572/19), мотивуючи тим, що станом на 08 липня 2019 року відповідач має заборгованість 129331,75 грн., яка складається з: 299,54 грн. заборгованість за кредитом; 122732,21 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 6300,00 грн. заборгованість за пенею та комісією. Оскільки рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2017 року стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 02 грудня 2013 року в сумі 16526,36 грн., тому позивачем нарахована заборгованість до стягнення в сумі 120271,98 грн., зокрема: 111068,55 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, а саме 500 грн. штраф (фіксована частина) та 5703,43 грн. штраф (процентна складова). \~ \~ \~ \~Заочним рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2019 року (справа № 595/1572/19) відмовлено в позові\~Акціонерного товариства\~комерційний банк\~«Приватбанк» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~ договором. Дане рішення суду набрало законної сили. Відповідно до наданого банком розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 02 грудня 2013 року станом на 05 серпня 2020 року становить 232128,44 грн., яка складається із: 299,54 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 225328,90 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками; 6500 грн. - пені. Зідно вимог даного позову банк просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 139953,56 грн., яка складається із: 299,54 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 225328,90 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками. Відповідно до частин 1-4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України). Суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача про стягнення тіла кредиту, виходячи з наступного. Як зазначено вище, заочним рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2017 року у справі № 595/824/17, яке набрало законної сили, було задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Даним рішенням було стягнуто тіло кредиту повністю. Судом здійснено порівняння розрахунку заборгованості по кредиту, поданому при розгляді справи № 595/824/17, та розрахунку заборгованості, поданому до даної позовної заяви по справі № 595/1282/20. Таким чином, повторне стягнення тіла кредиту призведе до подвійної відповідальності, що фактично буде суперечити\~Конституції України, а саме\~ст. 61 Конституції України. Суд також не знаходить підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення відсотків, виходячи з наступного. Встановлено, що у 2017 році подаючи позов про стягнення усієї заборгованості та отримання судового рішення про стягнення заборгованості - кредитор, тобто позивач змінив строк користування кредитом. Таким чином, після закінчення строку кредитування кредитор втратив право нараховувати пеню та інші платежі, передбачені договором. Зважаючи на те, що заборгованість по спірному кредиту була стягнута у повному обсязі, в тому числі пеня і проценти заочним рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2017 року по справі № 595/824/17, а тому суд приходить до висновку, що у даному випадку задоволення позову також може призвести до подвійної відповідальності відповідача в частині стягнення відсотків. Відповідно до частин першої та другої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. Звернення банку з позовом, вимогою про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом (заявою) вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором платежі припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Такі правові висновки\~\~викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц (провадження\~\~№ 14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року в справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4\~ст. 263 ЦПК України). Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6\~ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 3 ,4\~ст. 12 ЦПК України). З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити, як необґрунтованого. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, правові підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, відсутні.

Outcome: dismissed