Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

01 листопада 2016 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, зазначивши, що вона є бабусею [PERSON], яка народилась 07 серпня 2016 року в центральній міській клінічній лікарні м. Донецьк, на території якого тимчасово не діє влада України. Батьками дитини є- її донька [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані та проживають в [INFO]. Оскільки мати дитини на даний час перебуває разом з дитиною в м. Донецьку, а батько дитини знаходиться в м. Ростов Російської Федерації, у звязку з цим заявниця змушена звернутись до суду для здійснення реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини на території України. Заявниця у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні своїх вимог. Представник заінтересованої особи - Куйбишевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без участі представника відділу. Заперечень та додаткових пояснень немає. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника та представника заінтересованої особи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку до судового засідання усіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту народження дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. 07 серпня 2016 року громадянка України [PERSON], народила дитину [PERSON], про що свідчить медичне свідоцтво про народження № 7, видане центральною клінічною лікарнею № 3 м. Донецька. Заявниця [PERSON] є рідною матірю [PERSON] та рідною бабусею новонародженої [PERSON], 07 серпня 2016 року, що підтверджується відповідними матеріалами справи. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно до п. 18\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року\~рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі\~ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для отримання документів, які посвідчують народження. Відповідно дост.13\~Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою\~постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про громадянство України»: «особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України». Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь - якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є громадянкою України. Її донька [PERSON] також громадянка України, яка 07 серпня 2016 року у м. Донецьк народила дитину - доньку [PERSON], про що центральною міською клінічною лікарнею № 3 м. Донецьк було видане медичне свідоцтво про народження № 7, яке відповідно до\~ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до ч.3, ч.4\~ст. 257-1 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Після звернення до Куйбишевського РВДРАЦС ГТУ Запорізької області з заявою про державну реєстрацію народження дитини [PERSON], [INFO], заявниці [PERSON] було відмовлено, оскільки на підтвердження даного факту заявницею було предявлено лише медичний документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та його дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявникам свідоцтво про народження її онуки, виданого державним органом України. На підставі викладеного,

Outcome: approved