Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

У квітні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], Третя Запорізька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С., Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом, договору купівлі-продажу квартири в частині. В обґрунтування позову зазначав, що 20.06.2006 р. він уклав із [PERSON] договір позики, відповідно до умов якого позивач надав боржникові грошові кошти, а боржник зобов'язався у строк до 05.01.2007 р. повернути грошові кошти у сумі, еквівалентній 17 800 доларів США. Боржником у встановлений договором строк позику повернено не було, а [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] він звернувся як кредитор померлого із вимогами до спадкоємців померлого, якими на той час були [PERSON], [PERSON], [PERSON] Оскільки спадкоємці це зобов'язання не виконали, він звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом про накладення стягнення на майно, передане спадкоємцям в натурі, за невиконаним зобов'язанням спадкодавця, в якому просив за рахунок спадкового майна стягнути надану померлому грошову суму в рівних частках з його спадкоємців: [PERSON], [PERSON], [PERSON] На час подання позову йому не було відомо про склад спадкового майна. Згодом з матеріалів спадкової справи він дізнався, що померлому [PERSON] серед іншого належала 1/5 частина квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 97,58 кв. м, житловою площею 73,05 кв. м. 13.11.2008 р. особам, які на той час вважалися спадкоємцями [PERSON], державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Обушенко В.М. було видано свідоцтва про право на спадщину на дану частину квартири померлого: - на 1/3 частку вищезазначеного спадкового майна, тобто на 1/15 частку квартири за адресою: [ADDRESS] - свідоцтво про справо на спадщину за законом на ім'я [PERSON] від 13.11.2008 р., зареєстроване в реєстрі за № 1-2032; - на 1/3 частку вищезазначеного спадкового майна, тобто на 1/15 частку квартири за адресою: [ADDRESS] - свідоцтво про справо на спадщину за законом на ім'я [PERSON] від 13.11.2008 р., зареєстроване в реєстрі за № 1-2036; - на 1/3 частку вищезазначеного спадкового майна, тобто на 1/15 частку квартири за адресою: [ADDRESS] - свідоцтво про справо на спадщину за законом на ім'я [PERSON] від 13.11.2008 р., зареєстроване в реєстрі за №1-2028. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09.11.2010 року по справі № 2-5308/10 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом, стягнення вартості спадкового майна було усунено від права на спадкування за законом [PERSON], [PERSON]; стягнено з [PERSON], [PERSON] грошові кошти від проданого спадкового майна - автомобіля "Хюндай Соната" - по 9 864,34 грн. Після смерті [PERSON] особи, які на той час були його спадкоємцями - [PERSON], [PERSON], [PERSON] - продали нерухоме майно, частина якого входила до спадкової маси, громадянці Російської Федерації [PERSON] - квартиру за адресою: [ADDRESS], про що було укладено договір купівлі - продажу від 26.11.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С., зареєстрований в реєстрі за № 7136. Посилаючись на те, що відповідачі у справі [PERSON], [PERSON] не мали право на продаж успадкованого майна, оскільки не є спадкоємцями після померлого, позивач просив суд визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON], видане після смерті [PERSON] державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Обушенко В.М. 13.11.2008 р., зареєстроване в реєстрі за № 1-2032 на 1/3 частку від належної померлому 1/5 частки квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 97,58 кв. м, житловою площею 73,05 кв. м.; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON], видане після смерті [PERSON] державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Обушенко В.М. 13.11.2008 р., зареєстроване в реєстрі за № 1-2036 на 1/3 частку від належної померлому 1/5 частки квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 97,58 кв. м, житловою площею 73,05 кв. м.; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 26.11.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С., зареєстрованого в реєстрі за №7136, в частині, в якій [PERSON] продав 1/15 частину квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2008 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2032, а [PERSON] вказану частку квартири купила; в частині, в якій [PERSON] продав 1/15 частину квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2008 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2036, а [PERSON] вказану частку квартири купила та скасувати державну реєстрацію права власності на 2/15 частки квартири за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER], громадянки Російської Федерації, яка мешкає за адресою: [ADDRESS], що виникло на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С., зареєстрованого в реєстрі за №7136. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, з підстав викладених у ній. Відповідач [PERSON], який є також представником відповідача [PERSON], позов не визнав та просив відмовити йому у задоволенні позову, посилаючись на те, що [PERSON] не є заінтересованою особою, яка має право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та договору купівлі-продажу квартири, укладеного між [PERSON], [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з іншої. Представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні також позов не визнав з тих підстав, що оспорювані позивачем свідоцтва про право на спадщину та договір не зачіпають інтересів позивача, а тому звертатися до суду з позовними вимогами про визнання їх недійсними позивач не має право. Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку, заперечень або пояснень на позов не подали. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] та третя особа по справі [PERSON] є спадкоємцями померлого та 13.11.2008 року кожний з них отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, на 1\\3 частину спадкового майна, яке складається з 1\\5 частини квартири [ADDRESS]. 26.11.2008 року між продавцями [PERSON], [PERSON], [PERSON] та покупцем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. 26.11.2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 7136. Звертаючись до суду з позовними вимогами про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих на ім'я [PERSON] та [PERSON] позивач посилався на те, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09.11.2010 року їх було усунуто від права на спадкування після померлого [PERSON], у зв'язку з чим вони не мали право на спадкування. І як наслідок вказаних обставин, позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу в частині, що укладений [PERSON], [PERSON], як продавцями успадкованого майна, та [PERSON], як покупцем. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Звертаючись до суду з позовними вимогами про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та договору купівлі-продажу позивачем не наведено та не надано доказів того, що отриманням відповідачами оспорюваних свідоцтв та укладення договору купівлі-продажу, порушено, оспрорено чи не визнано його законні права та інтереси. Зокрема, на підтвердження порушення своїх прав позивач посилався на те, що ним було подано позов про накладення стягнення на майно, передане спадкоємцям в натурі, у зв'язку з невиконаними зобов'язаннями спадкодавця, і це майно було продано особами, яких судом усунено від права на спадкування. Проте, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Тобто чинним законодавством передбачено, що спадкоємці відповідають перед кредиторами спадкодавця в межах вартості спадкового майна, а не спадковим майном, що свідчить про те, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредиторів за рахунок вартості спадкового майна, але не за рахунок спадкового майна в натурі. У зв'язку із наведеними обставинами, суд приходить до висновку, що виданими на ім'я [PERSON] та [PERSON] свідоцтвами про право на спадщину після померлого [PERSON], права [PERSON] не порушені, оскільки він не є іншим спадкоємцем, який би міг оспорити видані нотаріусом свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з усуненням спадкоємців, які отримали свідоцтва, від права на спадкування, а лише як кредитор спадкодавця мав право на задоволення своїх вимог за рахунок вартості спадкового майна, а не за рахунок самого спадкового майна. Стороною оспорюваного договору купівлі-продажу від 26.11.2008 року позивач не був і суду не надано жодного належного доказу того, що він є заінтересованою особою, яка оспорює дійсність вказаного договору. Крім того, як вбачається з рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2013 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 15.04.2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення суми, [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову про стягнення грошових коштів із спадкоємців кредитора. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову [PERSON] у задоволенні позову про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за азконом та договору купівлі - продажу в частині, оскільки позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Outcome: dismissed