Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Асоціації фермерів «Агрокомплекс», яким просив розірвати договір оренди землі, укладений між сторонами, який зареєстровано 14 травня 2010 року за № 04-10-126-01982. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що між ним та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано 14 травня 2010 року за № 04-10-126-01982, згідно якого він передав в оренду відповідачу земельну ділянку, що належить йому на праві приватної власності, а відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату в сумі не менше 3% грошової (кадастрової) оцінки землі або по узгодженню з орендодавцем сільгосппродукцією (а саме зерно - 1400 кг; насіння соняшнику - 200 кг; цукор - 50 кг; мука - 50 кг; солома - 1 тонна), наданням послуг по оранці та культивації присадибних ділянок за рахунок орендної плати та матеріальної допомоги на поховання. Відповідач не виконує умови договору щодо своєчасної сплати орендної плати, що є порушенням умов договору, а тому позивач вимушений звернутись із зазначеним позовом до суду з метою розірвання зазначеного договору оренди в односторонньому порядку, вказуючи що несплата в повному обсязі орендної плати є невиконанням умов договору та підставою для розірвання договору в односторонньому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, мотивуючи його обставинами, викладеним у позовній заяві, просив суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ДП № 069446 належить земельна ділянка площею 4,680 га, розташована на території Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 02 липня 2008 року між сторонами укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки № [NUMBER], строком на 5 років, зареєстрований 14 травня 2010 року за № 04-10-126-01982 (надалі - Договір). П.9 Договору передбачає сплату орендної плати в сумі не менше 3% грошової (кадастрової) оцінки землі або по узгодженню з орендодавцем сільгосппродукцією (а саме зерно - 1400 кг; насіння соняшнику - 200 кг; цукор - 50 кг; мука - 50 кг; солома - 1 тонна), наданням послуг по оранці та культивації присадибних ділянок за рахунок орендної плати та матеріальної допомоги на поховання. У відповідності до п.14 Договору, у разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим договором справляється пеня у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. За ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. За змістом статті 13, частин 1-3 статі 21 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до пункту "д" частини 1 статті 141 Земельного Кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно частини 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень. На виконання ухвали суду надано відомості про сплату позивачу орендної плати у вигляді сільгосппродукції протягом 2012 - 2013 років. Зокрема в 2013 році: цукор в кількості 50 кг; соняшник в кількості 200 кг; пшеницю в кількості 700 кг; кукурудзу в кількості 700 кг; В 2012 році: мука в кількості 50 кг; цукор в кількості 50 кг; соняшник в кількості 200 кг; пшеницю в кількості 700 кг. Посилання на порушення відповідачем умови договору в частині неповної сплати орендної плати як на підставу для одностороннього розірвання договору оренди не приймається судом до уваги, оскільки відповідно до ч.1ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати, а саме згідно ч.5 ст.17 Закону України «Про плату за землю» систематична несплата вважається несплата протягом півроку. В матеріалах справи відсутні докази систематичної несплати орендної плати позивачу, а є лише відомості отримання орендної плати в меншому розмір ніж в договорі, яку позивач отримував щомісяця на протязі спірного періоду, в наслідок чого суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог. Крім того, в матеріалах справи відсутня претензія позивача, направлена на адресу відповідача щодо несплати орендної плати із попередженням про розірвання договору оренди земельної ділянки через невиконання умов договору. Матеріали справи дійсно не містять доказів на підтвердження факту виплати позивачу частини орендної плати у вигляді 700 кг зерна та 1 т. соломи за 2012 рік, однак доказів звернення позивача до відповідача із вимогою про виплату означеної заборгованості суду не надано, що, крім іншого, не позбавляє позивача права вимагати погашення існуючої заборгованості у встановленому законодавством порядку. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed