Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з з відповідачів, як з солідарних боржників: 283914,35 грн. - прострочену заборгованість за лізинговими платежами; 9614,03 грн. - пені; 12017,55 грн. - 45% річних, а разом - 305 545,93 грн. (триста п`ять тисяч п`ятсот сорок п`ять) грн. 93 коп. Ухвалою судді від 11.07.2019 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у загальному позовного провадження. 20.05.2021 ухвалою суд було відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження. 17.05.2021 ухвалою суду було закрито підготовче судове засідання та перейдено до розгляду справи по суті. Представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився. Разом з цим, до суду надійшло від представника позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позов у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлялись шляхом направлення судових повісток та розміщенням оголошення на сайті Печерського районного суду м. Києва, тому в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідачі вважаються повідомленим про розгляд справи належним чином. Дослідивши надані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів позову вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІЕЙБІ БАНК» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОВА КОМПАНІЯ «АЛЬЯНС» було укладено договір фінансового лізингу №171121-1/ФЛ-Ю-А від 21.11.2017р. Відповідно до умов Договору лізингу позивач зобов`язався передати Лізингоодержувачу в платне користування на умовах фінансового лізингу майно, зазначене в Специфікації до Договору лізингу, а Відповідач-3 зобов`язався прийняти майно (предмет лізингу), своєчасно сплачувати періодичні лізингові платежі у порядку та строки передбачені Договором лізингу. Лізингоодержувач виплачує позивачу лізингові платежі відповідно до п. 2.2. Загальних умов договору лізингу та Графіку сплати лізингових платежів, які включають платежі по відшкодуванню (компенсації) частини вартості Предмета лізингу та винагороду (комісію) позивачу за отриманий у лізинг Предмет лізингу. Лізингоодержувач сплачує лізингові платежі відповідно до п.2.1.7, відповідно до якого число сплати - це число (порядковий номер дня у відповідному календарному місяці) сплати чергових лізингових платежів кожного календарного місяця, яке визначається згідно п.2.1.7.1 Загальних умов Договору. Відповідно до п.2.1.7.1 Загальних умов Договору лізингу числом сплати є порядковий номер дня у відповідному календарному місяці дати, яка визначається шляхом додавання двадцяти календарних днів до дати підписання Акту. (Наприклад: Дата підписання Сторонами Акту - 25 липня 2015 року. Черговий лізинговий платіж 1-го періоду лізингу сплачується 14 серпня 2015 року. Наступні чергові лізингові платежі - кожного 14 числа календарного місяця розтягом усього строку лізингу). В разі відсутності такого числа у відповідному календарному місяці (наприклад, якщо числом сплати є 31-ше число, а у календарному місяці 30-ть днів), платіж сплачується у останній робочий день відповідного календарного місяця. Згідно з п.2.4 Загальних умов Договору лізингу, якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або ін.) день, то Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше останнього робочого дня, який передує такому вихідному (святковому та ін.) дню. Відповідно до п.2.1.8. Загальних умов Договору лізингу період лізингу - це період строку лізингу, який дорівнює 1 (одному) місяцю. Перший період лізингу починається з дати підписання Акту. Відповідно до п.2.1.6. Загальних умов Договору лізингу акт - це акт приймання-передачі Предмета лізингу в лізинг. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання та передав в користування відповідачу-3 предмет лізингу на підставі підписаного 21.11.2017р. сторонами акту прийому-передачі майна. Таким чином, відповідно до п.2.1.7.1 Загальних умов Договору лізингу відповідач-3 зобов`язаний був сплачувати чергові лізингові платежі 11 числа кожного місяця (наприклад 11 грудня 2017 р.; 11 січня 2018 р. і т.д.) в розмірі, визначеному в Графіку сплати лізингових платежів, тобто: періоди лізингу №1 - 11.12.2017 р., №2 - 11.01.2018р., №3- 11.02.2018 р., №4 - 11.03.2018 р. і т.д.). 06.03.2019 р. між позивачем та відповідачем-3 було укладено додаткову угоду до Договору лізингу, згідно п.1 якої, зокрема, відповідач-3 визнав, що станом на 06 березня 2019 року він має перед Позивачем прострочену заборгованість за нарахованими та несплаченими лізинговими платежами за Договором в розмірі 543 291,67 (П`ятсот сорок три тисячi двісті дев`яносто одна гривня шістдесят сім коп.) гривень, та зобов`язався сплачувати її відповідно до Графіку сплати лізингових платежів № 2 (Додаток № 1 до цієї Додаткової угоди). Крім того, сторони домовились, що з 06 березня 2019 року відповідач-3 сплачує поточні (непрострочені) лізингові платежі за Договором лізингу згідно Графіку сплати лізингових платежів № 1 (Додаток № 1 до цієї Додаткової угоди), причому в п.9 Сторони визначили, що Лізинговий платіж (Черговий) за 16-й (шістнадцятий) період лізингу Лізингоодержувач сплачує у строк до 20 березня 2019 року включно, інші Лізингові платежі (Чергові) сплачуються у Число сплати. Пунктом 6 даної додаткової угоди Сторони погодили, що Лізингоодержувач здійснює погашення заборгованості перед Лізингодавцем у наступному порядку: - сплата нарахованих штрафних санкцій за порушення Лізингоодержувачем обов`язків за даним Договором; - сплата комісії за адміністрування простроченої заборгованості; - сплата простроченої заборгованості з нарахованої винагороди (комісії) Лізингодавцю за отримане в лізинг Майно; - сплата суми поточної заборгованості з нарахованої винагороди (комісії) Лізингодавцю за отримане в лізинг Майно; - сплата простроченої заборгованості з відшкодування частини вартості Майна згідно Графіку сплати лізингових платежів (Додаток № 1 до Договору); - сплата поточної заборгованості з відшкодування частини вартості Майна згідно Графіку сплати платежів (Додаток № 1 до Договору); Сторони також погодили, що в разі наявності прострочки по сплаті лізингових платежів згідно Графіку сплати лізингових платежів № 1 (Додаток № 1 до цієї Додаткової угоди) та Графіку сплати лізингових платежів № 2 (Додаток № 1 до цієї Додаткової угоди) одночасно, в першу чергу погашається заборгованість за лізинговими платежами згідно Графіку сплати лізингових платежів № 2 (Додаток № 1 до цієї Додаткової угоди). У випадку перерахування Лізингоодержувачем платежів за цим Договором (як чергових лізингових платежів, так і простроченої заборгованості) у порушення вищевказаної черговості, Лізингодавець має право самостійно перерозподілити отримані від Лізингоодержувача кошти, у відповідності з черговістю, викладеною в цьому пункті, шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок, а Лізингоодержувач підтверджує свою згоду на це, підписуючи цей Договір. Представник позивача вказує, що всупереч прийнятих обов`язків, ТОВ «Газова компанія «Альянс» зобов`язання за вищевказаною додатковою угодою до Договору лізингу щодо сплати лізингових платежів виконує не в повному обсязі, внаслідок чого за ним виникла заборгованість в розмірі 283914,35 грн., а саме: За Графіком сплати лізингових платежів № 1 (поточні лізингові платежі) (Додаток № 1 до Додаткової угоди) в розмірі 66534,96 грн.: - 20.03.2019р. (16 період лізингу) виникла заборгованість в розмірі 41 430,56 грн.; - з 11.04.2019р. (17 період лізингу) заборгованість збільшилась на 25 104,40 грн. За Графіком сплати лізингових платежів № 2 (реструктуризовані (нараховані та не сплачені) лізингові платежі)) (Додаток № 1 до Додаткової угоди): - 20.03.2019р. настав строк сплати платежу в розмірі 266421,93 грн.; - 11.04.2019р. настав строк сплати платежу в розмірі 957,46 грн.; ТОВ «Газова компанія «Альянс», 07.03.2019 року було здійснено оплату в розмірі 30 000,00 грн. та 25.03.2019 року - в розмірі 20000,00 грн. Таким чином, за Графіком сплати лізингових платежів № 2 (реструктуризовані (нараховані та не сплачені) лізингові платежі)) (Додаток № 1 до Додаткової угоди) за Відповідачем-3 виникла наступна заборгованість в розмірі 217379,39 грн.: - 20.03.2019р.: 266421,93 грн.(нарахований платіж) - 30000.00 грн. (сплачена сума 07.03.19р.) = 236421,93 грн.; - 25.03.2019р.: 236421,93 грн.(несплачений платіж від 20.03.2019р.) - 20000.00 грн. (сплачена сума) = 216421,93 грн.; - 11.04.2019р. заборгованість збільшилась на 957,46 грн.; Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Окрім цього, Згідно п. 7.1.1 Договору лізингу передбачено, що за порушення обов`язку з своєчасної сплати платежів передбачених даним Договором та/або чинним законодавством України - Лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочки, та відшкодувати всі збитки, завдані цим Лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування даної пені за прострочення сплати платежів, передбачених даним Договором та/або чинним законодавством України, припиняється через дванадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися. Відповідно до п. 7.1.1 Загальних умов Договору позивачем нарахована до стягнення пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати. Таким чином, у відповідності до зазначеного розрахунку сума пені за Графіками сплати лізингових платежів № 1 та №2: 1817,72 грн. + 7796,31 грн. = 9614,03 грн. Пунктом 2.7 Загальних умов Договору лізингу визначено, що у разі, якщо Лізингоодержувач прострочить сплату лізингових платежів, на підставі ст.625 ЦК України Лізингоодержувач зобов`язується сплачувати 45 (сорок п`ять) процентів річних від простроченої суми, протягом всього періоду існування простроченої заборгованості. Всього розмір 45% річних за Графіками сплати лізингових платежів № 1 та №2: 2272,15грн. + 9745,40грн. = 12017,55 грн. Таким чином, станом на 25.04.2019 р. розмір заборгованості ТОВ «Газова компанія «Альянс» перед позивачем за Договором лізингу складає: 283914,35 грн. - прострочена заборгованість за лізинговими платежами; 9614,03 грн. - пеня; 12017,55 грн. - 45% річних, а разом - 305545,93 грн. (триста п`ять тисяч п`ятсот сорок п`ять ) грн. 93 коп. Окрім цього, позивач вказує, що 22.11.2017 р. між позивачем та [PERSON] , з метою забезпечення зобов`язань ТОВ «Газова компанія «Альянс» за Договором лізингу було укладено договір поруки № 171122-2/П, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за реєстровим №2976. 12.03.2019р. [PERSON] надав згоду на збільшення обсягу відповідальності внаслідок укладення додаткової угоди від 06.03.2019р. до Договору лізингу, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за реєстровим №5840. Крім того, 12.03.2019 р. між позивачем та [PERSON] , з метою забезпечення зобов`язань ТОВ «Газова компанія «Альянс» за Договором лізингу було укладено договір поруки № 190312-2/П, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за реєстровим №5844. Згідно умов п. 2 Договорів Поруки [PERSON] та [PERSON] зобов`язується відповідати перед позивачем за виконання ТОВ «Газова компанія «Альянс» усіх грошових зобов`язань за Договором в повному обсязі, в т.ч.: - за сплату позивачу лізингових платежів; - сплату позивачу санкцій (неустойки, штрафів, пені, інших санкцій), процентів річних, збитків та усіх інших витрат та виплат, сплата яких покладається на [PERSON] та [PERSON] відповідно до умов Договору лізингу та/або чинного законодавства України. Таким чином, враховуючи той факт, що поручителями за виконання зобов`язань за Договором виступає [PERSON] та [PERSON] , то позивач вправі вимагати виконання зобов`язання з [PERSON] та [PERSON] та ТОВ «Газова компанія «Альянс», як солідарних боржників. Відповідно до ч. 1ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений уст. 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першоїстатті 3 Цивільного кодексу Українизагальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені встатті 11 Цивільного кодексу України, зокрема, які виникають з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексув изначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника)відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікаційтаумові передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. (ч. 1ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг»). Відповідно достатті 806 Цивільного кодексу Україниза договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). З огляду на викладене, суд відзначається, що договір фінансового лізингу поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу, у зв`язку з цим лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченні дії договору. Належне виконання лізингоодержувачем обов`язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна. Таким чином, на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В розділі «Умови поруки» Загальних умов сторони погодили, що поручитель несе солідарну відповідальність за виконання всіх зобов`язань Позичальника на підставі або у зв`язку з Договором фінансового лізингу або будь-якою його невід`ємною частиною. Зобов`язання поручителя включають, окрім іншого, платежі за Договором фінансового лізингу відповідно до Графіка погашення кредиту та умов Договору фінансового лізингу, проценти, штрафні санкції та відшкодування збитків, якщо такі будуть завдані Позичальником. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). За змістом частини четвертої статгі 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. У Постанові Верховного суду України від 14 вересня 2014 року (справа 6-53цс14) викладений правовий висновок щодо пред`явлення вимоги поручителю та вказано, що з огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред`явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в інших справах, зокрема (постанові ВСУ, справа 6-6цс14). За нормативними приписами п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 16.12.1997 № 723/97-ВР (з наступними змінами і доповненнями, надалі - «ЗУ «Про фінансовий лізинг») своєчасну сплату лізингових платежів віднесено до зобов`язань Лізингоодержувача. Ці зобов`язання знайшли своє продовження в нормах ст. 16 зазначеного Закону, якими передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу: платіж, як винагороду лізингодавця за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом: інші витрати лізингодавця, шо безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу. Нормативними приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання, згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення. З врахуванням зазначеного, суд прийшов до висновків, що стороною позивача було належним чином обґрунтовано свою позицію, що стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу, оскільки відповідачами з 2019 року жодним чином не було спростовано доводи позивача, а саме не подано відзив на позовну заяву, доказів виконання зобовязань за договором, своїх розрахунків заборгованості. Таким чином, суд прийшов до висновку, що оскільки відповідачами було добровільно підписано договір, які покладав на них певні зобов`язання та факт того, що останніми жодним чином не спростовуються рахунки позивача та доводи, у зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про стягнення заборгованості на підставі розрахунків наданих позивачем з відповідачів у солідарному порядку. Так, з відповідачів підлягає солідарному стягненню заборговваність, яка складається з: 283 914,35 грн. - прострочену заборгованість за лізинговими платежами; 9614,03 грн. - пені; 12017,55 грн. - 45% річних, що разом становить - 305545,93 грн. 93 коп. Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. З врахуванням зазначеного, суд прийшов до висновків про задоволення позовних вимог. Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідачів в рівних долях підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЕЙБІ БАНК» сума судового збору в розмірі 1527,74 грн.

Outcome: approved