Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулась до суду з даним позовом в якому зазначено, що 08.08.2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», (далі - ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 900/6126/11. В якості забезпечення виконання зобовязань було укладено Договір застави автотранспортного засобу № 900/6126/11 від 08.08.2011 року, що посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області, зареєстрованого в реєстрі за № 4587, за яким в заставу передається автомобіль марки, SKODA, модель FABIA 1.6, колір - сірий, рік випуску - 2011, номер кузова V1N- TMBED45J1CB500387 TMBED45J1CB500387, державний номер [NUMBER]. 12.10.2015 між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» було укладено договір відступлення права вимоги № 12/10/16 від 12.10.2016, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 900/6126/11 від 08.08.2011 року , укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». Також, на підставі вищевикладеного, 12.10.2016р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено Договір про відстутення права вимоги за договорами застави, зареєстрованого в реєстрі за № 831 відповідно до якого ТОВ «Українська факторингова компанія» набуло прав Заставодержателя відносно предмета застави: автомобіль марки, SKODA, модель FABІA 1.6, колір - сірий, рік випуску - 2011, номер кузова VІN-TMBED45J1CB500387 TMBED45J1CB500387, державний номер [NUMBER]. Станом на дату укладення договору про відступлення права вимоги № 12/10/16, загальна сума заборгованості [PERSON] перед новим кредитором - ТОВ «Українська факторингова компанія» за договором № 900/6126/11 від 08.08.2011 від 08.08.2011 становить\~52\~119,45 грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Українська факторингова компанія» заборгованість за кредитним договором № 900/6126/11 від 08.08.2011 року з урахуванням індексу інфляції у розмірі 85\~379,88 грн. та судовий збір у розмірі 1\~600,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги просить задовольнити повністю. Причина неявки відповідача суду невідома. Про дату та час судових засідань відповідач повідомлявся неодноразово,\~ належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області та в газеті «Урядовий курєр». Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. При винесенні рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Документами, які можуть підтверджувати наявність або відсутність заборгованості, а також, встановлювати розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно з нормами\~ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Предметом спору по даній справі є кредитна заборгованість в розмірі 85\~379,88 гривень. Судовим розглядом встановлено, що 08.08.2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 900/6126/11, згідно якого Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 93 000,00 грн. на придбання автомобіля, що підтверджується копією даного кредитного договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат (а.с.3-7). Станом на дату укладення договору про відступлення права вимоги № 12/10/16, загальна сума заборгованості [PERSON] перед новим кредитором - ТОВ «Українська факторингова компанія» за договором № 900/6126/11 від 08.08.2011 від 08.08.2011 з урахуванням індексу інфляції складає 85\~379,88 грн. Проте позивачем суду не надано жодної первинної документації, матеріалів кредитної справи та фінансових документів у підтвердження розміру нарахованої заборгованості. Позивач не надав до суду і відповідні первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту і здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки і т.д.), тому, немає підстав вважати, що розмір заборгованості [PERSON], а також, суми штрафних санкцій та відсотків, зазначених у розрахунку позивача, є доведеними. Жодних інших доказів на підтвердження позовних вимог до суду надано не було, у звязку з чим викладені у позові обставини не підтверджуються належними на те доказами. Суд пропонував позивачу надати в судове засідання оригінали документів, доданих до позовної заяви та повного розрахунку заборгованості, на який останній посилається як на підставу своїх позовних вимог. Однак повний розрахунок судом отриманий не був, що унеможливлює встановлення обставин, на які посилається позивач. Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд\~ вважає, що обставини, на які посилається позивач не звільняють його від доказування у відповідності до ст. 61 ЦПК України. Позивач не довів суму заборгованості відповідача у розмірі 85\~379,88 грн., та не надав доказів на підтвердження вищезазначеної заборгованості , у зв'язку із чим позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» не підлягає задоволенню, як необґрунтована та недоведена. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed