Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом просили суд поділити земельну ділянку, на якій розташовано два домоволодіння за адресою: [ADDRESS] а, яке належить відповідачам [PERSON], та за адресою: [ADDRESS], яке належить позивачам та виділити позивачам у користування земельну ділянку розміром 1000 кв. м, на якій розташоване домоволодіння за адресою: [ADDRESS] за схемою: від крапки «Б» до крапки «Н» довжиною 11,23 м, від крапки «Н» до крапки «О» довжиною 9,94 м, від крапки «О» до крапки «П» довжиною 12,86 м, від крапки «П» до крапки «Р» довжиною 15,85 м, від крапки «Р» до крапки «С» довжиною 04 м, від крапки «С» до крапки «Л» довжиною 44,95 м. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони з відповідачами [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 березня 2008 року, виданому Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою та свідоцтва про право власності від 28 жовтня 1998 року, виданому Павлоградським міськкомунгоспом, були співвласниками жилого будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. У зв`язку з тим, що між ними і відповідачами виник спір із приводу користування спільною власністю, рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 31 липня 2013 року позивачам було виділено в натурі 27/50 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських будівель, а відповідачам [PERSON] 23/50 цього домоволодіння з відповідною частиною господарських будівель. На теперішній час виникла необхідність вирішити питання про користування земельною ділянкою. Відповідачі вирішувати це питання в добровільному порядку не бажають, тому позивачі звернулися до суду. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2016 року позов задоволено. Поділено земельну ділянку, на якій розташовано два домоволодіння за адресою: [ADDRESS] А, яке належить [PERSON] і [PERSON] і за адресою: [ADDRESS], яке належать [PERSON], [PERSON], [PERSON] Виділено [PERSON], [PERSON], [PERSON] у користування земельну ділянку розміром 1000 кв. м, на якій розташоване домоволодіння за адресою: [ADDRESS] за схемою: від крапки «Б» до крапки «Н» довжиною 11,23 м, від крапки «Н» до крапки «0» довжиною 9,94 м, від крапки «О» до крапки «П» довжиною 12,86 м, від крапки «П» до крапки «Р» довжиною 15,85 м, від крапки «Р» до крапки «С» довжиною 4,04 м, від крапки «С» до крапки «Л» довжиною 44,95 м. Стягнуто із [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] витрати понесені по сплаті судового збору в сумі 654,35 грн. із кожного. В апеляційній скарзі відповідач [PERSON] просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати. Задовольняючи позов суд посилався на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 березня 2008 року, посвідченого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, позивачі є власниками 27/50 частин домоволодіння [ADDRESS] Відповідачам на підставі свідоцтва про право власності від 28.10.1998 року, виданого Павлоградським міськомунгоспом належить кожному по 23/100 частин домоволодіння [ADDRESS], а загалом 23/50 частин вказаного домоволодіння. 23 листопада 2011 року рішенням виконкому Павлоградської міської ради за №1014 «Про розподіл домоволодінь та присвоєння нових поштових адрес» домоволодіння було розподілено на два окремих із присвоєнням будинку позивачів адреси: [ADDRESS] відповідачам - [ADDRESS]. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 31 липня 2013 року було виділено в натурі: позивачам 27/50 частин домоволодіння, відповідачам 23/50 частин. 26 березня 2014 року позивачі зареєстрували право власності на жилий будинок в Реєстраційній службі Павлоградського міськрайонного управління юстиції і одержали Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Відповідно до ч.2, 4 ст.120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває в користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах, в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку або споруди. Позивачі [PERSON], [PERSON] пояснили в судовому засіданні, що вони не можуть користуватися земельною ділянкою та оформити всі документи на ділянку, так як відповідачі перешкоджають їм в цьому. З цієї причини позивачі звернулись до Павлоградської міської ради з заявою щодо розгляду спору з приводу землекористування між ними і відповідачами. Згідно рішення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області 44 сесія VI скликання від 15 квітня 2014 року за № 1227 - 44/VI «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам для обслуговування житлового будинку, гаражу, ведення особистого селянського господарства і садівництва та передачу їх у власність (оренду)», надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки, розташованій на [ADDRESS], площею 0,0999 га, відповідно до наданих копій документів: рішення суду від 31.07.2013 року, Витягу з Державного реєстру від 02.04.2014 року, техпаспорту КП «Павлоградське бюро технічної інвентаризації». На підставі вищезазначеного рішення ТОВ "Дніпроленд" було розроблено проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в оренду. За результатами геодезичної зйомки площа земельної ділянки становить 0,1000 га. В основу проекту землеустрою, щодо виділення в користування земельної ділянки на 27/50 частин, що належать позивачам, було покладено висновок №8 від 04.04.2013 року, щодо розподілу земельної ділянки, який було запропоновано експертом Копиловою у справі №429/1565/12 за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] і [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та виділ частки із складу спільного майна (вищезазначеної земельної ділянки). В судовому засіданні було досліджено справу №429/1565\\12, в результаті чого встановлено, що документація щодо розподілу земельної ділянки відповідає висновку експертизи № 8 від 04.04.2013 року у справі 429/1565/12. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Держземагенством було надано висновок від 30.12.2014 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,1000 га у користування [PERSON], [PERSON], [PERSON] Павлоградська міська рада Дніпропетровської області (54 сесія VI скликання) рішенням № 1662-54/VI від 26.05.2015 року, затвердила акт узгоджувальної комісії з питань земельних спорів від 30.04.2015 року, щодо розгляду спору з приводу землекористування між власниками домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] і власниками домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] [PERSON] і [PERSON] Позивачами надані документи для виділу їм в користування земельної ділянки по [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] ігнорують виклики на засідання узгоджувальної комісії. Відповідно до норм Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист права громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно зі ст.152 ЗК України, у т.ч. шляхом застосування інших, передбачених законом спосіб захисту (ст.16 ЦК України). Перелік земельних спорів не є вичерпним, оскільки Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Тому суд задовольнив позовні вимоги. Але із такими висновками погодитись не можна, оскільки вони зроблені без врахування обставин у справі та із порушенням вимог чинного законодавства. Матеріалами справи підтверджено, що позивачі є власниками 27/50 частин домоволодіння [ADDRESS] Відповідачам належить кожному по 23/100 частин цього домоволодіння, а загалом 23/50 частин. 23 листопада 2011 року рішенням виконкому Павлоградської міської ради за №1014 «Про розподіл домоволодінь та присвоєння нових поштових адрес» домоволодіння було розподілено на два окремих із присвоєнням будинку позивачів адреси: [ADDRESS] відповідачам - [ADDRESS]. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 31 липня 2013 року було виділено в натурі: позивачам 27/50 частин домоволодіння, відповідачам 23/50 частин. Розглядаючи цей спір суд відмовив у задоволенні позову щодо визначення порядку користування земельною ділянкою та виділу її в натурі, оскільки у сторін відсутні плани земельних ділянок, відведених в натурі, або інші документи, які б свідчили про таке відведення, а також немає правовстановлюючих документів, які б підтверджували право користування, власності чи оренди цієї земельної ділянки. Після цього судового рішення, таких документів позивачі не надали суду і у цій справі, а із наявних у матеріалах справи документів неможливо встановити дійсну площу земельної ділянки. Рішенням виконкому Павлоградської міської ради за №1014 «Про розподіл домоволодінь та присвоєння нових поштових адрес» від 23 листопада 2011 року, рішенням Павлоградської міської ради № 1227-44/VI від 15.04.2014 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для обслуговування житлового будинку, рішенням Павлоградської міської ради № 1662-54/VI від 26.05.2015 року про затвердження актів засідань узгоджувальної комісії, погодженням відділу містобудування та архітектури Павлоградської міської ради за №300 від 27 червня 2016 року, також не доведено факту наявності у сторін правовстановлюючих документів на право користування, власності чи оренди цієї земельної ділянки (а.с.23,25,31,72,79). Отже, матеріалами справи підтверджено, що формування спірної земельної ділянки, відповідно до вимог ст.79-1 ЗК України, остаточно не завершено. Остаточним формуванням земельної ділянки також не можна вважати і наявність рішення Павлоградської міської ради № 1227-44/VI від 15.04.2014 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, і погодження цього проекту відділом містобудування та архітектури Павлоградської міської ради за №300 від 27 червня 2016 року. Крім того, сторони не посилаються на те, на якій правовій підставі і у яких розмірах ця земельна ділянка була закріплена ще до поділу домоволодіння та надання нових адрес, і не надали ніяких документів із цього приводу. За таких обставин відсутні підстави для застосування ст.120 ЗК України, яка передбачає порядок і умови переходу прав на земельну ділянку у разі переходу прав на житловий будинок, оскільки і ця норма закону може бути застосована лише при належному оформленні прав на земельну ділянку. Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи спростовують висновки суду, а із матеріалів справи вбачається, що наявні підстави для скасування судового рішення, передбачені ст. 309 ЦПК України.

Outcome: dismissed