Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради звернувся в суд із позовом про визнання [PERSON] такими що втратили право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що в кімнаті [ADDRESS] зареєстровані відповідачі. Згідно із актами, складеними комісією було встановлено, що при неодноразовому відвідуванні даної кімнати, ніхто дверей не відчиняв, що вказує на те, що відповідач за вказаною адресою не проживає вже понад 6 місяців. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із мотивів, наведених в ньому просить позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідача позову не визнав. Суду пояснив, що [PERSON] проживає в кімнаті гуртожитку, де протягом останніх двох років, після звільнення із роботи, характер його роботи змінився. Він їздить на будівельні роботи в Київську область, тому відсутній по місцю проживання місяць- два. Акти, складені комісією МВК колегією судової палати ВССУ піддані сумніву, оскільки вказано, що згідно часу вони були складені в робочий час. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши та надавши належну оцінку зібраним по справі доказам, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення сесії Івано-Фрванківської міської ради від 11.07.2002року будинок [ADDRESS], що в м. Івано-Франківську, було прийнято в комунальну власність міста Івано-Франківська та передано на баланс ЖЕО №3. даний будинок має правовий статус гуртожитку. Згідно рішення МВК Івано-Франківвської міської ради від 29.11.2007року №579 поштова адреса гуртожитку - [ADDRESS] В кімнаті №106 даного гуртожитку зареєстрований гр. [PERSON]. Як вказує в позовній заяві та в судовому засіданні представник позивач, згідно актів від 20.01.2011року, від 27.04.2011року, від 02.06.2011року, затверджених начальником ЖЕО-3 та акту від 25.08.2011року, затвердженого т.в.о. Начальника ЖЕО-3, [PERSON] не проживає в кімнаті [ADDRESS] у м. Івано-Франківську без поважної причини, місце його фактичного перебування невідоме. Як вбачається із самих актів, зокрема від 20.01.2011року. 27.04.2011року, 02.06.2011року, в них не зазначено точного часу складання, а акт від 25.08.2011року складено о 16 год.15 хв, тобто в робочий час. Відповідно до ч.1 ст. Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" (зі змінами і доповненнями) роз'яснено, що в справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Як показали в судовому засідання свідки [PERSON] та [PERSON], вони являються сусідами відповідача по гуртожитку. гр. [PERSON] Протягом тривалого часу проживає в кімнаті №106, однак час від часу буває відсутнім, оскільки їздить на заробітки. Відсутність така більше двох місяців ніколи не тривала. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Суд критично оцінює акти, складені комісією ЖЕО про відсутність за місцем реєстрації відповідачів, оскільки дані акти були складені в денний час, а також без зазначення часу, коли відповідач [PERSON] перебував на роботі. Відповідно до вимог 71-72 ЖК України, з врахуванням зібраних у справі доказів, суд вважає, що [PERSON] не втратили право користування цим житлом, що свідчить про обґрунтованість заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed