Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

23 листопада 2020 року фізична особа підприємець (далі ФОП) [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 15 лютого 2020 року о 23 год. 15 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] , по вул. Пушкінська, 85к та вул. Весніна в м. Харкові не надав перевагу у русі бригаді швидкої допомоги на автомобілі PEUGEOT.BOXER, державний номерний знак [NUMBER] , з увімкненими синіми проблисковими маячками та спеціальними звуковими сигналами, в результаті чого скоїв з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль PEUGEOT.BOXER, державний номерний знак [NUMBER] , був пошкоджений, а власнику автомобіля комунальному закладу охорони здоров`я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», завдано матеріальну шкоду, яка згідно страхового акту № 2012833 від 15 лютого 2020 року складає 218 112 грн. Дорожньо-транспортна пригода сталася виключно з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована ПАТ «ХМСК». Між ПрАТ «СК «ВУСО» та комунальним закладом охорони здоров`я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» 16 липня 2019 року було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 6450527-02-21-01, на підставі якого ПрАТ «СК «ВУСО» 4 березня 2020 року виплатило страхове відшкодування в розмірі 218 112 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. ПАТ «ХМСК» здійснило виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту визначеного договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного з відповідачем в розмірі 127 400 грн. 7 вересня 2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено договір № 07/09/2020 про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих первісному кредитору за договором страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору, в тому числі право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором № 6450527-02-21-01 від 16 липня 2019 року. Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач просив стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 90 712 грн; а також відшкодувати понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 907,12 грн та витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 22848,80 грн. В судовому засіданні 22 березня 2021 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання 5 серпня 2021 року позивач не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності з врахуванням пояснень наданих раніше. Відповідач до суду не з`явився, направив до суду свого представника, який проти позовних вимог заперечував. При цьому посилався на те, що відповідач не отримував повідомлення про відступлення права вимоги від страхової компанії іншим особам, жодних доказів перерахування коштів на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» від ФОП [PERSON] на виконання договору відступлення права вимоги не надано, а тому ФОП [PERSON] не є належним позивачем у справі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15 лютого 2020 року о 23 год. 15 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] , по вул. Пушкінська, 85к та вул. Весніна в м. Харкові не надав перевагу у русі бригаді швидкої допомоги на автомобілі PEUGEOT.BOXER, державний номерний знак [NUMBER] , з увімкненими синіми проблисковими маячками та спеціальними звуковими сигналами, в результаті чого скоїв з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль PEUGEOT.BOXER, державний номерний знак [NUMBER] , був пошкоджений, а власнику автомобіля комунальному закладу охорони здоров`я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», завдано матеріальну шкоду, яка згідно страхового акту № 2012833 від 15 лютого 2020 року складає 218 112 грн. Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 6 квітня 2020 року встановлено, що ДТП сталася з вини водія [PERSON] , який порушив вимоги п. 3.2 Правил дорожнього руху України. Відносно іншого водія протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався, порушень ним Правил дорожнього руху України встановлено не було. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПАТ «ХМСК». Між ПрАТ «СК «ВУСО» та комунальним закладом охорони здоров`я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» 16 липня 2019 року було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 6450527-02-21-01, на підставі якого ПрАТ «СК «ВУСО» 4 березня 2020 року виплатило страхове відшкодування в розмірі 218 112 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. ПАТ «ХМСК» здійснило виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту визначеного договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного з відповідачем в розмірі 127 400 грн. 7 вересня 2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено договір № 07/09/2020 про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих первісному кредитору за договором страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору, в тому числі право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором № 6450527-02-21-01 від 16 липня 2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом норм статті 993 Цивільного кодексу України (ЦК) та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди (постанова ВС від 30 січня 2019 року № 755/9320/15-ц). Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша\~статті 510 ЦК України). Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.\~\~ Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).\~\~ Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору.\~\~Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав,\~якщо інше не встановлено договором або законом\~(частина перша\~статті 514 ЦК України). При цьому, Велика Палата Верховного Суду по справі № 465/646/11 (постанова від 31.10.2018 року) зазначила, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Відповідно до\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1\~ст. 984 ЦК України\~страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності. Вимоги, яким повинні відповідати страховики, порядок ліцензування їх діяльності та здійснення державного нагляду за страховою діяльністю встановлюються законом. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Так, відповідно до ст.1 вищезазначеного Закону страховики - це страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та\~Законом України "Про страхування". З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом мати статус страховика та надавати страхові послуги, оскільки такі надаються лише юридичними особами, які спеціально створені для здійснення страхової діяльності та одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності. Як вбачається з матеріалів справи, з укладенням договору про відступлення права вимоги за договором, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, який є юридичною особою, спеціально створеною для здійснення страхової діяльності та такою, що одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності - ПрАТ «СК «ВУСО», на ФОП [PERSON] , який в силу Закону не є страховиком і не може надавати страхові послуги згідно з наведеними нормами права. Отже, відступлення права вимоги за договором страхування на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті\~512\~та статті\~979 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі договору страхування, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, страховик - юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності. Аналогічна позиція вже висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року в кредитних правовідносинах щодо кредитодавця, яким може бути банк або інша фінансова установа, до яких в силу закону не відноситься фізична особа (справа № 909/968/16). ФОП [PERSON] не є юридичною особою яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на страхові послуги (страхова організація) і не може мати статус страховика, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed