Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

24 травня 2021 року на підставі ст. 59 ЦПК України [PERSON] , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Шевченка» про стягнення орендної плати за договором оренди землі. На обгрунтування позову зазначено, що 09 грудня 2007 року між [PERSON] та Приватним сільськогосподарським підприємством «Шевченка» було укладено договір оренди землі. Згідно умов договору, орендна плата визначалася у розмірі 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням розміру індексації, строк сплати оренди встановлено до 31 грудня поточного року. 20 травня 2010 року до договору оренди землі було підписано додаткову угоду, якою строк дії договору було продовжено на 10 років та визначено, що договір укладено строком до 20 травня 2020 року, орендна плата вноситься у грошовій формі у розмірі 3% нормативної грошової оцінки з урахуванням індексації. Інші умови договору залишено у редакції від 09.12.2007 року. Позивач вказує, що за період з 2010 року розмір орендної плати змінювався за згодою сторін. Так, у 2015 році розмір орендної плати становив 10000 грн., у 2016 році орендну плату було збільшено до 13000 грн. У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до директора Приватного сільськогосподарського підприємства «Шевченка» з вимогою про перегляд розміру орендної плати, оскільки дізнався, що власники сусідніх земельних ділянок отримують більшу орендну плату, однак листом від 27.02.2018 року отримав відмову в її (орендної плати) збільшені. [INFO] [PERSON] помер. Право на спадщину за заповітом на належну [PERSON] земельну ділянку перейшло до [PERSON] , яка через законного представника ( [PERSON] ) звернулася до відповідача та вказала, що не бажає продовжувати дію договору оренди землі. Просила повернути земельну ділянку після закінчення строку дії договору та провести розрахунок по виплаті орендної плати. З отриманої відповіді дізналася, що договір оренди землі чинний до 17 грудня 2020 року, а виплата орендної плати буде проведена у визначений договором строк. Вказує, що орендну плату за 2018 рік отримала у розмірі 13500 грн. без врахування індексації наприкінці 2018 року. Орендну плату за 2019 рік отримала у січні 2020 року також без врахування індексації, а за 2020 рік орендна плата відповідачем взагалі не виплачена по день звернення до суду з позовом. Крім цього, не зважаючи на вимогу про звільнення земельної ділянки та передачу її власнику, відповідач у 2020 році засіяв ділянку соняшником та після збору врожаю не звільнив її від соняшникових стовбурів. Враховуючи, що станом на 1 травня 2021 року відповідач заборгував [PERSON] як власнику земельної ділянки орендну плату за 2020 рік, яку відповідно до умов договору повинен сплатити з урахуванням індексу інфляції, недоплатив розмір орендної плати за 2018, 2019 роки та не сплатив пеню, визначену пунктом 14 договору у розмірі 0,03 % за кожен день прострочення оплати за 2019 рік та 2020 рік, законний представник неповнолітньої звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] орендну плату за договором оренди землі від 09.12.2007 року в розмірі 17467 грн. 84 коп. згідно наданого розрахунку заборгованості. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області 28 травня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 17.06.2021 року представник відповідача - адвокат Дмитрух Д.М. надав до суду відзив на позов, в якому вказав, що заявлені позовні вимоги позивач вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що ПСП «Шевченка» орендна плата за договором оренди обраховувалася щорічно з урахуванням нормативно-грошової оцінки землі. Так, за 2018 рік підлягало до сплати 5317 грн. 33 коп. Разом з тим, підприємством було прийняте рішення виплатити орендну плату у більшому розмірі, а саме 13500 грн. При цьому зміни до договору оренди не вносилися і вказаний розмір сторонами не узгоджувався. Орендна плата за 2019 рік та 2020 рік була нарахована відповідно до умов договору в розмірі 5505 грн. 92 коп. за 2019 рік та 5505 грн. 92 коп. за 2020 рік та сплачена 13.01.2020 року, при цьому загальний розмір також було збільшено до 13500 грн. Вказав, що господарство не має заборгованості перед позивачем з орендної плати, а тому відсутні підстави нарахування пені. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснила, що листом від 27 лютого 2018 року, адресованого [PERSON] ПСП «Шевченка» підтвердило збільшення розміру орендної плати до 13000 грн., а за 2018 рік їй як представнику спадкоємиці було виплачено 13500 грн. орендної плати, що вказує на збільшення в односторонньому порядку плати відповідачем, а тому вона мала законне право розраховувати на отримання в подальшому таких виплат у розмірі, не меншому від 13500 грн. Оскільки в 2020 році вона отримала 13500 грн., то вважала це оплатою за оренду за 2019 рік, а за 2020 рік оплата здійснена не була взагалі. Представник відповідача позовні вимоги заперечив, пояснив, що зміна розміру орендної плати має відбуватися виключно у спосіб, встановлений Законом "Про оренду землі", тобто шляхом укладення договору після досягнення згоди сторін. Оскільки це питання не узгоджувалося, підприємством в односторонньому порядку виплачувалася орендна плата в дещо більшому розмірі. Виплата орендної плати за 2019, 2020 роки у розмірі, що відповідає умовам договору, не є зменшенням орендної плати та не є порушенням Умов договору. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази на підтвердження своїх обґрунтувань та заперечень приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 09.12.2007 року між [PERSON] та ПСП «Шевченка» укладено договір оренди, за умовами якого орендарю у користування строком на 7 років передана земельна ділянка площею 6,96 га, яка знаходиться на території Витязівської сільської ради та належить орендодавцю на підставі Державного акту серії КР №077358. Договір зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської районної філії ДП Центр ДЗК 15 січня 2008 року. 20.05.2010 року між сторонами договору укладено додаткову угоду, за якою сторони продовжили строк дії договору на 10 років, визначили розмір орендної плати 3% нормативної грошової оцінки та її обчислення з урахуванням інфляції. Договір зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської районної філії ДП Центр ДЗК 17 грудня 2008 року за №041036500056. 11 лютого 2019 року [PERSON] успадкувала та набула у власність майно після смерті [PERSON] - земельну ділянку № [NUMBER] , площею 6,9643 га кадастровий номер 3520883200:02:00:0475, розташовану на території Витязівської сільської ради Бобринецького району. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про оренду землі» до спадкоємця перейшли права та обов`язки орендодавця за договором оренди, укладеним між [PERSON] та ПСП «Шевченка». Правовідносини, які склалися між сторонами регулюються договором та ЗУ «Про оренду землі» (далі Закон). Так відповідно до ст.13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. (стаття 15 Закону). Відповідно до ст. 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Пунктом 9 Договору від 09.12.2007 року встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням (без урахування) індексації. Орендна плата вноситься у строк до 31.12. поточного року. (п.10,11 Договору). За редакцією Додаткової Угоди від 20.05.2010 року орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% нормативно-грошової оцінки з урахуванням індексації. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Орендар має право вимагати відповідного зменшення орендної плати в разі, якщо стан орендованої земельної ділянки погіршився не з його вини. Орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності, передані в оренду на земельних торгах, не може бути зменшена за згодою сторін протягом строку дії договору оренди, а також у разі його поновлення. (ст. 23 Закону) Відповідно до пункту 13 договору оренди землі розмір орендної плати переглядається раз в три роки у разі: - зміни умов господарювання, передбачених договором; - зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 36 Договору, передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору, спір розв`язується у судовому порядку. 02.02.2018 року [PERSON] звернувся до директора ПСП «Шевченка» з листом-вимогою про перегляд орендної плати за користування земельною ділянкою. У вимозі послався на пункт 13 договору оренди, згідно якого встановлено, що розмір орендної плати переглядається раз в три роки зокрема у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Вказав, що розмір орендної плати повинен бути неодноразово переглянутий та збільшений, оскільки належна йому земельна ділянка перебуває в оренді підприємства більше 9 років. Згідно відповіді ПСП «Шевченка» від 27.02.2018 року [PERSON] було роз`яснено, що відповідно до п.9 Договору орендна плата становила 2% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Строк дії договору становив 7 років. 20 травня 2010 року між сторонами договору було укладено додаткову угоду про зміну умов вищезазначеного договору, відповідно до якої орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій формі у розмірі 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та продовжено строк дії договору на 10 років. Надано розрахунок фактично сплаченої орендної плати орендодавцю за 2015 рік в розмірі - 10000 грн. (розмір орендної плати за договором 5876 грн. 68 коп.), за 2016 рік - 13000 грн. (розмір орендної плати за договором 5876 грн. 68 коп.), за 2017 рік - 13000 грн. (розмір орендної плати за договором 6605 грн. 38 коп.). Вказано, що ПСП «Шевченка» в односторонньому порядку збільшило розмір орендної плати на користь [PERSON] , а відтак правові підстави збільшення розміру орендної плати на підставі п.13 Договору відсутні. Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. З огляду на викладені обставини вбачається, що правовідносини сторін договору щодо розміру орендної плати за користування землею як істотної умови договору, регулюються виключно у спосіб, визначений для укладення правочину, тобто у письмовій формі з подальшою державною реєстрацією. Наслідки невиконання зобов`язання за договором у даному випадку можуть бути застосовані до невиконання умов, які юридично закріплені письмовим договором та підписані сторонами. Право збільшення орендарем орендної плати в односторонньому порядку також може бути передбачене умовами договору і лише у такому випадку орендодавець набуває права вимоги плати у розмірі, який збільшив орендар, а орендар у свою чергу несе відповідальність за невиконання зобов`язання за цією умовою договору. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних, свобод чи інтересів. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ст.13 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наданим письмовими доказами (платіжними документами) підтверджено сплату відповідачем орендної плати у розмірі, не нижчому, ніж визначений умовами договору. З урахуванням того, що позивачем не доведено порушення відповідача щодо неналежного виконання умов договору щодо розміру та строків виплати орендної плати, у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Вирішуючи питання судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, суд вважає за необхідне витрати, понесені позивачем під час розгляду справи, віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed