Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

У червні 2021 року керівник Корюківської окружної прокуратури С.Розинка звернувся до суду в інтересах держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Чернігівській області, Менської міської ради Чернігівської області з вимогами до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної водним живим ресурсам. Позов мотивовано наступним. 09 січня 2021 року близько 11 год. 00 хв. [PERSON] , знаходячись на озері «Кривуша», що за межами с. Блистова Корюківського (колишнього Менського) району Чернігівської області, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, з використанням заборонених засобів лову, а саме десяти порожевих сіток, виловив рибу загальною вагою 11 кг., а саме: щука в кількості 11 штук, вартість якої складає 3740,00 грн., окунь у кількості 2 штук, вартість якого складає 34,00 грн., краснопірка у кількості 5 штук, вартість якої складає 340,00 грн., лящ у кількості 13 штук, вартість якого складає 2210,00 грн., синець у кількості 50 штук, вартість якого складає 4250,00 грн., чим грубо порушив вимоги п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених Державним комітетом рибного господарства України № 19 від 15.05.1999, та займаючись таким чином, незаконним рибним добувним промислом, відповідно такс, затверджених Постановою Кабміну України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування збитків, спричиненого в результаті незаконного добування (збирання) чи знищення цінних видів водних біоресурсів», спричинив істотну шкоду водним біоресурсам держави на загальну суму 10 574,00 гривень. Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 24.03.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено покарання відповідно до санкції статті. Вирок набрав законної сили. Прокурор, посилаючись на те, що між неправомірними діями відповідача та заподіяною водним живим ресурсам шкодою є прямий причинно-наслідковий зв`язок, завдана шкода добровільно відповідачем не відшкодована, просить стягнути з відповідача на користь держави завдану шкоду в розмірі 10 574,00 грн. та 2 270,00 грн. на користь Чернігівської обласної прокуратури в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. У судовому засіданні прокурор Корюківської окружної прокуратури Положій Н.І. позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представники позивачів Управління Державного агентства рибного господарства у Чернігівській області та Менської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечував проти стягнення з нього сплаченого позивачем судового збору. Заслухавши пояснення учасників по справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 09 січня 2021 року близько 11 год. 00 хв. [PERSON] , знаходячись на озері «Кривуша», що за межами с. Блистова Корюківського (колишнього Менського) району Чернігівської області, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, з використанням заборонених засобів лову, а саме десяти порожевих сіток, виловив рибу загальною вагою 11 кг., а саме: щука в кількості 11 штук, вартість якої складає 3740,00 грн., окунь у кількості 2 штук, вартість якого складає 34,00 грн., краснопірка у кількості 5 штук, вартість якої складає 340,00 грн., лящ у кількості 13 штук, вартість якого складає 2210,00 грн., синець у кількості 50 штук, вартість якого складає 4250,00 грн., чим грубо порушив вимоги п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених Державним комітетом рибного господарства України № 19 від 15.05.1999, та займаючись таким чином, незаконним рибним добувним промислом, відповідно такс, затверджених Постановою Кабміну України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування збитків, спричиненого в результаті незаконного добування (збирання) чи знищення цінних видів водних біоресурсів», спричинив істотну шкоду водним біоресурсам держави на загальну суму 10 574,00 гривень. Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 24 березня 2021 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Вирок набрав законної сили 24 квітня 2021 року (а.с. 11-14). Проте питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України судом не вирішено. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про тваринний світ" у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюється на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про тваринний світ» тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об`єкти тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону і які перебувають у державній власності, а також об`єкти тваринного світу, що встановленому законом порядку набуті у комунальну або приватну власність і визначені об`єктами загальнодержавного значення, належать до природних об`єктів загальнодержавного значення. Таким чином, при незаконному вилові риби спричиняються прямі збитки державі. Частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Із урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що обставини викладені в позовній заяві, в частині завдання шкоди знайшли своє підтвердження, а тому не має необхідності досліджувати докази для встановлення тих же обставин. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19. Так, згідно ч. 1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ст. 13 Конституції України та ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», в якій зазначається, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Крім того, статтею 142 Конституції України визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Згідно статей 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і від імені та в інтересах територіальних громад, відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції. Отже, органи місцевого самоврядування в межах своєї території є самостійними суб`єктами права власності на природні ресурси (в тому числі водні біоресурси). Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками. Як убачається з розрахунку Управління державного агентства рибного господарства в Чернігівській області, розмір шкоди заподіяної [PERSON] визначено відповідно до такс, затверджених Постанови КМУ № 1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», який становить 10 574 гривні 00 копійок (а.с. 15), а тому підлягає стягненню з відповідача. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved