Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею, як спадкоємцем за законом права власності на 2/3домоволодіння, що розташовані по [ADDRESS]. Після уточнення позовних вимог 19 грудня 2013 року позивач просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 24 липня 2006 року Рогатинською районною державною нотаріальною конторою [PERSON] та визнати за нею як спадкоємцем за законом права власності на 2/3домоволодіння, що розташовані по [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входять частина житлового та господарських будівель, які розташовані по [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем за законом першої черги даного майна. Окрім неї спадкоємцем за законом першої черги є її сестра [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини в її користь. Під час оформлення спадщини виявилось, що 24 липня 2006 року Рогатинською районною державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON], котрий є рідним братом її покійного батька. Дане свідоцтво видане на підставі заповіту [PERSON] посвідченого у Пуківській сільській раді Рогатинського району 15 грудня 2004 року. Згідно даного свідоцтва домоволодіння по [ADDRESS] належить [PERSON] Вважає свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24 липня 2006 року видане [PERSON] недійсним та, що має право на 2/3 частини домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] виходячи з наступного: у вищевказаному домоволодінні проживали її дідусь [PERSON],що був власником даного майна, бабуся [PERSON] та її батько [PERSON]. [INFO] року помер її дідусь [PERSON]. За життя він зробив заповідальне розпорядження яким усе своє майно заповів сину [PERSON]. [PERSON] звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини і 24 липня 2006 року йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак, на час відкриття спадщини спадкодавця [PERSON] особами, які мали право на обов'язкову частку у спадщині були [PERSON], як непрацездатна вдова та [PERSON], який був також непрацездатним. Вони фактично прийняли спадщину так як постійно проживали із спадкодавцем до дня його смерті та не звернулися протягом встановленого строку із заявою про відмову від спадщини. [INFO] року померла її бабця [PERSON], яка за життя не зробила заповідального розпорядження. Спадкоємцями за законом першої черги її майна були сини [PERSON] та [PERSON]. ЇЇ батько прийняв спадщину так як постійно проживав із [PERSON] до дня її смерті і не звертався із заявою про відмову від прийняття спадщини. [INFO] року помер її батько [PERSON]. За життя він не встиг зробити заповідального розпорядження, таким чином спадкоємцями першої черги майна спадкодавця є вона та її сестра [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини в її користь. Просить визнати за нею право власності на 2/3 частини домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] як спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] Позивач та її представники в судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав наведених у позовній заяві, в судовому засіданні 13 листопада 2014 року участі не приймали, хоча про час та місце слухання справи повідомлялися вчасно, у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку. Участь у судових засіданнях відповідно до ст.27 ЦПК України - це право, а не обов'язок сторін по справі. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд зі згоди позивача може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки Пуківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області № 239 від 02 жовтня 2013 року станом на 01 липня 1990 року в домоволодінні по [ADDRESS] проживали [PERSON] і його дружина [PERSON], господарство належало до суспільної групи "колгоспні двори". З 11 вересня 1995 року в даному господарстві проживав їхній син [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20 березня 1989 року житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належав [PERSON]. [PERSON] зробив заповідальне розпорядження, яким все своє майно заповів своєму синові [PERSON]. Даний заповіт посвідчено секретарем Пуківської сільської ради Рогатинського району 15 грудня 2004 року за реєстром №56. З довідки виконавчого комітету Пуківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області вбачається, що заповіт вчинений від імені [PERSON] не змінено і не скасовано. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що розташоване у с.Пуків Рогатинського району Івано-Франківської області. Судом встановлено, що спадкоємцем майна спадкодавця [PERSON] є його син [PERSON] як спадкоємець за заповітом. Позивач на підтвердження позовних вимог посилається на те, що другий син спадкодавця [PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON] мали право на обов'язкову частку у спадщині, оскільки на час відкриття спадщини були особами пенсійного віку. Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). [PERSON] відмовилась від одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на обов'язкову частку, що підтверджується її заявою посвідченою 27 червня 2006 року державним нотаріусом Рогатинської державної нотаріальної контори. Як вбачається із листа головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за №486/П-15 від 17 серпня 2007 року [PERSON], [INFO] з 02 лютого 2005 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах. До непрацездатних осіб відносяться особи, які досягли віку - жінки 55 років, чоловіки - 60 років, тобто віку, який дає їм підставу для одержання пенсії за віком, незалежно від того, чи продовжують вони працювати; інваліди І,ІІ та ІІІ груп. Таким чином, вихід на пенсію на пільгових підставах право на обов'язкову частку у спадщині не дає. У п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» закріплено, що перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений статтею 1241 Цивільного кодексу України є вичерпним. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. 15 грудня 2004 року [PERSON] вчинила заповіт, що нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Пуківської сільської ради Рогатинського району. Згідно даного заповіту [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]. Відповідно до довідки Пуківської сільської ради Рогатинського району №123 від 25 лютого 2013 року заповіт від імені [PERSON], складений в Пуківській сільській раді 15 грудня 2004 року за реєстраційним №55 не відмінений і не змінений. Окрім цього, [PERSON], помилково вважаючи, що має право на обов'язкову частку в спадщині, відмовився від одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на обов'язкову частку, що підтверджується його заявою поданою ним 27 лютого 2013 року до Рогатинської державної нотаріальної контори. Згідно ст. 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. [PERSON] будучи власником домоволодіння по [ADDRESS] зробив заповідальне розпорядження, яким дане домоволодіння заповів [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її Спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину спадкодавця [PERSON], що підтверджується заявою про прийняття спадщини посвідченою 16 травня 2006 року приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу [PERSON] 24 липня 2006 року державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом спадкодавця [PERSON]. Також, спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину спадкодавця [PERSON], що підтверджується заявою про прийняття спадщини поданою ним 27 лютого 2013 року до Рогатинської районної державної нотаріальної контори. 25 вересня 2013 року йому видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїхвимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] не був спадкоємцем за заповітом майна, що розташоване по [ADDRESS], також він не мав права обов'язкової частки у спадщині спадкодавців [PERSON] та [PERSON] і, помилково вважаючи, що має таке право відмовився від неї, що підтверджено висновком почеркознавчої експертизи. Таким чином, позивач [PERSON] не має права на 2/3 частини домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] як спадкоємець за законом першої черги спадкодавця [PERSON], оскільки [PERSON] їх не мав. Інших доказів, які б спростовували наведене, позивачкою суду не надано, у зв'язку з чим [PERSON] в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed