Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання незаконним наказу від 11 листопада 2010 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани та відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та в обґрунтування позову зазначив, що 1 вересня 2004 року був прийнятий на роботу викладачем по спеціальності «Обслуговування комп'ютерних та інтелектуальних систем і мереж», у технікум Кіровоградського національного технічного університету(15 грудня 2008 року перейменовано на кіровоградський машинобудівний коледж КНТУ). 11.11.2010 р. за відмову виконати розпорядження від 14.10.2010 р. №81 про здачу в архів коледжу індивідуального робочого плану викладача та робочого паспорту викладача за 2009-2010 навчальний рік та здачу на затвердження індивідуального робочого плану викладача на 2010-2011 навчальний рік, було оголошено догану. Вважає накладене на нього дисциплінарне стягнення незаконним, оскільки, порушення трудової дисципліни не допускав так, як навчальний план на 2010-2011 навчальний рік, який нібито відмовився здати на затвердження, був розроблений у встановлені терміни та розглянутий і ухвалений на засіданні циклової комісії, а потім ухвалений завідуючим відділенням, заступником директора з виробничої роботи та заступником директора з виховної роботи та зданий для ухвалення і затвердження заступником директора з навчальної роботи і самим директором, що стосується здачі в архів коледжу індивідуального робочого плану викладача та робочого паспорту викладача за 2009-2010 навчальний рік ,то службовою запискою від 15.10.10 p., звернувся до директора коледжу і повідомив його, що інформація в його розпорядженні №81 про те , що, нібито, незважаючи на неодноразові нагадування, він відмовляється здати в архів вказані матеріали не відповідає дійсності так, як адміністрація коледжу з цим питанням до нього не зверталась і як тільки пояснять, чому повинен це зробити, так як до цього не зобов'язує жодна норма чинної нормативно-правової бази . Вважає, у звязку з тим, що у нього не було відібрано пояснень, щодо ймовірного порушення трудової дисципліни, було порушено ч.І ст. 149 КЗпП України, а якби порушення трудової дисципліни і мало би місце, то вважає, що було порушено строки притягнення до дисциплінарної відповідальності передбачені ст. 148 КЗпП України так, як 2010-2011 навчальний рік починається 01.0.2010р., а 2009-2010 навчальний рік закінчився 01.07.2010р. і якщо навіть уявити, що ним все-таки було порушено трудову дисципліну то про ці порушення адміністрації було відомо на відповідно вказані дати. Відколи отримав догану, погіршилося ставлення до нього з боку колег по роботі, і це призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і потребувало від мене додаткових зусиль для організації мого життя. У зв»язку з цим просить стягнути на його користь моральну шкоду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги не визнав , зазначив про порушення строків на оскарження даного наказу про догану, просить відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 липня 2011 року, яке набрало законної сили на підставі ухвали колегії суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 06.12.2011 року відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Профкому Кіровоградського національного технічного університету про визнання незаконної згоди на звільнення від 23.06.2011 року, визнання незаконним наказу про припинення трудового договору від 24.06.2011 року, відшкодування моральної шкоди та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв»язку з незаконним звільненням. Дане рішення містить оцінку доказам, які досліджувалися судом , що стосуються і оскаржуваного наказу про оголошення догани від 11.11.10 року та зазначено, що даний наказ винесено з дотриманням вимог ст.ст. 147-149 КЗпП України. Судом встановлено наступні факти . 1 вересня 2004 року позивача було прийнято на роботу викладачем по спеціальності «Обслуговування комп'ютерних та інтелектуальних систем і мереж», у технікум Кіровоградського національного технічного університету(15 грудня 2008 року перейменовано на Кіровоградський машинобудівний коледж КНТУ). 11.11.2010 р. позивачу за відмову виконати розпорядження від 14.10.2010 р. №81 про здачу в архів коледжу індивідуального робочого плану викладача та робочого паспорту викладача за 2009-2010 навчальний рік та здачу на затвердження індивідуального робочого плану викладача на 2010-2011 навчальний рік, було оголошено догану. Згідно зі ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством ,статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Ст. 147-1 КЗпП України передбачає, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу ( обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Це означає, що керівник підприємства завжди має право застосовувати стягнення, оскільки його право приймати на роботу закріплено безпосередньо в нормативно-правових актах. Відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленим проступком, але не пізніше 1 місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Слід врахувати, що ст. 148 КЗпП України передбачає обчислення місячного строку для застосування місячного строку для обчислення стягнення з дня виявлення не факту ( дії, бездіяльності), а саме проступку. Виявлення проступку означає не тільки виявлення факту (дії), але й встановлення працівника, який порушив трудові обов'язки, характеру порушення, шкідливих наслідків правопорушення, причинного зв'язку між правопорушенням та шкідливими наслідками, вини працівника. Ці дає деяку можливість власникові для продовження терміну, протягом якого він може застосувати стягнення. Згідно зі ст. 149 КЗпП України, для застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується у наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відсутність таких пояснень не перешкоджає застосуванню стягнення, якщо власник зможе довести те, що пояснення від працівника він зажадав, але працівник їх не надав. Таким доказом є акт, складений за підписом кількох осіб на підтвердження відмови працівника дати пояснення по суті порушення трудової дисципліни. Згідно зі ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до Конституції України можливе пряме звернення до суду з позовом про визнання недійсним (незаконним) стягнення, оголошеного працівникові. Такий висновок міститься у п.8 постанови Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя". При винесенні рішення , суд керується ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку, щодо відмови в задоволенні позову повністю. Відповідності чинному законодавству , оскаржуваного наказу про винесення догани № 49-КМК від 11.11.10 року дана оцінка в рішенні Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.07.11 року( а.с. 67), що набрало законної сили 06.12.11 року відповідно до даних ДЗС та довідки помічника судді ( а.с. 75). Обставини , зазначені в позові, досліджувалися судом та їм дана оцінка в зазначеному рішенні суду. В т.ч. і , що стосується заподіяння моральної шкоди позивачу. Посилання позивача на норму ст. 1167 ЦК України є безпідставним та необгрунтованим. Право на відшкодування моральної шкоди за порушення трудового законодавства визначено ст.237-1 КЗпП України. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Окрім того, позивачем порушено строк на звернення до суду з даним позовом , визначений ст. 233 КЗпП України, що також є підставою для відмови в задоволенні позову повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати залишити по їх фактичному понесенню сторонами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed