Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування заподіяної шкоди. В обгрунтування заявленого позову покликається на те, що 08.11.2011р в наслідок суспільно-небезпечного діяння, вчиненого неповнолітнім [PERSON] 1997р.н.. [PERSON] середньої тяжкості тілесні ушкодження. Рішенням суду від 19.12.2013р з [PERSON] на користь позивача матеріальну та моральну шкоду в сумі 6000грн та витрати на правову допомогу в сумі 5652,69грн. В зв'язку з тим, що неповнолітній [PERSON] самостійного заробітку не має і не може сплатити у повній мірі суму присуджену судом до стягнення з нього, позивач просить стягнути з відповідача, яка є матір 'ю неповнолітнього [PERSON] невиплачену суму майнової шкоди в розмірі 7756,69грн та судовий збір в сумі 243,60грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач заперечувала проти задоволення позову, вказала, що суми, присуджені до стягнення з її сина виплачуються ним по мірі можливості, ухилення від сплати з їх сторони не має. Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі вважає позов необгрунтованим. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 08.11.2011 року приблизно 09:30год неповнолітній [PERSON], 1997р.н., знаходячись в приміщенні чоловічої роздягальні Костопільської ЗОШ І-ІІІ ступенів №4, що по вул.Лятуринської 15 у м.Костопіль Рівненської області, підняв з підлоги знайдений кросівок, кинув його до жіночої роздягальні, влучивши у ліве око [PERSON], внаслідок чого з необережності наніс останній тілесні ушкодження у вигляді контузії лівого ока виникли і розвинулись ускладнення: післятравматичний конюктивіт, набряк сітківки, помутніння скловидного тіла, спазм акомодації, послаблення зору на ліве око (амбліопія), що характеризується стійким гальмуванням зорового сприйняття та зниженням гостроти зору від показника норми 1,0 до 0,2. Зниження гостроти зору викликало стійку втрату працездатності у [PERSON] в розмірі 20%. Дані ушкодження, які було завдано [PERSON] відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Постановою Костопільського районого суду Рівненської області від 02.04.2013р неповнолітнього [PERSON] від кримінальної відповідальності за ст.128 КК України звільнено із застосуванням примусових заходів виховного характеру - передано під нагляд матері, [PERSON] строком на 1 рік. Провадження у справі закрито. Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 19.12.2013р стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 2652,69грн у відшкодування матеріальної шкоди та 3000 грн у відшкодування витрат на отримання правової допомоги, всього 5652,69грн. Також даним рішенням суду стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] 3000грн у відшкодування моральної шкоди. Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 01.04.2014р рішення Костопільського районного суду від 19.12.2013р залишено без змін. Згідно ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органівдержавної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. У відповідності до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 2 статті 1179 ЦК України передбачено, що у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатньої для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується у частці, якої не вистачає або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть. що шкоду було завдано не з їхньої вини. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовоми про відшкодування шкоди" від 27.03.1992р №6 шкода, заподіяна неповнолітнім віком від 15 до 18 років відшкодовується самим заподіювачем. Якщо в останнього не має майна або заробітку, достатнього для відшкодування заподіяної ним шкоди, відповідний обов'язок покладається на його батьків (усиновителів) або піклувальників за умови їх винної поведінки, що сприяла виникненню шкоди. Згідно облікової картки на зведене виколнавче провадження №ЄДРВП 44051792 від 21.07.2014р заборгованість по зведеному виконавчому провадженні, по виконанню виконавчих листів виданих Костопільським районним судом №564/1766/13-ц загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] становить 8652,69грн. Відповідно до інформації ВДВС Костопільського РУЮ, наданої на запит суду, [PERSON] станом на 19.12.2014р сплачено зборгованість на користь [PERSON] в сумі 1300грн, залишок боргу по зведеному виконавчому провадженню №43865955 від 16.07.2014р становить 7352,69грн. Враховуючи часткове погашення заборгованості неповнолітнім [PERSON] та відсутність будь-яких доказів щодо його ухилення від сплати присуджених грошових коштів, суд вважає необгрунтованим покликання позивача на неспроможність погашення неповнолітнім всієї суми завданої шкоди та стягнення її з батьків неповнолітнього. В зв'язку з вищенаведеним, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог і відмовляє в задоволенні позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed