Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач через свого представника [PERSON], який діє на підставі довіреності, звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з вищевказаною позовною заявою, яку в подальшому уточнено, та просить суд визнати дії відповідача стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки без відповідного повідомлення майнового поручителя про порушення основного зобовязання незаконними; скасувати реєстрацію права власності № 12961448 за відповідачем у порядку реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, в звязку з тим, що його реєстрація відбулася з порушенням ст.ст. 35, 37 ЗУ «Про іпотеку»; зобовязати державного реєстратора, що перебуває у трудових відносинах з Департаментом реєстрації Харківської міської ради виконати дії, повязані зі скасуванням реєстрації права власності № 12961448 за відповідачем, та поновленням права власності на нежитлові приміщенння першого поверху № 34-55, другого поверху № 60-92, загальною площею 1083,8 кв.м в будівлі літ. «А-2», яка знаходиться в м. Харків, вул. Москалівська, буд. 168, за позивачем. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що їй належали на праві власності нежитлові приміщення першого поверху № 34-55, другого поверху № 60-92, загальною площею 1083,8 кв.м в будівлі літ. «А-2», яка знаходиться в м. Харків, вул. Москалівська, буд. 168, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] від 22.12.2005 за реєстровим № 1544. 15.07.2009 між позивачем та ПАТ «Регіон-Банк», укладено договір іпотеки вказаних нежитлових приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2774. У вказаний договір іпотеки неодноразово вносилися зміни, які посвідчені приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] У січні 2017 року, як вказує позивач, їй стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав було зареєстровано право власності на вищевказані приміщення за відповідачем на підставі договору іпотеки та договорів про зміни до нього. При цьому підставою для реєстрації права власності у державному реєстрі речових прав зазначається: вимога № 06-1-13/321/12 від 19.03.2015 про порушення зобовязань за вищевказаним договором іпотеки, яка, як зазначає [PERSON], начебто була направлена їй та була отримана нею 29.04.2015; вимога № 09-03/1092/1 від 04.09.2015, начебто була у той же день вручена особисто директору ТОВ «ХАСКО-ПЛЮС». На підставі цих неіснуючих, на думку позивача, вимог відповідачем було прийнято рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки, а саме: на нежитлові приміщення першого поверху № 34-55, другого поверху № 60-92, загальною площею 1083,8 кв.м в будівлі літ. «А-2», яка знаходиться в м. Харків, вул. Москалівська, буд. 168 за іпотекодержателем, тобто за відповідачем, номер запису про право власності 12961448. Відповідно до цих документів державний реєстратор Харківського міського управління юстиції [PERSON] зареєструвала право власності на вказані нежитлові приміщення на імя ПАТ «Регіон-Банк». Позивач вважає, що прийняте рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем, таким що прийнято з порушеннями законодавства, а подальшу реєстрацію права власності - такою, що підлягає скасуванню. [PERSON] зазначає, що для того, щоб розпочати процедуру звернення стягнення Іпотекодержатель повинен повідомити Боржника та Іпотекодавця про порушення основного зобовязання у відповідності до ст. 35 ЗУ «Про Іпотеку». Проте, жодних повідомлень від відповідача, у тому числі вимогу № 06-1-13/321/12 від 19.03.2015 про порушення зобовязань на вищевказаним договором іпотеки, як завіряє позивач, вона не отримувала. Ні позивач, ані боржник ТОВ «ХАСКО-ПЛЮС» повідомлень про порушення основного зобовязання не отримували, відповідні підписи на повідомленні про вручення або на оригіналі вимоги про усунення порушення не ставили. Таким чином, як вважає позивач, неправомірними діями відповідача було порушене її право на її повідомлення про порушення основного зобовязання, яке було забезпечено іпотекою нежитлових приміщень. Крім того, положення ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», відповідно до якого було прийнято рішення про реєстрацію права власності за відповідачем, передбачають, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Позивач зазначає, що відповідач не повідомив її про проведену оцінку предмета іпотеки, а отже порушив право позивача на відшкодування різниці між вартістю належних їй нежитлових приміщень та суми забезпечених іпотекою вимог. У звязку з вищевкладеним позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник позивача [PERSON] позов з уточненнями підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «СКАЙ БАНК» - [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позов не визнала, проти його задоволення заперечувала, посилаючись на викладені обставини у письмових запереченнях наданих відповідачем. Представник третьої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, надала письмові пояснення. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про причини неявки в порушення ч. 2 ст. 77 ЦПК України суд не повідомила. Третя особа ТОВ «ХАСКО-ПЛЮС» в судове засідання не зявилася, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідача та третьої особи -Департаменту реєстрації Харківської міської рад, дослідивши матеріали справи і представлені в суд докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до \~ст. 57 ЦПК України\~доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно до вимог ч.ч. 1, 4\~ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 15.07.2009 між АТ «Регіон-Банк», правонаступником якого є ПАТ "Скай Банк", та [PERSON], як майновим поручителем, укладено Договір іпотеки № 06-1-05-38/з-3 (наступна іпотека) (а.с. 6-7), який викладався в новій редакції 26.08.2014 (а.с. 77-81), в якості забезпечення належного виконання кредитних зобовязань Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАСКО-ПЛЮС» перед АТ «Регіон-Банк» за Договором кредиту № 06-1-05-38 від 09.07.2009 з усіма доповненнями до нього. Предметом іпотеки є нежитлові приміщення першого поверху № 34-55, другого поверху № 60-92, загальною площею 1083,8 кв.м в будівлі літ. А-2, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Москалівська (колишня Жовтневої революції), буд. 168, які належать [PERSON] на праві власності. Насьогодні кредитні зобовязання ТОВ «ХАСКО-ПЛЮС» перед Банком за Договором кредиту № 06-1-05-38 від 09.07.2009 не виконані. Станом на 19.03.2015 заборгованість складала 8705414,41 грн, про що зазначено у вимозі за № 06-1-13/321/12 від 19.03.2015 щодо позасудового врегулювання спору, адресованій керівнику ТОВ «ХАСКО-ПЛЮС» та [PERSON], та яку позивач отримала особисто 29.04.2015, про що свідчить її підпис (а.с. 66). Проте, вказана вимога залишена без виконання і, таким чином, станом на 04.09.2015 розмір заборгованості збільшився та склав вже 11422585,14 грн, що відображено у вимозі за № 09-03/1092/1 від 04.09.2015, адресованій керівнику ТОВ «ХАСКО-ПЛЮС», яку отримано останнім, про що свідчить підпис директора Товариства та печатка (а.с. 67-68). Зазначеними вимогами [PERSON] та ТОВ «ХАСКО-ПЛЮС» попереджено, що у разі невиконання в строк цих вимог, позивач розпочинає процедуру примусового стягнення на майно боржника та реалізацію заставного майна, яке є забезпеченням кредитного зобовязання. На підставі викладеного, спростовуються посилання позивача на те, що відповідач не повідомив ні позичальника, ані майнового поручителя про позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 4.2. статті 4 Договору іпотеки в редакції від 26.08.2014 передбачено, що звернення стягнення за цим Договором здійснюється на підставі цього Договору, виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду. У пункті 4.3. статті 4 містяться застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, яке визначено сторонами як договір про задоволення вимог та надає право Іпотекодержателю звернути стягнення на предмет іпотеи, на підставі цього Договору, зокрема, шляхом: прийняття від Іпотекодавця права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». При цьому це застереження визначено сторонами як договір про задоволення вимог (а.с. 77-81). Згідно звіту про незалежну оцінку нежитлових приміщень першого поверху № 34-55, другого поверху № 60-92 в літ. А-2, загальною площею 1083,80 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Москалівська (колишня Жовтневої революції), буд. 168, власником яких є [PERSON], станом на 26.10.2015, ринкова вартість обєкта оцінки становить 2396243,00 грн, що еквівалентно 106147,00 Дол. США (а.с. 82). Саме за такою вартістю вказаний обєкт нерухомості прийнятий на баланс Банку та облікований, кредиторська заборгованість погашена лише частково, підстави для відшкодування, як те передбачено ст. 37 Закону України «Про іпотеку», відсутні, що спростовує посилання позивача на положення ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», відповідно до яких Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Оскільки у вимогах, отриманих позичальником та майновим поручителем, Банк пропонував узгодити з ним ціну продажу (відчуження) предмету іпотеки, а за відсутності таких дій з їх сторони, така ціна була визначена на підставі акту незалежної експертної оцінки, про що було також зазначено у вимогах та що повністю відповідає положенням ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Публічне акціонерне товариство «СКАЙ БАНК» є правонаступником всіх прав та обовязків Публічного акціонерного товариства «Регіон-Банк» у звязку зі зміною найменування на підставі рішення загальних зборів акціонерів Банку від 21.04.2017 (а.с. 134-145). Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В ч. 1 ст. 628 ЦК України зазначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, підписавши Договір іпотеки № 06-1-05-38/з-3 та усі наступні договори про внесення змін до Договору іпотеки, визначивши на власний розсуд свої права та обовязки у кредитному зобовязанні, позивач погодилася з усіма його умовами без застережень. Враховуючи відсутність з боку позичальника ТОВ «ХАСКО-ПЛЮС» та майнового поручителя - [PERSON] дій, спрямованих на погашення кредитної заборгованості, а також виконання Банком усіх передбачених діючим законодавством України дій, Банк застосував процедуру позасудового врегулювання, встановлену Законом України «Про іпотеку» та Договором іпотеки, і звернув стягнення на вищевказаний предмет іпотеки шляхом набуття його у власність. 16.01.2016 державним реєстратором Харківського міського управління юстиції [PERSON] зареєстровано право власності Банку на вищевказаний предмет іпотеки (а.с. 83-84). [PERSON] також просить суд скасувати реєстрацію права власності № 12961448 за відповідачем у порядку реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, в звязку з тим, що його реєстрація відбулася з порушенням ст.ст. 35, 37 ЗУ «Про іпотеку»; зобовязати державного реєстратора, що перебуває у трудових відносинах з Департаментом реєстрації Харківської міської ради виконати дії, повязані зі скасуванням реєстрації права власності № 12961448 за відповідачем, та поновленням права власності на нежитлові приміщенння першого поверху № 34-55, другого поверху № 60-92, загальною площею 1083,8 кв.м в будівлі літ. «А-2», яка знаходиться в м. Харків, вул. Москалівська, буд. 168, за позивачем. Суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи зі змісту ст.ст. 30, 35, 118 ЦПК України, а також загальних засад цивільного судочинства, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору не можуть бути зобовязанні до вчинення певних дій. Положення третьої особи у цивільному процесі визначено ст.ст. 34, 35 ЦПК України і суттєво відрізняється від правового положення сторін у процесі, зокрема відповідача. А отже, вимоги щодо зобовязання вчинити певні дії особи, яка не має статус відповідача у справі, задоволенню не підлягають, оскільки\~зобовязання вчинити певні дії третіх осіб, процесуальним законодавством не передбачено, крім того, і відсутні підстави для скасування реєстрації права власності № 12961448 за відповідачем. Згідно з положеннями\~статті 129 Конституції України\~основними засадами судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду. Право на справедливий суд та доступ до правосуддя визначено також\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте, стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами порушення з боку відповідача вимог законодавства або прав [PERSON], жодних доказів на підтвердження зворотного матеріали справи не містять. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] задоволенню не підлягають у звязку з їх безпідставністю та недоведеністю.

Outcome: dismissed