Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ДП «ДВЕК» ВП «[PERSON] № 3 ім. М.С. Сургая», Вугледарського відділення ВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Донецькій області про видачу довідок та нарахування і доплату несплаченої суми одноразової допомоги. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з 04.06.1975 року по 30.06.2013 року працював на підприємствах вугільної промисловості, а саме в ВП «Шахта «[PERSON] № 3 ім. М.С. Сургая» з повним робочім днем у шахті, звідки був звільнений за станом здоровя. 26.09.2013 року позивача було визнано інвалідом 3 групи, йому встановлено 40% втрати професійної працездатності, згідно довідки МСЕК серії 10 ААА № 234333. Для визначення відділенням ВД Фонду ССНВВПЗ України в м. Вугледар Донецької області належних позивачу страхових виплат відповідач ВП Шахта «[PERSON] № 3 ім. М.С. Сургая» надав йому довідку № 83 від 07.10.2013 року про середню заробітну плату (дохід) для розрахунку страхових виплат. У даній довідці було вказано, що його середньомісячна заробітна плата складала 573,79 грн. Вважає, що була невірно нарахована середньомісячна заробітна плата, так як до довідки, розрахованої з грудня 2012 року по травень 2013 року, підприємство не включило виплати відпустки за лютий 2013 року та грудень 2012 року, нараховані і сплачені у січні 2013 року, в розмірі 4291,75 грн. та 171,06 грн., та в жовтні-листопаді 2012 року в розмірі 169,85 грн. та 4246,25 грн. Відповідачем взято в розрахунок грудень 2012 року, а не взято червень 2013 року, що призвело до невірного визначення середньомісячної заробітної плати та призначення страхових виплат. Страховий випадок у позивача настав 27.08.2013 року. Позивач вважає, що в розрахунок повинні братися січень-червень 2013 року, або лютий-липень 2013 року, в зазначений час позивач жодного дня не працював, і в цьому випадку середня заробітна плата для розрахунку страхових виплат визначається виходячи з місячної тарифної ставки, встановленої йому на момент настання страхового випадку. Позивач вважає, що розрахунок середньої заробітної плати повинен бути: 169,85 грн. + 4246,25 грн. (відпускні, виплачені у жовтні за відпустку у січні) + 4291,75 грн. + 171,67 грн. (відпускні, виплачені у січні за відпустку у лютому) + 848,34 грн. (заробітна плата за січень) : 45 = 216,17 грн. х 30,44 = 6580,21 грн. або визначається, виходячи з місячної тарифної ставки, встановленої працівникові на момент настання страхового випадку. Позивач зазначає, що відповідачем ВП «Шахта «[PERSON] № 3 ім. М.С. Сургая» незаконно видано довідку про середню заробітну плату № 83 від 07.10.2013 року, в якій вказано 45 днів та 137 днів за листком непрацездатності при відсутності нарахувань та сплати страхових внесків та не вказано нарахування заробітної плати за період відпустки, а також на незаконність постанов Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Вугледар Донецької області про виплату призначених на підставі вказаної довідки платежів. Позивач просив суд: зобовязати ВП «Шахта [PERSON] № 3 ім. М.С. Сургая» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» надати до відділення ВД Фонду ССНВВПЗ України в м. Вугледар Донецької області довідку про середню заробітну плату [PERSON], відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням», вказавши в графі нарахування за розрахунковий період заробітна плата (оподаткований дохід), з якого сплачено страхові внески до Фонду всіх нарахувань за вказаний період незалежно від місяця нарахування та фактичної виплати (169,85 грн. та 4246,25 грн. (відпускні, виплачені у жовтні за відпустку у січні), 4291,75 грн. та 171,67 грн. (відпускні, виплачені у січні за відпустку у лютому) та 848,34 грн. (заробітна плата за січень); зобовязати ВП «Шахта [PERSON] № 3 ім. М.С. Сургая» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» надати до відділення ВД Фонду ССНВВПЗ України в м. Вугледар Донецької області довідку про середню заробітну плату [PERSON], виходячи з місячної тарифної ставки, встановленої позивачу на момент настання страхового випадку; зобовязати відділення ВД Фонду ССНВВПЗ України в м. Вугледар Донецької області нарахувати та доплатити несплачену суму одноразової допомоги та щомісячних виплат, відповідно до даних нової довідки, виданої ВП «Шахта «[PERSON] № 3 ім. М.С. Сургая» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», на підставі цього рішення. Позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог від 21.02.2014 року, в якій він просив суд: зобовязати ВП «[PERSON] № 3 ім. М.С. Сургая» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» надати до відділення ВД Фонду ССНВВПЗ України в м. Вугледар Донецької власті довідку про середню заробітну плату [PERSON], відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266 «Про обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням», вказавши в графі нарахування за розрахунковий період заробітна плата (оподаткований дохід), з якого сплачено страхові внески до Фонду всіх нарахувань за вказаний період незалежно від місяця нарахування та фактичної виплати за період часу з січня 2013 по червень 2013 року, врахувавши відпускні, отримані в цей період часу; зобовязати відділення ВД Фонду ССНВВПЗ України в м. Вугледар Донецької області нарахувати та доплатити несплачену суму одноразової допомоги та щомісячних виплат, відповідно до даних нової довідки, виданої ВП «Шахта [PERSON] № 3 ім. М.С. Сургая» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», на підставі цього рішення. Позивач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій підтримав уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити, просив суд розглянути справу без його участі. Представник позивач в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву, в якій підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача ВП «[PERSON] № 3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК» в судове засідання не зявився, надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги не визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача відділення ВД Фонду ССНВВПЗ України в м. Вугледар Донецької області в судове засідання не зявився, надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги не визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Також надав суду заперечення до позовної заяви, в яких зазначив, що позивача було звільнено з роботи за п. 2 ст. 40 КЗпП України за станом здоров'я. Таким чином для нарахування середньої заробітної плати позивача було взято період за останнім місцем роботи 6 місяців, що передували місяцю, в якому настав страховий випадок, та було виключено дні тимчасової непрацездатності. В доповненнях до позовної заяви позивач наводить розрахунок своєї середньої заробітної плати, де вважає, що відпускні, нараховані йому у квітні 2013 року за лютий 2013 року у розмірі 171,67 грн. та за травень 2013 року у розмірі 4291,75 грн., повинні увійти до довідки про його середню заробітну плату. Данні виплати не можуть бути враховані, оскільки у квітні 2013 року вони були нараховані та утримані за відпустку у лютому 2013 року та відпустку у березні 2013 року. З цієї суми у квітні 2013 року не було відрахувань єдиного соціального внеску. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що з 04.06.1975 року по 30.06.2013 року позивач працював на підприємствах вугільної промисловості, а саме в ВП «Шахта «[PERSON] № 3 ім. М.С. Сургая» з повним робочім днем у шахті, звідки був звільнений за станом здоровя по п. 2 ст. 40 КЗпП України (а.с.7-10). В акті розслідування професійного захворювання від 04.09.2013 року комісія по розслідуванню прийшла до висновку, що професійне захворювання: антракосілікатоз, інтерстіціальна форма (1/1 S/S), хронічний бронхіт, легенева недостатність першого-другого ступеня, виникло в звязку з неудосконаленістю технологічного процесу, неефективністю засобів боротьби з пилом. Причиною є домішок діоксиду кремнію більше 10% (а.с.12). 26.09.2013 року позивача було визнано інвалідом 3 групи, йому встановлено 40% втрати професійної працездатності, згідно довідки МСЕК серії 10 ААА № 234333 (а.с.13). Для визначення відділенням ВД Фонду ССНВВПЗ України в м. Вугледар Донецької області належних позивачу страхових виплат відповідач ВП Шахта «[PERSON] № 3 ім. М.С. Сургая» надав позивачу довідку № 83 від 07.10.2013 року про середню заробітну плату (дохід) для розрахунку страхових виплат. В довідці зазначено, що середньомісячна заробітна плата [PERSON] склала 573,79 грн. (а.с.14). [PERSON] було призначено відділенням ВД Фонду ССНВВПЗ України у м. Вугледарі Донецької області щомісячну грошову суму, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, в розмірі 229,52 грн. та одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 22951,60 грн. Відповідно до ч. 9-10 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у звязку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Під час обчислення середньомісячного заробітку враховуються всі види виплат, на які нараховувалися страхові внески. Згідно з п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням» розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат (крім страхування на випадок безробіття) та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця, є період роботи за останнім основним місцем роботи (зайняття підприємницькою діяльністю) перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески. Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням» розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок (для страхування на випадок безробіття в якому припинено дію трудового договору або особу знято з обліку у державного реєстратора як суб'єкта підприємницької діяльності, припинення адвокатської, нотаріальної, творчої або іншої діяльності, закінчення проходження служби; для страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання осіб, у яких через деякий час погіршився стан здоров'я у зв'язку з раніше отриманим ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання - період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням тимчасової непрацездатності). Відповідно до п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням» середня заробітна плата (грошове забезпечення) застрахованої особи обчислюється виходячи з нарахованої заробітної плати за видами виплат, що включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці" (грошового забезпечення, розмір якого визначається згідно з нормативно-правовими актами, що регулюють порядок та умови його виплати), та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб, не враховуючи передбачені законодавством пільги щодо сплати зазначеного податку чи суми, на які цей дохід зменшується, з яких сплачувалися страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до п. 9 Постанови Кабінету Міністрів України «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням» до середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) включається заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) у межах максимальної величини (граничної суми) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) та оподатковуваного доходу (прибутку), з яких сплачуються страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Згідно п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням», у разі коли на дату встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати застрахованою особою професійної працездатності або коли з дня смерті потерпілого до настання права на страхові виплати минуло більше року з дня настання страхового випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру заробітної плати застрахованої особи перед настанням нещасного випадку на виробництві або перед звільненням з роботи (переходом на іншу роботу), з якою повязане професійне захворювання, з урахуванням її коригування, що проводиться робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, за формулою: З = З(н) х С : М, де З - середньомісячна заробітна плата застрахованої особи, у гривнях; З(н) - середньомісячна заробітна плата найманих працівників, зайнятих в економіці України, за календарний рік, що передує року, з якого призначається страхова виплата; С - сума коефіцієнтів заробітної плати застрахованої особи за кожний місяць розрахункового періоду (К1 + К2 + К3 + ...); К - коефіцієнт заробітної плати застрахованої особи за кожний місяць у розрахунковому періоді, який визначається за формулою: К = З(в) : З(с), де З(в) - заробітна плата застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати; З(с) - середньомісячна заробітна плата працівників, зайнятих в економіці України, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати; М - кількість календарних місяців у розрахунковому періоді. У разі коли у розрахунковому періоді є місяць (місяці), в якому повністю відсутня заробітна плата у звязку з: поважною причиною, - такий місяць (місяці) виключається з розрахункового періоду, тобто сума коефіцієнтів за розрахунковий період ділиться на 11 (або на меншу кількість) місяців; причиною, не віднесеною цим Порядком до поважної, - такий місяць не виключається з розрахункового періоду, тобто сума коефіцієнтів за розрахунковий період ділиться на 12 або на кількість місяців у конкретному розрахунковому періоді. Відповідно до акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 05-04-008/0030 було перевірено дотримання законодавства про працю та загальнообовязкове соціальне страхування при оформленні довідки про середню заробітну плату. Таким чином, суд приходить до висновку, що довідка про середню заробітну плату була видана за формою, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26.09.2001 року «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням» Вугледарське відділення ВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Донецькій області проводило нарахування, виходячи з власного середньомісячного заробітку за період роботи позивача з грудня 2012 року до травня 2013 року, тобто за 6 місяців. Суд приходить до висновку, що довідка про середню заробітну плату складена з дотриманням норм діючого законодавства, і підстав для задоволення позовних вимог немає, та [PERSON] необхідно відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed