Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця за кредитним договором в розмірі 5683,51 гривні. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 06 квітня 2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умовами та правилами надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 «Умов та правил надання банківських послуг», а у разі невиконання зобов`язань за Договором у відповідності до п.2.1.1.5.6 даних Умов, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.12.2016. Спадкоємцями, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входить у тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника. Станом на дату смерті [INFO] заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором №б/н від 06.04.2010 становить - 5683,51 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з 5683,51 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита. Просили стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою суду від 22 серпня 2019 року відмовлено АТ КБ «ПриватБанк» у відкритті провадження у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] та [PERSON] на підставі п.6 ч.1 ст.186 ЦПК України (а.с.94). Ухвалою суду від 22 серпня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача не з`явився. Згідно клопотання представник позивача Савіхіна А.М. просить розглядати справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився по невідомій причині, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного. Згідно умов укладеного договору №б/н від 06 квітня 2010 року [PERSON] отримала у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та погодила, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір (а.с.9,10-43). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.04.2010 року, станом на 31.05.2015 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 5683,51 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.49). В силу вимог ч.1,3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Згідно ч.1 ст.1281 ЦК України, чинної на момент виникнення спірних правовідносин, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч.4 ст.1281 ЦК України, кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Відповідно до повідомлення державного нотаріуса №317/02-14 від 18.05.2017, станом на 18 травня 2017 року заяв про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] від спадкоємців в нотконтору не надходило. Повідомлення зареєстровано у ПАТ КБ «ПриватБанк» 2 червня 2017 року (а.с.53). За вказаних обставин, 2 червня 2017 року позивач дізнався про відкриття спадщини після смерті [PERSON] та протягом шести місяців до [INFO] мав право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину. Судом встановлено, що 12.03.2019 року позивачем було направлено відповідачам листи-претензії, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги до [PERSON] про погашення боргу (а.с.54). Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Виходячи з наведеного, при вирішенні спору про стягнення із спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням вартості отриманого останніми майна та визначення кола спадкоємців. Згідно п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", з урахуванням положень ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Судом встановлено, що на день відкриття спадщини після смерті [PERSON] з нею проживав та був зареєстрований її син [PERSON] , що підтверджується довідкою Масевицької сільської ради №274 від 07.08.2020 (а.с.123). Водночас, матеріали справи не містять належних доказів у підтвердження того, що на час смерті [PERSON] мала у власності майно, яке у порядку спадкування перейшло у спадок відповідачеві [PERSON] .. Крім того, суд враховує, що положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Таким чином, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності. Як встановлено, позивач пред`явив вимоги до спадкоємця померлої [PERSON] поза межами строків, визначених ст.1281 ЦК України. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Outcome: dismissed