Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач - ПАТ «Дельта Банк» звернувся з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 400102032408901 від 07.12.2011 року в сумі 248 411,10 грн. з яких: тіло кредиту - 230 250,02 грн.; відсотки - 18 161,08 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме - на квартиру №20, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 45,30 кв.м., житловою площею 30.60 кв.м., складається з двох кімнат в придатному для житла стані, що належить [PERSON] шляхом визнання права власності на неї за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» і визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності на зазначену квартиру. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 07.12.2011року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №400102032408901, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 240 000.00 гривень з розрахунку 16.9 % річних за користування кредитом на строк з 07.12.2011 року по 07.12.2021 року включно. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором. 2 грудня 2013року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за № 1539 від 02.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В.). Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набув статус нового кредитора згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до вищевказаного договору, ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору, укладеному ПАТ «Астра Банк» та [PERSON]. Відповідно до п.2.4. кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом згідно з п. 1.4.1. кредитного Договору здійснюється щомісяця, в останній робочий день кожного місяця та в перший робочий день після періоду для нарахування процентів, виходячи з фактичної заборгованості за кредитом, з дня надання кредиту, згідно з п.2.1 Договору, до моменту погашення кредиту. Позичальник сплачує проценти та комісії щомісячно, в порядку визначеному пп.2.5.,2.6. цього Договору. В разі прострочення строку повернення кредиту, проценти нараховуються на суму заборгованості за кредитом і за період прострочення до моменту повного повернення кредиту. Відповідно до п. 2.5. кредитного договору, нарахування процентів здійснюється щомісячно, в останній робочий день кожного місяця та в день повного повернення кредиту, за звітній календарний місяць, фактичну кількість днів користування кредитом. Позичальник сплачує проценти у валюті кредиту, щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним та в день повного повернення кредиту, шляхом перерахування суми нарахованих процентів на транзитний рахунок, визначений в п.2.8 Договору. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором №400102032408901 від 07.12.2011 року, іпотекодавець [PERSON] за договором іпотеки від 07.12.2011 року передав в іпотеку нерухоме майно, яким є квартира №20, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки має загальну площу 45,30 кв.м., житлову площу 30.60 кв.м. і складається з двох кімнат в придатному для житла стані. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині.. Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі, й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Оскільки зобов'язання не виконані, а станом на 28.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 248 411, 10 грн., з яких: тіло кредиту - 230 250, 02 грн.; відсотки - 18 161, 08 грн. новий кредитор ПАТ «Дельта банк» має право вимагати виконання зобов'язання на свою користь, у тому числі, в рахунок виконання основного зобов'язання звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття (передачі) предмету іпотеки у власність згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі у порядку, передбаченому ст.ст. 36, 37 ЗУ «Про іпотеку». Підтримавши в судовому засіданні позов з наведених вище підстав, представник позивача в судовому засіданні просив його задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити, надав письмові заперечення, згідно яких зазначив, що позивач не надав належних і допустимих доказів заборгованості, хоча її наявність не заперечується відповідачем; не надав доказів того, що є іпотекодержателем на час розгляду справи; не надав доказів того, що обраний ним спосіб захисту свого порушенного права є співмірним розміру заборгованості, оскільки ринкова вартість предмету іпотеки втричі перевищує розмір заборгованості за кредитним договором, про що надав висновок про ринкову вартість квартири, яка є предметом іпотеки та просив врахувати при ухваленні рішення. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв»язку, судом встановлено наступне. 07.12.2011року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №400102032408901, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 240 000.00 гривень з розрахунку 16.9 % річних за користування кредитом на строк з 07.12.2011 року по 07.12.2021 року включно. Відповідно до п. п. 1.1 кредитного договору Банк зобов'язався надати на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, цільового характеру використання кредит в розмірі 280000 грн. Строк користування кредитом - з 07 грудня 2011р. по 07 грудня 2021р. (включно). Банк свої зобов'язання за Кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором. У забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за договором кредиту, між ПАТ «АстраБанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір б/н від 07.12.2011 року, предметом якого стала квартира № 20, що знаходиться адресою: [ADDRESS]. 2 грудня 2013року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за № 1539 від 02.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В.). Отже, ПАТ «Дельта Банк» набув статус нового кредитора згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно до вищевказаного договору, ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору, укладеному ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється, зокрема, згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, зокрема, передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку», Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Як роз'яснено у п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цих норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Поряд з цим відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку», правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів відступлення прав за іпотечним договором, оскільки суду не надано на нотаріально посвідченого договору відступлення прав за іпотечним договором, ні доказів його реєстрації, ні витягу з Єдиного державного реєстру іпотек, яким би підтверджувалася перереєстрація іпотекодержателя з ПАТ «АстраБанк» на ПАТ «Дельта Банк» щодо іпотечного договору, іпотекодавцем в якому є [PERSON] Є обґрунтованими доводи представника відповідача про відсутність у матеріалах справи і належних доказів заборгованості за кредитним договором та доказів, які б підтверджували виникнення у позивача права звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки згідно п. 5.10. іпотечного договору, сторони домовилися, що документами, які підтверджують наявність випадків, з яким пов'язується момент виникнення права звернення стягнення на предмет іпотеки, є виписки по відповідних рахунках, відкритих позичальнику за кредитним договором у АТ «Астра Банк» або інші аналогічні за змістом документи іпотекодержателя, що підтверджують настання таких випадків, а позивач надав суду заяву на видачу готівки та довідку про стан заборгованості, що не відповідає умовам п. 5.10 договору іпотеки. З урахуванням положень ст. 61 ЦПК України, оскільки представником відповідача в судовому засіданні визнано факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором в сумі 248 411, 10 грн., доказів, на підставі яких можливо було б встановити момент виникнення у позивача права звернення стягнення на предмет іпотеки, позивачем суду не надано, отже, вказана обставина є недоведеною. З урахуванням розміру заборгованості в сумі 248 411,10 грн. та враховуючи висновок про вартість майна, виконаного суб»єктом оціночної діяльності ЗАТ «Консалтингюрсервіс», - станом на 20 січня 2016 року ринкова вартість предмета іпотеки - квартири № 20, що знаходиться адресою: [ADDRESS], становить 903 373, 00 грн., що втричі перевищує розмір наявної заборгованості. Згідно положень ст. 39 Закону України «Про іпотеку», суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Як роз'яснено в п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема, про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність. У даному випадку вбачається не співмірність зазначеної позивачем суму заборгованості та вартості іпотечного майна, на яке він просить звернути стягнення, яка більш ніж у три з половиною рази перевищує заявлену позивачем суму боргу за договором кредиту. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки про звернення стягнення на предмет іпотеки . На підставі наведеного та

Outcome: dismissed