Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому вказала, що 22.07.2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу реєстраційної служби Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 127. 05.02.2016 року у них народилася дочка [PERSON]. Сумісним подружнім життям з відповідачем проживали до лютого 2017 року. Поступово подружні стосунки порушились не з її вини. В даний час вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку 05.02.2019 року. Потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно допомогу не надає. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на її утримання до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трирічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та надав суду заперечення проти позову, в якому вказав, що позовні вимоги не визнає, заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. В обґрунтування заперечення посилається на те, що від попереднього шлюбу він має двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], на утримання яких за рішенням Канівського міськрайонного суду від 27.04.2012 року № 2308/913/2012 стягуються з нього аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. За домовленістю з першою дружиною він сплачує аліменти по 500 грн. на кожну дитину, оскільки не має постійного заробітку. Крім того, на даний час в провадженні Канівського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до її повноліття. Наголошує, що увесь час, починаючи з дня народження його дочки [PERSON] і по теперішній час, він не припиняв їх утримувати та матеріально забезпечувати, він постійно несе витрати на харчування та утримання дружини, оскільки вона перебуває у відпустці та у звязку з цим не має самостійного доходу, тому весь тягар по утриманню сімї ліг на його плечі, що також змусило його їздити на заробітки. Він не погоджується з приводу визначеного позивачем розміру аліментів у частці від доходу в розмірі 1/4 частини щомісячно, який є необґрунтовано завеликий виходячи з його матеріального становища, наявності на утриманні двох неповнолітніх дітей, на утримання яких він сплачує аліменти щомісячно в розмірі 1000 грн., а дочку [PERSON] утримує добровільно поки розмір утримання не визначить суд, тому просить відмовити в задоволенні даного позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, заперечення відповідача, дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.07.2014 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). На сьогоднішній день сторони фактично разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. В провадженні Канівського міськрайонного суду перебуває справа № 697/775/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON]. Крім того рішенням Канівського міськрайонного суду № 2308/913/2012 від 27.04.2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач офіційно ніде не працює та не має сталого доходу. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За положеннями ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати за виконавчими листами 50 % заробітної плати цієї особи. У відповідності із розясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться у пункті 17 Постанови від 15.05.2006р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на відсутність даних про надання відповідачем добровільної матеріальної допомоги на утримання дружини в період її тимчасової непрацездатності, пов'язаної з перебуванням у відпустці по догляду за малолітньою дитиною, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що відповідач не має постійного місця роботи, сплачує аліменти на двох неповнолітніх дітей першій дружині [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.31-33). Також, наявний позов про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] від другого шлюбу, що унеможливлює оплату аліментів на дружину [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходу [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 128 КЗпП при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати 20 відсотків, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, 50 відсотків заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При цьому, як зазначено у ч. 1 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати вираховується із суми, що залишається після утримання податків. Зазначене загальне обмеження розміру усіх відрахувань 20 відсотками від заробітної плати працівника є забороною нараховувати утримання, що здійснюються на підставі актів уповноважених на встановлення відрахувань органів або осіб. Також у ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» вказано виключні випадки, коли граничний розмір утримань обмежується не звичайними 20 відсотками від заробітної плати працівника, а зростає до 50 відсотків: це може мати місце при стягненні аліментів. Не може перевищувати 50 відсотків суми, належної до виплати, також і загальний розмір усіх відрахувань із заробітної плати за кількома виконавчими документами про це прямо зазначено у ч. 2 ст. 128 КЗпП. Враховуючи непостійний характер роботи відповідача, стягувані на користь дружини аліменти мають бути присуджені у твердій грошовій сумі зважаючи на положення ст.ст. 80, 183 СК України. Присуджений розмір аліментів в такій частці в сукупності зі стягнутими аліментами на утримання дітей, перевищує 50% розміру від доходів відповідача. В зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не має достатнього матеріального забезпечення та виплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до їх повноліття, суд приходить до висновку, що в стягненні аліментів на дружину [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) необхідно відмовити. Що не позбавляє позивачку у разі покращення матеріального стану відповідача звернутися до суду з відповідним позовом. Доводи відповідача в частині звільнення його від обов'язку утримувати непрацездатну дружину, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку знайшли своє підтвердження. З огляду на викладене суд на даний час не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини. Позивачем не надано суду жодних доказів, які б стверджували те, що відповідач має додаткові джерела доходу, які б давали йому можливість сплачувати аліменти на її утримання. Відповідно ч.4.ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed