Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Громадської організації «Садівницький масив «Глеваха-3» з вимогами поновити його на посаді електрика в ГО «СМ «Глеваха-3», cтягнути з ГО «СМ «Глеваха-3» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, за незаконне звільнення покласти на службову особу ВО Голови Правління ГО «СМ «Глеваха-3» [PERSON] матеріальну відповідальність (обовязок) по покриттю шкоди, заподіяної ГО «СМ «Глеваха-3» у звязку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, та стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме витрати на правову допомогу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.08.20165 р. він отримав попередження про заплановане звільнення з посади електрика ГО «СМ Глеваха-3» [PERSON] на підставі наказу №38 від 03.08.2016 р., де зазначено про скорочення його посади та відсутність в Товаристві вакантних посад, а 12.10.2016р. отримав копію наказу№51 про звільнення та наказу №45 про неможливість встановити дату прийняття на роботу. Вважає, що звільнення було проведене з порушенням норм закону, оскільки отримані ним попередження про звільнення та накази складені з порушенням п.5.26 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003. Крім того, вважає, що відповідач не запропонував йому іншу роботу, хоча така робота була і є, оскільки рішенням Конференції ГО «СМ «Глеваха-3» від 16.07.2016 р. його посада була переведена на договір цивільно-правового характеру. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи судом повідомлені належно, представник позивача до суду надіслав заяву про слухання справи за його відсутності та підтриманя позову. Представником відповідача до суду було подано заперечення на позовну заяву, в якій представник зазначає, що вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з тих підстав, що процедура звільнення [PERSON] була проведена з дотриманням вимоги закону. Так, позивач прийнятий на роботу 01.08.2007 р. Однак 16.07.2016 р. Конференцією уповноважених членів ГО «СМ «Глеваха-3» було прийняте рішення про затвердження проекту штатного розпису та умов укладення договорів ЦПХ на 2016-2017 р. На виконання вимог п.5.3.1. Статуту ГО «СМ «Глеваха-3» в.о. голови правління [PERSON] 03.08.2016 р. видав Наказ №38 «Про скорочення чисельності та штату працівників і зміну організаційної структури у звязку із змінам в організації виробництва та праці з внесенням відповідних змін до штатного розпису ГО «СМ «Глеваха-3», яким був затверджений новий штатний розпис, що введений в дію з 10.10.2016 р., про який 03.08.2016 р. повідомлено під підпис позивача. За новим штатним розписом передбачено 2 посади електрика з однаковим посадовим окладом 2500,00 грн., з яких скорочувалась лише 1 посада електрика, і Комісія з вирішення питань, повязаних з вивільнення і працевлаштування працівників прийняла рішення про переважне право залишення на роботі електрика [PERSON], у звязку з тим, що позивач [PERSON] притягувався до дисциплінарної відповідальності і йому була оголошена догана. Тому 03.08.2015 р. позивача під підпис було повідомлено та попереджено про заплановане вивільнення. 08.10.2016 р. був виданий наказ №52 «Про звільнення електрика [PERSON]К.», від отримання якого позивач відмовлявся, тому вказаний наказ був направлений йому поштою. Представник відповідача зазначає, що «Попередження про заплановане вивільнення» та Накази були складені на офіційному бланку ГО «СМ «Глеваха-3» , є внутрішнім кадровим документом юридичної особи, а тому твердження позивача про невідповідність вказаних документів п.5.21 Національного Стандарту України ДСТУ 4163-2003 не може свідчити про порушення відповідачем процедури звільнення. Також вважає безпідставно та неправомірно заявленою вимогу про покладення на сл.особу [PERSON] відповідальність по покриттю шкоди у звязку з оплатою працівнику вимушеного прогулу. За таких обставин просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала, просила в позові відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у запереченнях на позов, вважає, що процедура звільнення позивача відбулась з дотриманням норм чинного трудового законодавства, а враховуючи відсутність підстав для поновлення позивача на роботі, просила відмовити у задоволенні вимог в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Також представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності, оскільки, на її думку, позивач мав звернутися до суду за захистом свого права не пізніше 08.11.2016 р. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення представника відповідача, свідка, дослідивши заяву представника позивача, матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] прийнятий на роботу ГО СМ «Глеваха-3» на посаду електрика 01.08.2007 р., як це встановлено Наказом ГО СМ «Глеваха-3» №45 від 16.09.2016 р. Крім того, вказана обставина визнається сторонами, тому не підлягає доказуванню у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України. Статтею 141 Кодексу законів про працю України\~передбачено обов'язок власника або уповноваженого ним органу правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності. Право власника або уповноваженого ним органу визначати чисельність працівників і штатний розпис нормативно закріплено щодо підприємств та їх об'єднань у частині третій\~статті 64 Господарського кодексу України. Тобто, право визначати чисельність і штат працівників належить тільки власникові або уповноваженому ним органу, тому доцільність скорочення чисельності або штату працівників судом не обговорюється, оскільки вирішення даного питання стосується внутрішньогосподарської діяльності підприємства. Так, відповідно до положень статуту Садівницького масиву «Глеваха-3», прийнятого 02.06.2002 р., зокрема п.5.2.2 Правління масиву формує штатний розпис і зміни до нього і подає на затвердження конференції. Згідно п.5.3.1 Статуту, голова правління очолює правління масиву, організує його роботу, забезпечує виконання рішень правління та конференції, відповідно до п.5.3.4 - приймає на роботу в масив за заявою і звільняє у встановленому порядку працівників і службовців, а також оплачує їх працю . Відповідно до п.5.2.1 Статуту вищим органом масиву є збори уповноважених (конференція) членів масиву. Конференція масиву: затверджує правила внутрішнього розпорядку масиву (п.5.1.3.), затверджує кошторис масиву (п.5.1.5). Як вбачається з [PERSON] з протоколу №1 Конференції уповноважених членів Громадської організації «Садівницький масив «Глеваха-3» від 16.07.2016 р., зокрема п.12. Протоколу вирішено затвердити проект штатного розпису та умови укладення договорів ЦПХ на 2016-2017 роки, викладені у Додатку 314 по протоколу №1 від 16.07.2016 р. Конференції із змінами в частині підвищення заробітної плати електрику у розмірі 2500 грн. Таким чином, загальний місячний фонд оплати праці на 2016 рік складає 50103,60 грн., і у 2017 р. 50103,60 грн. Відповідно до Додатку №14 до протоколу №1 від 16.07.2016 р. Конференції уповноважених представників членів ГО «Садівницького масиву «Глеваха-3», а саме Штатного розпису ГО СМ «Глеваха-3» на 2016-2017 р.р., передбачено 1 штатну одиницю за посадою «Електрик». Також передбачено укладення 1 договору ЦПХ (травеньвересень 2016-2017 р.) за професією електрик. При цьому судом досліджувався Штатний розпис на 2016 р., затверджений в.о. Голови ГО «СМ «Глеваха-3» 01.01.2016 р., на підставі Наказу №61 від 30.12.2015 р., яким передбачено 2 штатні одиниці за посадою «Електрик». Із зазначеного слідує, що було скорочено 1 штатну одиницю за посадою «Електрик». Наказом №38 від 03.08.2016 р. Громадської організації «Садівницький масив «Глеваха-3» «Про скорочення чисельності та штату працівників і зміну організаційної структури, у звязку із змінами в організації виробництва та праці з внесенням відповідних змін до штатного розпису Громадської організації «Садівницький масив «Глеваха-3», скорочено штат та чисельність працівників Товариства станом на 10.10.2016 р., уведено в дію з 10.10.2016 р. нову редакцію штатного розпису Громадської організації «Садівницький масив «Глеваха-3». Як вбачається з додатку 1 до наказу №38 від 03.08.2016 р., затверджено Штатний розпис Громадської організації «Садівницький масив «Глеваха-3», який введено в дію з 10.10.2016 р., і який передбачає 1 штатну одиницю електрика з посадовим окладом 2500 грн. [PERSON] ознайомлений з вищезазначеним наказом№38 від 03.08.2016 р., як це вбачається з Додатку №2 до вищезазначеного наказу, який містить особистий підпис [PERSON] Наказом №39 від 03.08.2016 р. «Про попередження про заплановане вивільнення», наказано в термін до 10.08.2016 р. попередити працівників ГО « Садівницький масив «Геваха-3», зазначених у Додатку 1 до цього наказу про заплановане вивільнення. Для виконання пункту 1 цього наказу створити комісію з вирішення питань, повязаних з вивільненням і працевлаштуванням працівників Товариства. Додаток №1 до наказу №39 від 03.08.2016 р. Список працівників ГО «Садівницький масив «Глеваха-3», що підлягають звільненню у звязку із скороченням штату та чисельності працівників, відповідно до Наказу №39 від 03.08.2016 р. містить зазначення посади електрика [PERSON]. Як вбачається з Протоколу засідання Комісії з вирішення питань, повязаних з вивільненням і працевлаштуванням працівників ГО СМ «Глеваха-3» №1 від 03.08.2016 р., за результатами вирішення питання про визначення переважного права на залишення працівника на роботі у звязку зі скороченням штату працівників ГО СМ «Глеваха-3» визнано електрика [PERSON] таким, що за рівних кваліфікаційних характеристик та інших умов, перелічених у ст.42 КЗпП України, має вище продуктивність праці, ніж електрик [PERSON] Робота електрика [PERSON] не супроводжувалась зауваженнями або дисциплінарними стягненнями, а до електрика [PERSON] було застосоване дисциплінарне стягнення у виглядів догани за халатне ставлення до виконання службових обовязків ( невиконання рішення Конференції 2013 р. та розпоряджень керівництва) та несанкціоноване підключення до електромереж ділянки №59 по Лінії 12. На підставі прийнятого рішення за п.1 цього протоколу надати електрику [PERSON] попередження про заплановане вивільнення (звільнення) відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України та Наказку №38 від 03.08.2016 р. Викладені в Протоколі обставин підтверджуються також зібраними у справі доказами, а саме: Наказом №30 від 03.06.2016 р. про висловлення догани електрику [PERSON], заявою [PERSON] та [PERSON] на протиправні дії електрика на ім"я «Валера», пояснювальною запискою [PERSON] щодо несанкціонованого підключення доелектромережі за допомогою електрика [PERSON], книгою реєстрації вхідних документів, яка містить відомості щодо надходження зазначених заяв. 03.08.2016 р. електрика [PERSON] попереджено про заплановане вивільнення (звільнення) у звязку зі скороченням штату та чисельності працівників, внесення змін до штатного розпису ГО «Садівницький масив «Глеваха-3» та на підставі Наказу №38 від 03.08.2016 р. Попередження отримано [PERSON] 03.08.2016 р. та містить його особистий підпис. Відповідно до наказу №52 від 08.10.2016 р. ГО СМ «Глеваха-3» «Про звільнення електрика [PERSON]К.» наказано у звязку зі скороченням чисельності та штату працівників і зміну організаційної структури відповідно до Рішення Конференції від 16.07.2016 р. та наказу №38 від 03.08.2016 р. звільнити електрика [PERSON] з займаної посади з 10.10.2016 р. Головному бухгалтеру нарахувати та виплатити компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу згідно до ст.44 КЗпПУ. Як вбачається з акту від 08.10.2016 р., складеного СМ «Глеваха-3», електрик [PERSON] відмовився підписати Наказ №52 від 08.10.2016 р., пояснивши, що підпише його 10.10.2016 р. Згідно акту від 10.10.2016 р., складеного СМ «Глеваха-3», електрик [PERSON] 10.10.2016 р. без поважної причини не зявився до правління для здійснення остаточного розрахунку при звільненні у звязку із скороченням згідно рішення Конференції 16.07.2016 р. та Наказу №38 від 03.08.2016 р., про що був заздалегідь попереджений належним чином. Також 10.10.2016 р. йому неодноразово телефонували , відповіді на дзвінок не було. Листом від 10.10.2016 р. ГО СМ «Глеваха-3» [PERSON] повідомлено про обставини його звільнення, направлено копію Наказу №52 від 08.10.2106 р. Вказаний лист отриманий [PERSON] 18.10.2016 р., про що свідчить зворотнє поштове повідомлення з відміткою про вручення. Згідно розрахункового листка нарахування та виплати заробітної плати та компенсаційних виплат при звільненні електрику [PERSON], електрику [PERSON] нараховано вихідну допомогу в розмірі 2500 грн. до виплати 2012,50 грн., компенсація невикористаних відпусток 2375,32 грн., до виплати - 1912 грн., всього до виплати - 4564,97 грн. Зазначений розрахунок при звільненні в розмірі 4564,97 грн. [PERSON] отримав 08.10.2016 р., що стверджується видатковим касовим ордером від 08.10.2016 р. Свідок [PERSON], що працює головним бухгалтером ГО СМ «Глеваха-3», підтвердила зазначені обставини, а саме: перебування [PERSON] у трудових відносинах з відповідачем, наявність скарг, які стали підставою для винесення догани та позбавлення його переважного права для залишення на роботі, а також факт ухилення його від отримання наказу про звільнення, підпису про ознайомлення з даним наказом. Також підтвердила факт повного розрахунку при звільненні, отримання трудової книжки. Відповідно до положень ч.1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Як встановлено судом, позивач отримав наказ про звільнення 18.10.2016 р., до суду звернувся 10.11.2016 р., тобто в межах строку, передбаченого ч.1 ст. 233 КЗпП України. За таких обставин, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності, про що клопотала представник відповідача. Відповідно до роз'яснень п.19\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 1992 р.\~„Про практику розгляду судами трудових спорів", розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1\~ст.40 Кодексу законів про працю України, суду зобов'язані з'ясувати, зокрема, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є доказами про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнений працівник переважним правом на залишення на роботі. Згідно п.1 ч.1\~ст.40 Кодексу законів про працю України\~трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, а відповідно до ч.2\~ст.40 Кодексу законів про працю України, звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до ч.1 ст. 492\~\~Кодексу законів про працю України\~про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках зміни в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці. Трудовим законодавством передбачений певний порядок вивільнення працівників на підставі пункту 1\~статті 40 КЗпП України, а саме: працівника необхідно попередити про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці, запропонувати працівнику іншу роботу на тому ж підприємстві та повідомити державну службу зайнятості про наступне вивільнення працівників (стаття 492КЗпП України). Аналізуючи в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновків, що в порядку ст. 492\~\~Кодексу законів про працю України, позивач, який був звільнений наказом №52 від 08.10.2016 р. був \~ попереджений про заплановане вивільнення (звільнення) у звязку зі скороченням штату та чисельності працівників 03.08.2016 р., тобто в передбачений законом двомісячний строк, що передбачено ч.1 ст. 492\~\~Кодексу законів про працю України. В порядку ч.3 ст. 49-2 КЗпП України [PERSON] повідомлений про відсутність в Товаристві вакантних посад; підстав, які б давали [PERSON]К переважне право залишення на роботі суду надано не було, і на думку суду, відповідачем обґрунтовано визначено переважне право на залишення на роботі у звязку зі скороченням штату працівників ГО СМ «Глеваха-3» саме електрика [PERSON] Як передбачено нормами трудового законодавства України, суд, при розгляді спору про поновлення працівника на роботі зобов'язаний перевірити наявність підстав для звільнення, але не вправі обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників. Суд критично ставиться до тверджень позивача щодо наявності іншої роботи, на яку він міг бути переведеним, зокрема за Договором ЦПХ, оскільки вказані твердження спростовуються відомостями, що містяться в штатному розписі на 2016-2017 р., а укладення договору цивільно-правового характеру є правом, а не обовязком ГО СМ «Глеваха-3», крім того правовідносини щодо укладення вказаного договору не регулюються нормами трудового законодавства, і не є предметом розгляду даної справи. Також, суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення під час складання документів про звільнення п.5.26 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 - як на підставу визнання незаконним звільнення, оскільки попередження про звільнення від 03.08.2016 р., Наказ про звільнення №52 від 08.10.2016 р. складені на фірмових бланках ГО СМ «Глеваха-3», жодних вимог щодо визнання їх недійсними чи фіктивними заявлено не було, жоднихсумнівів в їх дійсності суд не має, а недотримання певних формальних норм не впливає на суть та зміст викладеного в даних документах тексту. Надані представником позивача в обґрунтування своїх позовних вимог лист ревізійної комісії, який не містить жодних доказів повноваження цієї комісії, не завірений належним чином, тощо; та ГУ Держпраці, який містить відомості щодо допущення певних порушень ГО СМ «Глеваха-3» КЗпП України, які не мають значення для справи, не містять інформації щодо предмета доказування, - на думку суду, не є допустими та належним та доказами у справі, тому до уваги не приймаються. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що звільнення позивача проведене відповідачем у відповідності до вимог законодавства про працю, повідомлено про відсутність вакантних посад, при цьому суд враховує відсутність підстав для висновку про переважне право позивача на залишення на роботі. Відповідно до\~\~ст. 235 Кодексу законів про працю України\~у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом,\~\~який розглядає трудовий спір. При винесені рішення про поновлення на роботі орган,\~\~який розглядає трудовий спір,\~\~одночасно вирішує вимоги про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваємої роботи. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки ці вимоги є похідними та безпосередньо пов'язані з вирішенням судом питання щодо підстав для поновлення позивача на роботі. До задоволення також не підлягає вимога позивача покласти за незаконне звільнення на службову особу ВО Голови Правління ГО «СМ «Глеваха-3» [PERSON] матеріальну відповідальність (обовязок) по покриттю шкоди, заподіяної ГО «СМ «Глеваха-3» у звязку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, як така, що заявлена безпідставно. Відповідно до частини третьої\~ ст.212 Цивільного процесуального кодексу України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку\~ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed