Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою за участю заінтересованої особи: Слов'янського міського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження дитини в певний час, обґрунтовуючи свої заявлені вимоги тим, що його невістка, [PERSON], [INFO], народила 27 березня 2018 року, в пологовому відділенні Донецького центру охорони материнства та дитинства м. Донецька, двох дітей чоловічої статі. При зверненні із заявою щодо державної реєстрації народження дитини до Слов'янського міського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] отримано відмову у проведенні державної реєстрації народження за № 5582/15.22-25 та № 5581/15.22-25 від 22 серпня 2018 року (а.с.15-16), оскільки для підтвердження факту народження було подано документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з цим вбачається необхідність звернення до суду, оскільки єдиною підставою для державної реєстрації народження в даному випадку є рішення суду про встановлення факту народження особи на підставі п. 7 ч. 1\~ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України. Рішення суду, щодо встановлення факту народження, є необхідним для отримання відповідної державної допомоги, здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини та отримання Свідоцтва про народження, виданого повноважним державним органом України. Просить суд встановити факт народження, громадянкою України - [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO], народила 27 березня 2018 року в м. Донецьку, двох дітей чоловічої статі. Заявник [PERSON] до судового засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 16 жовтня 2018 року надав суду Заяву, в якій просить суд розглянути справу про встановлення факту народження дитини в певний час без його участі (а.с.27). Представник заінтересованої особи - Слов'янського міського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився. 17 жовтня 2018 року надав суду Заяву, в якій просить суд розглянути справу про встановлення факту народження дитини без участі представника відділу та постановити рішення згідно діючого законодавства (а.с.29). Суд, розглянувши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON], за участю заінтересованої особи: Слов'янського міського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження дитини в певний час підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до п. 7\~ст. 315 ЦПК України\~суд вправі встановити факт народження у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження серії ІІІ-НО № 461387, видане 12 червня 1978 року заявник [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.12). Згідно зі Свідоцтвом про шлюб, серії І-НО № 172148, видане 10 червня 2009 року, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] уклали шлюб, про що було зроблено Актовий запис № 523, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Бородкіна» (а.с. 11). Як вбачається із Медичного свідоцтва про народження № 569 від 27 березня 2018 року, [PERSON], 27 березня 2018 року року о 04 годині 28 хвилин народила дитину чоловічої статі, вагою 2500,0 грамів. Дитина народилася не доношеною на 35 неділі вагітності, при одноплідних пологах, першим із двійні, за рахунком друга вагітність, перші пологи, живих дітей немає (а.с. 14). З Медичного свідоцтва про народження № 570 від 27 березня 2018 року вбачається, що [PERSON], 27 березня 2018 року року о 04 годині 30 хвилин народила дитину чоловічої статі, вагою 2250,0 грамів. Дитина народилася не доношеною на 35 неділі вагітності, при одноплідних пологах, другим з двійні, за рахунком друга вагітність, перші пологи, живих дітей немає. (а.с. 13). Відповідно до Свідоцтва про народження, серії ДНР № 055563, видане 17 квітня 2018 року, [PERSON] народився 27 березня 2018 року, батьком дитини є [PERSON], матірю [PERSON] (а.с.17). Відповідно до Свідоцтва про народження, серії ДНР № 055562, видане 17 квітня 2018 року, [PERSON] народився 27 березня 2018 року, батьком дитини є [PERSON], матірю [PERSON] (а.с.18). На підтвердження факту народження дитини заявником надана Обмінна карта пологового будинку, полового відділення лікарні на імя [PERSON] (а.с.19-23); протокол ультразвукового дослідження у 1 триместрі вагітності (а.с.24). Встановлення факту народження провадиться тільки у разі неможливості органом Державної реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт народження з підстав, що відсутні документи, які свідчать про народження особи. Для встановлення факту народження необхідні обставини, що свідчать про цю подію, а також про те, що заінтересована особа позбавлена можливості зареєструвати факт народження. Підставою для встановлення факту народження є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про народження громадянина у певний час за певних обставин. Згідно до вимог ч. 1 ст. 76\~ЦПК України\~«Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». Як передбачено\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду повинно ґрунтуватись на дотриманні вимог\~статті 213 ЦПК України\~щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справи у порядку\~статті 317 ЦПК України. Таким чином, суд вважає, що факт народження 27 березня 2018 року двох дітей чоловічої статі, є підтвердженим. У відповідності до п. 8 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved