overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

У січні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій вказала, що 20.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області між сторонами був укладений шлюб, актовий запис № 76. Шлюбні відносини сторони не підтримують з 2011 року, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачкою. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], оскільки вважає подальше життя з ним неможливим. У судовому засіданні позивачка підтримала позов, просила його задовольнити, зазначивши, що наміру на збереження шлюбу у неї немає, примирення з відповідачем неможливе. Просила суд залишити їй прізвище, набуте під час державної реєстрації шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень не надав. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному порядку розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 20.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 76 (арк.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області 18.08.2009, актовий запис № 133, яка після розірвання шлюбу буде проживати разом з матір'ю (арк.с.4). Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують з 2011 року, примиритися наміру позивач не має, суд доходить висновку, про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно заяви позивача суд залишає [PERSON] після розірвання шлюбу прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу - "[PERSON]". [PERSON], як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача понесених та документально підтверджених витрат, зокрема судового збору у розмірі 243,60 грн. (арк.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У січні 2014 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі по тексту - ТДВ СК «Альфа-Гарант», позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач), третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі по тексту - ПрАТ «СГ «ТАС», третя особа) про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 27.05.2011 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ауді, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля OPEL Astra, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва, [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення. Оскільки, транспортний засіб, яким керувала [PERSON] був застрахований по договору добровільного страхування транспортних засобів №06-Z/01-024-00677 від 28.09.2010 року в ТДВ СК «Альфа-Гарант», то останнім було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 13347,00 грн., згідно рахунку №78 від 03.06.2011р. ФОП [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за полісом №ВЕ/8122554 у ПрАТ «СГ «ТАС», а тому 13.08.2012 року між позивачем та третьою особою було укладено угоду про зарахування однорідних вимог, відповідно до якої сторонами було погоджено розмір відшкодування, а саме 10884,69 грн. Оскільки, у відповідності до ст. 1194 Цивільного кодексу України, позивач має право реалізувати своє право на отримання різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою від особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулося до суду з даним позовом, відповідно до якого просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 2462,31 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду в газеті "Урядовий Кур'єр", про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

У січні 2014р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 08.10.2013р. електромонтерами Східного району Запорізьких міських електричних мереж було проведено перевірку дотримання Правил користування електричною енергією за адресою: [INFO], за якою проживає відповідач [PERSON] Постачання електроенергії здійснюється згідно особового рахунку за [NUMBER]. Перевіркою було встановлено порушення ПКЕЕн, а саме: самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі іншого споживача - власника мереж. Підключення електророзетки поза приладом обліку. Точка підключення фазного та нульового проводів знаходиться на ввідному проводі після перших ізоляторів та перед вхідними клемами лічільника в стіні. Порушення виконано приховано. Виявлення порушення зафіксовано Актом про порушення № 00133819 від 08.10.2013р., складеного в присутності споживача електроенергії [PERSON] Порушення відображено також на схемі електропостачання споживача, яка наведена у зазначеному Акті. За цим фактом порушення ПКЕЕн, згідно п.п. 42, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999р. та згідно п. 3.5 Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04.05.2006 року було складено Акт № 00133819 від 08.10.2013р. про порушення. Акт № 00134053 від 17.09.2013р. було складено в присутності споживача - відповідача [PERSON], яка засвідчила своїм підписом присутність при складанні Акту. Споживач несе відповідальність за виявлене порушення ПКЕЕ для населення та повинен сплатити вартість недообліковоаної електроенергії згідно вищезазначеної Методики обчислення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. На підставі п. 42, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення та Методики обчислення розміру відшкодування збитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 04.05.2006 р., обчислено кількість неврахованої електроенергії за період зазначений у розрахунку, доданому до позову, а саме: 9001 грн. 67 коп., яка на теперішній час не сплачена та яку позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача, а також судові витрати. До судового засідання представник позивача не з"явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій просить суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

У січні 2014 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що шлюб з відповідачем зареєструвала 03.09.1992 р., від шлюбу неповнолітніх дітей на мають. Шлюбні відносини між ними не склалися, взаєморозуміння не має, постійні сварки та з'ясування стосунків призвели до втрати нею почуттів та поваги до чоловіка та фактичному розпаду сім'ї. Однією з причин розірвання шлюбу є небажання відповідача матеріально забезпечувати сім'ю, він ніде не працював, постійно знаходився вдома. Вона змушена була піти від чоловіка, винаймає квартиру. Вже 3 роки та 9 місяців вони проживають окремо, жодних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюбні відносини давно припинили. Вважає, що сім'я розпалася остаточно,створення та підтримання сімейного благополуччя немає сенсу. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні вищевикладеним, додавши, що з 20.04.2010 р. вони проживають окремо. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 03.09.1992 року у Палаці одружень "Центральний", актовий запис № 1663, що підтверджується наявним у матеріалах справи повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). З 20.04.2010 року подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається. Винними у розпаді сім,ї суд вважає обох із подружжя, застосування засобів щодо примирення подружжя на думку суду є недоцільним, оскільки сторони проти цього категорично заперечують. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 8 ст. 235 ЦПК України, прізвище позивачу після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київсоюзшляхпроект" (надалі - відповідач), у якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість із виплати заробітної плати у розмірі 17 743,23 грн., індексацію у розмірі 4 655,80 грн., а також моральну шкоду у розмірі 1 500 грн. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з 01 березня 2010 року [PERSON] працює на посаді начальника групи маркетингових досліджень та тендерних пропозицій. З [INFO] позивач перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в якій перебуває по день звернення до суду. У відповідача перед позивачем наявна заборгованість з виплати заробітної плати за період з червня 2013 року по серпень 2013 року, проте у добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає. На підставі викладеного позивач звернувся до суду із відповідним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначав, що зареєстрував 09 вересня 2007 року з відповідачем шлюб. Мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, тому просив суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіславши суду заяву про визнання позову, розгляд справи за її відсутності та просила після реєстрації розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.09.2007 року між сторонами зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 57 (а.с. 3). Мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у них втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 12 червня 1988 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися з жовтня 2011 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з"явився, у позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву, в якій позов визнала та просила розглядати справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 12 червня 1988 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 12 червня 1988 року актовий запис № 2479 (а.с. 4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з жовтня 2011 року, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя неможливе, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Посилається на те, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, від яких має дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на свою користі на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі ? частки заробітної плати щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач позов визнав, пояснив, що він працевлаштований, має регулярний дохід, тому не заперечує про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ? частки заробітної плати щомісячно. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено з пояснень сторін, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, [INFO]. у них народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] Згідно пояснень сторін, вони разом не проживають. Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою Центру обслуговування абонентів Запорізької міської ради № 55 від 14.01.2015 року. Відповідач постійної достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідач є батьком [PERSON], а отже, зобов'язаний утримувати його. Інших утриманців відповідач не має. Відповідач має постійний заробіток, працює в магазині "Сільпо". Враховуючи матеріальне становище позивачки та дитини, відповідача, відсутність у відповідача на утриманні інших дітей, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання неповнолітнього сина потрібно визначити у розмірі ? частки з усіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що зареєструвала 18 вересня 2012 року з відповідачем шлюб. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, тому просила суд розірвати шлюб та після реєстрації його розірвання залишити їй прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.09.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Куницької сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 02 (а.с. 5). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у них втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved