Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

01.09.2015 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом передачі її у власність ПАТ «Дельта Банк». Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.08.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2609/0807/88-006, згідно умов якого [PERSON] надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 50\~000 дол. США з розрахунку 12,5 % річних за користування кредитом на строк з 02.08.2007 року до 02.08.2017 року. Банк свої зобовязання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит в розмірі та строки передбачені кредитним договором. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором іпотекодавецьШваб С.В за договором іпотеки № б/н від 02.08.2007 року передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру за вище вказаною адресою. 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» передає «ПАТ [PERSON]» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, незважаючи на неодноразові письмові вимоги, а тому АТ «Дельта Банк», як набувач права вимоги по даному кредитному договору, просив суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] звернути стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, підтвердив викладені у позовній заяві обставини та підстави, та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача не визнала заявлені позовні вимоги, з викладених у письмових запереченнях обставин і підстав, просила відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянувши надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З обставин, наведених у позовній заяві, які згідно з ч.1 ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, судом встановлено, що 02.08.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2609/0807/88-006, згідно умов якого [PERSON] надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 50\~000 дол. США з розрахунку 12,5 % річних за користування кредитом на строк з 02.08.2007 року до 02.08.2017 року. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором іпотекодавецьШваб С.В за договором іпотеки № б/н від 02.08.2007 року передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS]. Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" /далі - Закону/ передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду повинна бути зазначена початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ст.37 Закону іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Згідно ч.1 ст.10, ч.1 ст.11, ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Незважаючи на вжиті головуючим заходи, представником позивача не було визначено за якою вартістю ПАТ «Дельта Банк» набуватиметься право власності на іпотечне майно. Жодних клопотань в ході розгляду справи щодо визначення субєктом оціночної діяльності вартості предмету іпотеки заявлено не було, що підтверджується журналом судового засідання. Окрім того, в матеріалах справи відсутні належні докази в підтвердження набуття позивачем права вимоги до відповідача по справі, а саме додатку 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги, а також актів прийому-передач договорів, що в свою чергу і унеможливлює встановлення судом розміру невиконаного грошового зобовязання по якому передається право вимоги. Наявний в матеріалах справи лише витяг з додатку 1, з огляду на вимоги ст.ст.58,59 ЦПК України, визнається судом як недопустимим доказом через відсутність необхідних реквізитів, а саме: підписів уповноважених сторін та печаток. Факт засвідчення вказаного документу з оригіналом юрисконсультом позивача, з огляду на відсутність документально підтверджених її повноважень на вчинення таких дій, унеможливлює беззастережне використання судом відомостей, що зазначені в ньому, і які безумовно становлять предмет доказування в даній справі для постановлення обєктивного та несуперечливого рішення. Враховуючи вище викладене, з огляду на дотримання судом принципів змагальності і диспозитивності, та беручи до уваги вжиття головуючим вичерпних заходів з метою всебічного розгляду справи, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд позбавлений можливості задовольнити заявлений позов, оскільки б вказане рішення не відповідало б вимогам Закону, зокрема ст.39, та ґрунтувалось би виключно на припущеннях.

Outcome: dismissed