Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

12 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Першотравенську, Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про розмір середньої заробітної плати(доходу) для призначення страхової виплати у зв'язку з стійкою втратою працездатності. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що під час роботи на ДВАТ шахта «Ювілейна» ДХК «Павлоградвугілля»,правонаступником якої є ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», він втратив професійну працездатність у зв'язку з нещасним випадком на виробництві ,який стався 21 липня 2002 року згідно Акту форми Н-1 № 77 від 31.07.2002 року. Після первинного огляду на МСЕК 14.11.2002 року йому було встановлено стійку втрату професійної працездатності - 55 % з 14.11.2002 року, він звернувся до ВВД ФССНВУ в м.Першотравенську про призначення йому як одноразової допомоги так і щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку. Робочим органом відділення Фонду було витребувано з ДВАТ шахта «Ювілейна» ДП ДХК «Павлоградвугілля» довідку про його заробітну плату за:червень та липень 2002 року. Керівництвом шахти було виготовлену довідку про середню заробітну плату (дохід)[PERSON] від 05.03.2003 року і надано до відділення Фонду,де згідно розрахунку середньомісячна заробітна плата за червень,липень 2002 року становить 972,19грн,яка і була прийнята робочим органом Фонду для призначення йому страхових виплат., Позивачем взятий у довідці розрахунковий період :червень,липень 2002 року не оспорюється. Але позивачем оспорюється визначений ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» розмір його заробітної плати(доходу) за червень та липень 2002 року,вважає,що підприємством не враховані всі види нарахувань його доходу за зазначені місяці,зокрема вважає,що його заробітна плата(дохід) за червень 2002 року згідно табуляграми нарахування повинна складати за 12 відпрацьованих змін по його професії гірника підземного 3 розряду в розмірі 1209,67 грн з такими складовими частинами:353,10грн+31,87грн+31.87грн+272,17грн+77, 86грн+200грн+24,09 грн. = 1209,67грн; Його заробітна плата(дохід )за липень 2002 року повинен складати 3849,45грн з такими складовими: 3649,45грн+200грн= 3849,45грн та з обмеженням граничною сумою заробітної плати складає -2200грн за 16 відпрацьованих змін по його професії. Його середньоденна заробітна плата повинна складати 121грн 77 коп. (1209,67грн+ 2200грн= 3409,67грн: 28 відпрацьованих днів у червні та липні 2002 року = 121,77грн). Середньомісячна заробітна плата повинна складати 2544,99грн(121,55грнх 20,9). З врахуванням викладеного позивач просить суд: визнати довідку про середню заробітну плату(дохід) [PERSON] від 05.03.2003 року недійсною, зобов'язати Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» виготовити нову довідку про середню заробітну плату [PERSON] для призначення страхової виплати з розміром середньомісячної заробітної плати-2544,99грн та надати до робочого органу відділення Фонду, зобов'язати Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Першотравенську Дніпропетровської області провести призначення та перарахунок страхової виплати,прийнявши середню заробітну плату в розмірі 2544,99грн та виплатити не донараховану суму щомісячної страхової виплати у відповідності до чинного законодавства(ст.ст.1,21,28,29,34,40 Закону № 1105-Х1У). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВУ в м. Першотравенську позов не визнала у повному обсязі ,надавши суду про це заперечення,які підтримала у судовому засіданні,посилаючись на те,що довідка про середню заробітну плату [PERSON] надавалася на запит відділення за зазначений в ньому період,який позивачем не оскаржується, відповідно до вимог п.7 Порядку обчислення середньої заробітної плати(доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26.09.2001 року,просить у задоволенні позовних вимог відмовити . Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню,подавши суду заперечення та письмові пояснення,які підтримав в суді,посилаючись на те,що розрахунок середнього заробітку позивачу було зроблено у довідці від 05.03.2003 року,яку підприємство надало до відділення Фонду на їх запит, у відповідності з діючим законодавством на час виникнення правовідносин(МСЕК 14.11.2002 року) у повній відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України,які спричинили втрату працездатності», п.7 Порядку обчислення середньої заробітної плати(доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням»затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001 року № 1266,Закону України «Про оплату праці» та іншим нормативно-правовим актам,діючим на момент спірних правовідносин.З врахуванням зазначених законодавчих актів у довідці вірно визначено заробітну плату(дохід) позивача за його бажанням за фактично відпрацьовані робочі дні по його професії на момент травми гірника 3 розряду в розмірі 756,29грн за червень 2002 року , в якому [PERSON] відпрацював за своєю професією гірника 3 розряду лише 12 робочих змін,відмежувавши 5 змін, які [PERSON] працював учнем гірника,хоча тарифні ставки учня гірника та гірника 3 розряду відносно [PERSON] були встановлені підприємством на підставі виданих наказів по підприємству однакові 16,50грн, згідно табуляграми його нарахувань за мінусом нарахувань доплати за роботу у вихідні дні,доплата за час пересування до робочого місця(ходові),премія за не розрахунковий період,оплата праці не за професією (відповідно коди нарахувань в табуляграмі 174-31,87грн;140-77,86грн;22-200грн;331-33,00грн),які у відповідності до діючих на той момент Інструкції зі статистики заробітної плати та Інструкції «Про прибутковий податок з громадян» входять до інших видів оплат,що не належать до фонду оплати праці,а деякі з них проводились за оплату праці не за професією,інакше це суперечило б чинному на момент спірних правовідносин законодавству. Вважають що підприємством вірно визначено розмір заробітної плати(дохід) [PERSON] у довідці за 16 відпрацьованих робочих днів за липень 2002 року у розмірі 546,17 грн згідно табуляграми нарахувань,куди обґрунтовано ними не включено ходові 73,28грн та 3030 грн сума одноразової матеріальної допомоги позивачу у відшкодування шкоди на лікування після отримання ним травми 21 липня 2002 року в результаті групового нещасного випадку на підприємстві від вибуху метаноповітряної суміші,оскільки зазначені суми згідно діючого на той час законодавства ,не можуть включатися до розрахунку середньої заробітної плати. Вважають безпідставним включення позивачем у липні 2002 року 200грн премії код нарахувань 230 ,нарахованої і виплаченої у серпні 2002 року за липень 2002 року ,оскільки всі види оплат включаються ,оподатковуються та на них нараховуються внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування,тобто сума премії 200 грн. не підлягає включенню в заробітну плату за липень 2002 року. Відповідно до вимог п.14 Порядку підприємством вірно визначено в довідці від 05.03.2003 року середньоденну заробітну плату [PERSON] за червень та липень 2002 року в розмірі 46,51 грн.(756,29грн+546,17грн= 1302,46грн: 28 робочих змін = 46,51грн).А потім підприємством вірно обчислено середньомісячну заробітну плату [PERSON] в розмірі 972,19грн (46,51грнх20,9). Вважають,що довідка про розмір середньої заробітної плати для призначення страхової виплати у зв'язку з стійкою втратою працездатності позивачем від 05.03.2002 року виготовлена підприємством з додержанням усіх вимог законодавства з додержанням встановлених норм,тому просять у задоволенні позовних вимог відмовити. Вислухавши пояснення сторін, свідка,дослідивши матеріали справи суд вважає,що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав: Спірні правовідносини, що склалися між сторонами, врегулюванні нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105 від 23.09.1999 року (далі - Закон), Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ № 1266 від 26.09.2001 року (далі - Порядок) та іншими нормативно-правовими актами в редакції чинній на момент визначення розрахункового періоду, тобто - за червень,липень 2002 року,який позивачем не оспорюється та відповідачами не заперечується. Обговорюючи позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог позивача про неправильне визначення підприємством у довідці від 05.05.2003 року розміру його заробітної плати(доходу) за 12 відпрацьованих робочих змін у червні 2002 року в розмірі 756,29грн та за 16 відпрацьованих робочих змін у липні 2002 року в розмірі 546,17грн,а тому неправильного визначення підприємством його середньоденної заробітної плати за цей період в розмірі 46,52грн(756,29грн+546,17грн=1302,46грн:28 відпрацьованих робочих змін= 46,52грн),та потім невірне визначення йому підприємством у довідці від 05.03.2003 року середньомісячної заробітної плати в розмірі 972,19грн(46,52грнх20,9 ),суд вважає їх необґрунтованими виходячи з наступного: Відповідно до п. 11 ст. 34 Закону № 1105 при обчисленні середньомісячного заробітку враховуються основна і додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які включаються до фонду оплати праці і підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян(у редакції ,чинній на час виникнення спірних правовідносин). Середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з Порядком. Пунктом 7 Порядку передбачено, що середня заробітна плата застрахованої особи обчислюється виходячи з нарахованої заробітної плати за видами виплат, що включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", та підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян, не враховуючи передбачені законодавством пільги щодо сплати зазначеного податку чи суми, на які цей дохід зменшується, з яких сплачувалися страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до п.14 Порядку середньоденна заробітна плата ( дохід) обчислюється шляхом ділення нарахованої на розрахунковий період заробітної плати (оподатковуваного доходу, з якого сплачувалися страхові внески на кількість відпрацьованих робочих днів у розрахунковому періоді, за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві. Отже Порядком визначено такі умови для включення нарахованих у розрахунковому періоді сум в розрахунок середньої заробітної плати: - нараховані суми повинні відноситися до фонду оплати праці; - підлягати обкладенню прибутковим податком з громадян; - з них повинні бути сплачені страхові внески та розрахунок провадиться в робочих днях. Структура заробітної плати визначається ст. 2 Закону України «Про оплату праці» № 108 від 24.03.1995 року. Так, основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інші заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Поясненнями сторін та матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДВАТ шахта «Ювілейна» ДП ДХК «Павлоградвугілля»,правонаступником якої є ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля», де втратив працездатність в результаті групового нещасного випадку на виробництві ,який стався на шахті «Ювілейна» 21 липня 2002 року згідно Акту форми Н-1 від 31.07.2002 року. Первинним висновком МСЕК від 14.11.2002 року [PERSON] було встановлено 55 % стійкої втрати професійної працездатності з 14.11.2202 року до 01.12.2003 року. Постановою відділення виконавчої дирекції ФССНВУ у місті Першотравенську від 11 грудня 2002 року № 2888/1 призначалася страхова виплата [PERSON] із середньомісячної заробітної плати(доходу ) за шість місяців до травми січень-червень 2002 року в розмірі 845,66 грн(на яку звертав увагу представник позивача заявивши клопотання про її витребування(а.с.___________),з якою позивач не погодився,та за його особистою заявою було взято для розрахунку його середньомісячну заробітну плату за фактично відпрацьовані ним робочі зміни по його професії на момент травми гірника підземного 3 розряду за червень та липень 2002 року,зазначений розрахунковий період позивачем не оспорюється та відповідачами не заперечується. Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВУ в м. Першотравенську від 14 березня 2003 року № 2888/2 позивачеві було призначено щомісячні страхові виплати та одноразову допомогу, виходячи з середньої заробітної плати в розмірі 972,19грн, відповідно довідки виданої підприємством від 05.03.2003 року на запит відділення за період червень,липень 2002 року. Тому аналізуючи та перевіривши оспорювану позивачем довідку підприємства від 05.03.2003 року про середньомісячну заробітну плату позивача за червень 2002 року та липень 2002 року по видам нарахувань суд вважає їх правильними: Так в довідці від 05.03.2003 року зазначена заробітна плата(дохід)позивача за червень 2002 року в розмірі 756,29 грн ,перевіряючи цей розмір заробітної плати позивача за 12 відпрацьованих робочих змін в червні 2002 року суд відмічає,що ця сума відповідає сумі всіх видів нарахувань за 12 робочих змін позивача в червні 2002 року згідно табуляграми з такими складовими 513,55грн+ 31,87грн+272,71грн +218,17грн+35,11= 1071,41грн: 17х 12 = 756,29грн,де 1071,41грн-заробітна плата за фактично відпрацьований час,17-кількість відпрацьованих днів,12-кількість відпрацьованих днів по основній професії позивача,яка береться до розрахунку. Зазначений розрахунок не суперечить вимогам закону,оскільки судом перевірено та доведено наданими ПАТ «ДЕТЕК «Павлоградвугілля» доказами,що позивач з відпрацьованих в червні 17 змін ,лише 12 відпрацював за професією гірника 3 розряду де отримав каліцтво,5 змін він працював учнем гірника,але тарифна ставка відносно [PERSON] як учня гірника так і гірника 3 розряду в червні 2002 року складала 16,50грн,що доведено підприємством наданими суду довідками ,табелями та наказами по шахті(а.с.__________). Згідно даних табельного обліку(завіреної копії табеля виходів надано суду підприємством до матеріалів справи(а.с.________) ,у червні місяці позивач відпрацював 5 змін учнем гірничого,а також 12 змін за основною професією гірник 3 розряду,тобто для виготовлення довідки про розмір середньої заробітної плати роботодавець повинен був розмежувати заробітну плату за відпрацьований час учнем гірника та гірником 3 розряду.Тарифна ставка [PERSON] як учня гірника складає 16,50грн згідно наказу № 286 від 19 квітня 2002 року про переведення [PERSON]учнем гірничого наказ додано до матеріалів справи (а.с._______),тарифна ставка гірника 3 розряду складає теж 16,50грн згідно наказу № 493 від 25.06.2002 року про призначення [PERSON] гірником 3 розряду(а.с.__________). З врахуванням зазначеного підприємством,беручи до уваги тарифну ставку учня гірника та гірника 3 розряду [PERSON] проведено розрахунок середньої заробітної плати за червень 2002 року ,яка становить 756,29грн із такого розрахунку: 513,55+ 31,87+272,71+218,17+35,11=1071,41грн:17х12= 756,29грн,де 1071,41 грн-заробітна плата за фактично відпрацьований час,17-кількість відпрацьованих днів,12-кількість відпрацьованих днів по основній професії,яка береться до розрахунку . Доплата за роботу у вихідні дні код у табуляграмі 174-31,87грн;доплата за час пересування до робочого місця(ходові) код 140 -77,86грн,премія за не розрахунковий період код 222-200грн,оплата за час проходження навчання по техніці безпеки код 331-33,00грн підприємством обґрунтовано не були включені до нарахування середнього заробітку,оскільки: -Доплата за роботу у вихідні дні код у табуляграмі за червень 2002 року 174-31,87гривень вірно не включена підприємством в розрахунок середньомісячної заробітної плати ,оскільки Інструкцією зі статистики заробітної плати ,затвердженою наказом Міністерства статистики України від 11 грудня 1995 року № 323 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1995 року за № 465/1001 як зазначено у преамбулі наказу з метою приведення у відповідність з законами України «Про оплату праці» та «Про оподаткування прибутку підприємств»,яка діяла до 13.01.2004 року- не передбачено включення зазначеної доплати до структури заробітної плати(фонду основної заробітної плати,чи фонду додаткової заробітної плати чи до інших заохочувальних та компенсаційних виплат). -Доплата за час пересування до робочого місця(ходові) код у табуляграмі за червень 2002 року 140 -77,86 грн вірно не включені підприємством в розрахунок середньомісячної заробітної плати виходячи з такого: Відповідно до п.2.4 Інструкції зі статистики заробітної плати працівникам ,постійно зайнятим на підземних роботах,за нормативний час пересування їх у шахті(руднику) від ствола до місця роботи і назад(ходові) входить до фонду додаткової заробітної плати. Але згідно пункту г.частини 1 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26 грудня 1992 року № 13-92 ,який діяв на час спірних правовідносин та затвердженої на його виконання наказом Головної державної податкової інспекції України від 21 квітня 1993 року № 12 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09 червня 1993 року № 64 ,Інструкції «Про прибутковий податок з громадян»яка діяла до 03.09.2002 року, де у п 5.4.2 прямо передбачено ,що до компенсаційних виплат,що не включаються до місячного сукупного оподатковуваного доходу в розмірі фактичних витрат,відносяться суми доплат за нормативний час пересування працівників,постійно зайнятих на підземних роботах у шахтах(рудниках),від стволу до місяця роботи і назад. Отже зазначені компенсаційні виплати(ходові по коду нарахувань за червень 2002 року 140 в розмірі 77,86грн) на час спірних правовідносин громадян не підлягали оподаткуванню та на них не нараховувалися внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування,тому вони обґрунтовано не включені підприємством до заробітної плати(доходу) позивача за червень 2002 року ,що повністю відповідає вищезазначеним умовам п.7 Порядку обчислення середньої заробітної плати(доходу)для розрахунку виплат за загальнообов»язковим державним соціальним страхуванням. Що стосується премії за не розрахунковий період код 222-200грн,то суд вважає,що ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» доведено,а представником позивача не спростовано,що ця премія була нарахована саме за виконання окремої роботи бригадою робітників,в яку входив позивач і ця робота виконувалась в той період,коли позивач був учнем гірника(період який не враховується до розрахунку середньої заробітної плати). На момент видачі довідки про розмір середньої заробітної плати працівники розрахункового відділу володіли документами(рапорта по заробітній платі),які могли підтвердити виконання роботи(ОВЗ) саме в період коли позивач був учнем гірника на що і нарахована премія- код 222.Дані про виконання ОВЗ відображаються у рапорті виконання робіт. Згідно Переліку типових документів,що створюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування,інших установ,організацій і підприємств,із зазначенням термінів зберігання документів»,затвердженого наказом архівного управління при Кабінеті міністрів України від 20.07.1998 року № 41 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 вересня 1998 року за № 576/3016 з послідуючими змінами та доповненнями в зв»язку зі спливом строку зберігання ,рапорта по заробітній платі за 2002 рік були знищені,що підтверджується наданими ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Актом знищення документів від 09.02.2006 року. Також підприємством правомірно не включено до середньомісячної заробітної плати за червень 2002 року 33,00грн по коду 331 -оплату за час проходження навчання по техніці безпеки,яка хоч і відноситься до додаткового фонду оплати праці,підлягає оподаткуванню та на неї нараховані внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування,але ця сума не є сумою за професією позивача,яка взята до розрахунку його середньомісячної заробітної плати. Суд вважає,що підприємством також обґрунтовано визначено у довідці від 05.03.2003 року заробітну плату(дохід)позивача за липень 2002 року в розмірі 546,17грн, яка складається згідно даних табуляграми позивача:359,33грн+55,29грн+96,44грн+35,11 грн. = 546,17грн.Як вбачається з зазначеної табуляграми та наданої підприємством суду детальної довідки-рохрахунку (а.с._______) позивачу обгрунтовано підприємством не було включено такі нарахування: 73,28грн код 140 доплата за нормативний час пересування в шахтах до місця роботи та назад( ходові),що уже обґрунтовано судом вище , та 3030,00гривень одноразової матеріальної допомоги на лікування позивача після його травмування в шахті 21 липня 2002 року ,яка нарахована під кодом 236 премії у зв'язку зі святковими днями,ювілейними датами і таке інше із тимчасового джерела ,оскільки за наданими підприємством доказами,що не спростовано представником позивача,ця сума 3030,00грн була виплачена позивачу після його травмування у шахті 21 липня 2002 року в результаті групового нещасного випадку від вибуху метаноповітряної суміші,від якого постраждало більше 100 чоловік, для відшкодування шкоди спричиненої ушкодженням його здоров»я,яка відповідно до п.4.9 Інструкції зі статистики заробітної плати не входить до складу фонду оплати праці,де зазначено,що до інших виплат ,які не входять до фонду оплати праці,належать відшкодування заробітку та інших витрат у випадках завданого каліцтва або іншого ушкодження здоров'я працівника,тому підприємством обґрунтовано не нараховані та не сплачені на зазначену суму 3030,00грн страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування згідно вищезазначеної детальної розгорнутої довідки ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про заробітну плату [PERSON] згідно якої обчислюється розмір середньої заробітної плати для нарахування страхових виплат(а.с.________________),а тому зазначена сума безумовно не може бути включена до заробітної плати [PERSON] за липень 2002 року. Суд вважає також безпідставним включення позивачем у позові у його розрахунку заробітку у липні 2002 року суми 200грн премії по коду нарахувань 230 згідно наданої позивачем табуляграми за серпень 2002 року ,нарахованої і виплаченої у серпні 2002 року за липень 2002 року ,оскільки всі види оплат включаються ,оподатковуються та на них нараховуються внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування в тому місяці коли вони нараховані,виплачені ,оподатковані та на них нараховані внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування,тобто сума премії 200 грн. нарахована та виплачена [PERSON] у серпні 2002 року включається у дохід серпня 2002 року,який не увійшов у розрахунковий період. Тому з врахуванням викладених обставин та вимог закону суд вважає ,що підприємством було вірно визначено середньомісячну заробітну плату позивача у наданій ним довідці від 05.03.2003 року за червень та липень 2002 року в розмірі 972,19грн( 756,29грн+546,17грн= 1302,46грн: 28 відпрацьованих днів= 46,52грн середньоденна заробітна плата х 20,9= 972,19 грн. Іншого порядку, який представник позивача застосовує для визначення розміру середнього заробітку для розрахунку страхових виплат [PERSON] на час виникнення у позивача права на страхові виплати діючим законодавством передбачено не було, тому доводи представника позивача суд вважає безпідставними. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, тому у їх задоволенні слід відмовити. У зв'язку з тим, що сторони звільнені від сплати судового збору, витрати по його сплаті необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed