Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач - ПАТ «Львівобленерго» Сколівський район електричних мереж - звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок порушення правил дорожнього руху. Свої вимоги мотивує тим, що 15.09.2017 року в с. Нагірне Сколівського району Львіввської області на автодорозі Київ-Чоп (М-06) відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «DAF CF», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Mercedes Sprinter», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті неправомірних дій [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого було пошкоджено залізобетонну опору і спричинено майнової шкоди Сколівському РЕМ ПрАТ «Львівобленерго» на суму 12 687,64 грн. 02.11.2017 року Решетилівським районним судом Полтавської області винесено постанову про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за фактом скоєння дорожньо-транспортної пригоди та визнано винним [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Просить згідно ст.. 27 Закону України «Про електроенергетику», ст. ст. 15, 16, 22, 386, 1166 ЦК України позов задоволити. Ухвалою Сколівського районного суду Львіввської області від 11.04.2018 року відкрито провадження в справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з моменту вручення ухвали. У поданому до суду відзиві відповідач позов ПАТ «Львівобленерго» Сколівського РЕМу до нього про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок порушення правил дорожнього руху, не визнав, зазначивши, що він не причетний до пошкодження залізобетонної опори №13 ПЛ-0,4 кВ Л-2 від КТП-82 с. Нагірне. Дійсно, 15.09.2017 року він в с. Нагірне на автодорозі Київ - Чоп (М-06) він, керуючи автомобілем DAF CF 85.380, д.н.з, [NUMBER], з причепом Sommer SG 240 P, д.н.з [NUMBER], перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію водію [PERSON], який рухаючись в попутному напрямку на автомобілі Mercedes Benz Sprinter, д.н.з. [NUMBER] змінив напрямок руху та допустив зіткнення з деревом, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 02.11.2017 року він визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Зазначив, що під час вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, жоден з автомобілів її учасників будь які залізобетонні опори не пошкоджував, що підтверджується постановою Решетилівського районного суду Полтавської області. Крім того, додані позивачем до позовної заяви документи свідчать про його непричетність до пошкодження залізобетонної опори № 13 ПЛ-0,4 кВ Л-2 від КТП-82 с. Нагірне. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] поданий позов підтримав, просить його задоволити. Преставник відповідача [PERSON] (представник відповідача, згідно ухвали суду від 30.05.2018 року, бере участь у судовому засіданні дистанційно, з приміщення Решетилівського районного суду Полтавської області) проти позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 15.09.2017 року він в с. Нагірне на автодорозі Київ - Чоп (М-06) відповідач, керуючи автомобілем марки «DAF CF 85.380», д.н.з. [NUMBER], з причепом Sommer SG 240 P, д.н.з [NUMBER], перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію водію [PERSON], який рухаючись в попутному напрямку на автомобілі марки «Mercedes Benz Sprinter», д.н.з. [NUMBER] змінив напрямок руху та допустив зіткнення з деревом. Постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 02.11.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова суду від 02.11.2017 року набрала законної сили 12.11.2017 року. (а.с. 14). Відповідно до заяв ПрАТ «Львівобленерго» Сколівський РЕМ вих. № 219-1028 від 15.09.2017 року (а.с. 8) та № 219-1086 від 29.09.2017 року (а.с. 10) позивач звернувся до Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, повідомивши, що при аварійному огляді ПЛ-0,4 кВ Л-2 від КТП-82 с. Нагірне працівниками Сколівського РЕМу виявлено, що 15.09.2017 року в результаті автотранспортної пригоди за участю автомобілів марки «Mercedes Benz Sprinter», д.н.з. [NUMBER] та вантажівки марки «МАЗ», д.н.з. [NUMBER] в с. Нагірне вул. Шевченка автомобіль МАЗ збив залізобетонну опору № 13 ПЛ-0,4 кВ Л-2 від КТП-82 с. Нагірне, зламавши та обірвавши проводи. В поданих заявах позивач просив провести розслідування пошкодження електрообладнання та притягнути до відповідальності осіб, які їх завдали. Згідно наданих Сколівським ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області відповідей (а.с.9,11), матеріалами перевірки, проведеної за заявами ПрАТ «Львівобленерго» Сколівський РЕМ, встановлено, що 15.09.2017 року в с. Нагірне Сколівського району на трасі Київ - Чоп сталася дорожньо-траспортна пригода за участю автомобілів марки «DAF» та марки «Mercedes Benz Sprinter», інформації щодо дорожньо -траспортної пригоди за участю автомобіля марки «МАЗ» до Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області не надходило. Крім того, як вбачається з листа Управління патрульної поліції в м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №34718/41/12/02-2017 від 22.12.2017 (а.с. 12), внаслідок дорожньо - транспортної пригоди за участі відповідача, яка мала місце 15.09.2017 року в с. Нагірне Сколівського району на трасі Київ - Чоп, лише транспортні засоби отримала пошкодження. Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічне положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи. У відповідності до роз'яснень, які містяться в ч. 2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи викладене вище, винність особи до якої пред'явлено позов у завданні матеріальної шкоди позивачу шляхом пошкодження належної йому залізобетонної опори, суд вважає не встановленою і не доведеною у визначеному законодавством порядку. За таких обставин, позовні вимоги до відповідача [PERSON] про відшкодування ним матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed