Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд: 1. Визнати неправомірним одностороннє підвищення відповідачем відсоткової ставки за кредитним договором, укладеним 27.03.2008р. між ЗАТ «Альфа-банк» та [PERSON]; 2. Зобов'язати ПАТ «Альфа-банк» зменшити відсоткову ставку до 14,5% річних з 01.09.2008 року; 3. Зобов'язати ПАТ «Альфа-банк» провести перерахунок коштів, сплачених позивачем за підвищеною відсотковою ставкою по кредитному договору, укладеному 27.03.2008р. між ЗАТ «Альфа-банк» та [PERSON]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 27.03.2008р. між ЗАТ «Альфа-банк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Альфа-банк», та позивачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 490060657, умовами якого було визначено фіксовану процентну ставку за користування кредитом у розмірі 14,5%. Разом з цим, під час розгляду цивільної справи за участю позивача та відповідача про незаконне нарахування та стягнення пені, позивачу стало відомо, що, відповідач в односторонньому порядку з 01.09.2008р. збільшив процентну ставку за користування кредитом до 16%, тобто в односторонньому порядку змінив істотні умови кредитного договору. Враховуючи, що, одностороння зміна відсоткової ставки нормами чинного законодавства не допускається, та, відповідно до ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» є недійсною без повідомлення споживача, просить суд, враховуючи, що, його не було повідомлено про зміну відсоткової ставки за кредитом, визнати одностороннє підвищення відповідачем відсоткової ставки за кредитним договором, укладеним 27.03.2008р. між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] - неправомірним, та зобов'язати відповідача зменшити відсоткову ставку до 14,5% річних з 01.09.2008 року, здійснивши при цьому перерахунок коштів, сплачених позивачем. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що, відповідач мав право на односторонню зміну умов договору, оскільки це право було йому надано за взаємною згодою сторін кредитного договору, а рішення щодо зміни розміру плати за надання послуг було прийнято компетентним органом відповідача, діяльність якого передбачена діючим законодавством. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2008р. між ЗАТ «Альфа-банк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Альфа-банк», та позивачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 490060657, умовами якого було визначено фіксовану процентну ставку за користування кредитом у розмірі 14,5%. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого відповідачем, з 01.09.2008 року відбулась зміна відсоткової ставки за користування кредитом по вищевказаному кредитному договору з 14,5% на 16,00%. Як вбачається з договору про внесення змін і доповнень №1 до кредитного договору № 490060657 від 27.03.2008р., 27.03.2009р. між позивачем та відповідачем було укладено вищевказаний договір про внесення змін і доповнень до кредитного договору, яким було змінено п.9.1 Розділу №2 до кредитного договору, який визначав порядок сплати процентів за користування кредитом. Як зазначає позивач, вищевказана зміна відсоткової ставки за користування кредитом відбулась за рішенням банку без обов'язкової згоди позивача, тобто в односторонньому порядку, що, в свою чергу є підставою для визнання таких дій відповідача неправомірними та зміни відсоткової ставки до розміру, що існував до його неправомірної зміни. Згідно ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» N 1023-XII від 12.05.1991р., (в редакції, чинній на час підвищення відсоткової ставки банком), у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Згідно роз'яснень, наданих у п.28 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» N 5 від 30.03.2012р., при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі статтею 1056-1 ЦК України, у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", яким передбачено, що, встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. Виходячи із закріпленого Конституцією України принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58), всі рішення банку в будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними лише з 10 січня 2009 року. При вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Як вбачається з матеріалів справи рішення банку щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку в формі інформаційного листа було прийнято банком до 10 січня 2009 року, а саме з 01 вересня 2008 року. При цьому, як вбачається зі змісту п.6.2 Розділу №2, який є невід'ємною частиною кредитного договору, банк має право змінити розмір процентів за користування кредитом в разі зміни певних обставин. При цьому, вказаним пунктом договору визначено, що, зміна розміру процентів за користування кредитом здійснюється за правилом, відповідно до якого процентна ставка підвищується в разі підвищення вартості кредитних ресурсів. Про зміну розміру процентної ставки по кредиту та внесення у зв'язку з цим змін в Додаток №1 до Договору банк повідомляє позичальника за 7 днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу позичальника. У зв'язку зі зміною процентної ставки в разі настання події, незалежної від волі сторін, позичальник цим надає свою згоду на внесення змін до Додатку №1 до договору та викладення Додатку №1 у новій редакції. Сторони погоджуються, що оновлений Додаток №1 набуває чинності з дати зміни розміру процентної ставки. Оновлений розрахунок сукупної вартості кредиту та графік платежів по кредиту, який скасовує попередній і стає невід'ємною частиною договору, позичальник отримує в банку самостійно. З вищенаведеного пункту кредитного договору суд вбачає, що, при укладанні кредитного договору сторонами була визначена певна процедура підвищення процентної ставки за вищевказаним кредитним договором, яка передбачала право банку в односторонньому порядку змінювати розмір фіксованої процентної ставки із подальшим повідомленням позичальника про вказані зміни, тобто здійснення повідомлення позичальника про прийняте банком рішення, а не направлення пропозиції позичальнику рекомендованим повідомленням відповідно до умов, визначених змістом ст.ст.641-642 ЦК України. Враховуючи, що, умови кредитного договору не передбачають погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну відсоткової ставки відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК, суд вбачає, що, сторони досягли домовленості згідно з положеннями ст.207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, в якому передбачали умови одностороннього підвищення банком процентної ставки, відповідно до чого спочатку відбувається зміна процентної ставки, а потім надсилається повідомлення. Таким чином, встановивши в ході розгляду справи, що, не мали місце обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд,

Outcome: dismissed