Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.09.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір, про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] позичальник, [PERSON] помер. Спадкоємці [PERSON] мали право подати заву про прийнята або про відмову від спадщини у строк з 11.02.2018 року по 11.08.2018 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , а тому прийняв спадщину. Позивачем 19.11.2018 року була направлена претензія кредитора до Гайворонської районної державної нотаріальної контори. 17.01.2019 року позивачем було отримано відповідь з Гайворонської районної державної нотаріальної контори. Відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 30.09.2019 року до спадкоємця, [PERSON] , було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій відповідачем не було виконано. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором позичальник станом на 11.11.2019 року має заборгованість - 7754,76 грн., яка складається з наступного: 6015,67 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 6015,67 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 1739,09 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 0,00 грн. - штраф (фіксована частина). 0,00 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання двічі підряд не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про, що свідчать поштові повідомлення про одержання судових повісток. Відзив на позовну заяву до суду не надіслав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. За змістом частини першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.09.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 17). Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір, про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] позичальник, [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 13.02.2018 року (а.с. 44). Спадкоємець [PERSON] , прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями довідок Заваллівської селищної ради Гайворонського району Кіровоградської області № 311, № 312 від 14.07.2020 року (а.с. 74-75). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) встановлено, що будь-яка інформація на померлого [INFO] [PERSON] відсутня (а.с. 77-78). Позивачем 19.11.2018 року була направлена претензія кредитора до Гайворонської районної державної нотаріальної контори (а.с. 39, 45-49). 17.01.2019 року позивачем було отримано відповідь з Гайворонської районної державної нотаріальної контори про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася (а.с. 38). 30.09.2019 року до спадкоємця, [PERSON] , було направлено лист-претензію (а.с. 34-37), згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій відповідачем не було виконано. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором позичальник станом на 11.11.2019 року має заборгованість - 7754,76 грн. (а.с. 10-16), яка складається з наступного: 6015,67 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 6015,67 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 1739,09 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 0,00 грн. - штраф (фіксована частина). 0,00 грн. - штраф (процентна складова). Встановивши дані обставини справи та врахувавши правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, суд дійшов висновку про недоведеність банком пред`явлених вимог до відповідача з огляду на таке. Звертаючись до суду з із зазначеним позовом, банк просив стягнути з відповідача заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 6015,67 грн. та 1739,09 грн. нарахованої пені. На підтвердження наявності заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 6015,67 грн. та 1739,09 грн. пені банк надав розрахунок заборгованості станом на 11.11.2019 року, хоча позичальник помер [INFO] . Разом з тим, із зазначеного розрахунку заборгованості видно, що заборгованість за тілом кредиту станом 11.11.2019 року відсутня. При цьому, пункт 1.1.1. доданих до позовної заяви Умов та правил надання банківських послуг визначає терміни і поняття, при цьому поняття тіло кредиту, прострочене тіло кредиту та пеня в ньому відсутні. Відповідно до п.п. 1.1.1.60 прострочений кредит - кредитні кошти, які були надані клієнту і не були повернуті Банку в термін, передбачений договором. Згідно з усталеною практикою Європейського суду поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України», «C.G. та інші проти Болгарії» та ін.). Суд враховує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК) та, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК). У даному випадку банком не наведено чітких, однозначних та зрозумілих норм закону, на підставі яких ним було пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, та які б слугували достатньою правовою підставою для її задоволення. Крім того, відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Однак позовні вимоги про стягнення повної заборгованості за кредитним договором пред`явлено лише до [PERSON] , хоча спадкоємцем померлого є також його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом постійного проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копією довідки Заваллівської селищної ради Гайворонського району Кіровоградської області № 312 від 14.07.2020 року (а.с. 77). Клопотання про залучення співвідповідачем [PERSON] у справі позивачем не заявлялося. Разом з тим, позивачем не доведено факту наявності та об`єму спадкового майна після смерті [PERSON] у межах вартості якого спадкоємець останнього несе відповідальність перед кредитором. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В анкеті-заяві позичальника від 20.09.2011 року процентна ставка не зазначена, не вказано і тип кредитної карти. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Вищевказане свідчить про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за простроченим тілом кредиту та пені. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволенню позовних вимог.

Outcome: dismissed