Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

09 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 31.07.2017 у м. Полтава за адресою: вул. Великопетрівська, 1, між ним та представником за довіреністю ТОВ «АВТО ПРОСТО» [PERSON] укладено договір № 723817 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі. Наступного дня, після укладення договору, позивач почав детально ознайомлюватися з його умовами та виявив, що у додатках до договору вказано автомобіль Chery Tiggo, який коштував 329840 грн., замість ZAZ VIDA, котрий коштував 220000 грн. та на придбання якого подавав заявку позивач. Почуваючи себе ошуканим, позивач зателефонував представнику ТОВ «АВТО ПРОСТО» [PERSON] та просив пояснити чому вона записала до документів не автомобіль ZAZ VIDA, а інший на багато дорожчий. Повідомив, що не бажає купувати автомобіль Chery Tiggo. Крім того, його сімейний бюджет не дозволить придбати набагато дорожчий автомобіль, на що [PERSON] запевнила позивача, що він у будь-який момент може переукласти договір на інший наявний у автосалоні автомобіль, а періодичні платежі за китайський автомобіль не набагато більші. Крім того, працівник товариства у м. Полтава пообіцяла, що після спливу двох місяців із моменту укладення вказаного договору за умови сплати всіх необхідних платежів він отримає автомобіль ZAZ VIDA за рахунок коштів ТОВ «АВТО ПРОСТО» та учасників групи. Проте, навіть після спливу трьох місяців, позивач автомобіль так і не одержав, а новий працівник товариства [PERSON] почала вимагати по телефону оплату нового авансового внеску. Ніяких конкретних дій спрямованих на купівлю ним будь-якого авто відповідач не здійснював. У порушення ст. 2 розділу ІІ договору №723817 від 31.07.2017 безпосередньо договору з постачальником на придбання авто ZAZ VIDA або Chery Tiggo та на забезпечення визначення поточної ціни товару Постачальником не укладало. Ані у договорі, ані в додатках до нього не вказане підприємство, з яким відповідач уклав договір на постачання автомобіля, виробник, імпортер, та/або дистриб`ютор, а також інші основні характеристики автомобіля (у т.ч. колір) та кінцевий термін дії самої угоди з Постачальником. У договорі №723817 та додатку 1 в порушення розділу ІІ ст. 1 п. 1.4, 1.5, ст. 3 п. 3.1 цього ж договору не розроблено графіку внесків та не зазначено розмір його групи. Крім того, згідно розділу ІІ ст. 1, п. 1.7 вказаного договору у разі, якщо учасник групи протягом 10 календарних днів з дня направлення на його адресу рахунку не здійснить оплату винагороди за послуги, пов`язані з включенням договору до системи АвтоТак, товариство має право в односторонньому порядку розірвати підписаний договір та/або вимагати сплати неустойки ((штрафу, пені) - розділ II ст. 13 п. 13.13, 13.14 договору)) за положеннями договору. Послуга, пов`язана з включенням Договору до системи АвтоТак та формування групи, вважається наданою та прийнятою учасником після отримання останнім рахунку на сплату першого періодичного платежу разом із щомісячною винагородою. У той же час, у розділі II ст. 12 п. 12.1.5 визначено, якщо учасник системи виявить бажання односторонньо відмовитися від договору протягом 14 календарних днів з дати підписання Договору, договір вважається розірваним, і учасник звільняється від будь-яких зобов`язань за ним. Такі суперечливі умови договору явно, свідомо, несправедливо впливають на вибір його поведінки, а особистий підпис під договором фактично заключає його на постійну фінансову кабалу товариства, що є прямим порушенням ст.ст. 18, ст. 19 ч. 2, 3 Закону України «Про захист прав споживачів» та містить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. У розділі II ст. 2 п. 2.2 оспорюваного договору № 723817 від 31.07.2017 року вказано, що у разі зміни поточної ціни автомобіля Авто Просто має право змінювати розмір періодичних платежів та винагороди, які мають вноситися учасниками групи. Про зміну поточної ціни товару АВТО ПРОСТО повідомляє учасників групи протягом 7 робочих днів з дати отримання від Постачальника документа, що підтверджує її зміну. Разом з тим, учасник який ще не одержав автомобіль має право достроково розірвати договір лише в одному випадку - якщо різниця в ціні автомобіля перевищує 20 % (розділ II ст. 12 п. 12.1.6 договору), що є порушенням ст. 18 ч. 3, п. 13 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів». Отже умови договору № 723817 від 31.07.2017 є несправедливими, так як містять одночасно три наступні ознаки: по - перше, умови договору порушують принцип добросовісності, котрий надає можливість контролювати виконання сторонами договору, вирішує проблему недопущення зловживання правами за договором, певною мірою захищає слабшу сторону договору (ст. 3 ч. 1 п. 6, ст. 509 ч. 3 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, бо фактично забезпечують захист інтересів лише товариства; по-третє умови договору завдають шкоди споживачеві. Також 27.10.2017 товариство у порушення вимог законодавства та умов договору повідомило, що запитувана позивачем інформація в запиті від 02.10.2017 щодо отримання конкретної інформації щодо підтвердження реальності функціонування групи, до якої його було включено, є конфіденційною, що на думку позивача підтверджує нечесну підприємницьку практику ТОВ «АВТО ПРОСТО». 09.11.2017 позивач направив претензію до ТОВ «АВТО ПРОСТО» з вимогою повернути незаконного одержані кошти в сумі 38444,30 грн., але у відповіді від 27.11.2017 товариство повідомило, що його прохання не підлягає задоволенню. Увесь час, що минув після укладення договору від 31.07.2017 позивач та його сім`я перебували в стресовому стані, без засобів існування, позивач змушений був витрачати додаткові зусилля, адже у зв`язку з цією ситуацією між ним та дружиною постійно виникають конфлікти, а тому у відповідності до ст. 22, ч. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» ТОВ «АВТО ПРОСТО» повинно відшкодувати йому моральну шкоду. Вважає, що під час укладення вказаного договору представник товариства шляхом використання нечесної підприємницької практики та включення у договір несправедливих умов ввели його в оману. На момент вчинення спірного правочину ТОВ «АВТО ПРОСТО» та його представник [PERSON] не роз`яснили позивачу, що товариство не продає автомобілі, а надає лише послуги з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. ТОВ «АВТО ПРОСТО» шляхом психологічного тиску щодо застосування фінансових санкцій за розірвання договору впливає на свідому поведінку споживача, щоб останній не припинив сплачувати періодичні платежі на рахунок фонду групи. Товариство у своїй діяльності не використовує свої власні кошти та отримані від діяльності прибутки та не несе перед споживачем будь-якої фінансової відповідальності за не дотримання умов договору, його невиконання та не прийняття рішення про його розірвання. При укладенні спірного правочину ТОВ «АВТО ПРОСТО», допустивши нечесну підприємницьку практику та включення несправедливих умов, не надало необхідну, доступну та достовірну інформацію про предмет договору та реальні строки його виконання, у договорі використовуються неконкретизовані поняття, внаслідок чого позивача введено в оману щодо поняття товару, умов отримання, строків отримання бажаного автомобіля, чим порушено вимоги статей 15, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому він помиляючись щодо обставин, які мають істотне значення, уклав оспорюваний договір. Посилаючись на те, що укладений договір здійснений з використанням нечесної підприємницької практики та істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживача, просить визнати недійсним договір № 723817 від 31.07.2017 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі, укладений між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО», стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 10000,00 грн. та незаконного отримані кошти в сумі 38444,30 грн. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. (справа №583/83/18, провадження 2/583/262/18) у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про визнання недійсним договору про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля у групі з підстав п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», залишеного без зміни постановою Апеляційного суду Сумської обл. від 05.07.2018 р. було відмовлено. Наразі позовні вимоги розглядаються з інших вищенаведених підстав. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав викладених в позовній заяві, просили задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проведеному у режимі відеоконференції заявлений позов не визнав. Надав письмовий відзив на позовну заяву в якому зазначив, що між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] укладено договір №723817, предметом якого є надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товару в групах. Укладений договір було включено у групу №1271 та надано порядковий №53 у групі. Договір підписаний сторонами і містить детальний опис послуг, що надаються відповідачем. В момент підписання договору позивач отримав примірник договору, який містить опис послуг, що надаються відповідачем. Опис послуг приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов договору. Підпис [PERSON] , що стоїть у договорі, є свідченням обізнаності позивача, як відносно предмету договору, усіх його умов, так і щодо його прав та обов`язків за договором, умови договору він вважає справедливими по відношенню до себе, фінансова послуга, що надається за договором обрана ним самостійно, свідомо, без нав`язування з боку товариства. Відповідно до заяви від 31.07.2017 про намір укласти договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі через систему АвтоТак Редька В . В . виявив бажання укласти Договір про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля саме Chery Tiggo. В примірнику Додатка №1 до договору, що міститься у позивача, а також в примірнику додатка №1 до договору, що є у відповідача в графі «марка автомобіля» Chery, «модель» Tiggo. Таким чином, договір є укладеним, оскільки сторони досягли згоди з усіх істотних умов, а посилання позивача на те, що він не бажав укладати договір стосовно автомобіля, визначеного у додатку №1 до договору спростовується його власними підписами. Щодо посилань позивача на Закон України «Про захист прав споживачів» зазначає, що 19.01.2012 ТОВ «АВТО ПРОСТО» було зареєстровано як фінансову установу та видано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи. На виконання ліцензійних умов 15.01.2013 ТОВ «АВТО ПРОСТО» отримало ліцензію на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах строком на 5 років, а 15.09.2015 - безстрокову ліцензію. Тобто договір між [PERSON] та ТОВ «АВТО ПРОСТО» укладений у повній відповідності до Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів та перевірено його відповідність Ліцензійним умовам Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, що в поєднанні з отриманою ліцензією гарантує законність такого договору та його відповідність законодавству. Зазначають також, що у випадку створення пірамідальних схем, не укладаються письмові договори та в жодному правочині не закріплюється право споживача на отримання фінансової послуги, гроші сплачуються по факту - привів споживача, той сплатив кошти - отримуєш компенсацію - винагороду. В даному випадку кінцевим результатом виконання спірного договору є отримання автомобіля, за умови дотримання позивачем встановлених договором умов. Отримання позивачем автомобіля здійснюється виключно у відповідності до платежів здійснених ним самим та незалежно від платежів інших клієнтів відповідача. Тобто в правовідносинах позивача та відповідача відсутні ознаки «пірамідальної схеми». Посилання позивача на невідповідність умов договору нормам статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними, оскільки для кваліфікації умов договору несправедливим необхідна наявність одночасно таких ознак, як порушення принципу добросовісності, істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін, завдання шкоди споживачеві. Проте, спірний договір укладено на засадах розумності, тобто є вигідним для кожної сторони правочину. Передбачає як права усіх сторін договору, так і взаємні обов`язки сторін правочину. Про наявність шкоди та її розміру позивачем в позові не зазначено. Тому просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши думку учасників процесу, покази свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.07.2017 року між [PERSON] та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було укладено договір № 723817 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі (далі - Договір), предметом якого є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак. Договір укладається шляхом його підписання сторонами договору та підписання додатку №1, який є невід`ємною частиною договору (стаття 1 Договору). «Авто Просто» є товариством, що надає фінансову послугу з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів учасниками через систему придбання у групах «АвтоТак». «Авто Просто» забезпечує придбання автомобіля за рахунок об`єднаних грошових коштів учасників на умовах договору та у відповідності до внутрішніх правил за умови виконання учасником всіх зобов`язань, передбачених договором про адміністрування. Відповідно до умов Додатку № 1 до договору № 720104 позивачем [PERSON] погоджено марку автомобіля та його модель, а також поточну ціну автомобіля, а саме: транспортний засіб автомобіль Chery, «модель» Tiggo, вартістю 329840 грн. (а.с. 20). Згідно зазначеного додатку, [PERSON] зобов`язаний сплатити винагороду за послуги, пов`язані із включенням до системи АвтоТак та формуванням групи у сумі 11874,24 грн. Учасник зобов`язаний щомісяця сплачувати: цілий чистий внесок - 0,8333 %, внесок в оплату послуг - 0,38 % та ПДВ, плату за право на отримання автомобіля - 3 % + ПДВ. На виконання умов Угоди позивачем сплачено внесків на загальну суму 38444,30 грн. що підтверджується наданими позивачем квитанціями, та не спростовується відповідачем (a. c. 34-36). Згідно умов договору ТОВ «Авто Просто» гарантує учаснику системи, що він одержить право на отримання автомобіля за умови виконання учасником усіх зобов`язань, передбачених Угодою. За змістом п. 8.2, ст. 8 договору учасник, якому надано право на отримання автомобіля, має право одержати автомобіль у зазначений термін, якщо він на момент такого одержання належно виконує свої зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу. Відповідно до ч. 3, ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частинами 1, 3, 4, 5 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Виходячи із змісту статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Відповідно до статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Статтею 230 ЦК України передбачено правові наслідки вчинення правочину під впливом обману, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу в оману щодо обставин, які мають істотне значення. Таке значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, тобто спотворене уявлення особи про обставини, що дійсно мають місце. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. На підставі вищезазначеного вбачається, що правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Крім того, відповідні обставини наявності умислу, істотність значення обставин, щодо яких введено в оману, і сам факт обману, повинна довести сторона, яку введено в оману. Частиною 1 статті 236 ЦК України передбачено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» інформація про продукцію повинна містити дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції. Згідно положень, закріплених у статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Зазначена висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі №6-2766 цс 15. Поняття «несправедливі умови договору» закріплене в частині другій статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу. Аналізуючи норму статті 18 цього Закону, можна дійти висновку, що умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони, по-перше, порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві. Зазначена висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 08 червня 2016 року у справі № 6-330 цс 16. Разом з тим, предметом договору, укладеного між сторонами, в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах «АвтоТак», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля. Так, ТОВ «Авто Просто» гарантує надання кожному учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання ним усіх зобов`язань, передбачених договором. ТОВ «Авто Просто» зобов`язується забезпечити отримання учасником автомобіля згідно з умовами договору. При цьому, відповідно до ст. 5 розділу 2 договору учасник, який належним чином виконує свої зобов`язання за даним договором, отримує автомобіль через визначені договором механізми надання права на отримання автомобіля. Водночас, ТОВ «Авто Просто» зобов`язане надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику протягом 5 робочих днів після того, як учасник, у якого виникло право на одержання автомобіля, здійснить відповідні платежі. Відповідно до договору із постачальником, останній протягом 30 календарних днів з дня отримання замовлення зобов`язаний передати автомобіль учаснику, який одержав право на отримання автомобіля. У договорі чітко передбачено, що учасник сплачує кожного місяця періодичні платежі разом із щомісячною винагородою. Періодичні платежі грошові кошти, що періодично (щомісячно) вносяться учасником групи на окремий поточний рахунок товариства в банку для оплати поточної ціни автомобіля та використовується для формування фонду групи відповідно до умов договору про адміністрування та внутрішніх правил. Отже, договором передбачена щомісячна сплата внесків за автомобіль, який передається споживачеві в рамках укладеного договору, а не за можливість одержання права на купівлю товару. Учасник, який виконав усі умови договору, має повне право вимагати від ТОВ «Авто Просто» виконання свого зобов`язання, а саме: оплатити продавцю вартість автомобіля та передати автомобіль споживачу, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі. Отже, за системою придбання автомобілів у групах «АвтоТак» кожний з учасників, який належним чином виконує зобов`язання за договором, отримує автомобіль через механізм, передбачений в договорі, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок чистого Фонду групи, створеного за рахунок щомісячних внесків учасників групи. Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного суду України від 11 вересня 2013 року та 25 червня 2014 року. Таким чином, за умовами спірного договору ТОВ «Авто Просто» надає послуги, направлені на придбання автомобіля учасниками, зокрема, формує групи учасників, організовує і проводить у групах розподіл автомобілів, придбаває автомобілі, а також надає інші послуги, передбачені договором. Предметом угоди, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобіля в системі «Авто Так», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним товару автомобіля. Отже, з умов договору, укладеного між сторонами, вбачається, що вони не призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін. Крім того, відповідно до положень договору учасник своїм підписом засвідчує факт ознайомлення та згоду з умовами договору, підтверджує свої права та обов`язки за договором, підтверджує здатність набувати прав та обов`язків за договором, умови договору йому зрозумілі та він вважає їх справедливими по відношенню до себе. Учасник своїм підписом засвідчує, що фінансова послуга, що надається за цим договором, обрана ним самостійно, свідомо, без нав`язування з боку товариства. Враховуючи зазначене, підстави для визнання недійсним договору відсутні, оскільки на момент його укладення позивач був ознайомлений з умовами договору, засвідчив своїм підписом згоду на його умови. За клопотанням позивача була допитана його дружина [PERSON] , яка підтвердила викладені у позовні й заяви, щодо введення позивача в оману з приводу предмету угоди та відсутності у чоловіка наміру на придбання автомобіля китайського виробництва. При підписанні чоловік договору не читав. До даних показів суд відноситься критично як з огляду на вищевикладені висновки так і з огляду на покази свідка [PERSON] яка пояснила, що під час перемовин сторонами обговорювались умови придбання авто різних марок, як-то - ЗАЗ Сенс, ЗАЗ Віда, Чері Тіго . Вона дійсно в процесі домовленостей письмово проводила попередній розрахунок виплат на авто ЗАЗ Віда, однак заперечує те, що саме на зазначеному варіанті зупинився позивач. Заперечила факт внесення у примірник договору (у розділ - предмет договору) запису про домовленість на придбання авто Чері Тіго поза волею позивача. Під час укладення домовленостей, що тривало близько 2-3 год. позивач був сам. В подальшому позивач їй неодноразово телефонував і вона надавала йому консультації з приводу укладеного договору. Інших обставин наразі не пам`ятає за спливом часу. З огляду на викладене суд не приймає наданий у письмовій формі розрахунок по виплатах на авто ЗАЗ Віда як достатній доказ того, що остаточне волевиявлення позивача було спрямоване на придбання саме зазначеного авто, а запис у примірниках договору про домовленість на придбання автомобіля Chery, «модель» Tiggo був внесений обманним шляхом поза його волею. Будь-які інші дії обманного характеру щодо позивача з боку представників ТОВ «Авто Просто» під час укладення договору (щодо строків отримання авто, заміни моделі, тощо) позивачем належними та допустимими доказами не доведені. Доводи позивача про відсутність у відповідача взагалі будь-яких намірів на придбання авто на виконання договору спростовується угодою укладеною між ТОВ «Авто Просто» та ПАТ «Полтава авто» від 01.06.2011. При вирішенні позову у частині вимоги про відшкодування позивачам моральної шкоди суд виходить із того, що позивач, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не довів наявності підстав для задоволення його позову в цій частині відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів». Посилання при вирішенні спору в цій частині на ст. 22 останнього Закону як правову підставу для відшкодування моральної шкоди є безпідставним, оскільки вона передбачає вирішення судом питання про відшкодування моральної шкоди за наявності підстав, передбачених ст. 4 Закону, тобто заподіяння моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Враховуючи поняття продукції в редакції Закону України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції", відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди позивачці, яка не довела заподіяння їй такої шкоди відповідно до норм закону, які регулюють спірні правовідносини. З огляду на викладене у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю за безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed