Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

29.08.2016 позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів про усунення перешкод в розпорядженні майном, звільнення майна з-під арешту, скасування записів про заборону на відчуження нерухомого майна та про обтяження майна іпотекою, в обґрунтування якого посилається на те, що він є власником нежилих приміщень №№1,2,3,4 (група приміщень № 12) (колишня квартира № 12) загальною площею 21,10 кв.м., які розташовані в [ADDRESS] (літера А), що підтверджується свідоцтвом про право власності виданим 08.08.2007р., виданого Головним управлінням комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва від 08.08.2007р. № 1008-В. Для реалізації свого права власності на вказані нежилі приміщення, він 21.07.2016р. разом з [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фролової О.О. з метою укладення та посвідчення договору дарування зазначених нежилих приміщень. Проте, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фролової О.О. від 21.07.2016р. [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо укладення та посвідчення договору дарування нежилих приміщень, оскільки при перевірці нотаріусом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виявлено наявність заборони та іпотеки на вищевказане майно. В липні 2016 року він звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з усною заявою про зняття заборони на нерухоме майно, що перебуває у його власності, на яку нотаріус усно повідомив, що жодних дій по зняттю заборон вчиняти не буде, постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо зняття арешту з майна надавати відмовилась. В серпні 2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про зняття заборони відчуження нерухомого майна шляхом виключення записів про заборону на нерухоме майно та про обтяження майна іпотекою, яка була отримана нотаріусом 05.08.2016р. Проте, станом на час подачі позовної заяви жодної відповіді від приватного нотаріуса [PERSON] не надійшло. Зазначає, що оскільки він як власник відповідного майна фактично позбавлений права розпорядження таким майном, в зв'язку з наявністю обмежень та відповідних записів в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, а тому на підставі положень ст. 391 ЦК України просить: - усунути йому перешкоди у розпорядженні нежилими приміщеннями №№1,2,3,4 (група приміщень № 12) (колишня квартира № 12) загальною площею 21,10 кв.м., які розташовані в [ADDRESS] ілітера А) та звільнити з-під арешту ці нежилі приміщення; - зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] зняти заборону на відчуження майна шляхом виключення (скасування) з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про заборону на нерухоме майно - нежилі приміщеннями №№1,2,3,4 (група приміщень № 12) (колишня квартира № 12) загальною площею 21,10 кв.м., які розташовані в [ADDRESS] (літера А), реєстраційний номер обтяження: 7111554, зареєстровано: 25.04.2008р., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], підстава обтяження: договір іпотеки від 25.04.2008р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2466; власник: [PERSON]; заборона № 2467; - зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] зняти обтяження у вигляді іпотеки шляхом виключення (скасування) з Державного реєстру іпотек запису про обтяження майна іпотекою - нежилі приміщеннями №№1,2,3,4 (група приміщень № 12) (колишня квартира № 12) загальною площею 21,10 кв.м., які розташовані в [ADDRESS] (літера А), реєстраційний номер обтяження: 7115605; зареєстровано: 29.04.2008р., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]; підстава обтяження: договір іпотеки від 01.04.2008р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2466. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог. Представник відповідачів приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог. Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «КРЕДИТ ЄВРОПА БАНК» - Кондрашин І.В. проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог. Заслухавши пояснення представників сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.03.2008 за позивачем зареєстровано право власності на нежилі приміщення №№1,2,3,4 групи приміщень №12 (колишня квартира №12) загальною площею 21,10 кв.м., які розташовані в [ADDRESS] (літера А) на підставі свідоцтва про право власності виданого Головним управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва від 08.08.2007 №1008-В. 25.04.2008 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2462, за яким [PERSON] як продавець продав, а [PERSON] як покупець купив нежилі приміщення №№1,2,3,4 групи приміщень №12 (колишня квартира №12) загальною площею 21,10 кв.м., які розташовані в [ADDRESS] (літера А). Пунктом 1.3 вказаного договору сторони погодили, що право власності на ці нежилі приміщення у покупця виникає з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору. 25.04.2008 між ЗАТ «Кредит Європа Банк», правонаступником якого є ПАТ «Кредит Європа Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки №001-ML-000000000219/і, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2467, за яким [PERSON] як іпотекодавець передав, а ЗАТ «Кредит Європа Банк» як іпотекодержатель прийняв в іпотеку нерухоме майно - нежилі приміщення №№1,2,3,4 групи приміщень №12 (колишня квартира №12) загальною площею 21,10 кв.м., які розташовані в [ADDRESS] (літера А). На підставі статті 37 Закону України «Про нотаріат» та у зв'язку з посвідченням договору іпотеки від 25.04.2008 №001-ML-000000000219/і, 25.04.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] накладено заборону відчуження вищевказаних нежитлових приміщень, які є предметом іпотеки. Відповідно до відомостей наявних у Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності та нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 06.09.2017 №96488805 вбачається, що 25.04.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], як реєстратором, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження у виді заборони на нерухоме майно, об'єктом якого є нежилі приміщення №№1,2,3,4 (гр. прим. №12) (в літ. А) загальною площею 21,10 кв.м., адреса: в [ADDRESS]. Крім того, 25.04.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], як реєстратором, у Державному реєстрі іпотек зареєстровано обтяження у виді іпотеки, об'єктом якого є нежилі приміщення №№1,2,3,4 (гр. прим. №12) (в літ. А) загальною площею 21,10 кв.м., адреса: в [ADDRESS]. Вказані обтяження зареєстровані на підставі договору іпотеки від 25.04.2208, реєстраційний номер 2466. 10.01.2009 Солом'янським районним судом м. Києва ухвалено рішення, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.05.2009, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення №1,2,3,4 (групи приміщень №12), загальною площею 21,10 кв. м., що знаходяться по [ADDRESS], укладений [PERSON] та [PERSON], 25.04.2008 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] одержані згідно договору купівлі-продажу від 25.04.2008 кошти в розмірі 351632 грн. Як зазначено позивачем, у зв'язку з набранням рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10.01.2009 законної сили, на час звернення до суду з даним позовом саме він є повноправним власником зазначених вище нежитлових приміщень. При цьому як вказує позивач, оскільки в момент передачі майна в іпотеку він не був власником нежитлових приміщень, до правовідносин сторін не підлягають застосуванню положення ст. 23 Закону України «Про іпотеку», згідно з якими у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. З матеріалів справи вбачається, що в липні 2016 позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фролової О.О. для посвідчення договору дарування нежитлових приміщення №1,2,3,4 (групи приміщень №12), загальною площею 21,10 кв. м., що знаходяться по [ADDRESS]. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фролової О.О. від 13.07.2016 у вчиненні цієї нотаріальної дії [PERSON] відмовлено, у зв'язку з наявністю невилучених обтяжень щодо спірних нежитлових приміщень. В серпні 2016 позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою, у які просив виключити зазначені обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, яка як свідчать матеріали справи залишена без задоволення. Як зазначено позивачем, що він як власник відповідного майна фактично позбавлений права розпорядження таким майном, в зв'язку з чим наявність обтяжень та відповідних записів в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек становить перешкоди у здійсненні ним права власності. Відповідно до положень Цивільного кодексу України (ЦК) власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що передбачено положеннями ст. 391 ЦК. Щодо правозастосування цієї норми права Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 33 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Даний позов пред'явлений позивачем щодо нерухомого майна, яким є нежилі приміщення №№1,2,3,4 групи приміщень №12 (колишня квартира №12) загальною площею 21,10 кв.м., які розташовані в [ADDRESS] (літера А). Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Положеннями ч. 2 ст. 331 ЦК передбачено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Судом встановлено, що позивачем 25.04.2008 відчужено спірні житлові приміщення на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2462. Таким чином з урахуванням п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК 25.04.2008 право власності позивача на вказані житлові приміщення припинилося. Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фролової О.О. від 13.07.2016, згідно інформаційної довідки КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» НЖ-2016 №2082 станом на 14.07.2016 право власності на нежилі приміщення №№1,2,3,4 групи приміщень №12 (колишня квартира №12) загальною площею 21,10 кв.м., які розташовані в [ADDRESS] (літера А) зареєстровані за [PERSON] Докази державної реєстрації права власності на вказані нежитлові приміщення за позивачем з боку останнього суду не представлені, в матеріалах справи такі докази відсутні. Таким чином, виходячи з вимог ч. 2 ст. 331 ЦК судом встановлено, що позивач на час вирішення даного спору не набув прав власника щодо спірних нежитлових приміщень. Відтак, з урахуванням правової підстави позову, визначеної ст. 391 ЦК, доводи позивача про те, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення ст. 23 Закону України «Про іпотеку», правового значення при вирішенні даного спору не мають. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Таким чином, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначений порядок скасування записів про державну реєстрацію прав у разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Статтею 37 цього Закону визначено порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав. Матеріали справи свідчать про те, що позивач у встановленому законом порядку рішення, дії або бездіяльність щодо скасування записів про державну реєстрацію обтяжень спірних нежитлових приміщень не оскаржував. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном пред'явлені позивачем передчасно, та на даний час відсутні підстави для їх задовлення. З огляду на вищевикладене,

Outcome: dismissed