Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся в суд з вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 квітня 2005 року померла його рідна тітка [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, розташована на території Суворовської сільської ради Тульчинського району Вінницької області площею 1.3510 га та яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №104184, виданого 15.05.2003 року. Позивач є спадкоємцем померлої за законом. Для оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до [PERSON] нотаріальної контори, де йому було повідомлено про те, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини позивачем став його похилий вік, скрутне матеріальне становище, яке викликане значними фінансовими витратами на лікування його дружини [PERSON], яка хворіє на онкологічне захворювання та потребує постійного догляду і допомоги в побуті. Оскільки в інший спосіб оформити свої спадкові права позивач не в змозі, звернувся до суду з даним позовом та просить визначити йому додатковий строк 3 місяці для прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] Зазначив, що відмова в його проханні про визначення додаткового строку зумовить перехід права власності на спадкове майно до органу місцевого самоврядування, на території якого воно знаходиться, а саме до [PERSON] міської ради. Позивач в судове засідання не зявився, в позовній заяві просить проводити судовий розгляд справи у його відсутність. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснив, що позивач є людиною похилого віку, має поганий фізичний стан. Крім того, його дружина [PERSON] хворіє на онкологічне захворювання, її лікування потребує значних витрат, у зв'язку з чим через важке матеріальне становище позивач не міг вчасно прийняти спадщину. Вважає, що вказані причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважними. Вважає, що [PERSON] міська рада є належним відповідачем у справі, оскільки відбулось об'єднання територіальних громад м. Тульчина та с. Суворівське, на території сільської ради якого знаходиться земельна ділянка (спадкове майно). Доказів цьому представити він не може і вважає, що це не потрібно взагалі доводити. Просив позов задовольнити у повному обсязі, визначити [PERSON] додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON], судові витрати залишити за позивачем. Представник відповідача [PERSON] міської ради Вінницької області в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Проти задоволення позову [PERSON] не заперечує. За таких обставин суд розглянув справу у відсутність представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-АМ № 360524, виданного повторно [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 15 листопада 2016 року, судом встановлено, що 04 квітня 2005 року у віці 83 років, померла [PERSON] (а.с.4). Згідно довідки, виданої КП «Служба єдиного замовника» м. Краматоськ №47 від 13.12.2016 року, судом встановлено, що [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: вул. [PERSON] (19 Паттз'їзду), буд.54, кв.72, м. Краматорськ, Донецька область. (а.с.5). Згідно архівної довідки № 07-4074/7, виданої Державним архівом Вінницької області 03.11.2013 року у книзі актових записів про народження громадян по с. Білоусівка-1 Тульчинського району Вінницької області за 1924 рік є актовий запис № 46 за 4 червня 1924 року про народження 5 червня 19247 року [PERSON] Кузьмової (а.с.8). Як встановлено з свідоцтва про народження серії І-АМ № 356 346, виданого 15.11.2016 року [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] Згідно архівної довідки № 07-4074/7, виданої Державним архівом Вінницької області 03.11.2013 року, у метричній книзі про народження по с. Білоусівка-1 Брацлавського повіту Подільської губернії (нині Тульчинського району Вінницької області) за 1922 рік є запис № 21 за 27 лютого 1922 року про народження 21 лютого 1922 року дочки [PERSON]. Батьки: селяни [PERSON] та його законна дружина [PERSON] (а.с.9). Відповідно до посвідчення серія АГ № 966641, виданого Краматорським ПФУ Донецької області 15 березня 2005 року, [PERSON] є пенсіонером, дитиною війни (11). Згідно довідки, виданої виконкомом Суворовської сільської ради Тульчинської району Вінницької області 23.11.2016 року № 1175 [PERSON], судом встановлено, що після смерті 04.04.2005 року його тітки [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, розташованої на території Суворовської сільської ради площею 1,3510 га. Факт прийняття спадщини не встановлено (а.с.12). Згідно відповіді [PERSON] держаної нотаріальної контори вих.№ 209/01-16 від 14.03.2017 року встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 04 квітня 2005 року не відкривалась (а.с.34). З копії виписки із історії хвороби № 1516, виданої "Міською лікарнею № 1" м. Краматорська (а.с. 14) та копії довідки (а.с. 15) вбачається, що [PERSON] з 11.09.2013 р. по 21.09.13 р. знаходилась на лікуванні в ХО № 2 ГБ № 1 м. Краматорська та з 04.06.14р. по 22.07.14 р. - в ОНО-2 Краматорський ОД, 04.06.2014 року проведена операція. Вирішуючи питання про те, чи є підстави, на якій посилається позивач (похилий вік, хвороба його дружини), поважними для поновлення йому строку для прийняття спадщини, суд виходить з наступного. Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. За змістом ч.3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що передбачено ч. 1\~ст. 1269 ЦК України. З аналізу вказаної вище законодавчої норми випливає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, однак постійно не проживав із спадкодавцем, зобов'язаний у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 3\~ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані в разі, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п. 24 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, не переробними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як роз'яснено у п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних\~\~ \~справ\~\~\~ «Про\~\~ \~судову\~\~ \~практику\~ \~розгляду\~\~цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. З представлених позивачем та досліджених доказів, а також пояснень представника позивача в судовому засіданні суд не може зробити висновку, що позивач пропустив передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, Так, судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась 04.04.2005 року. Саме починаючи з цього часу протягом 6 місяців позивач повинен був звернутися з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Доказів того, що саме в цей період важко хворіла його дружина позивача та що саме він займався її доглядом суду не представлено. Встановлено судом і те, що на час відкриття спадщини позивач був пенсіонером, його місце проживання є значно віддаленим відмісця відкриття спадщини. Разом з тим, зазначені обставини не можуть служити підтвердженням поважності пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки позивач, будучи особою похилого віку та за відсутності можливості особисто зявитися до нотаріальної контори з метою подачі заяви про прийняття спадщини, не був позбавлений можливості діяти через представника, спільно з ним та або через засоби поштового звязку, як скористався цим правом при звернення до суду за захистом свого права. Будь-яких доказів, що підтверджують наявність обєктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення дій щодо прийняття спадщини позивач не надав. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. На підставі\~ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 61 ЦПК України, відповідно до\~\~ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed