Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

У січні 2019 року представник органу опіки та піклування Маріупольської міської ради, який діє в інтересах малолітньої дитини: [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що 03.09.2018 року відповідачка народила малолітню дитину (дівчинку), яку залишила в КЗ «Маріупольське територіальне медичне об`єднання здоров`я дитини та жінки». Згідно рішення виконавчого комітету Маріупольської міськради від 17.10.2018 р. № 443 «Про реєстрацію народження малолітньої дитини», дитину зареєстровано в Кальміуському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та присвоєно прізвище - [PERSON] , ім`я - [PERSON] , по-батькові - [PERSON] . Згідно довідки Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 14.09.2018 р. № 5305/15.3-27, встановлено, що актових записів про шлюб, розірвання шлюбу на [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Державна реєстрація дитини проведена відповідно до частини першої статті 135 СК України. Рішенням виконавчого комітету Маріупольської міськради від 14.11.2018 р. №508 «Про надання статусу дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Дитина [PERSON] з 05.09.2018 р. по 05.11.2018 р. перебувала в КЗ «Маріупольське територіальне медичне об`єднання здоров`я дитини та жінки», з 05.11.2018 р. переведена до КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», де перебуває по теперішній час. Відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З часу залишення дитини в Перинатальному центрі та по теперішній час відповідачка [PERSON] до служби у справах дітей по Кальміуському району з питання повернення дитини до родини на виховання та спільне проживання не зверталася. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.10.2008 р. відповідачку позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 22.08.2011 р. [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . На комісії з питань захисту прав дитини 18.01.2019 р. розглядалося питання про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . В результаті розгляду було вирішено звернутися до суду із відповідною заявою. На підставі викладеного, представник позивача просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . А також, стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від їх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особистий рахунок дитини, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача - Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив відповідачка не надала. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи - комунальний заклад «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», у судове засідання не з`явилась, надала на адресу суду заяви про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 05.09.2018 р., відповідачка [PERSON] [INFO] року народила малолітню дитину (дівчинку), яку залишила в комунальному закладі «Маріупольське територіальне медичне об`єднання здоров`я дитини та жінки». Згідно рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 17.10.2018 р. № 443 «Про реєстрацію народження малолітньої дитини», дитину зареєстровано в Кальміуському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та присвоєно прізвище - [PERSON] , ім`я - [PERSON] , по-батькові - [PERSON] . Згідно довідки Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 14.09.2018 р. № 5305/15.3-27, встановлено, що актових записів про шлюб, розірвання шлюбу на [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Державна реєстрація дитини проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 23.10.2018 за № 00021255827, наданим Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 14.11.2018р. №508 «Про надання статусу дітей-сиріт ат дітей, позбавлених батьківського піклування» малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Малолітня дитина [PERSON] [PERSON] з 05.09.2018 р. по 05.11.2018 р. перебувала в комунальному закладі «Маріупольське територіальне медичне об`єднання здоров`я дитини та жінки», з 05.11.2018 р. переведена до комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», де перебуває по теперішній час. Судом встановлено, що з часу залишення дитини в Перинатальному центрі та по теперішній час відповідачка [PERSON] до служби у справах дітей по Кальміуському району з питання повернення дитини до родини на виховання та спільне проживання не зверталася. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.10.2008 р. у справі №2-2787/2008 відповідачку [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 22.08.2011 р. у справі №2-2047/2011 відповідачку [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . На комісії з питань захисту прав дитини 18.01.2019 р. розглядалося питання про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . В результаті розгляду було вирішено звернутися до суду із відповідною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Згідно із ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України позивач мав право за наявності достатніх підстав на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача. Проте, для з`ясування того, чи є таке втручання у сімейні відносини необхідним та виправдання у демократичному суспільстві, необхідні достатньо переконливі та зважені аргументи на захист інтересів дитини. Відповідальність батьків за виховання дітей, яка в однаковій мірі покладається як на матір, так і на батька, визначена і в ст. ст.9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 780-ХІІ 27.02.1991 року. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням дитини не займається, життям дитини не цікавиться, з її боку відсутня будь-яка турбота про дитину, про її розвиток. Разом з тим, згідно ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров`я та матеріального положення дитини, платників аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від їх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на її особистий рахунок, до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, з урахуванням переконливих доказів, наданих представником позивача, знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1536,80 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved