overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить визнати\~[PERSON] недієздатним та встановити над ним опіку, мотивуючи тим,\~\~що він є його двоюрідним братом. Починаючи з 2012 року [PERSON] через зловживання наркотичними засобами захворів на психічну хворобу. В останні роки стан його здоровя значно погіршився. У звязку з його неадекватною поведінкою він був госпіталізований до [PERSON] обласної клінічної психіатричної лікарні, де і перебуває зараз. Захворювання [PERSON] призводить до того, що він не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду так і постійної сторонньої допомоги. У звязку з чим, вважає, необхідним визнати його двоюрідного брата недієздатним та призначити його опікуном останнього. Представник заявник в судовому засіданні наполягала на задоволенні заяви та в подальшому в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила. Заінтересована особа, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, рішення просили прийняти на розсуд суду. Представники заінтересованих осіб КЗ "[PERSON] клінічна психіатрична лікарня" [PERSON] обласної ради, Органу опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви, оскільки заявник не знаходиться в родинних відносинах з [PERSON] та за весь період перебування останнього в психіатричному закладі ніколи його не провідував, не піклувався про нього. Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно ч.1 ст.237 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подана членами її сім'ї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом. Заявник [PERSON] звертаючись до суду з цією заявою зазначив, що [PERSON] є його двоюрідним братом. В судовому засіданні 16 серпня 2016 року судом розяснювалось представнику заявника вимоги ч.1 ст.237 ЦПК України та наслідки не надання доказів на підтвердження обставин родинного звязку заявника з [PERSON] Однак після цього ні заявник, ні його представник в судове засідання не зявились та не надали ніяких відомостей та доказів на підтвердження вищезазначених обставин. Враховуючи, що судом були вжиті всі передбачені законом заходи для встановлення істини по справі, однак заявник та його представник не скористались своїм правом та не надали суду доказів, які б підтверджували , що [PERSON] є двоюрідним братом заявника [PERSON], то в задоволенні заяви слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити, що він народився [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що під час оформлення повторного свідоцтва про його народження та паспорта помилково була вказана дата його народження як [INFO]. Так, у 1973 році у віці 18 років його було призвано до армії та видано військовий квиток серії [NUMBER] від 11.05.1973 р. При прийомі на роботу у Свалявський лісокомбінат йому видано трудову книжку, де також рік народження вказаний 1955. Також є інші документи, які містять дату народження 1955 рік: профспілковий квиток, погосподарські книги Ганьковицької сільської ради за 1955, 1956, 1957 та 1964-1966 роки. Встановлення справжньої дати його народження має для нього значення, так як фактично у нього наближається пенсійний вік - 60 років, тобто у нього виникає право на пенсію, а тому просить заяву задовольнити. У судове засідання заявник [PERSON] не з"явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Начальник відділу ДРАЦС реєстраційної служби Свалявського РУЮ у Закарпатській області Тимків Н.І. у судове засідання також не з"явилася та подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до копії запису акту про народження № 3, складеного 23.01.1956 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00014983290 від 28.01.2015 року, [PERSON] значиться народженим [INFO]. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 12 вересня 2014 року Свалявським РВ УМВС України в Закарпатській області заявник [PERSON] народився [INFO]. Посилання заявника про те, що у військовому квитку, трудовій книжці, профспілковому квитку та погосподарських книгах Ганьковицької сільської ради за 1955, 1956, 1957 та 1964-1966 роки рік його народження зазначено як 1955, не дають підстав вважати, що саме в свідоцтві про народження допущено помилку і підлягає встановленню факт народження заявника [PERSON] у 1955 році, а тому суд у задоволенні його заяви відмовляє.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-20 00:00:00

заявник [PERSON] звернулась 05.12.2014 року до Дружківського міського суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім'єю. Свої вимоги мотивував тим, що 17 грудня 2012 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюб. З моменту реєстраціі шлюбу до дня смерті [PERSON].ю вони проживали разом та вели спільне господарство, сумісний побут, боюджет, виховували дітей та проживали за адресою: [ADDRESS]. Чоловік [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] року чоловік трагічно помер на виробництві. . Просить суд встановити факт проживання однією сім'єю з [PERSON] з17 грудня 2012 року по день смерті, тобто по [INFO] року. Встановлення даного факту проживання однією сім'єю їй необхідно для отримання відповідних страхових виплат. У судове засідання заявник [PERSON] не з"явилась, надала заяву з клопотанням розщглядати справу у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник зацікавленої особи, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України до судового засідання не з'явився, заяву про відкладення розгляду справи суду не надав, поважність причин неявки до суду не повідомив. Суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2012 року, про що зроблено актовий запис № 5 виконкомом Орлівської сільскої ради Ясинуватського району Донецької області (а.с.9) Згідно ч.1, 2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вибачається із матеріалів справи позивач та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі, тобто додаткове встановлення факту проживання однією сім"єю не потрібно. Аналізуючи вищезазначене, суд приходить до переконання, що у задоволенні заяви треба відмовити, оскільки факт знаходження [PERSON] та [PERSON] підтверджується реєстрацією шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Заявник, [PERSON], звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб. В обґрунтування заяви вказує, що на протязі тривалого періоду часу проживає у сім"ї свого нареченого [PERSON]. Вони ведуть спільний побут, спільний бюджет, доглядають один одного, маючи взаємні права та обов'язки як подружжя, бажають створити свою молоду сім"ю та планують мати дітей. Проти укладення цього шлюбу між нею та [PERSON] не заперечують також її батьки. Отже, реєстрація цього шлюбу повністю відповідає її інтересам, як також і інтересам її майбутнього чоловіка, оскільки у неї буде своя сім'я, у якій її люблять та будуть піклуватися про неї. Оскільки за чинним сімейним законодавством України вона, на даний час, ще є особою, яка не досягла шлюбного віку, то в органах місцевого самоврядування їй роз'яснено, що право на шлюб може бути надано їй за рішенням суду, у звязку з чим просила заяву задоволити. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, давши пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить суд заяву задовольнити. Зацікавлені особи, [PERSON] та [PERSON], заяву [PERSON] підтримали, просять її задовольнити. Представник зацікавленої особи, Гонятичівської сільської ради Миколаївського району Львівської області в судове засідання не з'явився, хоч був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення заявника, зацікавлених осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно ст.22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін, причиною звернення із даною заявою є недосягнення [PERSON] 18-ти річного віку, тобто шлюбного віку, а часткова її дієздатність унеможливлює реалізувати в повному обсязі надане державою право на шлюб. Судом при розгляді справи на підставі наявних у справі матеріалів та пояснень сторін встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] існує вільна та повна згода, факт примушування до шлюбу відсутній, присутнє волевиявлення обох сторін узаконити свої взаємовідносини, які будуть відповідати їхнім інтересам. Однак, будь-яких інших обставин, для надання права на шлюб немає. Тому, заява [PERSON] про надання права на шлюб не може бути задоволена. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] і складається з однокімнатної квартири, що розташована по [ADDRESS]. Обгрунтовує свої вимоги тим, що після відкриття спадщини на майно [PERSON]минуло кілька років, відомостей про наявність спадкоємців та прийняття спадщини не встановлено, що дає підстави ініціювати питання про відумерлість спадщини та прийняття майна [PERSON] у комунальну власність згідно ст. 1277 ЦК України . Заявник в судове засідання не з"явився. Надав суду заяву про розгляд справи без участі представника заявника. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність представника заявника. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу , не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Статтею 1277 ЦК України визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов"язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, яка розташована по [ADDRESS] (а.с.6). Судом встановлено, що після смерті [PERSON], яка на день смерті постійно мешкала в [ADDRESS] , заведено спадкову справу № 228/2011 за заявою № 566 від 17.06.2011року від [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом та за заявою № 164 від 05.03.2012року від дочки спадкодавця - [PERSON], про прийняття спадщини за законом. Свідоцтва про право на спадщину за законом чи заповітом не видавались, що підтверджується листом державного нотаріуса № 1450/02-14 від 09.12.2014. Суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] спадщина прийнята [PERSON] та [PERSON] , що свідчить про відсутність підстав, зазначених в ст. 1277 ЦК України для визнання спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , відумерлою, тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] і складається з трикімнатної квартири, що розташована по [ADDRESS]. Обгрунтовує свої вимоги тим, що після відкриття спадщини на майно [PERSON] минуло кілька років, відомостей про наявність спадкоємців та прийняття спадщини не встановлено, що дає підстави для ініціювання питання про відумерлість спадщини та прийняття майна [PERSON] у комунальну власність згідно ст. 1277 ЦК України . Заявник в судове засідання не з"явився. Надав суду заяву про розгляд справи без участі представника заявника. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність представника заявника. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу , не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Статтею 1277 ЦК України визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов"язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, яка розташована по [ADDRESS] (а.с.6). Судом встановлено, що після смерті [PERSON], яка на день смерті постійно мешкала в [ADDRESS] , заведено спадкову справу № 128/2013 за заявою № 283 від 18.04.2013року від [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується листом державного нотаріуса № 272/02-14 від 30.03.2015. Суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] спадщина прийнята [PERSON], що свідчить про відсутність підстав, зазначених в ст. 1277 ЦК України для визнання спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , відумерлою, тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

заявник звернувся до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні. В обґрунтування заяви вказує, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Сведбанк» суму заборгованості за кредитним договором № 2709/0507/88-141 від 25.05.2007 року в розмірі 744199, 32 грн. Виконавчий лист № 2/756/65/13 виданий 29.01.2014 року. Рішенням загальних зборів акціонерів від 29.04.2013 року ПАТ «Сведбанк» змінив своє найменування на ПАТ «ОМЕГА БАНК», яке виступає правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях ПАТ «Сведбанк». ПАТ «ОМЕГА БАНК» звернувся до ВДВС Оболонського РУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження, на підставі якого було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44215423 від 31.07.2014 року. 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор Плюс» , відповідно до договору факторингу № 15 свої права вимоги за зобов'язаннями відповідача по кредитному договору. З цих підстав ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» просив суд замінити ПАТ «Омега банк» правонаступником ТОВ «ФК «Вектор Плюс»у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2/756/65/13 виданий 29.01.2014 року про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2709/0507/88-141 від 25.05.2007 року в розмірі 744 199, 32 грн. Представник стягувача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив. Інші сторони справи та заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, зважаючи на положення ч.2 ст.378 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справи за їхньої відсутності, оскільки неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про заміну сторони у виконавчому провадженні Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Аналогічна норма міститься у ч.5 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження". Враховуючи те, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.11.2015 року, визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві Слободчика Д. Г. про відкриття виконавчого провадження № 44215423 від 31.07.2014 року та на даний час відсутні докази про наявність виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2/756/65/13 виданого 29.01.2014 року про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2709/0507/88-141 від 25.05.2007 року в розмірі 744 199, 32 грн. суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити. За таких обставин,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій просить суд залишити їй прізвище «Лупащенко». 13.09.2016 року заява передана на розгляд судді. У судове засідання сторони не зявилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України, присутність у судовому засіданні сторін не є обовязковою. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 04.04.2016 року розірвано шлюб, зареєстрований 27 квітня 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №182. Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] присвоєно [PERSON] дошлюбне прізвище "Аліфанова". \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1\~ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи те, що у судовому засіданні відповідачка просила суд залишити їй дівоче прізвище «Аліфанова», отже стосовно цієї вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, судом ухвалено рішення. За такого, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просила госпіталізувати до КЗ «Кіровоградської обласної психіатричної лікарні» в примусовому порядку [PERSON]. В судовому засіданні представник Кіровоградської обласної психіатричної лікарні заяву підтримала, просила задовольнити. [PERSON] заперечила, щодо госпіталізації, зазначаючи, що не вважає себе хворою, підтвердила обставини, що вважає, що за нею постійно стежать з метою заволодіти її трикімнатною квартирою, що знаходиться в м. Луганськ, намагається розкрити групу злочинців, які слідкують за нею вже біля 7 років з часу з повернення її з Америки. З цією метою невідомі особи її прослуховують шляхом встановлення відповідних пристроїв, впливають на неї ментально для враження її здоров'я. Прокурор не заперечила проти задоволення заяви. Заслухавши заявника, особу, щодо якої вирішується дане питання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ «КОПЛ» [PERSON], хворіє хронічним маячним розладом. Підставою для госпіталізації в примусовому порядку є наявність у хворої маячних ідей переслідування, збитку, впливу, двійників та розчеплення особистості, неадекватна поведінка, наміри вчинити дії що являють небезпеку для неї, порушення соціальної продуктивності та адаптації, відсутність критичного осмислення ситуації, у зв'язку з нерозумінням свого хворобливого стану та стійкими параноїчними переживаннями (а.с.4-5). Згідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Матеріалами справи не доведено, що [PERSON] становить небезпеку для себе або оточуючих, або не в змозі самостійно задовольнити свої життєві потреби. Звернення до міліції [PERSON] з приводу стеження за нею невідомими особами, не є підставою для примусової госпіталізації в розумінні ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Outcome: dismissed