Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після померлого 16.02.2014 року діда - [PERSON], протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. Спадкове майно, після померлого діда позивача, складається з житлового будинку за адресою: Запорізька область, Приморський район с. Інзівка, вул. Радянська буд. 44 та двох земельних ділянок в Приморському районі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, просив суд визначити додатковий строк на прийняття спадщини, зазначивши, що строк пропущений з поважних причин, а саме з постійним виїздом за межі України. Представник відповідача позов не визнав та зазначив, що позивач знав про смерть діда та міг прийняти спадщину у встановленому законом порядку. Окрім того, зазначив, що позивач не звертався до нотаріальної контори для прийняття спадщини, тому правових під став для задоволення позову немає. Також жодних пояснень та доказів, стосовно усного звернення позивача до нотаріуса, у судовому засіданні представник не надав. Представник третьої особи - Приморської державної нотаріальної контори до судового засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в заяві зазначив, що з заявами про прийняття спадщини після померлого 16 лютого 2014 року [PERSON], окрім [PERSON], інші спадкоємці не зверталися. За заявою [PERSON] (від 13 серпня 2014 року №455) відкрита спадкова справа за №124/2014. З заявами про відмову від спадщини до нотаріальної контори особи не зверталися (а.с.20). Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у сукупності, заслухавши сторони. суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які \~вона посилається, а цивільна справа розглядається \~в межах заявлених вимог і на підставі доказів \~сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому на запитання суду про надання інших доказів, крім наданих, чи \~неможливості їх витребування і необхідність цієї дії судом, сторони пояснили, що всі докази \~надані, а тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються\~позовні вимоги, обєктивно\~оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і\~вирішення спору по суті, розглянувши\~справу в межах заявлених вимог і прийшов до такого висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суд, вирішуючи даний спір, керується листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013р.\~\~№ 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після дідуся - [PERSON], померлого 16.02.2014 року (а.с. 8) за правом представлення, на підставі ст. 1266 ЦК України. Батько позивача - [PERSON], помер 27.08.2001 року (а.с.7). Спадковим майном, після померлого є: житловий будинок, який знаходиться за адресою: Запорізька область, Приморський район с. Інзівка, вул. Радянська буд. 44 та двох земельних ділянок в Приморському районі. Крім позивача, наявні інші спадкоємці першої черги: відповідачка - [PERSON], яка є дочкою спадкодавця та прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори (а.с. 20). Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що позивач не знав про смерть дідуся та на час смерті і відкриття спадщини постійно перебував за кордоном. На територію України він прибув у березні 2015 року. З заявою про прийняття спадщини до Приморської державної нотаріальної контори, після померлого [PERSON], позивач звертався, однак в усній формі йому було відмовлено. У судовому засіданні в якості свідка була допитана [PERSON], яка повідомила суду, що вона є матірю позивача, який працює на будівництві у Російській Федерації вже близько 6 років. Про смерть [PERSON] вона дізналася на наступний день після його смерті, в день поховань. Однак на похованні не була, оскільки хворіла. Вона не спілкується зі своїм сином по телефону та не повідомляла йому про смерть дідуся. Позивач у березні 2015 року повернувся додому із-за кордону та вона йому повідомила, про те, що помер дідусь. У позивача є дружина та малолітній син, однак позивач, а ні з ними, а ні з нею, по телефону, перебуваючи закордоном, не спілкується. В судовому засіданні в якості свідка була допитана [PERSON], яка повідомила, що вона є сусідкою померлого. Позивача [PERSON] бачила у грудні 2014 року в с. Інзівка разом з мамою [PERSON]. Чула від сусідів, що позивач дізнався про смерть дідуся відразу після його смерті та міг прийняти спадщину в строки, встановлені законом. Однак, з якихось причин не зробив цього. Посилання в судовому засіданні представника позивача про те, що позивач в усній формі звертався до Приморської державної нотаріальної контори і йому було відмовлено нотаріусом також в усній формі, суд не приймає до уваги, оскільки жодним доказом даний факт не підтверджується, а також усної форми відмови нотаріусом від вчинення будь-яких нотаріальних дій законом не передбачено. Згідно ч. 4 ст. 49 Закон України «Про нотаріат» зазначено, що на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобовязані викласти причини відмови в письмовій формі і розяснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Окрім того, дана позиція закріплена у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого\~\~МЮ України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчинені нотаріальної дії, зобовязаний викласти причини відмови в письмовій формі У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до Приморської державної нотаріальної контори не звертався, що підтверджується листом Приморської державної нотаріальної контори, в якому чітко зазначено, що окрім [PERSON], [INFO], з заявами про прийняття спадщини, після померлого [PERSON], інші спадкоємці не зверталися (а.с. 20), а також підтверджується копією спадкової справи, в якій надана довідка, що після смерті [PERSON] спадкоємцями, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є донька [PERSON], [INFO] (а.с. 42). У звязку з тим, що позивач [PERSON] жодних доказів суду не надав про те, що він звертався до нотаріальної контори та не подавав, у встановленому законом порядку, заяву про прийняття спадщини, суд вважає, що даний позов поданий передчасно, а тому в його задоволенні потрібно відмовити. Окрім того, представник позивача не надав жодних обґрунтованих доказів того, що позивач не міг подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таких поважних причин представник позивача у судовому засіданні не довів. Оскільки позивач [PERSON] до нотаріальної контори не звертався та не подавав, у встановленому законом порядку, заяву про прийняття спадщини, та у судовому засіданні представником позивача не було доведено поважність причини пропуску не подання такої заяви, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Outcome: dismissed