Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який після уточнення позовних вимог обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2012р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу 07.06.2013р. придбали ноутбук 15 Lenovo IdeaPad Z500A Brown, сумку для ноутбука 15.6 HQ-Tech LS -154S Black, мишу Genius Wireless Traveller 6000 Classik 2/4 G, загальною вартістю на день покупки -5493 грн., що на даний час з у рахування зносу та коливання курсу долару оцінює в суму 10\~000грн. Ноутбук є спільною сумісною власністю подружжя. Крім того, під час шлюбу його мати [PERSON] подарувала йому мікрохвильову НВ-піч конвекції LG MC7844NRS, яка на день її покупки 26.09.2013р. коштувала 1850грн., що на даний час з урахування зносу та коливанням курсу долара оцінює в 3000,00грн. Вважає, що мікрохвильова піч є його особистою приватною власністю, оскільки джерелом її набуття не були спільні сумісні кошти подружжя. 18.03.2015р. відповідач вивезла вказані речі з квартири, які сторони спільно наймали, добровільно повернути або розділити сумісне нажите майно категорично відмовляється. Крім того вказує, що під час шлюбу, ним в інтересах родини укладались кредитні договори: 1) 07.03.2013р. у ПАТ «Дельта банк» відкрито банківський рахунок №26256908038047 із лімітом кредитної лінії 50\~000 грн. по тарифному пакету «Кредитна картка №1 Еволюція локальна» (заява №010-07526-070313). Грошові кошти витрачались в інтересах сімї, на даний час заборгованість перед банком становить 30125грн. 2) 08.01.2015р. у ПАТ «Альфа-банк» відкрито банківський рахунок №26258002781384 із лімітом кредитної лінії 75\~000грн. по тарифному пакету «Максимум». Грошові кошти витрачались на потереби сімї, на даний час заборгованість перед банком 14851,22 грн. 3) у ПАТ КБ «Приватбанк» відкрито банківський рахунок №5211537437849982 із лімітом кредитної лінії 3000 грн. Грошові кошти витрачались на потреби сімї, заборгованість перед банком становить 2773,76грн. Таким чином, загальна сума зобовязань позивача перед банками становить 47749,98грн. На підставі викладеного, в рамках поділу спільного майна та обовязків подружжя вважає за необхідне залишити за ним кредитні зобовязання перед ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Альфа-банк», ПАТ «Приватбанк» на загальну суму 47749,98грн., визнати за ним право власності на ноутбук разом із сумкою та мишею, а з відповідача стягнути на його користь половину кредитних зобовязань за відрахуванням половини вартості ноутбука, сумки та миши, а саме 18874,99грн., а також визнати за ним право особистою приватної власності на мікрохвильову піч. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позові та додатково пояснив, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинили на початку березня 2015 року, шлюб розірвано в квітні 2015 року, зараз в них конфліктні відносини, є спір з приводу спілкування з дитиною. Відповідач зібрала речі та пішла від нього разом із дитиною. Із собою забрала спільно придбаний ноутбук в комплекті із сумкою та мишею, а також мікрохвильову піч. Ноутбук придбали у період шлюбу за гроші, які він отримав в кредит в ПАТ «Дельта Банк», а мікрохвильову піч подарувала їх сімї його матір. Під час перебування в шлюбі ним були отримані кредитні кошті ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Альфа-банк», ПАТ «Приватбанк», які витрачались лише в інтересах родини. Зокрема. На ремонт в найманій ними квартирі, на продукти харчування інші потреби родини. Зараз він сплачує кредитні борги подружжя самостійно та вважає. Що оскільки це спільні борги подружжя, то відповідачка повинна сплатити йому половину вказаних боргів, а він в подальшому самостійно бути погашати спільні кредитні зобовязання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що в період шлюбу, зареєстрованого 05.10.2012р., вони з позивачем придбали спірний ноутбук в комплекті з сумкою та мишею, в тому числі за гроші, які вона отримала як допомогу при народженні дитини. Мікрохвильову піч для їх родини подарувала мати позивача, тому це майно є спільним сумісним майном подружжя. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинили з 22.02.2015р, шлюб розірвано в квітні 2015 року рішення суду. Між сторонами склалися неприязні відносини, існує спір з приводу місця проживання малолітнього сина. Дійсно 18.03.2015р. вона забрала з квартири, яку вони спільно з позивачем наймали, ноутбук в комплекті із сумкою та мишею та мікрохвильову піч. Але позивач за три тижні до вказаної дати виїхав із найманої квартири та забрав із собою всі особисті речі, самостійно залишивши ноутбук та мікрохвильову піч, посилаючись на те, що вони йому не потрібні, в тому числі через те, що ноутбук потребував ремонту, був не зовсім справний, залитий соком. Вказує на те, що позивач після припинення шлюбних відносин, залишив її та їх сина без коштів на існування, аліментів на утримання сина не сплачував, вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, потребує коштів, тому була змушена продати ноутбук та мікрохвильову піч. Так, ноутбук в комплекті з сумкою та мишею вона продала в березні-квітні 2015р. невідомому їй чоловіку за 3500 грн., який звернувся до неї по оголошенню, які вона розмістила на вулицях міста, а мікрохвильову піч продала в той же період за 1000 грн. також раніше невідомому чоловіку за розміщеними нею оголошенням про продаж. Щодо кредитних зобовязань пояснила, що вона не знала про існування таких кредитів. Позивач відкривав банківські кредитні рахунки без її згоди та використовував та використовує по сьогоднішній день кредитні кошти не в інтересах сімї, в особистих інтересах, оскільки ніколи не працював та працювати не має бажання. Оскільки грошові кошти, які були отримані позивачем в кредит в банках він використовує в особистих інтересах, вважає, що такі кредитні зобовязання не можуть бути спільними боргами подружжя та враховуватись під час поділу майна. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає установленими такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2012р., який розірвано рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30.04.2015 року, яке набрало законної сили 15.05.2015р. Згідно судового рішення про розірвання шлюбу, шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2015 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.53), який після припинення шлюбних відносин сторін мешкає з відповідачкою. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі 07.06.2013р. сторони придбали ноутбук 15 Lenovo IdeaPad Z500A Brown, сумку для ноутбука 15.6 HQ-Tech LS -154S Black, мишу Genius Wireless Traveller 6000 Classik 2/4 G, загальною вартістю на день покупки 5493,00 грн., що підтверджується товарним чеком №Осн-000013 від 07.06.2013р., копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.9). Згідно зі\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Таким чином, спірний ноутбук в комплекті із сумкою та мишею, придбаний в період шлюбу сторін є спільною сумісною власністю подружжя. Шлюбний договір між сторонами не укладався, угоди про добровільний поділ майна між ними не досягнуто.\~ Вказана обставини не є спірною, ніким не спростовується, визнається сторонами. Відповідно до ст.63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до\~ст. 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 70 СК України\~передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частини 1,2,4,5\~статті 71\~\~СК\~\~України визначає, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений\~судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі\~присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві\~спільної сумісної власності на\~майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок\~суду. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 23, 24\~постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч.4\~ст.65 СК України). В судовому засіданні відповідачка [PERSON] заперечуючи проти позовних вимог вказала, що спірний ноутбук разом із сумкою та мишею, після припинення шлюбних відносин з позивачем вона продала за 3500,00 грн. невідомій їй раніше людині, через те, що потребувала грошей для утримання малолітнього сина, матеріальної допомоги на утримання якого позивач не надає. Контакти цієї людини не знає. Оскільки в наявності вказаного спірного майна немає, у кого знаходиться зараз ноутбук їй не відомо, то вказане спірне майно не може бути виділено позивачу в натурі при поділі майна. Також позивачка не погодилась із вартістю ноутбука, визначеною позивачем в позові. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка є матірю відповідачки, пояснила, що після припинення шлюбних відносин між сторонами, відповідачка почала проживати разом зі своїми батьками, потребувала грошей на виховання та утримання малолітнього сина, позивач матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, тому відповідачка вирішила продати ноутбук, який сторони придбали в період шлюбу. Наприкінці березня на початку квітня 2015р. до них до дому приходив парень із дівчиною, яким відповідачка продала ноутбук за 3500,00 грн., гроші витратила на себе та дитину. Також зі слів відповідачки їй відомо, що вона продала і мікрохвильову піч за 1000 грн., але кому не знає. Додає, що позивач ніколи не працював, грає в покер, утриманням родини не переймається. Мікрохвильову піч для сімї сторін подарувала на річницю весілля в 2013 році мати позивача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою відповідачки, знає її біля семи років, вони часто спілкуються. Їй відомо, що ноутбук сторони придбали в 2013 році, в тому числі за гроші, які отримала відповідачка як допомогу при народженні дитини, мікрохвильову піч родині сторін подарувала на річницю весілля мати позивача. Після припинення шлюбних відносин, відповідачка переїхала мешкати до родини своїх батьків. Потребувала грошей, позивач їй матеріальної допомоги на її утримання та утримання малолітнього сина не надавав, тому відповідачка вирішила продати ноутбук та мікрохвильову піч. Вона разом розклеювали оголошення про продаж вказаних речей по вулицям та зупинкам міста. Зі слів відповідачки їй відомо, що ноутбук вона продала за 3500 грн., а мікрохвильову піч за 1000 грн. незнайомим особам, які звернулись до нею за оголошенням. Відповідно до п.30\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21.12.2007року, у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. В ході судового розгляду відповідач довела суду, що спірний ноутбук в комплекті із сумкою та мишею, який є спільною сумісною власністю подружжя, було відчужено нею без згоди позивача на користь третьої особи, в наявності даного спірного майна у неї немає. Дані обставини позивачем доведенні, зокрема, показаннями в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], в правдивості яких, на думку суду нема підстав сумніватися, адже свідків було приведено до присяги та попереджено про кримінальну відповідальність. Позивачем не надано належних доказів на спростування вказаного твердження.\~ При цьому, позивач вимогу про стягнення з відповідачки грошової компенсації за його частку у спільному майні, яке відчужено без його згоди та перебуває у третіх осіб, не заявляє, а присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою (ч.4 ст. 71 СК України). Оскільки суд відповідно до вимог ст.\~11\~ЦПК України\~розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог, в задоволенні позову в частині визнання за позивачем права власності на ноутбук 15 Lenovo IdeaPad Z500A Brown, сумку для ноутбука 15.6 HQ-Tech LS -154S Black, мишу Genius Wireless Traveller 6000 Classik 2/4 G, слід відмовити. Щодо вимоги про визнання за позивачем права особистої приватної власності на мікрохвильову піч, суд встановив наступне. Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1\~ст. 57 СК України\~, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно видаткової накладної № ЧZPJ3-0044 від 26.09.2013р. мікрохвильову піч НВЧ-піч конвекції LG MC7844NRS було придбано [PERSON] (а.с.10). Мати позивача [PERSON] - [PERSON] допитана в судовому засіданні в якості свідка пояснила, що вона придбала вищевказану мікрохвильову піч в 2013 році за 1850 грн. та подарувала її родині сина - подружжю [PERSON] для використання в інтересах сімї. Крім того зазначила, що її син [PERSON] постійно заробляв достатньо грошей для утримання родини через мережу Інтернет, піклувався про родину. Під час судового розгляду позивач [PERSON] не заперечував той факт, що спірну мікрохвильову піч, його мати подарувала його родині в інтересах та на потреби сімї, та вона використовувалась саме з цією метою. Таким чином судом встановлено, що спірна мікрохвильова піч була подарована подружжю для використання в інтересах сімї, тому доводи позивача, що вказане майно є його особистою приватною власністю є безпідставними, в звязку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про визнання за позивачем кредитних зобовязань та стягнення з відповідача на користь позивача її частки в спільних боргах подружжя, суд встановив наступне. Відповідно до заяви №010-07526-070313 від 07.03.2013р. та Умов надання кредитної картки Тарифний пакет «Кредитна картка №1 Еволюція Лояльна», [PERSON] у ПАТ «Дельта банк» було відкрито банківський рахунок №26256908038047 із лімітом кредитної лінії 50\~000 грн. із зобовязанням щомісячного погашення 2% суми використаних кредитних коштів та сплатою проценту за користування відновлювальною кредитною лінією після закінчення пільгового періоду 4% в місяць, платою за обслуговування карткового рахунку (а.с.13-14). Згідно виписки АТ «Дельта Банк» по рахунку №26256908038047, заборгованість по картковому рахунку [PERSON] станом на 31.03.2015р. складає 30125,87 грн. (а.с.15-27). 08.01.2015р. між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, укладеного шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до вказаного договору [PERSON] було відкрито рахунок №26258002781384 із лімітом кредитної лінії 75\~000грн. по тарифному пакету «Максимум» (а.с.32-33). Згідно виписки ПАТ «Альфа банк» по рахунку №26258002781384, заборгованість по картковому рахунку [PERSON] станом на 26.03.2015р. складає 14851, 22 грн. (а.с.34). Згідно виписки ПАТ «Приватбанк» по рахунку №5211537437849982 із лімітом кредитної лінії 3000 грн., заборгованість [PERSON] з 01.01.2014р. станом на 26.03.2015р. по картковому рахунку становить 2773,76 грн. (а.с.28-31). Відповідачка заперечуючи проти вимог позивача зазначила про те, що в період шлюбу позивачем відкрито карткові рахунки в ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Альфа Банк» ПАТ «Приватбанк» без її відома, користуючись кредитними коштами позивач витрачав їх на власні потреби, про наявність таких кредитів та заборгованість позивача перед банками вона дізналась з позовної заяви. \~Згідно ч. 4\~ст. 65 СК України\~договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Пунктом 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,\~роз'яснено, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.\~\~ З аналізу вказаних норм закону свідчить, що кредитні зобов'язання не підлягають поділу, а лише враховуються при поділі майна подружжя. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-відеозаписів, висновків експертів. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів про те, яку частину кредитних зобов`язань позивач виконав, після припинення шлюбних відносин, а також доказів що операції щодо зняття готівки з карткових рахунків, відкритих на імя позивача [PERSON] у різних банках в період шлюбу, здійснювалися\~\~в інтересах родини та\~\~знята готівка використовувалися виключно в інтересах\~\~сім'ї за взаємною згодою подружжя, позивачем не надано, а тому, доводи позивача про те, що заборгованість за вказаними картковими рахунками є спільним боргом подружжя, є безпідставними. Оцінивши обставини справи і надані сторонами докази в їх сукупності, достатності, належності та взаємозвязку, проаналізувавши вищевикладені норми діючого законодавства, суд пришов до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити в повному обсязі. Повний текст рішення виготовлено 16.07.2015р. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed