Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кіровоград ГТУЮ Кіровоградської області, по якому, з урахуванням збільшених позовних вимог просить стягнути з відповідача сумі пені за прострочення сплати аліментів за період з 30.05.2011 року по 28.09.2017 року у розмірі 174 996 грн. 59 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до виконавчого листа №2-4992 виданого 24.02.2012 року Кіровським районним судом м. Кіровограда призначено з відповідача на користь позивача стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), починаючи з 30.05.2011 року і до 15.10.2013 року. За вказаним виконавчим листом біло відкрито виконавче провадження, але за час цього провадження з відповідача не було стягнуто жодних коштів, добровільно аліменти не сплачувала, надала державному виконавцю неправдиві дані про своє місце роботи. Відповідач працює з 05.10.2011 року на посаді дільничного інспектора та за період з січня 2012 року по жовтень 2913 року отримала доходи в сумі 30903 грн. 34 коп. З 30.05.2011 року по 15.10.2013 року відповідачем сплачено аліменти лише з березня по червень 2013 року. Сума 2283, 60 грн. була сплачено відповідачем у 2014 році за іншим виконавчим листом та була врахована державним виконавцем. За вказаного просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 30.05.2011 року по 28.09.2017 року у розмірі 174 996 грн. 59 коп. В судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначивши, що про розмір заборгованості відповідач повідомлена не була, але строк для сплати такої заборгованості державним виконавцем не встановлювався. Крім того, оскільки відповідач офіційно працевлаштована має постійну заробітну плату, але державним виконавцем належним чином рішення суду про стягнення аліментів не виконувалося. Представник третьої особи Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції в судовому засіданні просив залишити прийняття рішення за судом, при цьому зазначивши ,що дійсно державним виконавцем жодного разу не було здійснено вихід за місцем проживання боржниці не перевірявся її майновий стан, не було перевірено відділ поліції чи дійсно вона там працює при відсутності відповіді по запитам. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, представника третьої особи, суд вирішив відмовимти в задоволенні позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа №2-4992/11, виданого 24.02.2012 року Кіровським районним судом м. Кіровограда з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), починаючи з 30.05.2011 року і до 15.10.2013 року /а.с. 6/. Постановою державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управляння юстиції виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа було закінчено, так як згідно заяви боржник працює в Броварському ВМ при ГУМВС України в Київській області /а.с. 7/. Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Зіганщиною Є. А. було відкрито виконавче провадження 17.01.2013 року /а.с. 8/, проте у зв»язку з тим, що [PERSON] в списках працівників Броварського МВ не перебуває, виконавче провадження постановою від 29.01.2013 року було закінчено /а.с. 10/. Постановою заступника начальника Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Кузнецова М.В. від 07.02.2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-4992, виданого 24.02.2012 року Кіровським районним судом м. Кіровограда /а.с. 11/. Постановою державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Горобець К.О. від 28.11.2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4992, виданого 24.02.2012 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про призначення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), починаючи з 30.05.2011 року і до 15.10.2013 року закінчено, оскільки закінчився строк для даного виду стягнення /а.с. 13/. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, заборгованість становить станом на 15.10.2013 року 7373 грн. 33 коп. /а.с. 41-42/. Державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої і служби Кіровоградського міського управління юстиції Король Т.В. складено розрахунок заборгованості по аліментам по в/л №2-4992 від 24.02.12 року, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення із [PERSON]. Заборгованість станом на 01.09.2014 року становить - 5420,20 грн. (сплачено: вересень 2012 року - 5500,00 грн., всього у 2012 році - 5500,00 грн., березень 2013 року - 375,00 грн., квітень 2013 року - 375,00 грн., травень 2013 року - 375,00 грн., червень 2013 року - 375,00 грн., всього у 2013 р.-1500,00 грн.) 01 вересня 2014 року в.о. начальника відділу Закалашнюк О.С. на заяву [PERSON] від 29.08.2014 року повідомив, що 28.11.2013 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 6 ст. 49 Закону , у зв'язку із закінченням строку для даного виду і стягнення. На момент виповнення повноліття дитини 15.10.2013 року, державним виконавцем нарахована заборгованість у розмірі 17 057,62 грн., але у зв'язку з тим що до відділу були надані документи щодо сплати аліментів, які не враховувались при розрахунку державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості, тому заборгованість станом на 15.10.2013 року становить -5 420,20 грн. Постановою начальника Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Комаха Т.С. від 01.04.2015 року скасована постанова про закінчення виконання провадження (п. 6 ч.1 ст. 49) від 28.11.2013 року, що видала Горобець Катерина Олександрівна при примусовому виконанні виконавчого листа №2-4992, виданого 24.02.2012 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про призначення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), починаючи з 30.05.2011 року і до 15.10.2013 року, оскільки встановлено, що на час винесення процесуального документу була нестягнута заборгованість в розмірі - 11 058,11 грн., а боржник фактично перебував в трудових відносинах з Кіровоградським МВ УМВС України в Кіровоградській області, заборгованість підлягає стягненню із заробітної плати боржника. В зв'язку з чим, 01 квітня 2015 року старший державний виконавець Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Калініна А.О. винесла постанову про відновлення виконавчого провадження №36363909 з виконання виконавчого листа №2-4992, виданого 24.02.2012 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про призначення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), починаючи з 30.05.2011 року і до 15.10.2013 року. Копії постанови 01.04.2015 року начальником відділу Комаха Т.С. за вих.№ 16255, 16256 надіслано [PERSON] та [PERSON] на адресу: [ADDRESS], для виконання та відома. До суду державним виконавцем надано виконавче провадження починаючи з 29.01.2013 року з постанови про повернення виконавчого документа з м. Бровари. В судовому засіданні державний виконавець повідомив, що документів до вказаної дати відсутні (не зберіглися)з якої причини йому не відомо, оскільки він працює нетривалий час. Повідомлення державного виконавця 01.04.2015 року [PERSON] про наявність заборгованості по аліментам за адресою [ADDRESS] на думку суду не є належним і таким що боржниця не могла його отримати , оскільки ще 02.02.2013 року держаному виконавцю було відомо ,що боржниця мешкає в [ADDRESS] , відповідно за цією адресою була відправлена копія постанови про закінчення виконавчого провадження (а.с.135). Крім того з 2013 року виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] не направлявся до виконавчої служби за місцем її проживання Кіровоградського відділу ДВС і відповідно належних виконавчих дій жодного разу не було здійснено . Відповідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження порядок стягнення аліментів визначається законом. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. Доводи позивача про те, що відповідачка повідомила невірно про місце роботи в Броварському відділу міліції і таким чином ввела в оману державного виконавця і уникала від сплати аліментів підтвердження не знайшло, оскільки з матеріалів виконавчого провадження не вбачається хто повідомив про те, що боржниця працює в Броварах, а крім того державний виконавець не перевірила вказану інформацію належним чином, направивши виконавчий лист без отримання відповідного повідомлення. У виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-4992 від 24.02.2012 року містяться відомості про те, що боржник особисто отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.10.2014 року ,була обізнана щодо виконання виконавчих листів про стягнення з неї аліментів на користь стягувача на утримання сина та частково сплачувала аліменти. Щодо того, що вона особисто отримала постанову про відкриття виконавчого провадження раніше з виконання виконавчого листа № 2-4992 від 24.02.2012 року , зразу після того як стягувач передав до виконання , то такі відомості відсутні. Крім того на теперішній час коли державному виконавцеві достеменно відомо про те ,що боржниця працює в поліції виконавчий лист № 2-4992 від 24.02.2012 року про стягнення заборгованості по аліментам на сина [PERSON] до фінансової установи управління поліції не направлено. Доводи позивача про те, що рішенням Кіровського районного суду від12.05.2016 року в задоволенні скарги [PERSON] про визнання дій державного виконавця неправомірними щодо розрахунку заборгованості не є доказом умисного ухилення боржниці від сплати аліментів. Відповідно до ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем виходячи з фактичного заробітку (доходу), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення розміру заборгованості. Якщо боржник у цей період та на час визначення заборгованості не працював, така заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. У разі спору розмір заборгованості визначається судом. Згідно зі ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення (від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, нова редакція). Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). Позивач в судовому засіданні не довів, що заборгованість по аліментам виникла саме з вини відповідачки та те що вона умисно ухилялася від сплати аліментів. Відповідачем заборгованість по сплаті аліментів сплачувалась не щомісячно , виконавчий лист не направлявся за місцем роботи боржника не з вини відповідача. Про відповідальність за умисне створення заборгованості, передбачену ст. 196 СК України, державний виконавець боржника не повідомляв про що відсутні відомості. На підставі викладеного позовні вимоги про стягнення неустойки /пені/ по несплаті аліментів задоволенню не підлягають. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати суд відносить за рахунок держави оскільки позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, а в задоволенні позовних вимог суд відмовив. На підставі ст.ст.195,196 СК України

Outcome: dismissed