Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з нього стягуються аліменти на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2008 року на утримання дочки [PERSON], 2005 року народження, у розмірі 1/4 частини доходу. На користь відповідача [PERSON] , з якою він перебуває у шлюбі, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у 2011 році стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини доходу на утримання дочки [PERSON] та рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14.01.2014 року - на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх доходів. У зв'язку з тим, що діти отримують від нього аліменти в різному розмірі, то у теперішній час бажає, щоб усі отримували аліменти у однаковому розмірі, по 1/16 частці від доходу. Крім цього , він не має змоги належним чином харчуватись, купувати одяг, сплачувати комунальні платежі, оскільки утримуються аліменти у розмірі понад 50% доходу та на його утриманні перебувають батьки пенсіонери. Позивач [PERSON] направив суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] з позовними вимоги позивача погодилась у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] ( [PERSON]) до суду не прибула, причини неявки не повідомила. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновки, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2008 року на утримання дочки [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти на користь відповідача [PERSON], рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.05.2011 року стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини доходу на утримання дочки [PERSON], на користь відповідача - дружини позивача [PERSON], рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14.01.2014 року - на користь відповідача [PERSON] на утримання їх сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх доходів, до досягнення дітьми повноліття. Позивач працює робітником ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", розмір його доходу, за період з лютого 2014 року по липень 2014 року складає 28180,22 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, закон встановлює обставини, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів: 1) зміна матеріального стану платника або одержувача аліментів; 2) зміна сімейного стану платника або одержувача аліментів; 3) погіршення здоров'я платника або одержувача аліментів; 4) поліпшення здоров'я когось з них. При цьому перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпаним і розширеному тлумаченню не підлягає. Як убачається з матеріалів справи, позивач та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, від якого мають двох дітей , на утримання яких судом стягнуто аліменти: на старшу дочку у розмірі 1/4 частини доходу, на молодшого сина у розмірі 1/6 частини доходу. У жовтні 2013 року відповідач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з позивача [PERSON] аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), який заочним рішенням суду від 14 січня 2014 року задоволено, при цьому [PERSON] з рішенням погодився, заяву про його перегляд не подавав. Суд також приймає до уваги той факт, що на момент ухвалення рішення суду від 14 січня 2014 року про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], 23.11.2012 року на користь відповідача [PERSON], жодна із сторін не повідомила суду той факт, що [PERSON] має зобов'язання за виконавчим листом за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2008 року на утримання дочки [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти на користь відповідача [PERSON] Не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів посилання позивача на ту обставину, що на його утриманні перебувають батьки - пенсіонери, оскільки вони отримують пенсію за віком. Суд відхиляє доводи в тій частині , що позивач сплачує аліменти у розмірі понад 50 % від доходу, оскільки ця обставина не може бути підставою для зменшення розміру аліментів з огляду на положення ч.3 ст. 128 КЗпП України, згідно якої обмеження розміру відрахувань не поширюється на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70%. Оскільки законом встановлено перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів, і він є вичерпаним, розширеному тлумаченню не підлягає, тому не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів бажання позивача сплачувати аліменти на утримання своїх дітей у рівних частинах. Батьки позивача [PERSON] [INFO] та [PERSON] , перебувають на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України та отримують пенсію за віком, тому не має підстав вважати, що вони знаходяться на утриманні позивача, сама по собі та обставина, що позивач купує батькам ліки, продукти харчування, не є такими, що зобов'язують суд зменшити розмір аліментів. Також доводи позивача щодо сплати кредиту та оплати комунальних послуг є безпідставними, не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки зазначені обставини не є підставою для зменшення розміру аліментів. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Тому, суд приходить до висновку , що письмові доводи позивача, якими він обґрунтовував позовні вимоги, спростовуються матеріалами справи та законодавством, тому підстав вважати обґрунтованими вимоги [PERSON] у суду немає. Оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження підстав позову, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог, в порядку ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed