Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 17 березня 2004 року між ним та [PERSON] було укладено Договір дарування житлового будинку. Відповідно до п. 1 Договору якого [PERSON] подарувала, а позивач прийняв в дар житловий будинок № 200 по вул. Леніна в с. Велика Знамянка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, загальною площею 49,7 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 2309 кв.м. Право власності на житловий будинок було зареєстровано за ним в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за номером №4018329 28.07.2004 року. Під час дарування представником [PERSON] за Дорученням №1928 від 03.10.2003 року [PERSON] йому передано технічний паспорт на житловий будинок та Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЗП №060557 від 03.03.2004 року, виданий Великознамянською сільською радою Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. Відповідно до зазначеного державного акта на землю [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,1474 га, що знаходиться за адресою Запорізька область, Камянсько-Дніпровський р., с. Велика Знамянка, вул. Леніна, буд. 200 (нова назва вулиці «Центральна»), цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і особистого селянського господарства, кадастровий номер 2322481800:01:010:0007. Позивач вважав, що набував на зазначену земельну ділянку право власності згідно приписів ст. 120 Земельного кодексу України. На теперішній час йому стало відомо, що він не є власником земельної ділянки на якій розташований його житловий будинок, та він не може на власний розсуд розпоряджатися нею. Оформити право власності на земельну ділянку в нотаріальній конторі не уявляється можливим. Просить визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив до суду заяву в якій просив суд справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] до суду не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та в належній формі за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання, про що свідчать підтвердження про вручення документа Рудненським міським судом Костанайської області Республіки Казахстан (а.с.26). Відповідно до вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року судом було надано доручення компетентному суду Республіки Казахстан про вручення судових документів та проведення окремих процесуальних дій відносно відповідачки [PERSON]. Згідно наданого Рудненським міським судом Костанайської області Республіки Казахстан протоколу судового засідання від 14.06.2017 року, відповідачка [PERSON] ознайомлена з позовними вимогами та підтвердила продаж будинку за 900 доларів США, на питання головуючої повідомила, що прибути у судове засідання не зможе. Заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з Договору дарування житлового будинку від 17 березня 2004 року, посвідченого нотаріусом [PERSON] Камянсько-Дніпровської державної нотаріальної контори, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв в дар житловий будинок № 200 по вул. Леніна в с. Велика Знамянка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, загальною площею 49,7 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 2309 кв.м. На підставі зазначеного договору дарування право власності на житловий будинок №200 по вул. Леніна в с. Велика Знамянка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, було зареєстровано за позивачем 28.07.2004 р. у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 4018329. За змістом ч.1\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Конституція України\~та цивільне законодавство закріплює обов'язок кожного неухильно додержуватися положень\~Конституції України\~та законів України, добросовісно здійснювати свої права та обов'язки і встановлює юридичну відповідальність за їх невиконання та передбачає заходи примусового виконання цивільних обов'язків, які виникають, зокрема, безпосередньо з актів законодавства, рішення суду або договору, у разі їх невиконання боржником добровільно (ст. 68 Конституції України, ст.ст. 11,\~14 ЦК України, ст.ст. 14,\~367 ЦПК України,\~Закон України "Про виконавче провадження"). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП №060557 від 03.03.2004 року виданого Великознамянською сільською радою Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,1474 га, що знаходиться за адресою Запорізька обл., Камянсько-Дніпровський р-н, с. Велика Знамянка, вул. Леніна, буд. 200 (нова назва вулиці «Центральна»), цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і особистого селянського господарства, кадастровий номер 2322481800:01:010:0007. Власником будинку № 200 по вул. Леніна в с. Велика Знамянка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області є [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4273178 від 28.07.2004 р. Згідно ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1\~статті 377 ЦК України\~передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1\~ст.321 ЦК України). На підставі ч.1\~ст.120 Земельного кодексу України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. 1, 2\~ст.152 ЗК України). Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду (ст. 11 ЦК України). На підставі ст.ст.\~11,\~14,\~16,\~316,\~321,\~377 ЦК України, ст.ст.\~120,\~152 ЗК України,

Outcome: approved