Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача - адвокат Акользіна М.В. в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади селища Лозівський Слов`яносербського району Луганської області в особі виконкому Лозівської селищної ради Слов`яносербського району Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. За час свого життя мати склала заповіт на ім`я позивача [PERSON] , згідно якого заповіла усі права та обов`язки на усе майно, де б воно не було та з чого б не складалось, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право. 11.02.2020 він звернувся до Першої Сватівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але йому було відмовлено в зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки його мати померла на тимчасово окупованій території України в смт Лозівський Слов`яносербського району Луганської області, де органи державної влади тимчасово не виконують свої повноваження, в зв`язку з чим змушений був звернутися із заявою до Марківського районного суду Луганської області про встановлення її факту смерті. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місте Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) смерть [PERSON] зареєстровано 01.10.2019. Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Представник позивача надіслала заяву про розгляд справи в її відсутність та у відсутність позивача, вказавши, що на позовних вимогах наполягає та просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання у справі повідомлявся належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ст.1-1 ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», оскільки він зареєстрований на тимчасовоокупованій території України, визначеній Верховною Радою України. В силу положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вивчивши позовну заяву та додані до неї докази встановив наступні обставини та відповідно них визначив правовідносини. [PERSON] є громадянином України про що свідчить копія паспорту серії ЕМ № 530569 від 25.01.2000, зареєстрований за адресою [ADDRESS] , про що зазначено в паспорті на 11 сторінці (а.с.9-10) та йому присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.11) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.10.1960 позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.15), яка була зареєстрована по [ADDRESS] , про що зазначено в паспорті громадянина України серії [NUMBER] від 24.09.1997 на 11 сторінці (а.с.12) [PERSON] , [INFO] померла [INFO] в смт Лозівський Слов`яносербського району Луганської області, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 жовтня 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському районі та місту Голубівка Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.13) За час свого життя [PERSON] склала заповіт на ім`я свого сина [PERSON] , згідно якого заповіла йому усі права та обов`язки на усе майно, де б воно не було та з чого б не складалось, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право. Заповіт зареєстровано в реєстрі за №329 та посвідчено секретарем виконавчого комітету Лозівської селищної ради Слов`яносербського району Луганської області 26.02.2008 Усько Г. В. (а.с.14) Рішенням Слов`яносербського районного суду Луганської області від 01.08.2007 за [PERSON] визнано право власності на домоволодіння, що разташоване зе адресою: [ADDRESS] (а.с.17) Позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Слов`яносербської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), що знаходиться в м.Сватове Луганської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину 11 лютого 2020 року. \~Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 лютого 2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним не було надано документів, що підтверджують місце відкриття спадщини. Згідно витягу зі спадкового реєстру заповіт [PERSON] зареєстрований у спадковому реєстрі 01.03.2008 під номером 44159857. З витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) щодо [PERSON] встановлено, що у спадковому реєстрі інформація відсутня . Таким чином суд встановив, що спадкоємець [PERSON] на день смерті спадкодавця [PERSON] разом з нею не проживав, інші спадкоємці відсутні. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що не було надано документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, а позов пред`явлено про надання додаткового строку на прийняття спадщини. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.ст.\~13,\~263 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із матеріалів справи вбачається, що останнім місцем проживання померлої [PERSON] , [INFO] є смт Лозівський Слов`яносербського району Луганської області (а.с.12 зворотній бік,13) За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина 3 статті 1272 ЦК України). В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року зазначено, що суди відкривають провадження в такій справи у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, не прийняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особи відповідальних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Отже, належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності спадкоємців або неприйняття ними спадщини, чи відмови від неї є територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З матеріалів справи слідує, що позивач спадщину не прийняв, інших спадкоємців не має, як свідчить витягу зі спадкового реєстру. Відповідно до ч. 3 ст. 1221 ЦК України в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Частиною 1 статті 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» смт. Лозівський Слов`яносербського району Луганської області включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З огляду на викладене суд вважає, що оскільки останнім місцем проживання спадкодавця [PERSON] , [INFO] є смт Лозівський Слов`яносербського району Луганської області, тобто населений пункт, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження, а спадкоємець [PERSON] заяву про прийняття спадщини подав до державного нотаріуса Слов`яносербської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), що знаходиться в м.Сватове Луганської області , тому відповідно до вимог частини 1 статті 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» місцем відкриття спадщини є Сватівський район Луганської області, а відтак відповідачем у даній справі повинна виступати територіальна громада в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2020 року в справі № 428/3413/17. За таких обставин суд вважає, що Територіальна громада селища Лозівський Слов`яносербського району Луганської області в особі виконкому Лозівської селищної ради Слов`яносербського району Луганської областіне є належним відповідачем у даній справі, оскільки місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є Сватівський район Луганської області, а його територіальна громада в особі є належним відповідачем у справі. З цим позовом представник позивача звернувся до суду у липні 2020, 31.07.2020 було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 26.08.2020, оскільки місцезнаходженням відповідача по справі зазначено смт.Лозівський Слов`яносербського району Луганської області про дату, час і місце розгляду справи необхідно було повідомляти через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України відповідно до ст. 1-1Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" (перше повідомлення е менш ніж за 20 днів). В подальшому судові засідання відкладені з різних причин, в тому числі і зв клопотанням представника позивача. Підготовче судове засідання проведено без участі позивача та його представника за клопотанням представника позивача. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, хоча суд ухвалою від 25.11.2020 визнавав їх явку до суду обов`язковою. Відповідно до\~статті 51 ЦПК України\~суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Таким чином суд позбавлений права самостійно замінювати чи залучати вдповідачів у позовному провадженні. \~ \~ \~ \~У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеномуЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі №761/30025/16-ц, у постанові Верховного Суду (ВС/КЦС у справі №352/382/18 від 30 квітня 2020 року). Враховуючи викладене суд, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збірпокладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки суд відмовляє в задоволенні позову то судові витрати розподілу не підлягають. Разом з цим суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу та його представникові, що це рішення не перешкоджає повторному зверненню до суду до належного відповідача - територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Outcome: dismissed