Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

21 квітня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до державного нотаріуса Черновської Людмили Григорівни про визнання незаконною відмови у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язання видати свідоцтво про право власності на спадщину. В обґрунтування позову посилалася на те, що [INFO] року померла мати позивачки - [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку за вказаною адресою. Позивач звернулась до Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Постановою завідуючої Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Черновської Л.Г. від 05.01.2017 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації ГТУЮ у Дніпропетровській області від 21.09.2016 року щодо наявності актового запису про шлюб на ім'я [PERSON] та [PERSON] та згідно Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР від 1926 року спадкове майно, яке розташоване за адресою [ADDRESS], є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON]. Позивач вважає постанову державного нотаріуса неправомірною, оскільки жоден із спадкоємців, окрім неї, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався. З огляду на викладене, позивачка просила суд визнати незаконною постанову державного нотаріуса Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Черновської Л.Г. від 05.01.2017 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Зобов'язати державного нотаріуса Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Черновську Л.Г. видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] в цілому жа житловий будинок № 21 по вулиці Перемоги у м. Дніпро. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, представник позивача надав суду заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити заявлені вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено наступне. [PERSON] є матір'ю позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.01.2017 року, винесеною завідуючою Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Черновською Л.Г., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки встановлено, що відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації ГТУЮ у Дніпропетровській області від 21.09.2016 року щодо наявності актового запису про шлюб на ім'я [PERSON] та [PERSON] та згідно Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР від 1926 року спадкове майно, яке розташоване за адресою [ADDRESS], є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про нотаріат», нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. При дослідженні оскаржуваної постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії судом встановлено, що нотаріус діяв у відповідності до вимог закону та виніс рішення з урахуванням наявних документів, зокрема листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації ГТУЮ у Дніпропетровській області від 21.09.2016 року щодо наявності актового запису про шлюб на ім'я [PERSON] та [PERSON] З урахуванням зазначеного, суд вважає, що підстави для визнання незаконною постанови державного нотаріуса Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Черновської Л.Г. від 05.01.2017 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом - відсутні, в зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити. Решта позовних вимог, як похідні від зазначеної вимоги, також не підлягають задоволенню. Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позивач може обрати інший спосіб захисту свого права, та звернутися з відповідним позовом до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed