Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

02.06.2011 року позивач ПАТ «Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства "Ощадбанк" звернувся з позовом до суду до відповідачів про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявою від 09.07.2013 року розмір позовних вимог було збільшено, по якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості в розмірі 3 097 751,02 грн.; суму сплаченого державного мита в розмірі 1700 грн., та витрати на ІТЗ - 120 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ВАТ « Державний ощадний банк України» в особі філії - ОО ВАТ « Ощадбанк» та [PERSON] 01.10.2008 року укладено договір відновлювальної кредитної лінії на суму 1 500 000,00 грн. під 21% річних, строком до 01.10.2018 року. У забезпечення виконання умов кредитного договору з [PERSON] укладено два договори іпотеки. Також в забезпечення виконання умов кредитного договору між банком та [PERSON] та [PERSON] укладено два договори поруки. Умови кредитного договору [PERSON] виконуються неналежним чином, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. Через невиконання умов кредитного договору права банку порушуються, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечував з приводу його задоволення. В судовому засіданні заявив клопотання про витребування оригіналу кредитного договору та просив відкласти розгляд справи на іншу дату. Судом відмовлено в задоволенні даних клопотань, оскільки справа в провадженні знаходиться досить тривалий час, було проведено чисельну кількість судових засідань на які відповідачі та їх представник не з'являлись, документів, які б підтверджували поважність причин неявки до суду не надали. Також судом приймаються до уваги неодноразові апеляційні скарги на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2011 року про відкриття провадження у справі. З наведеного вище суд вважає, що відповідачі та їх представник [PERSON] зловживають своїми процесуальними правами та затягують розгляд справи у зв'язку із чим ухвалив розглядати справу. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи. 14.11.2011 року надала до суду заяву, відповідно до якої просить суд справу розглядати за її відсутності, наголосила на тому, що позовні вимоги визнає в повному обсязі ( а.с. 83). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення заборгованості таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01.10.2008 року між ВАТ « Державний ощадний банк України» в особі філії - ООУ ВАТ « « Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 2465-н на суму 1 500 000,00 грн., під 21 % річних, строком до 01.10.2018 року, копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с. 21-24). У забезпечення виконання зобов'язань по договору відновлювальної кредитної лінії № 2465-н між банком та [PERSON] 02.10.2008 року укладено іпотечний договір , предметом якого є: нежитові приміщення, розташовані за адресою: [ADDRESS], загальною площею 155,7 кв.м. Зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно 19.09.2008 року за реєстраційним № 12449933, за номером запису 290 в книзі 81 неж-73, копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с.34-36). Також в забезпечення виконань по кредиту між банком та позичальником укладено іпотечний договір від.10.10.2009 року, предметом якого є: квартира [ADDRESS], загальною площею 34,0 кв.м., житлова площа: 29, 0 кв.м., що складається з однієї кімнати. Зареєстрована в реєстрі прав власності на нерухоме майно 22.10.2009 року за реєстровим № 20085949, за номером запису 165 в книзі 706пр-145, копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с.29-31). В забезпечення виконання умов за договором відновлювальної кредитної лінії №2465-н між банком та [PERSON] 01.10.2008 року укладено договір поруки № 2 до кредитного договору № 2465-н, копія якого наявна в матеріалах справи( а.с.27-28). Також в забезпечення виконання зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії № 2465-н між банком та [PERSON] 01.10.2008 року укладено договір поруки № 1 до кредитного договору № 2465-н, копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с.25-26). Відповідно до Закону України « Про акціонерні товариства» та згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 року № 5-2 « Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 року № 261» 07.06.2011 року проведено державну реєстрацію зміни до Статуту ВАТ « Ощадбанк» відповідно до яких змінено назву Відкрите акціонерне товариства « Державний ощадний банк України» на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Згідно умов договору поруки (п.п.1.1.) поручителі зобов'язались перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії, № 2465-н від 01.10.2008 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання по кредитному договору. Банком були надані позичальнику кошти в сумі 1 500 000,00 грн. готівкою, відповідно до заяви про видачу готівки № 579834 _001 від 02.10.2008 року ( а.с.20). Відповідно до умов договору відновлювальної кредитної лінії № 2465-н позичальник зобов'язався погашати кредит у передбачені договором строки шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ " Ощидбанк». Згідно п.п. 3.3, 3.3.1 договору відновлювальної кредитної лінії № 2465-н [PERSON] зобов'язався точно в строки, обумовлені цим договором, повернути кредит в сумі 1 500 000,00 грн. та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за цим договором на першу вимогу банку в порядку, передбаченому договором достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості по кредиту, а також сплатити штрафні санкції,в порядку та на умовах передбачених договором. Відповідно до п.3.1.5. іпотечних договорів банк має право у випадку невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки та за його разунок задовольнити свою вимогу. Згідно п.п.3.2. договорів поруки, солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язаннятза кредитним договором не будуть виконані повністю. Відповідно до ст.. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.. 33 Закону України « Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст.. 35 Закону України « Про іпотеку», передбачається право іпотекодержателя в незалежності від повідомлення іпотекодавця звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Згідно до ст.. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у тому обсязі та у строк, встановлений договором. Ч.1 ст.1050 ЦК України, визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно ст..625 ЦК України. Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. На підставі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з вимогами ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. В обумовлені кредитним договором строки [PERSON] своїх зобов'язань по поверненню кредиту не виконує, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 04.07.2013 року складає 3 097 751, 02 грн., яка складається з : - Строковий основний борг по кредиту - 984 375,00 грн. - Прострочений основний борг по кредиту - 515 625,00 грн. - Прострочені проценти за користування кредитом за період з 02.10.2008 року по 04.07.2013 року - 1 144 849,28 грн. - Пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.11.2010 року по 04.07.2013 року - 104 547, 94 грн. - Пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.11.2008 року по 04.07.2013 року - 348 353, 80 грн. Розрахунок заборгованості наданий до суду представником позивача ( а.с. 177), відповідно до якого банком нарахована пеня за прострочення заборгованості. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки ( штрафу, пені). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Суд приймає до уваги, що відповідачами та їх представником не надано до суду заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності, тому вважає за необхідне стягнути пеню за весь період прострочення заборгованості. ПАТ « Державний ощадний банк України» створено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.1999 року № 876 « Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України» шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство, а згодом у публічне акціонерне товариство з метою створення умов для більш ефективної реалізації державою своїх прав власника і функцій держави. Засновником банку є держава в особі Кабінету Міністрів України . Відповідно до ст.. 7 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та статуту банку держава здійснює і реалізує повноваження власника щодо акцій, які їй належать у статутному капіталі банку, яка здійснює контроль за діяльністю банку з банком - наглядову раду, яка здійснює контроль за діяльністю банку з метою збереження залучених у вклади грошових коштів, забезпечення їх повернення вкладникам і захисту інтересів держави як акціонера державного банку. Неодержання прибутку банком від виконання банківських операцій може призвести до порушення фінансового стану установи, акції якої повністю належать державі, а відтак до зменшення надходжень до бюджету в якості платежів та податків, що негативно вплине на можливості кредитування вітчизняного виробника, розвитку ощадної справи, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб. У зв'язку із вищезазначеним, порушення умов кредитного договору може спричинити невиконання банком мети своєї діяльності. Відповідачами та їх представником не надано до суду належних та допустимих доказів на підставу своїх заперечень. Через невиконання відповідачами свого зобов'язання перед банком, останній був змушений звернутись до суду та поніс судові витрати. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути в рівних частках понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті державного мита в розмірі 1 700 грн. та витрат на ІТЗ - 120 грн. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що діями відповідачів порушені права позивача, суд вважає, що позов є законним, обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає задоволеню.

Outcome: approved