Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 9 червня 2017 року між ним та [PERSON] укладено шлюб. Шлюб зареєстровано Ржищівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 13 від 9 червня 2017 року. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Шлюб позивач розриває з тієї причини, що сторони не зійшлись характерами та поглядами на життя. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на сімейні та життєві цінності. Почуття взаємної любові та поваги між ними поступово були втрачені. Позивачка вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, шлюб є лише формальним, подальше збереження сім`ї та примирення неможливе. Позивач просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] зареєстрований 9 червня 2017 року Ржищівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 13. У судове засідання позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримував у повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час, день та місце слухання справи в силу ст. 128 ЦПК України вважається повідомленою належним чином, шляхом надсилання SMS-повідомлення, проте копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками не отримала, рекомендований лист із вмістом цих документів повернувся до суду без вручення відповідачці із зазначенням причини повернення - "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 16), про причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не надіслала. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, судом встановлено таке. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, шлюб носить формальний характер. Позивач на примирення не згоден, наполягав на розірванні шлюбу. Згідно з копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.5) позивач та відповідачка 9 червня 2017 року уклали шлюб, який зареєстровано Ржищівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 13. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд виходив з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, та те що сторони не подавали клопотань про надання строку для примирення, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами може бути розірвано, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновків щодо задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути кошти на відшкодування судового збору в розмірі 840 грн 80 коп. Факт сплати позивачем судового збору в сумі 840 грн 80 коп. підтверджується квитанцією № N0R8T5333M від 20 липня 2020 року (а.с.1). За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved