Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю до реєстрації шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову вказує, що вона і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про одруження від 24.02.1995 року, актовий запис №216. Фактично сімейні відносини між нею та [PERSON] розпочалися з липня 1991 року, коли вони стали сумісно проживати однією сім`єю і вести спільне господарство, побут, мали спільний бюджет. З липня 1991 року вони разом проживали як одна сім`я за адресою: [ADDRESS] . Під час перебування у шлюбі, у тому числі фактичних сімейних відносинах, ними за спільні кошти придбано певно майно, зокрема квартиру [ADDRESS] . Зазначена квартира була оформлена на [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 23.02.1995 року. Вказана квартира була придбана переважно за рахунок її грошових коштів, отриманих від продажу іншої квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] , у якій їй належала на праві власності 1/2 частка, що підтверджується договором купівлі-продажу №536.К від 19.08.1994 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 21.02.2018 року серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадкового майна увійшла квартира [ADDRESS] . 07.05.2018 року вона звернулась до нотаріуса про прийняття спадщини після померлого [PERSON] .. Листом від 18.09.2018 рок за №712/02-31 нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] , з тих підстав, що квартира була придбана померлим до реєстрації шлюбу, а отже є його особистою приватною власністю. При даних обставинах нотаріус не має права здійснювати подальші дії з питання видачі свідоцтва про право власності. Нотаріусом рекомендовано звернутися до суду для захисту законних прав та інтересів. На підставі викладеного позивачка просить: 1. Встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу в період з липня 1991 року по 23.02.1995 рік. 2. Визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] . В судовому засідання позивачка позов підтримала, та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Направлені судові повістки повернуті з відміткою поштового відділення зв`язку „за закінченням терміну зберігання". Заслухавши пояснення позивачки та її представника, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.02.1995 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу виданим 24.02.1995 року відділом реєстрації актів громадського стану Ленінського району м. Запоріжжя, актовий запис №216. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 21.02.2018 року серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадкового майна увійшла квартира [ADDRESS] , яка була придбана [PERSON] 23.02.1995 року відповідно до договору купівлі-продажу від 23.02.1995 року, зареєстрованому на Запорізькій товарній біржі „Торг-Інвест", реєстраційний номер Н-638 Як убачається з матеріалів спадкової справи №32/2018 після померлого [INFO] [PERSON] , з заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] .. Листом від 18.09.2018 рок за №712/02-31 нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] , з тих підстав, що квартира була придбана померлим до реєстрації шлюбу, а отже є його особистою приватною власністю. При даних обставинах нотаріус не має права здійснювати подальші дії з питання видачі свідоцтва про право власності. Нотаріусом рекомендовано звернутися до суду для захисту законних прав та інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин 2, 3, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до позовних вимог, [PERSON] просить встановити факт її проживання з [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу в період з липня 1991 року по 23.02.1995 рік. Кодексом про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969 року), який був чинний до 01 січня 2004 року, такі правовідносини як проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу передбачені не були. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли та продовжують існувати після набрання ним чинності. Виходячи із принципу незворотності дії у часі, встановленого ч. 1 ст. 58 Конституції України та ст. 5 ЦК України, на правовідносини, що виникли раніше дія вказаних нормативних актів не поширюється. Інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки, який породжує юридичні наслідки, передбачений Цивільним кодексом 2004 року і такий факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року. Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] .. Також є безпідставними доводи позивачки про те, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, так як судом встановлено, що квартира була придбана померлим [PERSON] до реєстрації шлюбу і належала йому на праві приватної власності. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed