Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

У липні 2015р. [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (Відповідач) про стягнення грошових коштів за договором депозиту. Позов мотивовано тим, що 23 жовтня 2014 року між Позивачем та Відповідачем був укладений Договір банківського вкладу «Стандарт» № 300937/65380/5-14 в іноземній валюті строком на 5 місяців з виплатою процентів щомісяця. Відповідно до п.1.1. Договору Позивач вніс, а Відповідач прийняв на депозитний рахунок № [NUMBER] грошові кошти у сумі 78 000 доларів США на строк з 23 жовтня 2014 року по 23 березня 2015 року. Згідно п.1.2. Договору за час користування коштами Вкладу протягом строку з 23 жовтня 2014 року по 23 березня 2015 року Банк нараховує і виплачує проценти за ставкою - 12,60% річних. Строк дії вкладу - 5 місяців. За Договором, Відповідач прийняв визначену суму коштів та у визначений строк - 23 березня 2015 року - зобов'язався повернути всю суму вкладу позивачу та нараховані проценти відповідно до умов договору. Позивач, як Вкладник умови Договору виконав повністю, вніс на відкритий банком рахунок суму 78 000,00 доларів США. Відповідно до п.4.1. Договору Відповідач зобов'язався після закінчення строку дії договору повернути Позивачу кошти з депозитного рахунку № [NUMBER] шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний рахунок чи інший депозитний рахунок. Однак, Відповідач станом на 24.03.2015р. своє зобов'язання не виконав та кошти не повернув. 20.05.2015р. Позивач через свого представника звернувся до Відповідача із заявою про повернення банківського вкладу. У відповідь на вказану заяву Відповідач повідомив, що станом на 09.06.2015р. сума вкладу знаходяться на рахунку позивача [NUMBER]/[NUMBER], однак Позивачу не надано можливості скористатися вказаними коштами. У зв'язку з цим Позивач просив задовольнити позов, стягнути на свою користь суму вкладу з нарахованими відсотками та 3% річних. Представником Відповідача - Борисовою О.В. подано до суду заперечення в яких зазначено, що Постановою Правління Національного банку України №612 від 17.09.2015 АТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 №171 в АТ ««Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію з 18.09.2015р. по 17.12.2015р. Відповідно до постанови Правління НБУ від «17» грудня 2015 р. № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від "18" грудня 2015 р. № 230, «Про початок процедури ліквідації АТ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» та делегування повноважень ліквідатора банку». Також зазначила, що 13.11.2015р. Позивачу повернуто за рахунок суму відшкодування коштів за його вкладом 9 164,77 дол. США у гривневому еквіваленті (курс гривні до іноземної валюти станом на день введення тимчасової адміністрації, як і передбачено п.1 ч.6 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб), згідно реєстру №1 від 12.11.2015р., через ПАТ «ПУМБ», що підтверджується випискою по особовому рахунку Для повернення суми, що перевищує 200 тис. Потрібно після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії, письмово звернутися до Ліквідатора протягом 30 днів з дня публікації оголошення про ліквідацію банку у газеті «Голос України» із заявою з наданням копій платіжних документів з відміткою банку, за якими було здійснено перерахування таких коштів. Задоволення таких вимог здійснюватиметься у 4-ту чергу, відповідно до cm. 52 Закону, за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку. Позивач скористався наданим йому Законом правом та 23.12.2015р. (через свого представника за довіреністю) подав кредиторську вимогу на ім'я Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «Банк «Фінанси та Кредит», щодо визнання його кредитором банку за заборгованістю, що виникла на підставі депозитних договорів, яка акцептована в повному обсязі, що підтверджується роздруківкою з перелікуКредиторських вимог AT «Банк «Фінанси та Кредит», акцептованих уповноваженою особою Фонду. У зв'язку з тим, що чинним законодавством визначено, що при запровадженні ліквідаційної процедури у банку не здійснюється відшкодування вкладникам сум вкладів у судовому порядку та шляхом примусового стягнення коштів, а виплата сум вкладів таким вкладникам проводиться за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні позасудові механізми, передбачені чинним законодавством України просила відмовити в задоволенні позовних вимог Позивача [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив при винесенні рішення зменшити суму стягнення на 200 000 грн. Представник Відповідача - Борисова О.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила відмовити в повному обсязі. Вислухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що що 23 жовтня 2014 року між Позивачем та Відповідачем був укладений Договір банківського вкладу «Стандарт» № 300937/65380/5-14 в іноземній валюті строком на 5 місяців з виплатою процентів щомісяця. (а.с.10-12). Відповідно до п. 1.1. Договору Позивач вніс, а Відповідач прийняв на депозитний рахунок № [NUMBER] грошові кошти у сумі 78 000 доларів США на строк з 23 жовтня 2014 року по 23 березня 2015 року. Пунктом 1.2. Договору встановлено, що за час користування коштами Вкладу протягом строку з 23 жовтня 2014 року по 23 березня 2015 року Банк нараховує і виплачує проценти за ставкою - 12,60% річних. Згідно п.4.1. Договору Відповідач зобов'язався після закінчення строку дії договору повернути Позивачу кошти з депозитного рахунку № [NUMBER] шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний рахунок чи інший депозитний рахунок. Однак, Відповідач станом на 24.03.2015р. своє зобов'язання не виконав та кошти не повернув. 20.05.2015р. Позивач звернувся до Відповідача із заявою про повернення банківського вкладу. У відповідь на вказану заяву Відповідач повідомив, що станом на 09.06.2015р. сума вкладу знаходяться на рахунку позивача [NUMBER]/[NUMBER]. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні та є загальновідомою обставиною на підставі постанови Правління НБУ від 17.09.2015 р. № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», згідно з яким з 18.09.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. При цьому, процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон), який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Так, відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та кредиторів банку. При цьому, п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону визначено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Також, в судовому засіданні, встановлено те, що 23.12.2015р. Позивач (через свого представника за довіреністю) подав кредиторську вимогу на ім'я Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «Банк «Фінанси та Кредит», щодо визнання його кредитором банку за заборгованістю, що виникла на підставі депозитних договорів, яка акцептована в повному обсязі, що підтверджується роздруківкою з переліку Кредиторських вимог AT «Банк «Фінанси та Кредит». Відтак, у зв'язку із застосуванням спеціальних механізмів врегулювання правовідносин та прав позивача із банком, щодо подальшої діяльності якого прийнято рішення про виведення його з ринку, застосуванню підлягає Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Інші правові норми, зокрема положення ЦК України про зобов'язання, можуть бути застосовані, якщо вони не суперечать цьому Закону. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» про стягнення заборгованості за договором депозиту не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та задоволенню не підлягають. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 1058, 1074 ЦК України, ст.ст. 26, 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та

Outcome: dismissed