Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Ухвалою судді апеляційного суду Житомирської області Гансецької Г.А. апеляційну скаргу [PERSON] і цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловими приміщеннями в квартирі, та зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням повернуто до Бердичівського міськрайонного суду для вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення, де вказано, що справу повернуто до суду першої інстанції, оскільки в результативній частині рішення судом не вирішено позовні вимоги щодо визнання незаконними дій відповідача, зобов"язання звільнити в квартирі житлову кімнату, та не чинити перешкод в користуванні нею та лоджією, та стягнення з відповідача судових витрат. Позивач [PERSON] у відкритому судовому засіданні заперечив проти задоволення зазначених позовних вимог. Відповідачка [PERSON], і її представник [PERSON] підтримали дані позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідне ухвалити по справі додаткове рішення з наступних підстав. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 12.02.2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням задоволено( а.с.77-80). Встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] виділивши [PERSON] кімнату розміром 15.9 кв.м., та лоджію, а [PERSON] виділивши кімнату 11.8 кв.м.. Підсобні приміщення квартири - коридор, туалет, ванну кімнату, кухню залишено в спільному користуванні. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі в розмірі 114.70 гривень., та витрати на правову допомогу в розмірі 700 гривень. В задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням відмовлено. Що стосується визнання незаконними дій [PERSON], яким порушено права відповідачки щодо користування спільною частковою власністю, а також порушені її права, та права її сина на користування спірною квартирою, то суд вважає, що в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки відповідачкою не надано суду доказів щодо порушення даних прав. Крім того між сторонами виник спір щодо користування спірною квартирою, який і був предметом розгляду в суді. Що стосується позовних вимог про зобов"язання [PERSON] звільнити в квартирі житлову кімнату № 15.9 кв.м, та не чинити перешкод в користуванні нею та лоджією, то суд вважає, що дані позовні вимоги були вирішені судом при постановленні рішення, оскільки дану кімнату і лоджію було виділено [PERSON] в користування. Що стосується особливого користування лоджією, про який зазначила відповідачка в зустрічній позовні заяві, то він є похідним від позовної вимоги про виділення їй в користування кімнати 15.9 кв.м., і лоджії. Оскільки рішенням суду в задоволенні даної позовної вимоги їй відмовлено, то і позовна вимога про встановлення порядку користування лоджією задоволенню не підлягає. Що стосується стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судового збору, то оскільки їй в задоволенні позовних вимог відмовлено, то у відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір на її користь стягненню не підлягає.

Outcome: dismissed