Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа Перший Малиновський відділ ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області про зняття арешту з майна та зобов`язання вчинити певні ді. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що 19\~квітня 2010\~року [PERSON] ,\~який проживає\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~звернувся до\~Уманського міськрайонного\~суду Черкаської\~області з\~позовом до\~неї про\~визнання недійсним\~заповіту №\~3-1908\~від 04\~липня 2009\~року,\~засвідченого державним\~нотаріусом Уманської\~міської державної\~нотаріальної контори\~Дашицькою Л.Л.,\~яким його\~мати [PERSON] \~заповідала [PERSON] \~все своє\~майно,\~яке належало\~їй на\~час смерті\~ [INFO] .\~За цією\~заявою 26\~квітня 2010\~року Уманським\~міськрайонним судом\~порушено цивільну\~справу №2-88-2011.\~14\~грудня 2011\~року за\~заявою представника\~позивача [PERSON] \~Уманський міськрайсуд\~постановив ухвалу\~про накладення\~арешту на\~все майно,\~яке належало\~ [PERSON] на\~час її\~смерті [INFO] ,\~а саме:\~на однокімнатну\~квартиру [ADDRESS] та\~13/200\~частини будинку\~по [ADDRESS] ,\~до постановления\~рішення Уманським\~міськрайонним судом\~по цивільній\~справі за\~позовом [PERSON] \~до [PERSON] ,\~третя особа\~-\~державний нотаріус\~Уманської міської\~державної нотаріальної\~контори Дашицька\~Л.Л.,\~про визнання\~недійсним заповіту.\~23\~серпня 2012\~року той\~же суд\~виніс доповнення\~до ухвали\~від 14\~грудня 2011\~року,\~визначивши строк\~пред`явлення ухвали\~Уманського міськрайонного\~суду від\~14\~грудня 2011\~року до\~виконання -\~12\~березня 2013\~року.\~Ухвали Уманського\~міськрайонного суду\~були спрямовані\~для виконання\~до першого\~Малиновського відділу\~державної виконавчої\~служби міста\~Одеса ГТУЮ\~в Одеській\~області.\~14\~березня 2019\~року в\~зв`язку\~з численними\~фактами неявки\~позивача [PERSON] \~та його\~представника [PERSON] \~в судові\~засідання без\~повідомлення причин\~та їх\~відмовою отримувати\~судові повістки\~Уманський міськрайонний\~суд постановив\~ухвалу про\~залишення позову\~ [PERSON] до\~ [PERSON] \~про визнання\~недійсним заповіту\~ [PERSON] \~без розгляду.\~Ухвала вступила\~в законну\~силу 01.04.2019\~року.\~Наявність арешту\~являється перепоною\~для реалізації\~її вступу\~в успадкування\~заповіданим їй\~майном,\~у зв`язку\~із невиконання\~першим Малиновським\~відділом державної\~виконавчої служби\~міста Одеса\~ГТУЮ в\~Одеській області\~Закону України\~«Про звернення\~громадян» та\~ст.\~81\~ЦПК України. За даних обставин позивач звернулася до суду з відповідним позовом та просить суд по справі постановити рішення про зняття арешту з однокімнатної квартиру [ADDRESS] та 13/200 частини будинку [ADDRESS] , які належали [PERSON] на час її смерті [INFO] , накладеного на підставі ухвал Уманського міськрайонного суду від 14 грудня 2011 року та 23 серпня 2012 року по справі №2/88-11; та зобов`язати відповідача виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про арешт квартири [ADDRESS] та 13/200 частини будинку по [ADDRESS] Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30.09.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. (а.с. 31-32). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.11.2019р. закрито підготовче судове засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с. 49) Позивач в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, повідомлявся заздалегідь належним чином, причини неявки суду не повідомляв з заявами та клопотаннями не звертався. Представник третьої особи також в судове засідання не з`явився. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 4\~ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ч. 1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14.12.2011р. в рамках забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори Дашицька Л.Л. про визнання недійсним заповіту, накладено арешт на все майно, яке належало [PERSON] на час смерті 24.08.2009 [INFO] по спірному заповіту від 04 липня 2009р., зареєстрованому в реєстрі за № 3-1908, в тому числі на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , на 13/200 частин будинку по [ADDRESS] до постановлення рішення Уманським міськрайонним судом Черкаської області по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори Дашицька Л.Л. про визнання недійсним заповіту. (а.с. 6) Копію вищезазначеної ухвали суду направлено для виконання до відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області. (а.с. 6) 23.08.2012р. ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області заяву представника позивача про внесення змін до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 грудня 2011 року задоволено. В ухвалі Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 грудня 2011 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори Дашицька Л.Л. про визнання недійсним заповіту додатково зазначено накласти арешт на все майно, яке належало [PERSON] на час смерті [INFO] по спірному заповіту [PERSON] від 04 липня 2009 року, зареєстрованому в реєстрі за № 3-1908, в тому числі на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , на 13/200 частин будинку по [ADDRESS] до постановлення рішення Уманським міськрайонним судом Черкаської області по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори Дашицька Л.Л. про визнання недійсним заповіту. (а.с. 7-8) Копію ухвали направлено для виконання до Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби в Одеській області. (а.с. 8) 09.09.2013р. постановою заступника начальника першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Охременко Ю.О. закрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-88-2011, виданого 14.12.2011 р. про накладення арешту на все майно, яке належало [PERSON] на час смерті [INFO] по спірному заповіту [PERSON] від 04 липня 2009 року, зареєстрованому в реєстрі за № 3-1908, в тому числі на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , на 13/200 частин будинку по [ADDRESS] до постановлення рішення Уманським міськрайонним судом Черкаської області по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори Дашицька Л.Л. про визнання недійсним заповіту. (а.с. 12) 14.03.2019р. ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області позов [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним заповіту залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили 01.04.2019р. (а.с. 9-10) За приписами\~ст. 263\~ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Листом Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 27173 від 02.12.2019р. повідомлено суд, що згідно відомостей АСВП ухвала №2-88-2011 від 14.12.2011 р., видана Уманським міськрайонним судом Черкаської області, про накладення арешту на все майно, яке належало [PERSON] на час смерті [INFO] по спірному заповіту [PERSON] від 04.07.2009, зареєстрованому в Стор. 1 з 11 реєстрі за № 3-1908, в тому числі на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , на 13/200 частини будинку по [ADDRESS] , до постановлення рішення Уманським міськрайонним судом Черкаської області по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори Дашицька Л.Л. про визнання недійсним заповіту перебувала у відділі на примусовому виконанні ВП№34036876. Виконавче провадження ВП№4036876 з виконання ухвали №2-88-2011 від 14.12.2011 р., виданої Уманським міськрайонним судом Черкаської області про накладення арешту на все майно, яке належало [PERSON] на час смерті [INFO] по спірному заповіту [PERSON] від 04.07.2009, зареєстрованому в Стор. 1 з 11 реєстрі за № 3-1908, в тому числі на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , на 13/200 частини будинку по [ADDRESS] , до постановлення рішення Уманським міськрайонним судом Черкаської області по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори Дашицька Л.Л. про визнання недійсним заповіту, було відкрито 27.08.2012 року, закінчено 09.09.2013 року згідно п.8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (чинний на той час). Надати більш вичерпну інформацію, не уявляється можливим, оскільки виконавче провадження було знищено згідно з пунктом 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, у зв`язку з закінченням терміну його зберігання. (а.с. 52) Згідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що на виконанні Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби в Одеській області знаходилася ухвала №2-88-2011 від 14.12.2011 р., яка видана Уманським міськрайонним судом Черкаської області, про накладення арешту на все майно, яке належало [PERSON] на час смерті [INFO] по спірному заповіту [PERSON] від 04.07.2009р., зареєстрованому в Стор. 1 з 11 реєстрі за № 3-1908, в тому числі на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , на 13/200 частини будинку по [ADDRESS] , до постановлення рішення Уманським міськрайонним судом Черкаської області по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори Дашицька Л.Л. про визнання недійсним заповіту. Однак Уманським міськрайонним судом Черкаської області під час ухвалення ухвали суду від 14.03.2019р. про залишення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним заповіту без розгляду не вирішено питання щодо скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом раніше. На підставі ч. 1 ст. 158 ЦПК України, позивач [PERSON] , як учасник цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним заповіту, вправі звернутися до суду із мотивованим клопотанням про скасування вжитих заходів забезпечення позову та скасувати накладені арешти на підставі ухвали суду. Частиною 2\~ст. 16 ЦК України\~встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Отже, судовому захисту підлягає не будь яке право, а лише те, яке порушено, не визнається або оспорюється. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Таким чином при розгляді справи суд, повинен з`ясувати чи було порушення цивільного права позивача або встановити факт оспорювання такого справа з боку інших осіб, та чи може бути поновлене порушене право або припинені дії, які порушують таке право, у спосіб обраним особою. В даному випадку сторона позивача не надала жодного доказу наявності з боку відповідача дій, які б порушували її права. Крім того у відповідності до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1)отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3)отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4)наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5)відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6)отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7)погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8)отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9)підстави, передбачені пунктом 12\~розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. А ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином звернення до суду з позовними вимогами, що полягають у звільненні майна з-під арешту (скасування арешту) являється крайнім заходом, у разі неможливості застосувати до правовідносин п. 1-9 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Слід звернути увагу, що відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону або договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). З аналізу вищевикладеного слідує, що для задоволення позову про звільнення майна з під арешту необхідна одночасна наявність двох підстав : -позивач повинен бути власником майна, або особою, яка володіє майном на підставі закону або договору; -спірне майно не повинно належати боржнику; Проте, судом встановлено, що арештоване майно є власністю [PERSON] , яка померла [INFO] (про що зазначається в ухвалі Уманського міськрайонного\~суду Черкаської\~області від\~14.12.2011р.), доказів, що позивач [PERSON] , отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , матеріали справи не містять, та будь-яких інших документів, які б встановлювали право власності позивача на арештоване майно суду надано не було. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, постановою Верховного Суду від 02.10.2019р. у справі № 815/110/16 зроблено висновок, усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені. Отже, позовні вимоги про оскарження дій/бездіяльності відповідача стосуються вчинення (невчинення) судом передбачених процесуальним законом дій, тому не можуть бути оскаржені поза межами порядку, передбаченого процесуальним законом (як адміністративним, так і цивільним). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа Перший Малиновський відділ ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області про зняття арешту з майна та зобов`язання\~вчинити певні\~дії не підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує те, що оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з цим судові витрати за рахунок відповідача не компенсуються.

Outcome: dismissed