Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Харківська міська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] на користь бюджету міста Харкова збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі 55 379, 24 грн., а також покласти на відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області від 26.09.2013 року за № ХК 142132680521, реконструйовані приміщення (кол.кв. [NUMBER]) під магазин непродовольчих товарів за адресою: [ADDRESS] прийнято в експлуатацію. Замовником будівництва за даною декларацією є [PERSON]. Відповідно до вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено обов'язок замовника будівництва вищевказаного магазину звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування для укладення договору пайової участі. Однак в порушення вимог зазначеного Закону відповідачем не укладено з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради договір про пайову участь до прийняття вищевказаного об'єкта будівництва до експлуатації, з огляду на що завдано збитки у вигляді упущеної вигоди. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі. Доводи своїх заперечень обґрунтовує тим, що згідно договору дарування від 24.04.2009 року [PERSON] безоплатно передала, а [PERSON] прийняв в дар нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: [ADDRESS], тобто на даний час вона не є власником спірних приміщень. Крім того, згідно вказаного договору приміщення були переведені у нежитлові ще до укладення вказаного договору, що свідчить про завершення переобладнання ще до 24.04.2009 року. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.01.2015 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON]. У судовому засіданні [PERSON] проти позову заперечує, просить в його задоволенні відмовити. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [NUMBER] по Пушкінському в'їзду, 3-А в м. Харкові. Рішенням Харківської міської ради від 18.07.2007 року № 695 переведено квартиру [ADDRESS] у нежитлове приміщення та дозволено [PERSON] реконструкцію цього приміщення під магазин непродовольчих товарів. Згідно договору дарування від 24.04.2009 року [PERSON] безоплатно передала, а [PERSON] прийняв в дар нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-6 загальною площею 54,8кв.м. житлового будинку літ. А-5 , що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Згідно з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області 26.09.2013 року за № ХК 142132680521, відповідач здійснила реконструкцію житлового приміщення (кол. кв. [NUMBER]) в житловому будинку під магазин непродовольчих товарів за адресою: [ADDRESS] яке прийнято в експлуатацію. Після прийняття об'єкта до експлуатації, 17.10.2013 року позивач направив поштою на адресу відповідача лист № 530/0/114-13 з пропозицією звернутися до Департаменту економіки та комунального майна ХМР з відповідною заявою про укладання договору пайової участі, а 04.12.2013 року - лист з пропозицією про укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури з проектом вказаного договору. Однак, вказаний договір до теперішнього часу не укладений. З огляду на зазначене, позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, посилаючись на порушення відповідачем вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженого рішенням виконкому Харківської міської ради від 09.11.2011 року за № 804. Відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності до участі в комплексному соціально-економічному розвитку сіл, селищ, міст, координація цієї роботи на відповідній території. Згідно ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Стаття 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011р. №804 (зі змінами рішення від 22.05.2013 року № 319) затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова (далі - Порядок) , який містить механізм залучення до пайової участі, порядок укладення договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску. Згідно з пунктом 1.5 Порядку пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету міста Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Харкова. Залучення замовників до пайової участі здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради. Для укладення такого договору замовник зобов'язаний звернутись із відповідною заявою до Департаменту не пізніше, ніж за 30 календарних днів до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм, суд дійшов висновку про те, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» не передбачено обов'язку замовника відшкодувати упущену вигоду (неодержаний прибуток), а договір, в якому була б визначена відповідальність замовника, не укладався. Крім того, відповідач не є забудовником земельної ділянки і тому не підпадає під дію вищеназваного Закону, оскільки згідно матеріалів справи відповідач [PERSON] лише здійснила реконструкцію квартири, а ч. 2 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає обов'язок особи взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури населеного пункту у разі, якщо вона є забудовником земельної ділянки. Також суд враховує, що станом на дату реєстрації Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області декларації про готовність об'єкта до експлуатації (26.09.2013 року) [PERSON] вже не була власником нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1-:-2-6 загальною площею 54,8кв.м. житлового будинку літ. А-5 , що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до статті 16 ЦК України відшкодування збитків є одним з способів захисту цивільних прав та інтересів, а згідно ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Загальні підстави позадоговірної відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди згідно чинного законодавства необхідна наявність повного складу правопорушення: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки - шкоди (збитків); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності, хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає. Вихідним при визначенні неодержаного доходу (втраченої вигоди) міського бюджету м. Харкова є планування таких доходів і відповідне їх відображення в міському бюджеті м. Харкова. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи не містять доказів, в якості яких доходів згідно класифікації, встановленої ст. 9 Бюджетного кодексу України, позивач міг отримати ці доходи та чи взагалі було заплановано їх надходження. Між тим, Харківською міською радою не доведено, що позивач міг і повинен був отримати визначені доходи від відповідача [PERSON] в сумі 55379, 24грн., і тільки дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати вказаний прибуток. Заявлена до стягнення сума збитків у вигляді упущеної вигоди обґрунтовується умовним припущенням про можливість отримання її позивачем. Крім того, у відповідності до ч. 4 ст. 623 Цивільного кодексу України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з [PERSON] на користь бюджету міста Харкова збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 55 379, 24 грн. Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed