Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 29813 грн. 70 коп. згідно укладеного між ними кредитного договору від 22.08.2005 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 5000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач належним чином не виконував умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором на вищевказану суму, що складається з заборгованості по поверненню кредиту в сумі 4526 грн. 48 коп., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 23391 грн. 33 коп., та штрафів на суму 500 грн. 00 коп. та 1395 грн. 89 коп. У зв'язку з цим просить суд стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану суму боргу та понесені судові витрати в сумі 298 грн. 14 коп. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав, подав суду заяву про застосування строків позовної давності та просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав: 22.08.2005 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір, у відповідності до якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку [NUMBER] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % річних на залишок заборгованості. Погашення заборговагості відбувається щомісячними платежами в розмірі 7% від суми трат. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою та Тарифів. Згідно п. 3.1.1 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг «Строк дії Карти зазначено на лицевій стороні Карти (місяць, рік.) Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк дії карт миттєвого випуску продовженню не підлягає. За умовами п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Згідно п. 5.5.1 Правил користування платіжною картою, за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом та овердрафтом) держатель сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою чи додаткову комісію, розміри яких визначається тарифами. Крім того, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбаченим існуючим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. В судовому засіданні встановлено та незаперечується сторонами, що позивач виконав свої зобов'язання та надав відповідачу вищевказаний кредит шляхом відкриття 22.08.2005 року рахунку з видачею миттєвої ( неперсоніфікованої ) платіжної карти [NUMBER] зі строком дії до 30.09.2008 року. Згідно п. 3.1.4 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг, строк дії карт миттєвого випуску продовженню не підлягає. Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 Цивільного кодексу України, загальну позовну давність встановлено тривалістю у три роки. Згідно ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання спливає у відповідне число останнього місяця строку (ч.3 ст. 254 ЦК України). Статтею 259 ЦК визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Як вбачається з умов кредитного договору укладеного 22.08.2005 року між стронами домовленостей про про збільшення позовної давності не укладалося. Відповідно до вимог п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов'язання споживача, кредитодавець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення. При цьому кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. В даному випадку має місце споживче кредитування до якого застосовується строк позовної давності незалежно від наявності заяви сторони у спорі. У відповідності до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В судовому засіданні відповідач просить застосувати строк позовної давності до вказаних правовідносин, оскільки строк звернення до суду закінчився 01.10.2011 року. Як зазначалося вище, сторони встановили як строк дії договору - що відповідає строку дії картки, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 30.09.2008 року. Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (чч. 1, 3 ст. 264 ЦК України). Згідно постанови Верховного суду України від 06.11.2013 року ( справа №6-116цс13) у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про поверення крендитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення черговогго платежу. Аналогічні висновки містяться у постановах Вищого господарського суду України від 12 грудня 2012 року та від 7 березня 2013 року. Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як встановлено судом, [PERSON] перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та відсотків з 31.12.2008 року, у той час ПАТ КБ «Приватбанк» 14.10.2013 року звернувася в суд з вимогами до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом включивши до позовних вимог заборгованість за кредитом в розмірі 4526,48 грн., заборгованість за процентами в розмірі 23391,33 грн., та штрафи в сумі 1895, 89 грн. нараховані згідно п.8.6 Договору, що підтверджується представленим позивачем розрахунком заборгованості складеним станом на 08.08.2013 року. Таким чином враховуючи дату останнього платежу здійсненого [PERSON] 31.12.2008 року на погашення кредитних зобов'язань, строк позовної давності для кредитора закінчився 31.12.2011 року. Крім того суд критично оцінює посилання позивача на автоматичну пролонгацію дії Договору згідно п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, що є невідємною частиною укладеного договору, з якими відповідач був ознайомлений, оскільки відповідно до ст. 654 ЦК України форма додатків до договору має відповідати формі основного договору, тобто має бути зазначена на документах дата та підпис особи, яка уклала такий договір. В судовому засіданні позивачем не представлено жодних належних доказів пропуску строку звернення до суду, які були б підставою для поновлення судом строку позовної давності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення строків позовної давності позивачем, а тому у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed