Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

02 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на двох їхніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 04 вересня 2004 року вона перебувала у шлюбі із [PERSON], від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалося. Через постійні сварки вони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2015 року шлюб між ними розірвано. Після припинення шлюбних відносин [PERSON] від виконання батьківських обов'язків ухиляється, участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Діти перебувають на її утриманні, однак коштів для забезпечення нормальних умов життя дітей недостатньо. Відповідач є особою працездатного віку, аліменти нікому не платить, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов підтримує, просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] до суду теж не з'явився, подав заяву, у якій зазначав, що позов визнає повністю, згоден сплачувати аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що з 04 вересня 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2015 року шлюб між сторонами розірвано. З часу припинення шлюбних відносин відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Домовленості щодо утримання дітей батьком [PERSON] між сторонами не досягнуто. У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За змістом норм ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У ч. 2 ст. 183 СК України встановлено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. У ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведених норм, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved