Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON], 15.01.1969р.н., є сином [PERSON], [INFO], згідно Свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 11.02.1969 року відділом ЗАГСу виконавчого комітету Черкаської міської ради. [PERSON], [INFO], (прізвище змінено із «[PERSON]» на «[PERSON]» у зв'язку із укладенням шлюбу 12.02.1983 року із [PERSON] згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 12.02.1983 року відділом ЗАГСу виконавчого комітету Черкаської міської ради) є донькою [PERSON] згідно Свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом РАГСу Черкаського міськвиконкому 13.06.1997 року. Батько позивачів [PERSON] помер [INFO], про що мається в матеріалах справи Свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане відділом ДРАЦС Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 30.11.2012р. За життя спадкодавцю [PERSON], згідно рішення сесії Чапаєвської сільської ради №6/22 від 19.08.1997року передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,2092 га [ADDRESS]. Також на цю земельну ділянку на підставі рішення № XXV-10/V Чапаєвської сільської ради від 23.10.2009р. [PERSON] міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі Черкаської області 14.12.2009р. видано Державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер земельної ділянки 7121589401:01:0020065) серія ЯН №264675 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. На вказаній земельній ділянці побудовано жилий будинок щодо якого на спадкодавця в по господарській книзі відкрито погосподарський номер з особовим рахунком. Однак, за життя [PERSON] правовстановлюючого документу на цей жилий будинок не отримав, хоча є фактично його власником. Також [PERSON] на підставі рішення загальних зборів ЖБК №6 від 26.08.1989 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів №163/2 від 26.09.1989 року, 10.08.1989 року видано виконавчим комітетом Черкаської міської ради народних депутатів Ордер на жиле приміщення в будинку ЖБК за №015317 серія А, згідно якого [PERSON] отримав право на заняття жилої площі 17,07 кв.м., що складається із однієї ізольованої квартири [ADDRESS] (назва вулиці змінена рішенням Черкаської міської ради із «Жовтнева» на «Благовісна»). Позивачі за первинним позовом звернулися до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області [PERSON] із заявою про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодашя, внаслідок чого була відкрита спадкова справа згідно Витягу про реєстрацію в Спадковомуреєстрі №32598221 від 30.11.2012. Крім позивачів спадкоємцями по даній спадковій справі також є [PERSON] (дружина померлого) та [PERSON] (син померлого). Позивачі звернулися до нотаріуса щодо отримання свідоцтв на право на спадщину. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі таких свідоцтв, тому вони звернулися з відповідним позовом до суду. В судовому засіданні обидва позивачі за первинним позовом підтримали свої позовні вимоги і при цьому пояснили, що оскільки вони є рідними дітьми померлого [PERSON], то, на їхню думку, їм повинно належати по ? частині кожному спадкового майна, до якого входять земельна ділянка та житловий будинок в [ADDRESS] та квартира [ADDRESS] Що стосується зустрічних позовних вимог, то вони їх не визнають, оскільки вони обидва приймали участь у догляді за хворим батьком по мірі своїх можливостей, а тому, на їхню думку, не можуть бути усунуті від спадкування. При цьому [PERSON] пояснив, що живе у м. Дніпропетровську, раніше служив у Збройних Силах, а тому мав можливість не часто навідувати батька, але завжди, як тільки мав час, приїздив до нього. [PERSON] заявила, що коли батько тяжко захворів, то вона провідувала його і надавала йому допомогу як могла. В судовому засіданні відповідач Черкаська міська рада та її представник за довіреністю не прибули та звернулися до суду із клопотанням про розгляд справи у відсутності представника ради. В судовому засіданні представник відповідача Чапаєвський сільський голова поклав розгляд позовних вимог на розсуд суду і просив винести законне рішення. В судовому засіданні треті особи за первинним позовом [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали та [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом про усунення [PERSON] та [PERSON] від прав на спадкування. При цьому [PERSON] пояснила, що ще за життя [PERSON], відносини між ним та його старшими дітьми не склалися, у зв'язку з цим відповідачі за зустрічним позовом взагалі не спілкувалися із спадкодавцем. У 2003 році [PERSON] переніс мозковий інсульт та через похилий вік і тяжку хворобу був у безпорадному стані, потребував постійного піклування, догляду та матеріальної допомоги. За його життя вона доглядала за ним, готувала йому їжу, прала білизну та одяг, возила на прогулянки, оскільки він міг пересуватися лише на інвалідному візку. Вона здійснювала належний догляд за своїм чоловіком та його лікування, під час неодноразових госпіталізацій [PERSON] протягом 2003-2012 років, щорічно до Черкаської обласної лікарні, 2-ї міської лікарні, Черкаського обласного госпіталю для інвалідів ВВв та 3-ї міської лікарні. Натомість, як вона вважає, відповідачі за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] там жодного разу не з'явилися, не приймали ніякої участі у покращенні становища батька, ухилялися від надання йому допомоги і не давали коштів на придбання ліків. Неодноразово вона просила відповідачів врахувати стан здоров'я батька, зважаючи на те, що разом з відповідачами було б легше доглядати за тяжко хворою, однак вони відмовилися. Таким чином вона вважає, що [PERSON] та [PERSON] своєю аморальною поведінкою та бездіяльністю по відношенню до становища батька порушили не лише норми моралі, але й приписи закону, а тому не мають права на спадкування як особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця і просить усунути їх від права на спадщину. Суд, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Після своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив. Тому в даному випадку спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ст..1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. В даному випадку [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за померлим [PERSON] В спадкове майно, як це витікає з матеріалів справи, входить земельна ділянка, розташована [ADDRESS] Відповідно до вимог ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно копії Державного акту на земельну ділянку, що мається в матеріалах справи, земельна ділянка померлому [PERSON] виділена на підставі рішення Чапаєвської сільради від 23.10.2009р. № XXV-10/V. Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 18.10.1995р. Тобто спірна земельна ділянка була надана [PERSON] під час проживання у шлюбі. Отже вона повинна бути розділена між спадкоємцями як спільне майно подружжя, тобто повинна ділитися лише частка, яка належала особисто [PERSON], або половина всієї земельної ділянки. Тому суд на підставі викладеного визнає за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/8 частину земельної ділянки за кожним з них, а за [PERSON] суд визнає 6/8 частин цієї ділянки. Що стосується поділу житлового будинку, який розташований на вказаній земельній ділянці, то, як витікає з матеріалів справи за життя [PERSON] не встиг оформити на нього правовстановлюючі документи. Відповідно до ст.. 376 ЦК України житловий будинок вважається самочинним будівництвом, якщо він збудований без відповідного документа, який дає право на будівельні роботи. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуваєж права власності на нього. Згідно Постанови Пленуму Верховоного Сусду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р. до спадкоємців самочинного будівництва переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва, але не право власності на сам будинок. Тому на час розгляду справи даний будинок є самовільною забудовою, яка не може бути розподілена між спадкоємцями, оскільки не була власністю спадкодавця. Відповідно до ст..11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених сторонами позовних вимог. Оскільки сторонами не заявлено вимог про визнання права власності в порядку спадкування та поділ будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва, це питання не може розглядатися в нинішньому судовому засіданні. Ця позовна вимога задоволенню не підлягає. Що стосується визнання права власності в порядку спадкування на частку квартири [ADDRESS], то ця позовна вимога також не підлягає, на думку суду, задоволенню. Вказана квартира, як це витікає із матеріалів справи (копія ордера №015317 серія А від 10 серпня 1989р.) не перебувала у власності померлого [PERSON] Він мав лише право проживання у цій квартирі. Як витікає з матеріалів справи, вказана квартира належить ЖБК-101, що стверджується приведеним вище ордером та Архівною копією рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів № 179 від 10.04.1985р., оскільки [PERSON] не оформив на цю квартиру правовстановлюючі документи. Таким чином розподілу в порядку спадкування може підпадати лише пай у кооперативі. Відповідно до ст..11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених сторонами позовних вимог. Оскільки сторонами не заявлено вимог про поділ паю, це питання не може розглядатися в нинішньому судовому засіданні. Стосовно задоволення зустрічних позовних вимог про усунення [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування, то, на думку суду, вони також не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). В даному випадку в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання свого батька [PERSON] В своїх показах суду свідок [PERSON] показав, що він перебуваючи у неврологічному відділенні КЗ «Черкаська обласна лікарня» у зв'язку із хворобою своєї дружини, узнав , що в цій же лікарні на лікуванні після інсульту знаходиться його кум - [PERSON], який повідомив йому про те, що йому у придбанні ліків допомагають його рідні в т.ч. і його син [PERSON] та його донька [PERSON]. Згодом, після того, як [PERSON] було виписано із лікувальної установи, він у холодний період часу завжди проживав у своїй квартирі [ADDRESS]. Сам [PERSON] неодноразово відвідував [PERSON] за вказаною адресою як особисто так і разом із своєю дружиною. При цьому, по можливості він приносив йому продукти харчування. Крім того, декілька разів під час відвідування [PERSON] за вказаним місцем проживання останнього, [PERSON] мав зустріч із його сином - [PERSON] який придбавав для свога батька медикаменти та продукти харчування та доньку [PERSON], яка готувала для свого батька їжу, прибирала в кімнаті, та надавала йому допомогу у самообслуговуванні. Свідок [PERSON] показав у судовому засіданні, що він є братом покійного [PERSON] та водночас хрещеним батьком [PERSON] (рідного сина [PERSON]). [PERSON] приїздив відвідувати свого брата два чи три рази. Останній раз бачив брата - [PERSON] в його [ADDRESS] під час святкування його дня народження (70 років), на якому були присутні також [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Коли [PERSON] приїздив, то [PERSON] йому розповідав що йому по можливості допомогу надають його його діти - [PERSON] і [PERSON], а також періодично приїздить дружина - [PERSON] Певний період часу із [PERSON] можна було спілкуватися в телефонному режимі (телефон для [PERSON] придбав його син - [PERSON]). Однак, останнім часом телефонний зв'язок із [PERSON] став відсутнім із незрозумілих на той час обставин. Свідок [PERSON] показала, що вона добре знала померлого [PERSON] і його доньку [PERSON] Після перенесеного інсульту [PERSON] періодично (у холодну пору року) проживав у [ADDRESS]. [PERSON] неодноразово відвідувала свого батька за місцем його проживання. Готувала йому їжу, приносила йому вареники, прибирала в кімнаті та надавала допомогу у його обслуговуванні. Декілька разів [PERSON] разом з [PERSON] також відвідувала [PERSON]; Те, що [PERSON] та [PERSON] відвідували свого батька [PERSON] та надавали йому відповідно до своїх можливостей допомогу також ствердила у своїх показа суду свідок [PERSON] Таким чином зібрані докази свідчать про те. шо [PERSON] дійсно потребував певної допомоги, яка і надавалася йому по можливості періодично всіма членами сімї, а саме [PERSON]. [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] Суд приходить до висновку, що позивачем за зустрічним позовом [PERSON] не представлено в достатньому обсязі достовірних та беззаперечних доказів на підтримку того, що [PERSON] та [PERSON] усунулися від обов'язку утримувати батька, який потребував матеріальної допомоги. Таким чином суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed