Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до СФГ «Акант» про: розірвання договору оренди землі № 652350004001352 від 26 листопада 2011 року, укладеного між [PERSON] та СФГ «Акант» щодо земельної ділянки площею 6,0190 га з кадастровим номером 6523583600:05:008:0010; скасування державної реєстрації права оренди СФГ «Акант» земельної ділянки площею 6,0190 га з кадастровим номером 6523583600:05:008:0010, зареєстрованого 02 листопада 2013 року на підставі рішення державного реєстратора Каховського міськрайонного управління юстиції Філоненко О.В. індексний номер 7535098 від 02 листопада 2013 року. В обґрунтування позову зазначається, що 14 грудня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір міни на підставі якого позивач набув право власності на земельну ділянку площею 6,0190 га з кадастровим номером 6523583600:05:008:0010. Під час укладання договору міни позивачу стало відомо, що земельна ділянка перебуває у користуванні (оренді) у СФГ «Акант». Позивач вважає, що додаткова угода, яка стала підставою для продовження строку оренди від 05 березня 2018 року [PERSON] не підписувалась, тобто не укладалась. Також, відповідачем не здійснюється виплата орендної плати на користь позивача, що свідчить про порушення відповідачем умов договору оренди землі. В заяві про доповнення підстав позову позивачем зазначено (а.с. 148-152), що СФГ «Акант» в супереч вимог ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розрахунок орендної плати здійснює без врахування індексу інфляції, у зв`язку з чим за період 2018-2020 роки позивач серед іншого недоотримав оренду плату в сумі 1890 грн., як нарахуванням індексу інфляції. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві та у заяві про доповнення підстав позову. При цьому представники посилались на постанову Великої палати Верховного Суду в справі № 145/2047/16-ц та постанов Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в справах № 183/262/17 та № 293/1011/16-ц. Також представники просили врахувати, що орендна плата до цього часу позивачу не сплачена. Представник СФГ «Акант» у відзиві на позов та у судовому засіданні зазначав, що позивач у 2018 році під час укладання договору міни був обізнаний щодо наявності договору оренди землі укладеного між попереднім власником та СФГ «Акант». У березні 2018 року було укладено між [PERSON] та СФГ «Акант» додаткову угоду, згідно якої переглянуто розмір орендної плати та строк на який укладено договір оренди. Договір міни між позивачем та [PERSON] укладено лише у грудні 2018 року, тобто після укладання додаткової угоди між попереднім власником та фермерським господарством. Умови договору оренди та додаткової угоди є обов`язковими для позивача як нового власника землі, відповідно до норм Земельного кодексу та Закону України «Про оренду землі». Твердження позивача про не укладання [PERSON] додаткової угоди, тобто не підписання такої угоди попереднім власником будь-якими доказами не доведено та факт підписання [PERSON] додаткової угоди 05 березня 2018 року не спростовано позивачем належними та допустимими доказами, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. Також, представник зазначив, що СФГ «Акант» дізнавшись, що позивач є новим власником землі протягом всього періоду неодноразово намагався передати йому оренду плату, однак саме недобросовісна поведінка позивача призвела до того, що така орендна плата ним не була отримана. За таких даних відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] і в цій частині. Представник позивача заявив клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, щодо підтвердження підпису [PERSON] на додатковій угоді від 05 березня 2018 року, ухвалами суду від 28 вересня 2021 року та від 25 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про призначення експертизи (а.с. 206). Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача та відповідача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] .. Так, судом встановлено, що 26 листопада 2011 року між СФГ «Акант» та [PERSON] (орендодавець) було укладено Договір оренди землі № 652350004001352, зареєстрований у відділі Держкомзему у Каховському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.11.2011 року за № 652350004001352. Відповідно до умов Договору [PERSON] передала в оренду СФГ «АКАНТ» земельну ділянку сільськогосподарського призначення загального розміру 6,019 га, що розташована на землях Новокам`янської сільської ради Каховського району Херсонської області, кадастровий номер 6523583600:05:008:0010, надано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір укладено на строк 10 років (п. 8 Договору). Розмір орендної плати встановлено п. 9 Договору, згідно якого орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі власнику землі за кожен рік оренди у розмірі 4 500,00 але не менше розміру встановленого законом. Щорічно з орендної плати утримуються витрати, які понесло СФГ «АКАНТ» на сплату доходу фізичної особи - землевласника, податку на землю, які Орендар зобов`язується сплачувати за кожного землевласника в установленому порядку. Пунктом 10 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за ділянки приватної власності здійснюється без індексації. Орендна плата вноситься в період з 15 жовтня по 15 листопада кожного року (п. 11 Договору). Відповідно до п. 13 Договору розмір орендної плати переглядається один раз на два роки у разі зміни умов господарювання, передбачених Договором; зміни розмірів земельного податку, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законом; погіршення стану орендованих земельних ділянок не з вини Орендаря, що підтверджено документально; в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 40 Договору встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи (фізичної чи юридичної), а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для змін або розірвання Договору. У випадку переходу права власності на земельну ділянку, яка є предметом даного Договору, від орендодавця до іншої фізичної або юридичної особи в порядку купівлі-продажу, дарування, міни, спадкування, інших цивільно-правових угод, правочинів, або іншим чином до нового власника переходять права та обов`язки орендодавця за цим Договором. Орендодавець у разі укладення правочинів, які своїм наслідком мають перехід права власності на земельну ділянку, яка є предметом цього Договору до іншої особи зобов`язаний попередити нового власника про наявність права оренди на земельну ділянку, яка є предметом цього Договору та попередити орендаря про укладання відповідної угоди. 05 березня 2018 року між СФГ «АКАНТ» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору оренди землі, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав. Відповідно до умов Додаткової угоди сторони дійшли згоди внести зміни, пов`язанні із строком на який укладено договір, а саме що строк договору становить 19 років з моменту його реєстрації. Також в додатковій угоді було досягнуто згоди щодо розміру орендної плати, яка встановлювалась у розмірі 10000 грн. за повний рік оренди, з якої вираховується податок орендодавця згідно Податкового кодексу України та військовий збір (до моменту його скасування). Також згідно додаткової угоди «Орендодавець повинен звернутися до СФГ «АКАНТ» за отриманням орендної плати до 25 грудня року, в якому здійснюється виплата орендної плати. СФГ «АКАНТ» не несе відповідальності за порушення строків внесення орендної плати, якщо орендодавець не звертався до СФГ «АКАНТ» за отриманням орендної плати або звернувся із запізненням. СФГ «АКАНТ» вносить орендну плати один раз на рік, за перший рік оренди орендна плата сплачується до 31 грудня року, в якому укладено цей Договір, пропорційно фактичній кількості днів оренди, в подальшому орендна плата сплачується один раз на рік до 25 грудня поточного року». Пунктом 19 Додаткової угоди сторони внесли зміни до п. 40 Договору виклавши його в наступній редакції: «Перехід права власності на орендовано земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для змін або розірвання Договору». 14 грудня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір міни земельних ділянок, згідно якого [PERSON] міняє належну їй на праві власності земельну ділянку загальною площею 6,0187 га на земельну ділянку яка належить [PERSON] на праві власності загальною площею 0,01 га. В пункті 8 Договору зазначено, що до відома Сторони -2 ( [PERSON] ) доводиться відомості про те, що земельна ділянка, належна Стороні-1 ( [PERSON] ) перебуває в користуванні (оренді) у СФГ «Акант», інше речове право зареєстроване 02 листопада 2013 року. Одною з підстав розірвання договору оренди землі укладеного між [PERSON] та СФГ «Акант» та скасування державної реєстрації права оренди позивачем зазначено не підписання (укладання) [PERSON] додаткової угоди від 05 березня 2018 року. Так, в обґрунтування позову зазначалось, що за результатами ознайомлення у травні 2021 року із копією договору оренди землі укладеного між [PERSON] та СФГ «Акант» 26 листопада 2011 року та додаткової угоди від 05 березня 2018 року у позивача виникли сумніви у тому, що [PERSON] вчиняла підпис на додатковій угоді від 05 березня 2018 року особисто, оскільки підпис у договорі від 05 березня 2018 року відрізняється від підпису у договорі від 26 листопада 2011 року. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76-78 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. На підтвердження не укладання [PERSON] додаткового договору оренди землі від 03 березня 2018 року, позивачем заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Судом в задоволенні такого клопотання було відмовлено, оскільки [PERSON] не є учасником справи та самостійно (у вигляді позовної заяви) про такі факти не заявляла. В судовому засіданні, [PERSON] , під час допиту в якості свідка зазначила, що не підписувала з СФГ «Акант» додаткову угоду від 05 березня 2018 року, однак одночасно зазначала, що в грудні 2018 року отримала орендну плату у новому розмірі, тобто 10000 грн., як це визначено в додатковій угоді від 05 березня 2018 року. Крім того, судом враховано, що статтею 132 Земельного кодексу України передбачено, що угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються. Угоди повинні містити: а) назву сторін (прізвище, ім`я та по батькові громадянина, назва юридичної особи); б) вид угоди; в) предмет угоди (земельна ділянка з визначенням місця розташування, площі, цільового призначення, складу угідь, правового режиму тощо); г) документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку; ґ) відомості про відсутність заборон на відчуження земельної ділянки; д) відомості про відсутність або наявність обмежень щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням (застава, оренда, сервітути тощо); е) договірну ціну; є) права та обов`язки сторін; ж) кадастровий номер земельної ділянки; з) момент переходу права власності на земельну ділянку. Відповідно до договору міни укладеного між позивачем та [PERSON] від 14 грудня 2018 року (п. 8 Договору) позивачу під час укладання договору міни було повідомлено, тобто він був обізнаний, що станом на момент укладання договору міни між [PERSON] та СФГ «Акант» існують договірні відносини оренди, при цьому а ні позивачем, а ні [PERSON] в судовому засіданні не зазначалось, що у грудні 2018 року [PERSON] заперечувала укладання додаткової угоди від 05 березня 2018 року та продовження дії договору оренди землі до 2030 року. Представником позивача в судовому засіданні зазначалось, що [PERSON] під час укладання договору міни новому власнику землі, тобто [PERSON] оригінали договорів оренди землі із СФГ «Акант» не надала, а тому йому не було відомо щодо строків оренди та розміру орендної плати. Поряд з цим, судом враховано, що протягом більше ніж двох років [PERSON] , а ні до [PERSON] а ні до СФГ «Акант» із зверненням про отримання оригіналу угоди не звертався, тоді як після укладання договору міни із іншим власником [PERSON] позивач відразу звернувся до СФГ «Акант» із повідомленням про зміну власника (а.с. 68). Також судом враховано, що обґрунтовуючи підставу розірвання договору яка полягає у систематичній невиплаті позивачу орендної плати та не проведення її індексації позивач посилається, саме на розмір орендної плати визначений в додатковій угоді від 05 березня 2018 року. З урахуванням всього вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт не укладання [PERSON] додаткової угоди від 05 березня 2018 року із СФГ «Акант», а тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача з цих підстав. Другою підставою розірвання договору оренди землі укладеного між [PERSON] та СФГ «Акант» та скасування державної реєстрації права оренди позивачем зазначено систематична не сплата відповідачем орендної плати з урахуванням індексу інфляції. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Як встановлено матеріалами справи, у позивача право власності на земельну ділянку загальною площею 6,0187 га (кадастровий номер 6523583600:05:008:0010) виникло на підставі укладеного 14 грудня 2018 року з [PERSON] договору міни земельних ділянок. В пункті 8 Договору зазначено, що до відома Сторони -2 ( [PERSON] ) доводиться відомості про те, що земельна ділянка, належна Стороні-1 ( [PERSON] ) перебуває в користуванні (оренді) у СФГ «Акант», інше речове право зареєстроване 02 листопада 2013 року. Відповідно до умов договору оренди від 26 листопада 2011 року пункт 29 «орендодавець зобов`язаний: письмово попередити орендаря у разі укладення правочинів, які своїм наслідком мають перехід права власності на земельну ділянку, яка є предметом цього договору, до іншої особи та в разі невиконання цього обов`язку орендодавцем не є підставою для припинення цього договору та є підставою для звернення орендаря до суду з позовом про належне виконання зобов`язання орендодавцем; у разі укладення правочинів, які своїм наслідком мають перехід права власності на земельну ділянку, яка є предметом цього договору, до іншої особи зобов`язаний попередити нового власника про наявність права оренди на земельну ділянку, яка є предметом цього договору та попередити орендаря про укладення відповідної угоди. Орендодавець також зобов`язаний передбачити в умовах угод, які своїм наслідком мають перехід права власності на земельну ділянку, яка є предметом цього договору, до іншої особи, обов`язок нового власника прийняти на себе права та обов`язки орендодавця за цим договором шляхом укладення відповідної угоди з орендарем у встановленій формі. Пунктом 40 договору визначено, що перехід права на орендовану земельну ділянку до другої особи (фізичної або юридичної), а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. У випадку переходу права власності на земельну ділянку, яка є предметом даного договору, від орендодавця до іншої фізичної або юридичної особи в порядку купівлі-продажу, дарування, міни, спадкування, інших цивільно-правових угод, правочинів, або іншим чином до нового власника переходять права та обов`язки орендодавця за цим договором, орендодавець у разі укладення правочинів, які своїм наслідком мають перехід права власності на земельну ділянку, яка є предметом цього договору, до іншої особи зобов`язаний попередити нового власника про наявність права оренди на земельну ділянку, яка є предметом цього договору та попередити орендаря про укладення відповідної угоди. Орендодавець також зобов`язаний передбачити в умовах угод, які своїм наслідком мають перехід права власності на земельну ділянку, яка є предметом цього договору, до іншої особи, обов`язок нового власника прийняти на себе права та обов`язки орендодавця за цим договором шляхом укладення відповідної угоди з орендарем у встановленій формі. До нового власника переходять права та обов`язки орендодавця на таких самих умовах та в такому саме об`ємі, які встановлені цим договором. Невиконання цього обов`язку орендодавцем не є підставою для припинення цього договору та є підставою для звернення орендаря до суду з позовом про належне виконання зобов`язання орендодавцем та новим власником. Згідно Додаткової угоди від 05 березня 2018 року пункт 29 Договору викладено в наступній редакції «орендодавець зобов`язаний: своєчасно отримувати внесену Орендарем орендну плату, при цьому, в разі, якщо орендодавцем не буде отримано Орендну плату з його вини до 25 грудня поточного року, орендар не несе відповідальність щодо неотримання Орендарем орендної плати вчасно та така несплата не буде вважатись невнесенням орендної плати та/чи простроченням оплати. В будь-якому випадку за Орендодавцем залишається право отримати орендну плату в будь-який час, але Орендодавець за таких умов не має права вимагати сплати неустойки; попередити Орендаря про права інших осіб на земельну ділянку, в тому числі за договорами оренди землі, договорами емфітевзису та ін.; повідомити письмово Орендаря про наміри укласти угоду обміну земельної ділянки з третьою особою не пізніше, ніж за 30 (тридцять) календарних днів до укладання такого договору. Пункт 40 Договору викладено в новій редакції «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору». Також в новій редакції було викладено пункт 9 та 11 Договору «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 10000 гривень за повний рік оренди, з якого вираховується податок Орендодавця згідно Податкового кодексу України та військовий збір (до моменту його скасування). Орендодавець повинен звернутися до Орендаря за отриманням орендної плати до 25 грудня року, в якому здійснюється виплата орендної плати. Орендар не несе відповідальності за порушення строків внесення орендної плати, якщо Орендодавець не звертався до Орендаря за отриманням орендної плати або звернувся із запізненням. Орендар вносить орендну плату один раз на рік, за перший рік оренди; орендна плата сплачується до 31 грудня року, в якому укладено цей Договір, пропорційно фактичній кількості днів оренди, в подальшому орендна плата сплачується один раз на рік до 25 грудня поточного року. В позовній заяві, в доповненнях до неї та в судовому засіданні представники позивача не зазначали про повідомлення [PERSON] орендаря СФГ «Акант» про укладання угоди міни земельної ділянки з [PERSON] , про таке повідомлення не зазначала і свідок [PERSON] під час допиту в судовому засіданні, тобто відсутні докази повідомлення СФГ «Акант» про нового власника земельної ділянки, яка перебуває в оренді відповідача. У орендаря згідно вимог земельного законодавства та договору оренди відсутній обов`язок відстежувати зміну власника земельної ділянки яку він орендує, напроти Договором оренди передбачений обов`язок орендодавця (власника землі) повідомляти орендаря про укладання угод, які мають наслідком відчуження земельної ділянки. Такий обов`язок орендодавця (власника) був передбачений в Договорі, як в редакції від 26 листопада 2011 року так і в новій редакції від 05 березня 2018 року. В 2018 році 07 листопада [PERSON] отримала орендну плату в повному об`ємі в розмірі 10000 грн. тобто розмірі визначеному в Додатковій угоді, що підтвердила [PERSON] в судовому засіданні та такий факт підтверджується відомістю на виплату готівки № 1 (а.с. 66,67). [PERSON] 22 жовтня 2018 року повідомив СФГ «Акант» свій розрахунковий рахунок та номер платіжної картки. Таке повідомлення відбулось в рамках іншого договору міни, однак в розпорядженні СФГ «Акант» була певна інформація щодо рахунку особи та його адреси. 10 грудня 2019 року та 16 грудня 2019 року СФГ «Акант» було проведено розрахункові операції, згідно яких на картковий рахунок [PERSON] була перерахована орендна плата за 2018 та 2019 роки у розмірі 523,25 коп. та 10000 грн.. Однак, кошти були повернуті на рахунки відповідача (а.с. 69-76). 18 листопада 2020 року голова СФГ «Акант» надіслав лист-оголошення [PERSON] , в якому пропонував прибути до офісу СФГ «Акант» для отримання орендної плати за 2020 рік (а.с.77-78). Лист було направлено на адресу: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] (а.с. 79-80). Адреса зазначена в повідомленні співпадає із адресою зазначеною самостійно позивачем у реквізитах позовної заяви (а.с. 1). Відповідачем також 10 грудня 2020 року було здійснено поштовий переказ у розмірі 10000 грн. на ім`я [PERSON] , [ADDRESS] , що підтверджується відповідними платіжними документами (а.с. 81-84). Відповідачем також 30 червня 2021 року було здійснено поштовий переказ у розмірі 10000 грн. на ім`я [PERSON] , [ADDRESS] , що підтверджується відповідними платіжними документами (а.с. 93-97). При цьому судом не приймаються до уваги посилання представника позивача на певні недоліки оформлення документів АТ «Укрпошта» оскільки такі недоліки не є суттєвими та не спростовують факт надіслання відповідачем на адресу позивача поштового переказу у вигляді орендної плати. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є посадовими особами СФГ «Акант», повідомили, що у листопаді 2020 року [PERSON] прибув до офісу СФГ «Акант» та керівник підприємства [PERSON] намагався вручити [PERSON] орендну плату за землю за 2018, 2019 та 2020 рік у розмірі встановленому додатковою угодою від 05 березня 2018 року, проте позивач відмовився отримувати кошти та залишив приміщення. Представники позивача не спростовували такий факт. Відповідно до письмових доказів наданих стороною позивача, вперше позивач письмово звернувся до СФГ «Акант» лише 14 квітня 2021 року із повідомленням про перехід до нього права власності на земельну ділянку та із заявою про надання інформації про виплачену орендну плату за 2017, 2018, 2019 та 2020 роки у розрізі: сум нарахованої орендної плати, індексів інфляції, коефіцієнтів індексації, утриманих податків та зборів, а також просив пояснити причини не виплати орендної плати за період 2017-2020 роки (а.с. 26). З урахуванням всього вищевикладеного суд приходить до висновку, що орендарем СФГ «Акант» було здійснено всі заходи на виплату орендної плати за належну позивачу земельну ділянку за 2018-2020 роки, в свою чергу, позивач фактично відмовився від отримання орендної плати за вказаний період, тобто поведінка позивача по відношенню до орендаря була не добросовісною. При цьому такий висновок судом зроблено з урахуванням тих обставин, що під час переходу права власності позивачу на іншу земельну ділянку, він відразу СФГ «Акант» добровільно повідомив про такий перехід права власності, у випадку із земельною ділянкою яку він отримав від [PERSON] такого повідомлення не відбулось, не обґрунтована вимога позивача про сплату орендної плати за 2017 та весь 2018 рік, тоді як право власності у нього виникло лише у грудні 2018 року. Також, судом враховано, що відповідач здійснював всі перекази грошових коштів на рахунки які належать позивачу, що також не спростовувалось стороною позивача, проте вони були повернуті та поштові перекази також направлялись відповідачем на адресу позивача, на адресу яка співпадає із місцем реєстрації особи та іншої адреси стороною позивача не зазначалось. За таких даних, відсутні докази систематичної несплати орендної плати відповідачем на користь позивача, проте вбачається ухилення позивача від отримання такої орендної плати, таким чином факт систематичної несплати орендної плати як підстава розірвання договору не знайшов свого підтвердження, відповідач заперечує проти примусового розірвання договору, а тому відсутні підстави для розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України «Про оренду землі», на яку посилається позивач. Також підставою розірвання договору оренди землі позивачем зазначено невиплата орендної плати з урахуванням індексу інфляції (індексу споживчих цін). При цьому позивач зазначає, що умовами договору оренди землі № 652350004001352 від 26.11.2011 року, укладеного між [PERSON] та Селянським фермерським господарством «Акант», та додаткової угоди від 05.03.2018 року не передбачено, що орендна плати за землю сплачується без урахування індексів інфляції. А положення пункту 10 вказаного договору оренди землі стосуються поняття індексації нормативної грошової оцінки, як складової для розрахунку первісної орендної плати. Згідно пункту 3 оскаржуваної додаткової угоди від 05.03.2018 року про внесення змін до вказаного договору оренди землі № 652350004001352 від 26.11.2011 року визначено розмір орендної плати в сумі 10 000,00 грн. на рік. Селянське фермерське господарство «Акант» нараховував позивачу орендну плату за період 2018-2020 років без урахування індексу інфляції, адже статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачене обчислення та сплата щорічної орендної плати з урахуванням індексів інфляції. Таким чином, відповідачем за період 2018-2020 років не сплачено орендну плату за землю з урахуванням індексу інфляції. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Як вбачається зі змісту Договору оренди землі та додаткової угоди (п.10)обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється без урахування індексації. При цьому пунктом 13 Договору визначено, що розмір орендної плати переглядається один раз у два роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. 16 березня 2020 р. Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у справі № 922/1658/19 надали роз`яснення щодо розмежування індексації нормативної грошової оцінки та індексації орендної плати. Так, в пункті 52 зазначено, що «судова палата вважає за необхідне конкретизувати зазначені висновки Верховного Суду та акцентувати, що індексація нормативної грошової оцінки не є тотожною індексації орендної плати з огляду на таке. 53. Відповідно до положень пункту 289.2 статті 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. 54. Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, проте механізм їх застосування є різними як за правовим змістом так і за суб`єктами застосування. Зокрема, індексація нормативної грошової оцінки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, із застосуванням певної методики (стаття 289 ПК України). Більше того, різні числові показники індексації нормативної грошової оцінки та індексу споживчих цін підтверджують відмінність цих двох показників. 55. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (абзац 3 статті 21 Закону України "Про оренду землі"). Отже, за загальним правилом індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки.». Як зазначено вище, Договором оренди укладеним між [PERSON] та СФГ «Акант» визначено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється без урахуванням індексації, і це стосується саме індексу інфляції споживчих, оскільки пунктом 13 Договору визначено, що розмір орендної плати переглядається один раз у два роки у разі зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, тобто індексації нормативної грошової оцінки та така індексація також не проводиться автоматично, відповідно до висновку Верховного Суду, а через укладання додаткової угоди до основного договору оренди. За таких даних, посилання позивача на необхідність проведення індексації орендної плати з урахуванням індексу інфляції, як це зазначено в статті 21 Закону України «Про оренду землі» не підтверджується умовами Договору, оскільки пункт 10 Договору стосується саме індексу інфляції споживчих цін, а перегляд розміру орендної плати з урахуванням зміни індексу нормативної грошової оцінки землі закріплено в пункті 13 зазначеного Договору. З урахуванням всього вищевикладеного, встановлених обставин справи та наведених норм законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до СФГ «Акант» про розірвання договору оренди землі № 652350004001352 від 26 листопада 2011 року, укладеного між [PERSON] та СФГ «Акант» щодо земельної ділянки площею 6,0190 га з кадастровим номером 6523583600:05:008:0010 та скасування державної реєстрації права оренди СФГ «Акант» земельної ділянки площею 6,0190 га з кадастровим номером 6523583600:05:008:0010, зареєстрованого 02 листопада 2013 року є необґрунтованими, обставини на які посилався позивач є не доведеними, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed