Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

09 лютого 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 10.04.2015 року просить: стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 299 175,64 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.11.2013 року між сторонами було укладено Договір добровільного страхування засобів наземного транспортну №620580873.13 за яким був застрахований автомобіль «Фольцваген Тігуан», державний номер [NUMBER], який належить на праві власності позивачу. Як зазначає позивач, 08.08.2014 року в м.Сімферополь мав місце страховий випадок із застрахованим автомобілем, а саме: тотальна втрата автомобіля внаслідок пожежі. Позивач зазнала матеріальної шкоди. Позивач повідомила відповідача про настання страхового випадку та подала всі необхідні документи. Проте відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування, оскільки документи, які надані відповідними органами, не визнаються Україною. В судовому засіданні, яке відбулось 11.08.2015 року представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити, проте в судове засідання яке відбулось 20.10.2015 року представник позивача не з'явився, направив до суду заяву в якій зазначає, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити, слухати справу в його відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні, яке відбулось 11.08.2015 року заперечив проти заявлених вимог та просив відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що позивачем не було надано документів компетентних органів на підтвердження настання страхового випадку, надана позивачем довідка у відповідності з ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не відповідає переліку документів, які мають надаватись у відповідності із Договором, а тому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. В судове засідання, яке відбулось 22.10.2015 року представник відповідача не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Тому у відповідності з положеннями ст.169 ЦПК України суд продовжив розгляд справи у відсутність сторін. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши представників сторін, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав. Статті 526, 525 ЦК України визначають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 988 ч.1 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.988 ЦК України, страховик зобов'язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; 3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ч.2 ст.8 Закону України "Про страхування"). Як встановлено в судовому засіданні, 26.11.2013 року між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» (далі - Страховик) та [PERSON] (далі - Страхувальник) був укладений Договір страхування №620580873.13 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водіїв та пасажирів від нещасних випадків. Предметом Договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Фольцваген Тігуан», державний номер [NUMBER] в період з 26.11.2013 року по 25.11.2014 року. За умовами Договору страховим випадком зокрема, є пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу внаслідок пожежі. Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджується довідкою, виданою ОП №2 «Київський» УМВС РФ по м.Сімферополю МВС Росії по Республіці Крим (без дати та номеру), 08.08.2014 року, в дворі будинку №8 по вулиці Гурзуфській в м.Сімферополь сталось загорання транспортного засобу «Фольцваген Тігуан», державний номер [NUMBER]. Даний факт був зареєстрований КУСП Київського РВ СГУ під №11638 від 08.08.2014 року і №12228 від 14.08.2014 року. Довідкою від 14.08.2014 року за №788, яка видана Головним управлінням міністерства Російської федерації по справам цивільної оборони, надзвичайним ситуаціям та ліквідації наслідків стихійних лих по республіці Крим, підтверджено, що дійсно 08.08.2014 року відбулася пожежа в підкапотному просторі та салоні автомобіля «Фольцваген Тігуан», державний номер [NUMBER], який знаходився на парковочній площадці за адресою: м.Сімферополь, вул.Гурзуфська,8. В результаті пожежі автомобіль знищений повністю. Крім того, позивачу 20.10.2014 року було повідомлено, що по факту умисного знищення майна невстановленою особою було порушено кримінальну справу №201403545. Згідно із Звітом №24214 з оцінки транспортного засобу, що складений Асистуючою компанією «Укравтоекспертиза», розмір матеріального збитку, спричиненого власнику в результаті пошкодження автомобіля «Фольцваген Тігуан», державний номер [NUMBER] становить 434 490,00 грн. Як встановлено в судовому засіданні, позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в зв'язку із настанням страхового випадку, проте листом від 07.11.2014 року за №4562 ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» повідомила позивача, що заявником не було надано довідку компетентних органів, яка б відповідала вимогам чинного законодавства України, а тому на підставі п.12.2.3 Договору страхування, п.15.2.4 «Правил…», ст..26 Закону України «Про страхування», ст.991 ЦК України та ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» їй було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Умовами п.8.1.1 Договору передбачено, що Страхувальник має право при настанні страхового випадку, передбаченого договором страхування та Правилами, отримати страхову виплату. В той же час Страхувальник, водій чи їх представник зобов'язані, у відповідності з п.8.2.1 Договору ознайомитись з Правилами і умовами договору страхування; п.8.2.9 Договору при настанні страхового випадку сповістити (зателефонувати) до Контакт-центру Страховика та викликати компетентні органи відповідно до розділу 9 Договору; п.8.2.14 Договору - надати Страховику всі документи, передбачені п.11 Договору, що стосуються страхового випадку та його наслідків. Страховик, у відповідності із п.8.3.5 Договору має право відмовити у відшкодуванні за договором страхування у випадках, передбачених договором, Правилами та законом та у відповідності із п.8.4.3 Страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування на умовах і в строки, що передбачені договором страхування. Розділ 11 Договору визначає перелік документів для виплати відшкодування. Зокрема, п. 11.4 Договору передбачено надання документу встановленої форми (довідка, постанова тощо) органів внутрішніх справ, Державтоінспекції, метеорологічної служби, слідчих або інших компетентних органів про обставини страхового випадку. Підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у відповідності з умовами Договору страхування також є: ненадання документів, які необхідні для прийняття рішення щодо сплати страхового відшкодування, чи подав документи, оформлені з порушенням дійсних норм (відсутній номер, печатка чи дата, є наявність виправлень) та такі, що містять недостовірну інформацію (п.12.2.3). Стаття 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначає, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). А тому, так як документи видані відповідними установами на окупованій території Криму, згідно Закону є недійсними та не створюють правових наслідків, тому відповідач мав підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування. Тому відповідно відсутні законом передбачені підстави для задоволення заявлених вимог позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed