Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

26 квітня 2017 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просять суд перевести права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу від 03.08.2016 року, серія та номер: 567, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рохман Л.А., на [PERSON] та [PERSON] . Стягнути з відповідачів на їх користь всі судові витрати (том 1 а.с.2-4). І. Стислий виклад позиції позивачів та заперечень відповідачів. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що вони рідні сестра та брат і є співвласниками квартири [ADDRESS] . [PERSON] належить 1/9 частка квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 квітня 2007 року. [PERSON] належить 4/9 частки квартири: 1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 лютого 2005 року, 1/9 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 квітня 2007 року. Відповідач [PERSON] , який є їх рідним дядьком, також був співвласником квартири [ADDRESS] і йому належало 4/9 частки квартири в порядку спадкування за заповітом. 30 травня 2016 року [PERSON] отримала від приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Рохман Л.А. супровідного листа від 06 травня 2016 року про передачу їй заяви відповідача [PERSON] , в якій він повідомляв її про продаж належної йому на праві приватної власності 4/9 частки квартири за адресою: [ADDRESS] за 150 000 гривень. Їй було запропоновано протягом місяця з дня отримання заяви повідомити приватного нотаріуса Рохман Л.А. про своє бажання чи відмову придбати зазначену частку квартири за вказану суму. 24 червня 2016 року вона направила заяву приватному нотаріусу Рохман Л.А., яка була посвідчена Державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області, про своє бажання придбати частину спірної квартири на запропонованих умовах. Її заява була отримана приватним нотаріусом ДМНО Рохман Л.А. 01.07.2016 року. Більше листів чи повідомлень від [PERSON] та приватного нотаріуса вона не отримувала. [PERSON] [PERSON] заяв з пропозицією придбати частку квартири від [PERSON] взагалі не отримував. В жовтні 2016 року [PERSON] був повідомлений невідомими йому особами про те, що вони купили частку спірної квартири і щоб він взагалі в квартирі не з`являвся. Про ці обставини він негайно повідомив свою сестру [PERSON] [PERSON] приїхала в листопаді в м. Дніпро та негайно звернулася до приватного нотаріуса Рохман Л.А., яка їй повідомила про те, що в серпні 2016 року відповідач [PERSON] продав належні йому 4/9 часток спірної квартири. Покупцем за договором є відповідач [PERSON] . Договір купівлі - продажу був вчинений в порушення вимог ст. 362 Цивільного кодексу України, так як було порушено їх переважне право на купівлю частки у праві спільної часткової власності перед іншими особами за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах. Вони бажають купити частку відповідача [PERSON] в праві власності на квартиру [ADDRESS] , тому на них повинні бути переведені права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу від 03.08.2016 року. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Заперечуючи протии задоволення позовних вимог, представник відповідача [PERSON] , адвокат Серьогін В.І. надав письмовий\~відзив на позовну заяву, за змістом якого, останній вважав вимоги позивачів\~необґрунтованими та такими, що суперечать\~вимогам чинного\~законодавства. Зазначив, що як вбачається з матеріалів справи. [PERSON] продав [PERSON] належну йому 4/9 частки квартири за адресою: [ADDRESS] за 300 000 грн., а позивачі внесли на депозитний рахунок суду суму у розмірі 150 000 грн. що є меншою ніж ціна купівлі продажу цієї квартири за договором купівлі-продажу від 03.08.2016 року, що, на їх думку, є самостійною і достатньою підставою для відмови у позові. Крім того, стосовно проведення експертизи для визначення дійсної вартості майна та висновку експерта від 09.07.2019 року про те, що ринкова вартість 4/9 часток квартири [ADDRESS] станом на час складання експертизи складає 124 056,00 грн. вважаємо за необхідне зазначити, що в даних правовідносинах визначення дійсної вартості майна не потрібно. Про доцільність встановлення дійсної вартості майна при переведенні прав та обов`язків покупця на позивача на підставі ст. 362 ЦК України зазначено в Роз`ясненнях Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» та в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 2009 року «Про судову практику в справах про захист права власності». Аналіз судових рішень, винесених Верховним Судом України з застосуванням вказаних роз`яснень вказує на те, що такі роз`яснення були надані виключно для захисту інтересів покупця, права та обов`язки якого підлягали переведенню на позивача на підставі ст. 362 ЦК України, в умовах, коли спостерігалось постійне підвищення вартості нерухомого майна. Відповідач [PERSON] нічого не знала про те, що відповідач [PERSON] не мав права відчужувати спірну частку квартири, будь-які заборони або обтяження у відповідному Реєстрі прав на нерухоме майно були відсутні, на час укладення договору купівлі-продажу від 03.08.2016 року ринкова дійсна вартість спірного майна згідно з експертною оцінкою складала 300 000 грн. На цей час соціально-економічне становище в Україні є кардинально відмінним від становища у 2009-2014 роках, коли були надані роз`яснення касаційних судів, і ціни на нерухомість за період 2016-2019 роки значно знизились. За таких обставин, врахування ціни на спірну нерухомість, які існують на час розгляду цієї справи, замість ціни, що існувала під час укладення договору купівлі- продажу від 03.08.2016 року, призводить до значних безпідставних значних збитків для відповідачки [PERSON] , ставить її у вкрай несправедливе положення та явно порушує її права. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник, адвокат Маркело В.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтрималим та наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив відмовити. Відповідач [PERSON] та її представник, адвокат Серьогін В.І. в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог. \~ \~ \~ \~Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рохман\~Л.А. не використала своє право бути присутньою у судовому засіданні, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду даної справи згідно з вимогами\~Цивільного процесуального кодексу України. \~ \~ \~ \~ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~26 квітн6я 2017 року ухвалою судді по справі відкрито провадження та призначено до попереднього розгляду (том 1 а.с.23). \~ \~ \~ \~23.06.2017 року від третьої особи приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рохман Людмили Анатоліївни надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (том 1 а.с.36). \~ \~ \~ \~20.07.2017 року представником позивача, адвокатом Маркело В.О. заявлено клопотання про призначення експертизи (том 1 а.с.106-107). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 20.07.2017 року закінчено попередній розгляд та призначено справу до судового розгляду (том 1 а.с.108). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 31.08.2017 року \~призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено запитання: Яка дійсна вартість 4/9 часток квартири [ADDRESS] без врахування самочинного будівництва? Проведення експертизи доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено (том 1 а.с.116). \~ \~ \~ \~11.12.2017 року від Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз до суду повернута цивільна справа з повідомленням про неможливість надання висновку судової будівельно-технічної експертизи (том 1 а.с.118). \~ \~ \~ \~28.12.2017 року судом повторно направлена справа до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (том 1 а.с.131). \~ \~ \~ \~07 серпня 2018 Науково-дослідним інститутом судових експертиз на адресу суду були повернуті матеріали цивільної справи з висновком експерта (том 1 а.с.147). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 08 серпня 2018 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рохман Людмила Анатоліївна про\~ переведення прав та обов`язків покупця та призначено судове засідання по справі (том 1 а.с.170). \~ \~ \~ \~25.09.2018 року представником позивачів, адвокатом Маркело В.О. подано заяву про призначення додаткової експертизи по справі (том 1 а.с.181-182). \~ \~ \~ \~Ухвалою від 25.09.2018 року заяву представника позивачів [PERSON] про призначення судової оціночно-будівельної експертизи задоволено. Призначено по цивільній справі додаткову судову оціночно-будівельну експертизу, проведення експертизи доручено експертам Дніпропетровського Науково-дослідному інституту судових експертиз (вул. Січеславська Набережна, 17, м. Дніпропетровськ, 49000). На вирішення експерта поставлено питання: Яка дійсна вартість 4/9 часток квартири [ADDRESS] 1 площею відповідно до свідоцтва про права на спадщину та договором купівлі-продажу від 03.08.2016 року в будинку [ADDRESS] без врахування земельного компоненту та самочинного будівництва. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено (том 1 а.с.184). \~ \~ \~ \~18 липня 2019 року Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз на адресу суду були повернуті матеріали цивільної справи з висновком судового експерта (том 1 а.с.202). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 29.08.2019 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання (том 1 а.с.221). \~ \~ \~ \~30.09.2019 року представником відповідача [PERSON] , адвокатом Серьогін В.І. подано до суду письмові пояснення (відзив) (том 2 а.с.7-9). \~ \~ \~ \~Під час\~розгляду справи\~судом заслухано\~позивачів та\~їх представника,\~відповідачів та\~представника відповідача,\~допитано експерта,\~ досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи. \~ \~ \~ \~ \~29.10.2019 року в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. \~ \~ \~ \~ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 1/9 частка квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 квітня 2007 року, виданого державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 3-1152, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14958341 від 19.06.2007 року, виданого Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с.5-6). [PERSON] на праві приватної власності належить 4/9 частки квартири [ADDRESS] 1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 лютого 2005 року, виданого ВАТ "Дніпроенерго", що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло та 1/9 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 квітня 2007 року, виданого Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою зареєстровано в реєстрі за № 3-1359 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14958234 від 19.06.2007 року, виданого Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с.7-9). З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.11.2016 року видно, що право приватної власності на 4/9 частини квартири [ADDRESS] , які належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.03.2011 року, виданого Восьмою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстр № 1-1145 зареєстровано 03.08.2016 року за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, реєстровий номер: 567, виданий 03.08.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Рохман Л.А. (том 1 а.с.11-12). 06 травня 2016 року за вих. № 37/02-01 приватним нотаріусом Рохман Людмилою Анатоліївною на адресу [PERSON] направлено заяву [PERSON] , в якій він повідомляє про продаж належних йому 4/9 часток квартири, що знаходиться в [ADDRESS] на [ADDRESS] за 150000,00грн., яка отримана [PERSON] 30.05.2016р. (том 1 а.с.13-14). 24 червня 2016 року [PERSON] відправила приватному нотаріусу Рохман Людмилі [PERSON] нотаріально посвідчену заяву про бажання придбати нерухоме майно, яке належить [PERSON] , а саме 4/9 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] по ціні 150000,00грн., яку нотаріусом отримано 01.07.2016р. (том 1 а.с.15-16). 28 листопада 2016 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області з заявою, в якій просять призначити перевірку приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Рохман Л.А. за вчиненою нотаріальною дією, а саме договору купівлі-продажу 4/9 частки нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] посвідченого 03.08.2016р. за реєстровим № 567 та вжити відповідних заходів до приватного нотаріуса (том 1 а.с.33). 13 грудня 2016 року Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області повідомили [PERSON] та [PERSON] , що оглядом наданих приватним нотаріусом документів встановлено, що Ви не є особою, щодо якої або за дорученням якої вчинено нотаріальну дію. Заява [PERSON] про бажання придбати частку квартири, яка належить [PERSON] за визначену ним ціну 150000,00грн., надійшла на адресу приватного нотаріуса Рохман Л.А. за вхід. № 69/02-01 та долучена до справ договору. Надання оцінки законності вчиненим нотаріальним діям не належить до компетенції управління юстиції, а є компетенцією суду. За результатами розгляду звернення будуть вжиті відповідні заходи реагування в межах компетенції управління юстиції (том 1 а.с.34-35). Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рохман Л.А. надала до суду копію договору купівлі-продажу частки квартири, посвідченого нею 03 серпня 2016 року за реєстром за № 567 між [PERSON] та [PERSON] , та документи на підставі яких був посвідчений правочин, в яких зокрема є: направлення приватним нотаріусом 06.05.2016р. [PERSON] та [PERSON] заяви [PERSON] , в якій він повідомляє про продаж належних йому 4/9 часток квартири за 150000,00грн.; підтвердження отримання заяви 30.05.2016р. [PERSON] ; конверт повернутий з адреси [PERSON] з позначкою «за закінченням терміну зберігання»; заява нотаріуса до Укрпошти; відповідь Укрпошти про причини невручення рекомендованого листа [PERSON] ; заява [PERSON] ; повторне направлення [PERSON] нотаріусом заяви [PERSON] з підтвердженням отримання 12.07.2016р.; звіт про оцінку майна від 01 серпня 2016р. за змістом якого ринкова вартість 4/9 трикімнатної квартири, загальною площею 73,1кв.м, що розташована за адресою [ADDRESS] складає 299045,78грн. (без ПДВ) (том 1 а.с.37-95). Відповідно до договору купівлі-продажу частки квартири від 03.08.2016р. укладеного між [PERSON] та [PERSON] продаж 4/9 часток квартири [ADDRESS] за домовленістю сторін вчинено за 300000,00грн. (п.2.1 договору). Згідно висновку судового експерта Захарченко В.В. за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 30-18 від 10.07.2018 року ринкова вартість житлового будинку (4/9 часток) станом на час складання експертизи складає 205833,00грн. (том 1 а.с.149-169). У відповідності до висновку судового експерта Захарченко В.В. за результатами проведення додаткової судової оціночно-будівельної експертизи № 5465-18 від 09.07.2019 року ринкова вартість 4/9 часток квартири [ADDRESS] площею відповідно до свідоцтва про право на спадщину та договором купівлі-продажу від 03.08.2016 року в будинку [ADDRESS] без врахування земельного компоненту та самочинного будівництва, станом на час складання експертизи складає 124056,00грн. (том 1 а.с.203-221). Також допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що в висновку № 30-18 не була визначена ринкова вартість квартири. Оцінювали одну квартиру 73,1кв.м з урахування земельного компонента. Можливо оцінити квартиру без земельного компонента, але треба так ставити питання експерту. ІV. Мотивована оцінка\~кожного аргументу,\~наведеного учасниками\~справи,\~щодо наявності\~чи відсутності\~підстав для\~задоволення позову.\~Норми права,\~які застосував\~суд,\~та мотиви\~їх застосування. Так, за положеннями ст.ст.\~21,\~24,\~41 Конституції України, ст.ст.\~319,\~358 ЦК Україниусі\~громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх, у тому числі майнових, прав, а відтак правовий режим спільної часткової власності визначається з урахуванням інтересів усіх співвласників. За приписами\~ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно із ч. 1\~ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 361 ЦК України передбачено право співвласника розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно зі\~ст. 362 ЦК України\~у разі продажу частки у праві спільної часткової власності власник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу і на інших рівних умовах, окрім випадку продажу з публічних торгів. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі або не здійснюють цього права щодо нерухомості протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом 10- ти днів з дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі. Якщо ж бажання придбати частку в праві спільної часткової власності виявили декілька співвласників, продавець має право вибору покупця. Отже, сутність переважного права купівлі полягає в тому, що співвласник, перш ніж продати частку сторонній особі, зобов`язаний запропонувати купити її іншим співвласникам на тих самих умовах. Ціна й інші умови, пропоновані їм, повинні бути такими ж, як і пропоновані третій особі. Зміна їх для співвласника недопустима. У матеріалах справи є заява власника [PERSON] про намір продати свою частку з зазначенням ціни 150000,00грн., яка була надіслана приватним нотаріусом Рохман Л.А. іншим співвласникам: [PERSON] та [PERSON] та отримана ними. Один із співвласників [PERSON] виявила бажання придбати 4/9 часток квартири за зазначеною [PERSON] ціною у заяві, про що повідомила приватного нотаріуса у строки передбачені ст. 362 ЦК України. Отже, власник 4/9 часток квартири, що відчужена, виконав вимоги статті 362 ЦК України про письмове повідомлення позивачів, як власників інших часток у праві власності, про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких продається частка, позивач [PERSON] цю пропозицію прийняла, а отже вона не позбавлена права вимагати переведення на неї прав та обов`язків покупця. Також, як видно з матеріалів справи позивач [PERSON] повідомлення отримав лише 12.07.2016р. Проте, за змістом частини першої статті 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, а відповідно до частини четвертої указаної статті\~у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред`явити до суду позов\~про переведення на нього прав та обов`язків покупця\~з одночасним внесенням на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець. Такий висновок щодо застосування норми права сформульований у постанові Верховного Суду від 24 липня\~2019 року у справі\~справа № 1512/2-158/11, провадження № 61-24380св18. Як видно з матеріалів справи у рахунок купівлі-продажу частки квартири відповідачем [PERSON] сплачено власнику 4/9 часток квартири [PERSON] 300000,00грн., яка була визначена згідно звіту про оцінку станом на 01.08.2016 року (п.2.1, п.2.2 договору купівлі-продажу частки квартири від 03.08.2016р.) Позивачем [PERSON] внесено на депозитний рахунок суду 150000,00 грн. Тобто, позивачі не виконали вимогу закону та не внесли на депозитний рахунок суду вартість спірної частки квартири за договором, а внесла значно меншу суму. Договір купівлі-продажу в частині визначення ціни сторонами не оскаржувався. За указаних фактично встановлених обставин підстави для задоволення вимог позивачів про\~переведення на них прав та обов`язків покупців відсутні. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Статтями 77 - 80 ЦПК України встановлено критерії доказів, а саме їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. \~ \~ \~ \~Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що відповідно до положень ст. ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. \~ \~ \~ \~Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). \~ \~ \~ \~Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed