Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» 08.01.2014 року звернулось до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 42819,76грн. та стягнення судових витрат. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 04.02.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали Договір про надання кредиту № LVXRRX08000019 (надалі Кредитний договір). Відповідно до Кредитного договору позивач зобов'язується надати відповідачу кредит «Рострочка» на загальну суму 5278,80грн. Відповідач зобов'язався погашати кредит та відсотки за користування кредитом в розмірах та терміни, встановлені умовами кредитного договору. Однак своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту, а саме по сплаті поточних платежів по кредиту та нарахованих відсотках відповідач не виконує. В судове засідання представник позивача не з'явився про час та місце розгляду спарви повідомлений належним чином. На адресу суду поступила заява про розгляд справи без його участі. Просить позов задовольнити. Щодо розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином рекомендованим листом. Відомостей про причину його неявки немає. Зі згоди представника позивача, суд у відповідності до вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 04.02.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали Договір про надання кредиту № LVXRRX08000019. Згідно цього Договору позивач зобов'язується надати відповідачу кредит на загальну суму 5278,80грн., строком на 24 місяці до 04.02.2010 року під 12% річних, із щомісячним погашенням у розмірі 441,85грн., з «4» по «9» число кожного місяця, для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються ним у суб'єктів господарювання, та інших операцій, що не заборонені діючим законодавством. Відповідно до п.23 с.1 Закону України «Про захист прав споживачів» кошти, які надані кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції є споживчим кредитом. Таким чином, [PERSON] отримав споживчий кредит. За умовами Кредитного договору [PERSON] зобов'язався щомісяця в строки, визначені Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за кредитом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості та процентів за користування кредитом. Відповідач не провів жодного платежу протягом 24 місяців дії платіжної картки на погашення заборгованості. Також судом встановлено, що з позовом до суду про стягнення з [PERSON] суми неповернутого кредиту та процентів за користування ним ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в січні 2014 року. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно доданого розрахунку [PERSON] не вніс жодного платежу на карточку у період з 04.02.2008 р. по 04.02.2010р. (а.с.4) Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, після того як сплив термін у 24 місяці, відповідачем не було проведено жодного платежу, а тому з 04.02.2010р. позивач довідався про порушення своїх прав. Пункт 7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк якого минув. Відповідно до п.31 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у зв'язку з вищевказаним пунктом ЗУ "Про захист прав споживачів" позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Таким чином, позивач безпідставно вимагає повернення суми кредиту в розмірі 42819,76 гривень та інших прострочених платежів за Кредитним договором № LVXRRX08000019 від 04.02.2008 року. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed