Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

04.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину. У позовній заяві вказує, що 25.11.1997 року помер [PERSON], з яким позивач проживала на момент його смерті та у відповідності зі ст. 1268 ЦК України заяву про прийняття спадщини після нього не подавала. 24.12.2015 року Автозаводським районним судом м. Кременчука, Полтавської області було ухвалено рішення про встановлення факту проживання вказаних осіб однією сімєю. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина за заповітом, а саме житловий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться в с. Криничне, вул. Набережна,3, Кобеляцького району Полтавської області, який перейшов у спадок [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.06.1998 року. Однак, крім даного спадкового майна, спадкодавцю належала земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП "Дружба", розташованого на території Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, розміром 4,62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай). Оформлення права на вказану спадкову земельну частку (пай) за законом було відмовлено позивачеві державним нотаріусом Кобеляцького ДНК [PERSON], про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку із відсутністю родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] Позивач просить суд визнати незаконною постанову державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 17.02.2015 року та зобовязати видати їй свідоцтво про право на спадщину - земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП "Дружба", розташованого на території Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, розміром 4,62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), після померлого 25.11.1997 року [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] та прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти заявлених вимог позивача вказавши, що до цивільних правовідносин, які виникли станом на 25.11.1997 року, тобто до набрання чинності нового ЦК України в редакції 2003 року, застосовуються положення ЦК Української РСР в редакції 1963 року, якими не було передбачено спадкування за законом особами, які спільно проживали однією сімєю. Суд, заслухавши сторони, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 25.11.1997 року помер [PERSON], з яким [PERSON] проживала більше пяти років до дати його смерті однією сімєю в с. Криничне, по вул. Набережна,3, Кобеляцького району Полтавської області ( а.с.7, 59-62). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина за заповітом, а саме житловий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться в с. Криничне, вул. Набережна,3, Кобеляцького району Полтавської області, який перейшов у спадок [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.06.1998 року ( а.с.8-9,10-11). Крім успадкованого позивачем житлового будинку, спадкодавцю [PERSON] належало право на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Дружба», розміром 4,62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0289935, виданого Кобеляцькою РДА Полтавської області від 18.06.1997 року( а.с.12-13). Постановою державного нотаріуса Кобеляцької ДНК [PERSON] від 17.02.2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Дружба», розміром 4,62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0289935, виданого Кобеляцькою РДА Полтавської області від 18.06.1997 року, в звязку з відсутністю допустимих для перевірки в нотаріальному порядку доказів родинних звязків ( а.с.20-21). Беручи до уваги вищевикладене, суд прийшов до наступних висновків. Оскільки, спадкодавець [PERSON] помер 25.11.1997 року, на час дії положень Цивільного кодексу Української РСР в редакції 18.07.1963 року, який не містив норму, яка давала б можливість мати право на спадкування майна після спадкодавців, з якими особи спільно проживали однією сімєю, як це зазначено в ст. 1264 Цивільного кодексу України в редакції від 16.01.2003 року, а саме: «у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини», то в задоволенні вимог [PERSON] про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину, слід відмовити.

Outcome: dismissed