Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за договором №PLJ0RX01420202 від 03.01.2007 року, а також понесених ними витрат по сплаті судового збору. У позовній заяві зазначено, що 03.01.2007 р. відповідно до вказаного договору відповідач отримала кредит в розмірі 4827,02 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту. Погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 02.07.2014 р. заборгованість відповідача становить 40015,94 грн. та складається з: 3675,27 грн. - заборгованість по кредиту, 16144,88 грн. - заборгованість по відсоткам, 449,40 грн. - заборгованість по комісії, 19746,39 грн.-пеня. Судовим наказом Карлівського райсуду від 02.08.2009 р. з відповідача на користь банку було стягнуто 16835,52 грн., тож з урахуванням даної обставини , різниця становить 23180,42 грн., до даної суми додаються також штрафи - 500 грн. - фіксована частина, 1159,02 грн. - процентна складова. Загальна сума боргу становить 24839,44 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з*вилася, але надійшла заява у якій позовні вимоги не визнала і вважає , що у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі, просить застосувати строк позовної давності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ст. ст. 11, 509 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що 03.01.2007 року відповідач звернулася до ЗАТ КБ «ПриватБанк» з заявою про отримання кредиту у сумі 4827,02 грн. ( а.с.6) на строк з 03.01.2007 р. по 03.01.2008 р.включно. Відповідач зобов*язалася щомісячно у період з 10 по 15 число кожного місяця надавати банку щомісячний платіж у сумі 521,42 грн. Також до матеріалів справи додано Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка») («Стандарт») ( а.с.7-10). У розрахунку заборгованості( а.с.5) зазначено, що сума боргу відповідача становить 24839,44 грн., останній платіж відповідачем було зроблено 14.05.2007 р. З свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ «ПриватБанк» Серії А01 №054809 ( а.с.13) вбачається, що датою зміни найменування юридичної особи з ЗАТ КБ «Приватбанк» є 17.07.2009 р. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом було встановлено, що у заяві про отримання кредиту визначено строк дії договору, а саме з 03.01.2007 р. по 03.01.2008 р. Дата звернення позивача до суду є 30 липня 2014 року. Отже, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувавши строк позовної давності, відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. При вирішенні даної справи судом було взято до уваги висновки, що містяться в постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року в справі №6-116цс13, які, відповідно до ст. 3607 ЦПК України, є обов'язковими для всіх судів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed