Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

02.02.2017р. позивачі звернулися в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 07.06.1981 року померла їх мати - [PERSON], а 03.12.1999 року помер їх батько [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами в с. В.Ком'яти, по вул. Партизанська, 86, Виноградівського району, Закарпатської області. Після смерті спадкодавця, спадщину фактично прийняли його діти [PERSON] та [PERSON], оскільки вони на день смерті останнього проживали з ним в одному будинку в с. В.Ком'яти по вул. Партизанська, 86, Виноградівського району Закарпатської області, від спадщини в установленому порядку не відмовився та користувався спадковим майном. За оформленням спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], позивачі звернулись до нотаріальної контори, але отримали відмову, оскільки в них відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності спадкодавця на будинок. По справі інших спадкоємців першої черги за законом не існує. У звязку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просили суд визнати за ними право власності на спадкове майно. В судове засідання позивачі не з'явилися, однак надали письмові заяви, в яких позовні вимоги підтримали, обставини вказані в позовній заяві підтвердили. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання не зявилася, проте надала заяву в якій позов визнала, просила розгляд справи провести у відсутності її представника та при вирішені даного питання повністю покладаються на думку суду. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що 03.12.1999 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 03.12.1999 року виконкомом [PERSON] сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №63 (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями в с. В.Ком'яти, по вул. Партизанська, 86, Виноградівського району, Закарпатської області, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 02.12.2016 року №2/28 (а.с.18). До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок, літня кухня, 2 сараї, вбиральня, огорожа, ворота (а.с.20-21), які оцінені Виноградівським районним БТІ на загальну суму 152 199 грн. (а.с.19). В судовому засіданні встановлено, що позивачі зверталися до органів нотаріату з заявами про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на будинок на імя спадкодавця, [PERSON] (а.с.15-16), у звязку з чим вони не можуть успадкувати його, й отримати свідоцтво про право на спадкування за законом. Ці обставини суд встановив на підставі належних в справі документів, а саме: копії свідоцтва про смерть, копій довідок [PERSON] сільської ради, технічного паспорту, довідок Виноградівського БТІ, копії спадкової справи, інших документів. Зазначений вище будинок, знаходиться на не приватизованій земельній ділянці, яка була надана [PERSON] для будівництва житлового будинку. Питання щодо земельної ділянки даним позовом не вирішувалось. Судом також враховано, що технічний паспорт на спадкове нерухоме майно складено Виноградівським районним бюро технічної інвентаризації 04.01.2017 року тобто після смерті [PERSON] З цього приводу позивачі зазначили, що за допомогою оформленого технічного паспорту вони намагалися отримати правовстановлюючі документи на будинок, однак, як їм повідомили, це не є підставою для оформлення спадщини та визнання за ними права власності, оскільки цього не достатньо. На підставі довідки наданої Великоком'ятівською сільською радою Виноградівського району Закарпатської області від 21.10.2016 року №1862 (долучена до матеріалів справи) встановлено, що позивачі на день смерті батька - [PERSON], проживали в [INFO], разом з ним. Оскільки на день смерті, інших спадкоємців по заповіту та першої черги по закону у спадкодавця не було, а [PERSON] та [PERSON] в установленій формі від спадщини не відмовилися, вони вважаються таким, що фактично прийняли спадщину. Своє право на звернення до суду позивачі обґрунтовували ст. 1218 ЦК України, оскільки до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Наведені вище обставини свідчать про фактичне прийняття спадщини до набрання чинності новим ЦК України (2003 року), у звязку з чим до виниклих правовідносин суд зобовязаний застосувати норми та положення ст.ст. 548, 549 ЦК України (1963 року), а застосовувати норми ст.ст. 1225, 1268, 1270 ЦК України (2003 року) немає підстав. Враховуючи наведені позивачем обставини, вимоги прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2003 року), суд приходить до висновку про необхідність застосування до виниклих правовідносин положень ЦК України (в редакції року 1963 року), оскільки спадщина прийнята до вступу в законну силу ЦК в новій редакції, а посилання суду на положення ст.ст. 548, 549 ЦК України (1963 року) є обґрунтованим й таким, що узгоджується з позицією учасників процесу. Згідно ст.ст. 529 ЦК України (в редакції року 1963 року) [PERSON] та [PERSON] мають право на спадкування майна померлого [PERSON], оскільки останній є їх батьком, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.8, 13) та свідоцтвом про укладення шлюбу позивачки (а.с.9), що підтверджує факт зміни нею прізвища з "Капустей" на "Цібеленко". Однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно, відповідно до пункту 2.1. та пункту 10 додатку №1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, - є рішення суду про визнання права власності. У відповідності до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Статтею 549 ЦК України в редакції 1963 року передбачено, що спадщина вважається прийнята якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; Враховуючи наведене, відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року слід визнати право власності [PERSON] та [PERSON], в порядку спадкування за законом, за кожним із позивачів, на 1/2 частину, домоволодіння, до складу якого входить житловий будинок, літня кухня, 2 сараї, вбиральня, огорожа, ворота, які оцінені на загальну суму 152 199 грн. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати в справі слід покласти на позивачів, оскільки рішення ухвалено в їх інтересах. На підставі ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року,

Outcome: approved