Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

У листопаді 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] .. Після смерті його матері відкрилась спадщина, і він разом із сестрою звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюк Ганни Олександрівни з заявою про відкриття спадщини. Однак від нотаріуса було отримано відповідь, щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, у зв`язку з тим, що при отриманні Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено запис про реєстрацію 28.01.2009 року Другою Сімферопольською державною нотаріальною конторою арешту на все майно, яке належить [PERSON] , накладеного постановою Державної виконавчої служби ж\\д району 17.03.2003 року, АА051177. При цьому у зазначеному записі немає даних, які можуть ідентифікувати зазначену особу (дати народження власника або номер реєстраційної карти платника податків). Згідно п. 4.17 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Заявник, вважає, що ним надано достатньо доказів, які документально підтверджують той факт, що на все майно його померлої матері, арешт ніколи не накладався. Ухвалою суду від 12 листопада 2020 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду на 30.11.2020 року. До суду 30.11.2020 року надійшли письмові пояснення від представника зацікавленої особи, згідно яких вважають, що дане питання підлягає розгляду та вирішенню у порядку позовного провадження. У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному 30.11.2020 року розгляд справи був відкладений на 14.12.2020 року. У судове засідання 14.12.2020р. з`явився представник зацікавленої особи [PERSON] , яка підтримала подані ними пояснення та заперечувала проти задоволення заяви. Заявник у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, яким підтримав подану заяву, справу просить розглядати без його участі. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що\~відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є сином [PERSON] [INFO] .(а.с.9) Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] померла [INFO] .(а.с.15). Заявник звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак 25.08.2020р. за вих. №214/02-14 від приватного нотаріуса було отримано відповідь про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке належало [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. Під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщин, [INFO] , при отриманні Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №218179912 було виявлено запис про реєстрацію 28.01.2009 року Другою Сімферопольською державною нотаріальною конторою арешту на все майно, яке належить [PERSON] , накладеного постановою Державної виконавчої служби ж\\д району 17.03.2003року, АА051177. При цьому у зазначеному записі немає даних, які можуть ідентифікувати зазначену особу (дати народження власника або номер реєстраційної карти платника податків). Згідно п. 4.17 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.(а.с.32). У зв`язку з викладеним, заявник звернувся до суду, оскільки встановлення цього факту необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину, а будь-яка можливість іншим чином підтвердити те, що [PERSON] , на майно якої в АР Крим накладено арешт і його матір є різними особами відсутня. Встановлення такого факту не пов`язано з іншим вирішенням спору про право. Суд погоджується з такими доводами заявника з огляду на наступне. Відповідно до пп. 4.15 п. 4 гл.10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкоємця на таке майно та перевірки відсутності заборон або арешту цього майна. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нотаріусом виявлено запис про реєстрацію 28.01.2009 року. реєстраційний номер обтяження 8405707 Другою Сімферопольською державною нотаріальною конторою арешту на все майно, яке належить [PERSON] , накладеного постановою Державної виконавчої служби ж\\д району 17.03.2003року, АА051177. Із метою ідентифікації вказаної фізичної особи до Другої Сімферопольської державної нотаріальної контори Автономної Республіки Крим було надіслано запит від 21.09.2020 року, який повернутий УДППЗ «Укрпошта». Крім цього, адвокатом заявника було здійснено запит від 21.09.2020р. до Державної виконавчої служби у Залізничному районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим, з проханням надати уточнюючі ідентифікаційні відомості в обтяженні, які внесені до реєстру 28.01.2009 за реєстровим №8405707 Другою Сімферопольською державною нотаріальною конторою Автономної Республіки Крим, м. Сімферополь, стосовно [PERSON] . Також у разі технічної неможливості внесення ідентифікаційних відомостей у вищевказане обтяження, та з метою ідентифікації вказаної особи, просив повідомити інформацію про всі наявні документи виконавчого провадження за постановою серії АА051177 від 17.03.2003 року про арешт майна [PERSON] виданої Державною виконавчою службою ж\\д району, м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим. Листом від 26.10.2020р. №27-313 Акціонерне товариство «УКРПОШТА» Одеська філія повідомила про тимчасове припинення прийому та відправки кореспонденції в напрямку до Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, у зв`язку з чим отримати відповідну інформацію від Другої Сімферопольської державної нотаріальної контори Автономної Республіки Крим та Державної виконавчої служби у залізничному районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим не є можливим. (а.с.37-38). Із відповіді Управління виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.10.2020р. №3352/12.4-25, вбачається, що відповідно до вимог пункту 4 Розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5) виконання рішень щодо боржників, які знаходяться на території, яка відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є тимчасово окупованою територією України, здійснюється відділом примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції України. Згідно інформації відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) фактично виконавчі провадження, які перебували на території АР Крим та м. Севастополь, в тому числі відносно стягнення з [PERSON] до відділу не передавались та у встановленому законом порядку не відновлювались. Відповідно до даних АСВП (спец розділ) інформацію, щодо виконавчих проваджень відносно [PERSON] не знайдено. Враховуючи викладене, неможливо ідентифікувати згідно даних АСВП, в якому виконавчому провадженні (при виконанні яких виконавчих документів) винесено постанову про арешт майна боржника від 17.03.2003 АА 051177, яку зазначено як підставу обтяження №8405707, без оригіналу відповідної постанови про арешт майна або її копії. (а.с.35). Як вбачається з відповіді від Управління забезпечення виконання рішень у Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.11.2020р. №10.04/6957 перевіркою даних АСВП встановлено, що виконавчі документи за якими [PERSON] [INFO] (ІПН [NUMBER] ) є боржником, на примусове виконання до відділів державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) не надходило.(а.с.44). При цьому заявник зазначає, що його матір [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків [NUMBER] постійно проживала та працювала у м. Одесі. Зазначене не спростовано представником зацікавленої особи. На підтвердження цього факту надає копію паспорту [PERSON] з якого вбачається, що за адресою [ADDRESS] остання зареєстрована з 04.08.1976р. Іншого місця реєстрації з того часу не мала.(а.с.16-17). Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав зареєстрованого на праві власності нерухомого майна у Автономній Республіці Крим за матір`ю заявника - [PERSON] не значиться. Будь-яких доказів на спростування вказаних доводів суду не надно. Згідно\~ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв на час вирішення справи та накладення арешту, виконавчі дії провадились державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцем находження його майна. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.\~\~Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 ЦК України . Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2\~ст.315 ЦПК України, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п.1\~постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:\~\~згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;\~\~- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;\~\~- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;\~\~- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, а також не заперечується заінтересованою особою, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту, що на все майно [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків [NUMBER] арешт не накладався. За розглядом справи на виконання положень ст.ст.76-81 ЦПК України, заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, у зв`язку з чим суд вбачає, що встановлення заявленого факту є необхідним заявнику для реалізації свого права в отриманні спадщини, з урахуванням викладеного приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] .

Outcome: approved