Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" (далі - відповідач) про визнання поруки припиненою. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 18.07.2008 року між сторонами було укладено договір поруки, за умовами якого позивач виступив поручителем за виконання [PERSON] усіх зобов'язань за договором кредиту від 18.07.2008 р. № 03.93/08-КЛ. Згідно з договором поруки позивач поручається перед відповідачем за належне виконання зобов'язань, що витікають із кредитного договору, [PERSON]. Позивач зазначив, що відповідач в односторонньому порядку збільшив проценту ставку за договором кредиту, що призвело до збільшення обсягу зобов'язання. Крім того, позивач вважає, що відповідачем порушено вимоги ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», оскільки, цей закон забороняє банкам в односторонньому порядку збільшувати процентну ставку, а тому умова договору щодо права на зміну фіксованої відсоткової ставки є нікчемною. Тому, позивач просив суд визнати поруку позивача, за договором від 18.07.2008 р. № 03.93/08-ДП1 укладеним між сторонами, такою що припинена. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, з тих підстав, що умовами кредитного договору передбачено застосоване у даному випадку підвищення відсоткової ставки, а тому зміни основного зобов'язання не відбулося, отже відсутні правові підстави для визнання поруки припиненою. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. В судовому засіданні суд встановив, що 18.07.2008 року між сторонами було укладено договір поруки, за умовами якого позивач виступив поручителем за виконання [PERSON] усіх зобов'язань за договором кредиту від 18.07.2008 р. № 03.93/08-КЛ. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. (ч. 1 ст. 559 ЦКУ). Згідно із ч. 3 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Відповідно до п. 9.2 кредитного договору, кредитор підвищує процентну ставку на 2 % річних в порівняні з передбаченою п. 1.4. процентною ставкою у наступних випадках: позичальник здійснив страхування предмету застави на умовах, що не були погоджені з кредитором; страхування предмету іпотеки здійснене позичальником або майновим поручителем у неакредитований банком страховій компанії; позичальником невиконані вимоги п. 6.3.- 6.6. цього договору; позичальником невиконані додаткові умови Протоколу Кредитного Комітету № 128 М від 15.07.2008 р. При цьому позичальник підписанням цього договору підтверджує, що для вказаного вище застосування нової процентної ставки не вимагається підписання сторонами будь - яких інших додаткових документів, крім цього договору. Відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання (Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 р.). Згідно п.1.4 договору поруки, поручитель зобов'язується самостійно контролювати дотримання та своєчасне виконання боржником своїх зобов'язань перед банком. Крім того, п. 3.1. договору поруки визначено, що поручитель підтверджує, що він ознайомлений з положеннями кредитного договору, цілком розуміє його зміст та згоден виступати поручителем за зобов'язаннями боржника. За змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем не було надано доказів на обґрунтування своїх позовних вимог. Даючи юридичну оцінку, наявним в матеріалах справи доказам та поясненням представників сторін, враховуючи те, що кредитний договір був укладений до набрання чинності зазначеного Закону та те, що позивач був ознайомлений із умовами кредитного договору при підписанні договору поруки, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed