Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніної Т. А. про визнання протиправним та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності. [PERSON] в обгрунтування позову вказує, що 03 березня 2008 року між ним та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «НАДРА» (наразі Публічне Акціонерне Товариство «Комерційний Банк «НАДРА») було укладено валютний кредитний договір № 6/4/33/2008/840- К/96. Відповідно до умов кредитного договору Банк надав йому у тимчасове користування грошові кошти у сумі 60 960, 00 доларів США. Цільове використання Кредиту проведення розрахунків по договору купівлі-продажу №756 від 03.03.2008, згідно з яким він придбаває у власність нерухоме майно (квартиру), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира була куплена ним на підставі договору купівлі-продажу №756 від 03.03.2008, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутовою Т.А. за грошові кошти, надані йому у кредит за вказаним кредитним договором, є його єдиним нерухомим житловим майном та єдиним постійним місцем проживання його родини: дружини [PERSON] , їх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Також, 03.03.2008 між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] як поручителем укладено договір поруки №6/4/36/2008/840-П/97 згідно з яким поручитель [PERSON] поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору №6/4/33/2008/840-К/96 від 03.03.2008. Крім того, 03 березня 2008 року в якості забезпечення виконання зобов`язання, що витікає з вказаного вище кредитного договору між ВАТ КБ «НАДРА» як іпотекодержателем та [PERSON] як іпотекодавцем було укладено договір іпотеки №6/4/33/2008/980-1/98, посвідчений приватним нотаріусом Арнаутовою Т.А., за яким предметом іпотеки є вищевказана квартира. Такий договір підлягав державній реєстрації, тому на підставі цього договору іпотеки було внесено відомості про іпотеку до державного реєстру іпотек, відомості про іпотекодавця [PERSON] та іпотекодержателя ВАТ «КБ «НАДРА». Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 18 вересня 2013 року у справі 619/2314/13-ц стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , на користь ПАТ «КБ «НАДРА» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 6/4/33/2008/840-К/96 від 03 березня 2008 року у розмірі 851 630 гривень 68 копійок, (включаючи заборгованість за кредитом, відсотками, пенею та штрафом). Вказане рішення районного суду набуло законної сили. Йому стало відомо, що між ПАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» укладено договір про відступлення права вимоги № GL3N217214 від 29 квітня 2020 року. Зі змісту умов договору про відступлення прав вимоги від 29.04.2020 випливає, що ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-03-06-000034-b від 01.04.2020, складеним ТОВ «ПРОФЕСІОНАЛ», уклали Договір № GL3N217214 про відступлення прав вимоги. Зі змісту п.1 Договору ПАТ «КБ «НАДРА» відступає ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» належні ПАТ «КБ «НАДРА», а ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» набуває права вимоги ПАТ «КБ «НАДРА» до боржників, зазначених у Додатку №1 до цього Договору за кредитними договорами згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Як випливає з інформації, викладеній у витязі з Додатку № 1 до Договору реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників/ поручителів/заставодавців/іпотекодавців/ дебіторів за такими договорами, який передбачає не повний перелік договорів, за якими відступалося право вимоги проте до такого переліку, зокрема, включені виключно два договори, що стосуються [PERSON] та [PERSON] , а саме: кредитний договір №6/4/33/2008/840-К/96 від 03.03.2008 за яким боржником є [PERSON] , та договір поруки №6/4/33/2008/840- К/97 від 03.03.2008 де поручителем є [PERSON] . Разом з тим, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17 вересня 2020 року йому стало відомо, що право власності на його квартиру було зареєстровано приватним нотаріусом Луніною Т.А. за ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ». Номер запису про право власності/довірчої власності 38210265, дата, час державної реєстрації права власності 11.09.2020 15:00:05. Запис про право власності [PERSON] в Реєстрі прав на нерухоме майно погашено 16.09.2020 18:07:14 на підставі запис про право власності перенесено до новоствореного ОНМ. Як випливає з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Луніною Т.А. було внесено відомості (запис) про власника спірної квартири, а саме: ТОВ «ФК«ФІНРАЙТ» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54092638 від 16.09.2020 17:38:33. При цьому, згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою для виникнення права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Ф1НРАЙТ» є договір іпотеки, серія та номер 763, виданий 03.03.2008, видавник Арнаутова Т.А.; договір відступлення прав вимоги №GL3N217214, серія та номер 90, виданий 29.04.2020, видавник: Макарова О.П., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу. Позивач вказує, що ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» не мав прав щодо звернення стягнення на таке нерухоме майно, а дії приватного нотаріуса Луніної Т.А. щодо здійснення державної реєстрації переходу права власності на квартиру предмета іпотеки за ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ», вчинені всупереч вимогам законодавства, є незаконними та грубо порушують його права та законні інтереси як законного власника квартири. Відповідно до п. 5.3 ст. 5 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; домовленості сторін на передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Згідно з п. 6.2 ст. 6 Договору іпотеки зміни та доповнення до цього Договору вступають в силу з моменту їх нотаріального посвідчення. Позивач зазначає, що умови договору іпотеки не передбачають права передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки без договору про задоволення вимог іпотекодержателя, а передбачають тільки окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя, про що чітко свідчить умова саме про домовленість сторін на передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Такий договір ні з ПАТ «КБ «НАДРА», ні з ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» не укладався, тому вказаний у договорі іпотеки пункт щодо домовленості сторін на передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання не може прирівнюватися за своїми правовими наслідками ні як до застереження в іпотечному договорі як такого, ні як до окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя. [PERSON] вказує, що внаслідок державної реєстрації права власності за ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» та внесення запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно фактично відбулося примусове звернення стягнення на квартиру, без його згоди як власника зазначеної квартири, незважаючи в тому числі і на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Квартира виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, є його єдиним нерухомим житловим майном, використовується як єдине місце постійного проживання його та його сім`ї, а також не перевищує 140 кв. м., така квартира не може бути примусово стягнута на підставі дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у тому числі і шляхом реєстрації права власності за ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ». А тому, зазначає [PERSON] , у приватного нотаріуса Луніної Т.А. не було законних повноважень щодо реєстрації права власності за ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» на квартиру, що є предметом іпотеки та, відповідно, у неї були відсутні будь-які законодавчі підстави для прийняття рішень та внесення записів про ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» як власника до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На нотаріуса як на державного реєстратора під час вчинення реєстраційної дії законом покладено обов`язок не тільки формально перевірити наявність поданих документів за переліком, передбаченим п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, необхідних для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, а й передусім, встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, враховувати при цьому вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Такий обов`язок покладено на нотаріуса як державного реєстратора згідно з правилом частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Однак, всупереч п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, він будь-яких письмових вимог про усунення порушень за будь-якими зобов`язаннями та/або умовами будь-яких договорів, будь-яких письмових попереджень про звернення стягнення на предмет іпотеки, які б надсилались ТОВ «ФК«ФІНРАЙТ» не отримував. Жодних заяв, жодної згоди на набуття будь-якою особою, в том числі ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» права власності на предмет іпотеки квартири, він ніколи не надавав, ніколи не писав таких заяв. В свою чергу, з урахуванням вимог пункту 61 Порядку, факт неналежного повідомлення іпотекодавця про позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на належне позивачеві нерухоме майно, в принципі виключає можливість здійснення нотаріусом реєстраційних дій з державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі іпотечного договору. Вказує, що приватному нотаріусу мала бути подана довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням (відповідно до підпункту 3 п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень), але подана не була, а якщо така довідка і подавалась, то вона не могла містити достовірні дані щодо розміру суми боргу за основним зобов`язанням з огляду на те, що строк давності повернення основного зобов`язання сплив, тобто сума боргу за основним зобов`язання була відсутня як така, а також те, що з огляду на інформацію в витязі до додатку до договору про відступлення прав вимоги сума нібито відступленої вимоги за кредитним договором значно перевищує суму стягнуту за рішенням суду у 2013 році, а також є усі підстави вважати, що ніякої оцінки з вартості предмета іпотеки не було та така оцінка не проводилась. Рішенням суду від 18 вересня 2013 року, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , на користь ПАТ «КБ «НАДРА» суму заборгованості за кредитним договором № 6/4/33/2008/840-К/96 від 03 березня 2008 року, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 480883 гривні 58 копійок, заборгованості за відсотками у розмірі 279 747 гривень 77 копійок, пені у розмірі 42 274 гривні, штрафу у розмірі 48 725 гривень 33 копійки, а всього загальну суму заборгованості у розмірі 851 630 гривень 68 копійок. При цьому з огляду на відомості, викладені в витягу до додатку 1 до договору про відступлення права вимоги від 29 квітня 2020 року за таким договором ПАТ «КБ «НАДРА» здійснило відчуження прав грошової вимоги за кредитним договором № 6/4/33/2008/840-К/96 від 03 березня 2008 року у розмірі боргу 98 457, 99 доларів США, що є еквівалентом 2 663 140, 94 гривень. Проте ПАТ «КБ «НАДРА» використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, звернувшись ще у 2013 році до суду із позовом про примусове солідарне стягнення коштів у судовому порядку із боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] . Такими діями ПАТ «КБ «НАДРА» на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також пені. Забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Отже, у вересні 2020 року ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» за договором іпотеки набув в позасудовому порядку право власності на спірну квартиру, в порушення п.5.3 договору іпотеки та вимог закону, чим грубо порушив його права. Просить суд визнати протиправним та скасувати запис про право власності/довірчої власності № 38210265, дата та час державної реєстрації 11.09.2020 15:00:05 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за ТОВ «ФК«ФІНРАЙТ» на об`єкт нерухомого майна: квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , вчинений державним реєстратором приватним нотаріусом Луніною Т. А.; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54092638 від 16.09.2020, прийняте державним реєстратором приватним нотаріусом Луніною Т.А. стосовно об`єкту нерухомого майна: квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на вказану квартиру за [PERSON] ; судові витрати які поніс та очікує понести позивач стягнути з відповідачів. Представником відповідача ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» надано суду відзив на позов, в якому він просить у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. 03 березня 2008 року між [PERSON] та ВАТ КБ «НАДРА» укладено валютний кредитний договір № 6/4/33/2008/840- К/96, відповідно до умов якого банк надав йому грошові кошти у розмірі 60 960 доларів США 00 центів, а позичальник зобов`язався на умовах, визначених Кредитним договором, повернути отримані грошові кошти та сплатити відсотки за користування ними в строки та розмірах, передбачених ст. 1 кредитного договору. Позичальником порушені умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків у строки, передбачені кредитним договором. Станом на 29 квітня 2020 року за кредитним договором обліковувалася заборгованість у розмірі 98 457 доларів США 99 центів, що у еквіваленті складає 2 663 140 гривень 94 копійки: -основний борг 60 163 долари США 09 центів (еквівалент 1 627 321, 34 гривня); -відсотки 38 294 долари США 90 центів (еквівалент -1 035 819,60 гривень). Згідно п. 8.4. Кредитного договору, цей Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання Позичальником прийнятих на себе зобов`язань. Заборгованість Позичальника саме у вищезазначеному розмірі визначена ПАТ «КБ «Надра» на момент відступлення прав вимоги за Кредитним договором, що відображено у Додатку № 1 до Договору № GL3N217214 про відступлення прав вимоги від 29 квітня 2020 року. Позичальником не оскаржувався договір про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, отже цей договір є чинним та в силу ст. 204 ЦК України є правомірним, тому ТОВ «ФК «Фінрайт» є новим кредитором у зобов`язанні, до якого перейшли всі права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу, в порядку передбаченому статтями 512-517 ЦК України. Також, для забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, між банком та [PERSON] 03 березня 2008 року укладено Договір іпотеки № 6/4/33/2008/980-І/98, відповідно до умов якого Іпотекодавцем передано в іпотеку банку нерухоме майно: трикімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 72,0 кв. м., житловою площею 41,0 кв. м. Між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» 29 квітня 2020 року було укладено Договір № GL3N217214 про відступлення прав вимоги, за яким ПАТ «КБ «НАДРА» 29 квітня 2020 року відступив ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ», а ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» набув права вимоги до Позичальника за Кредитним договором та Іпотекодавця за Договором іпотеки. До ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» перейшли права вимоги до Позичальника та Іпотекодавця у повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення прав вимоги та згідно ст. 512 ЦК України ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» є Новим кредитором та Іпотекодержателем у зазначених зобов`язаннях. Відповіднно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» позичальникові/іпотекодавцеві 04.06.2020 направлено вимогу за вих. № 04/06- 07, про отримання якої свідчить розписка на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, оригінали якої знаходяться у ТОВ «ФК «Фінрайт». Згідно п. 5.4. Договору іпотеки Іпотекодержатель має право на свій розсуд вибрати умови та порядок звернення стягнення на Предмет іпотеки в межах, передбачених п. 5.3. цього Договору. Під час погодження умов Договору іпотеки сторони дійшли згоди стосовно того, що Іпотекодержатель вправі самостійно обрати умови та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з-поміж визначених договором, у т. ч. і шляхом набуття права власності згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя Договором іпотеки не передбачено та не вимагається. Для набуття права на звернення стягнення на предмет іпотеки у даному випадку достатньо факту порушення зобов`язань позичальником/іпотекодавцем та не усунення ним порушень у визначений у вимозі іпотекодержателя строк, що є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки. Стосовно посилання позивача про розповсюдження на спірні відносини дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» представник відповідача вказує, що цим законм заборонено саме «примусове стягнення», «без згоди власника» відчуження нерухомого майна. Цивільно-правові відносини сторін Договору іпотеки з реєстрації права власності на предмет іпотеки врегульовані сторонами у тексті Договору іпотеки вільно на власний розсуд, добровільно та без будь-якого примусу, таким чином, за названих обставин примусового стягнення (відчуження без згоди власника органами державної виконавчої служби або приватним виконавцем) не відбувалося, отже гіпотеза пп. 1 п. Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» виключає застосування цього Закону до правовідносин сторін у даному випадку. Також, дія підпункту 3 пункту 1 цього Закону не поширюється на банки, віднесені до категорії неплатоспроможних та щодо яких здійснюються процедури виведення з ринку відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у частині уступки (продажу, передачі) заборгованості або боргу на користь (у власність) іншої особи. А зобов`язання Позивача перед ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» підпадає під дію саме пп. 3 п. 1 цього Закону, оскільки було реалізоване під час здійснення процедури виведення Банку з ринку відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», про що відомо та не заперечується Позивачем. Тобто, для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку. Представник ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» зазначає, що ними виконано вимоги частини третьої статті 37 Закону України «Про іпотеку» та здійснено відповідну оцінку предмету іпотеки на момент набуття його у власність. Зазначену оцінку проведено уповноваженим оцінювачем відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». У позовній заяві Позивачем зазначається про те, що згідно п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 1127 від 25.12.2015, однією з підстав виникнення права власності на предмет іпотеки є письмова вимога про усунення порушень та повернення заборгованості боржником добровільно та документ, який підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, такої вимоги. Представник ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» вказує, що відповідна вимога була направлена позивачу 04.06.2020 вихідний номер №04/06-07 та отримана позивачем, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення вимоги під особистий підпис позивача. Також, зазначає, що заяву про реєстрацію права власності на предмет іпотеки було подано іпотекодержателем лише 11.09.2020 року, тобто через 3 місяці після отримання боржником зазначеної вимоги та її невиконання, що є значно більшим строком, ніж визначені ст. 35 Закону України «Про іпотеку» 30 днів. Відповідно до Договору іпотеки встановлено, що у випадку невиконання позичальником основного зобов`язання по Кредитному договору, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на Предмет іпотеки. У Договорі іпотеки сторони погодили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання по Кредитному договору в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього Договору, на що Боржник/Іпотекодавець надав свою згоду, що зафіксовано у п. 5.3., 5.4. та ін. Договору іпотеки. Позивач не надає жодних доказів, з яких можливо було б зробити висновок про неправомірність дій державного реєстратора. Враховуючи вищевикладене, просить суд відмовити у задоволенні позову. 23.12.2020 позивачем надано відповідь на відзив, у якій позивач вказує, що відзив представника відповідача необґрунтований та безпідставний, виходячи з наступного. Зокрема, він незгоден із сумою заборгованості за кредитним договором, яку вказує представник позивача 98\~457 доларів США 99 центів (еквівалент складає 2\~663\~140 гривень 94 копійки). Сума заборгованості за кредитним договором визначена в рішенні Дергачівського районного суду Харківської області від 18.09.2013 та складає 851\~630 гривень 68 копійок. Стверджує, що законодавством України встановлено чітку позицію, що встановлена судом сума заборгованості не може зрости (змінитися) після набрання рішенням законної сили і будь-які наступні перерахунки кредитора є незаконними та безпідставними. З ухваленням та набранням законної сили судовим рішенням Дергачівського районного суду Харківської області у 2013 році, правові відносини щодо повернення заборгованості за кредитним договором між ПАТ «КБ «НАДРА» та Позивачем грунтуються вже не на підставі кредитного договору, а на підставі судового рішення. ПАТ «КБ «НАДРА» не мало право відступати неіснуюче право вимоги за кредитним договором. Позивач зазначає, що ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ», який вважає себе новим кредитором, позбавляється можливості на умовах, визначених кредитним договором, реалізувати відступлене йому право грошової вимоги, щодо якого спір вирішено в судовому порядку ще у 2013 році, оскільки в протилежному випадку це призводить до можливості притягнення особи(позичальника) двічі (або більше разів) до відповідальності за вчинення одного й того самого правопорушення, що прямо суперечить нормам ст. 61 Конституції України. В той же час забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Щодо договору відступлення права вимоги вказує, що ним у жовтні 2020 року було подано позовну заяву про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, а ухвалою Дергачівського районного суду Харківської від 11.12.2020 області було відкрито провадження у справі № 643/15908/20. Стосовно договору іпотеки зазначає, що окремого договору про відступлення прав вимоги саме за іпотечним договором між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» заключено не було, що також випливає з додатку №1 до договору № GL3N217214, перелік якого не містить іпотечний договір №6/4/33/2008/980-І/98. Щодо доводів представника відповідача стосовно мораторію, окрім аргументів вказаних у позові, зазначає, що останній вчиняє довільне та некоректне трактування норм матеріального права, трактування правових конструкцій на власний лад, що виходить за межі дійсного змісту правових норм, обставин справи та суперечить висновкам Великої Палати Верховного Суду. Вказує, що представник відповідача посилається на судову практику, яка неактуальна на даний час та предметом розгляду якої були зовсім інші правовідносини. Зазначає, що представник відповідача долучає до відзиву, зокрема, копії рекомендованого повідомлення про відправлення (за номером 6100352902833) листа, копія опису вкладення у цінний лист з предметом «повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання (вих. №04/06-24)», копію накладної №6100352902841 про відправлення листа; копії рекомендованого повідомлення про відправлення листа (вже за номером 6100362902841), копія опису вкладення у цінний лист з предметом «повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання (вих.№04/06-07)», копію накладної №6100352902833 про відправлення на ім`я [PERSON] листа. Проте, за вказаними номерами жодний лист не був відправлений. Як вбачається з сервісу трекінгу-відправлень на офіційному та загальнодоступному сайті ДП «Укрпопгга» за номерами відправлень: 6100352902833, 6100352902841дані про такі відправлення на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі. Аналогічна інформація і за такими номерами: № 6237103695270, №6237103695262. Зауважує, що з копій описів рекомендованих повідомлень, вбачається, що поштова адреса відправлень: [ADDRESS] , що не є адресою його місця проживання. Також, копії вказаних документів не засвідчені належним чином. Представник відповідача долучає розписку (на рекомендованих повідомлення про вручення поштового відправлення) про отримання [PERSON] вимоги за вих. №04/06-07, яка не відповідає дійсності, оскільки він жодних розписок не писав, повідомлень чи вимог не отримував, а підпис на рекомендованому повідомленні не його. Щодо звіту про оцінку, копію якої долучає до відзиву представник відповідача зазначає, що така оцінка очевидно була проведена з порушенням вимог законодавства, невідомо яким чином та в який спосіб, в порушення відповідної методики та взагалі незрозуміло ким. Крім того долучена копія звіту про оцінку датована 22.07.2020. В той же час, відповідно до п.п. 3 п.61 Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: зокрема, відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації. В той же час, що приватним нотаріусом була проведена державна реєстрація 11.09.2020, тобто з порушеннями станом на дату раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав вказаних у позові. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав вказаних у ньому. Представник відповідача ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. Відповідач приватний нотаріус Луніна Т.А. не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 03 березня 2008 року між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у сумі 60\~960 доларів США для проведення розрахунків по придбанню квартири [ADDRESS] . В цей же день між [PERSON] \~ \~ \~ \~та Банком укладено договір поруки, згідно умов якого [PERSON] як поручитель відповідає перед Банком за належне виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором. 03 березня 2008 року [PERSON] була придбана за договором купівлі-продажу квартира [ADDRESS] , яка в цей же день передана в іпотеку Банку. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 18 квітня 2013 року з [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 851\~630 гривень 68 копійок. 29 квітня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору, де зазначено і кредитний договір з [PERSON] , і договори іпотеки та поруки. Згідно Додатку № 1 відступлено право вимоги на 98\~457, 99 доларів США, що становить 2\~663\~140, 94 гривень. (а.с. 41, 87) 11 вересня 2020 року право власності на іпотечне майно зареєстровано за ТОВ «ФК «Фінрайт» згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчиненого приватним нотаріусом ХМНО Луніною Т.А. Відповідно до\~вимог ст.ст.\~33,\~36,\~37\~Закону України\~«Про іпотеку»\~у разі\~невиконанння або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12\~цього Закону. Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Відповідно до п.п. 4.4., 4.5. Договору іпотеки у випадку невиконання зобов`язання за кредитним договором Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки, та за рахунок коштів, отриманих від реалізації Предмета іпотеки задовольнити свої вимоги за Кредитним договором, а також витрати, понесені при зверненні стягнення на Предмет іпотеки. Згідно п. п. 5.3. Договору іпотеки, звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; домовленості сторін на передачу Іпотекодержателю права власності на Предмет у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до п. 5.4. Договору іпотеки Іпотекодержатель має право на свій розсуд вибрати умови та порядок звернення стягнення на Предмет іпотеки в межах, передбачених п. 5.3. цього Договору. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Як встановлено судом і не заперечується позивачем кошти, стягнуті як заборгованість за кредитним договором згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 18 квітня 2013 року, [PERSON] не погашено, тобто, [PERSON] не виконано зобов`язання за кредитним договором. Згідно звіту про експертну оцінку ринкова вартість предмета іпотеки становить 209\~100 гривень (а.с. 91); вартість об`єкту нерухомості позивачем не оспорено. Частиною 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини третьої статті 10\~Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Частиною першої статті 10\~Закону визначено, що державним реєстратором є, окрім інших, нотаріус. Згідно з частиною першої статті 11\~Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Частиною четвертою статті 18\~Закону передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Відповідно до частини другої статті 18\~Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 25\~грудня 2015\~року №\~1127 (далі - Порядок), для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Матеріали справи свідчать, що передбачений Законом перелік обов`язкових для надання документів був направлений нотаріусу та вчинена ним перереєстрація права власності за ТОВ «ФК «Фінрайт» відповідає вимогам закону і підстав для визнання протиправним та скасування запису про право власності за відповідачем та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та поновлення запису про право власності за [PERSON] не вбачається. Посилання [PERSON] щодо ненаправлення йому будь-яких письмових вимог про усунення порушень безпідставне. На а.с. 88 мається письмова вимога на ім`я [PERSON] , в якій зазначено і щодо наявності заборгованості і необхідність погашення цієї суми у певний строк і наслідки невчинення таких дій, у тому числі і звернення стягнення на предмет іпотеки. Вимога направлена на адресу позивача за двома адресами рекомендованою поштою з поверненням повідомлення про вручення вимоги (а.с. 89, зворотний бік а.с. 89) 06 червня 2020 року. Дані докази спростовують наданий [PERSON] трекінг Укрпошти щодо відсутності відправлень, як зазначено «на даний час», тобто станом на 21.12.2020. Листи направлено 04.06.2020, вручені 06.06.2020. Згідно п. 134 Правил надання поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 №1155 інформація про наявність та стан кореспонденції зберігається 6 місяців, тобто станом на час запиту 21.12.2020 шість місяців вже сплинули. Безпідставне посилання [PERSON] і щодо недотримання вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно п. 1 якого не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або; таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку. Вказаний Закон забороняє примусове стягнення, тобто відчуження майна без згоди власника. Між тим, [PERSON] надав згоду на це, про що зазначено у п.п. 5.3, 5.4 Договору іпотеки. Крім того, Законом зазначено про неможливість звернення стягнення на іпотечне майно у випадку, якщо таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого житлового майна. Позивачем не надано доказів відсутності у нього у власності іншого житлового майна. На а.с. 89, зворотньому боці а.с. 89 мається два рекомендованих відправлення позивачу за двома адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] , і за цими двома адресами листоношею затверджено вручення листів вимог особисто позивачу. За таких обставин вважати, що наявні підстави для задоволення позову, не можна. Що стосується посилання позивача про збільшення суми заборгованості, яка стягнута судом, про що зазначено у Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги, то суд виходить з того, що рішення, яке набрало законної сили, щодо неправомірності дій стосовно зазначеної суми заборгованості відсутнє. Що стосується пояснень представника відповідача про наявність в Дергачівському районному суді Харківської області іншої справи в якій заявлено таку саме вимогу про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54092638 від 16.09.2020, винесене державним реєстратором приватним нотаріусом ХНМО Луніною Т. А., що стало підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису (запис про право власності/довірчої власності №38210265) про державну реєстрацію права власності за ТОВ «ФК «Фінрайт» на об`єкт нерухомого майна квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , суд виходить з наступного. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Є очевидним, що інша справа має інший суб`єктний склад, тому підстав для залишення позову без розгляду немає. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed