Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

01 жовтня 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між банком та відповідачем [PERSON] 17.07.2006 року було укладено договір б/н, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 200 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» (далі умов), «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом та «Тарифами Банку», які викладаються на банківському сайті складає між ним і банком договір. За вищевказаним договором відповідач зобовязувався щомісячно повертати заборгованість по кредиту, яка складалася із заборгованості за кредитом, відсотками, а також інших витрат згідно Умов. Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, разом з тим, [PERSON] користувався кредитними коштами, але не дотримувався умов кредитного договору щодо його погашення, допускаючи систематичне порушення термінів повернення кредиту. У звязку з невчасним погашенням заборгованості по кредиту станом на 31.07.2015 року за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 1059,88 доларів США, де заборгованість за кредитом складає 220,77 доларів США, заборгованість по процентах за користування кредитом 766,60 доларів США, штраф (фіксована частина) 23,14 доларів США, штраф (процентна складова) 49,37 доларів США. Оскільки добровільно повертати кошти банку відповідач не бажає, просить стягнути з відповідача [PERSON] в свою користь кредитну заборгованість в сумі 1059,88 доларів США, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі і просить його задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов не визнав, просить застосувати до позовних вимог строки позовної давності, у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. З копії анкети-заяви позичальника від 17 липня 2006 року вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» видав відповідачу [PERSON] кредит на суму 200 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.13-14). Підписавши вищевказану заяву, ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладаються на банківському сайті, відповідач підтвердив свою згоду на укладення між ним та позивачем кредитного договору. (а.с.15-26). Пунктом 5.7 «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Пунктом 6.7 Умов передбачено, що у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку позичальник зобовязаний виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Строки і порядок погашення по Кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжних картах з встановленим мінімальним обов'язковим платежем визначений у Пам'ятці Клієнта, яка є невід'ємною частиною Договору. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами, та частину заборгованості по Кредиту (п.5.3. Правил користування платіжною картою). Згідно умов Заяви та п.4.1. Правил користування платіжною картою, погашення заборгованості по кредиту може здійснюватися шляхом внесення коштів на карту клієнтом або шляхом списання коштів з інших карт. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, вищевказаний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою визначено, що строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць та рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Згідно з п. 3.1.3 по закінченню строку дії карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше не надійшло письмової заяви держателя про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картковому рахунку і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Пунктом 3.1.4 Правил визначено, що карта миттєвого випуску продовженню не підлягає. З розрахунку, наданого банком, вбачається, що останній платіж в розмірі 16,26 доларів США [PERSON] здійснив 27 квітня 2007 року. В подальшому відповідачем не проводилось перерахування особистих коштів для поповнення карткового рахунку в рахунок погашення кредитної заборгованості, у зв'язку з чим, починаючи з 28 квітня 2007 року будь-яке погашення або шляхом внесення коштів відповідачем, або шляхом перерахування Банком коштів з інших карт не здійснювалося ( а.с.9-11). З розрахунку кредитної заборгованості вбачається, що станом на 31.07.2015 року за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 1059,88 доларів США, де заборгованість за кредитом складає 220,77 доларів США, заборгованість по процентах за користування кредитом 766,60 доларів США, штраф (фіксована частина) 23,14 доларів США, штраф (процентна складова) 49,37 доларів США (а.с.9-11). Із позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом позивач звернувся до суду 01 жовтня 2015 року (а.с.2). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Стаття 256 ЦК України визначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. По справі відсутні докази щодо існування погодженої сторонами іншої тривалості строку позовної давності відповідно до ст. 259 ЦК України. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до п.п.3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою, граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту у повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле «MONTH»). (а.с 25). Термін дії платіжної катрки [PERSON] визначений до червня 2008 року, що викладено у запереченні на позовну заяву (а.с.49-52). Оскільки в судовому засіданні підтверджено, що останній платіж [PERSON] надійшов 27.04.2007 року, а позов позивачем подано до суду 01.10.2015 року, тому є всі підстави вважати, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропущено 3-х річний строк позовної давності звернення до суду, у звязку з чим слід відмовити позивачеві у задоволенні позову.

Outcome: dismissed