Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 19 листопада 2015 року приватним нотаріусом ДНМО [PERSON] було вчинено виконавчий напис про стягнення з нього грошових коштів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» на загальну суму 29\~156,63 за кредитним договором б/н від 21 жовтня 2005 року. Згідно виконавчого напису зазначена заборгованість складається з 4\~993,92 грн. заборгованість за кредитом; 21\~155,25 грн. заборгованість по відсоткам; 1\~307,46 грн. штраф; 1\~700 грн. витрати пов*язанні зі вчиненням виконавчого напису. Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ [PERSON] від 13 січня 2016 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Позивач пославшись на порушення нотаріусом вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а саме що нотаріус вчинив виконавчий напис поза межами строку позовної давності, просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 19 листопада 2015 року вчинений приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів на загальну суму 28\~156, 63 грн. за кредитним договором б/н ввід 21 жовтня 2005року. Позивач в судове засідання не з*явився про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, просив слухати справу за його відсутності. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з*явився, просили слухати справу за їх відсутності, надали письмові заперечення та просили відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису діяв згідно вимог чинного законодавства. Представник Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не з*явився про день, час та місце слухання справи повідомленні належним чином, надали суду заяву про слухання справи за їх відсутності, просили винести рішення на розсуд суду. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з*явилася, надала суду письмові заперечення в яких послалась на те, що при вчиненні виконавчого напису діяла згідно діючого законодавства, просила слухати справу за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі , чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло - не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Стаття 89 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання . Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Судом встановлено, що 19 листопада 2015 року приватним нотаріусом ДНМО [PERSON] було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] грошових коштів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» на загальну суму 29\~156,63 за кредитним договором б/н від 21 жовтня 2005 року. Згідно виконавчого напису зазначена заборгованість складається з 4\~993,92 грн. заборгованість за кредитом; 21\~155,25 грн. заборгованість по відсоткам; 1\~307,46 грн. штраф; 1\~700 грн. витрати пов*язанні зі вчиненням виконавчого напису. Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ [PERSON] від 13 січня 2016 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом МЮУ від 03 березня 2004 року № 20/5, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин нотаріусу необхідно надати: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Так, приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису було подано кредитний договір та виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості . В договорі визначено обовязок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідні до договору, сплати відсотків за користування кредитом відповідно даного Договору. Повністю повернути кредит до дати, зазначеної у договорі , заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно наданого листа 09.12.03 No31-04200-30-5/7021 на запит щодо застосування нормативно-правових документів з бухгалтерського обліку, останнє погашення кредиту позивачем відбувалось 15 березня 2013 року, а ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до нотаріуса в листопаді 2015 року, тобто в межах строків позовної давності. Отже посилання позивача на те, що останній платіж по кредиту було здійснено 09 червня 2007 року спростовується вищенаведеними обставинами. У відповідності до положень\~статті 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. \~\~\~\~ Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки судом не виявлено порушень норм діючого законодавства при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріуса ДМНО [PERSON] Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed