Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про захист гідності, честі та ділової репутації, покликаючись на те, що відповідачі поширили у формі фактичних тверджень попередньо створену недостовірну інформацію про нього. [PERSON] «Фенікс-Капітал» поширило недостовірну інформацію шляхом розміщення на веб-сайті victoriagardens.com.ua статті «Спроба рейдерського захоплення ТРК Victoria Gardens». [PERSON] «Телерадіокомпанія Люкс» поширило недостовірну інформацію шляхом розміщення на веб-сайті zaxid.net статті «Найбільший ТРЦ у Західній Україні заявив про спробу рейдерського захоплення». У даних стаття поширена інформація, яка не містить оціночні судження, а містить фактичні твердження та дані, які можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності і спростувати. Просить визнати недостовірною інформацію, викладену у статтях відповідачів, зобовязати відповідачів не пізніше 30 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили спростувати розповсюджену недостовірну інформацію щодо позивача, стягнути з відповідачів на його користь судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, давши аналогічні пояснення, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] «Фенікс-Капітал» у судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що позивачем не надано суду жодних доказів, яким чином поширена інформація порочить честь та гідність та завдала шкоди його діловій репутації. Крім того, позивач не спростовує того, що стаття містить відомості про події, які існували. Також, законодавством не визначено термін «рейдерське захоплення», а отже, такий термін є оціночним. Вважає позов необґрунтованим, просить у його задоволенні відмовити. Представник [PERSON]\~«Телерадіокомпанія Люкс» у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судом встановлено, що 23 червня 2017 року [PERSON] «Фенікс-Капітал» розмістило на веб-сайті victoriagardens.com.ua статтю під назвою «Спроба рейдерського захоплення ТРК Victoria Gardens», в якій була інформація, а саме: «...В пятницю, 23 червня 2017 року, колишнім керівником ТОВ "ФЕНІКС-КАПІТАЛ", яке є власником ТРК «Victoria Gardens», було здійснено спробу рейдерського захоплення підприємства та, відповідно, торгово-розважального комплексу. Група молодиків спортивної зовнішності в супроводі звільненого у грудні 2016 року колишнього керівника підприємства намагалась захопити адміністративну частину будівлі торгово- розважального комплексу та проголосити [PERSON] новим директором підприємства, надавши виписку з єдиного державного реєстру, яка була виготовлена на підставі завідомо сфальсифікованих документів про продаж корпоративних прав підприємства та усунення діючого керівництва. Завдяки злагодженим діям адміністрації ТРК «Victoria Gardens» та втручанню поліції незаконні дії рейдерів були припинені, а повноваження діючого керівництва підприємства відновлені...». Крім того, 26 червня 2017 року [PERSON] «Телерадіокомпанія Люкс» розмістило на веб-сайті zaxid.net статтю під назвою «Найбільший ТРЦ у Західній Україні заявив про спробу рейдерського захоплення», з наявною інформацією, а саме: «…Колишній керівник ТОВ «Фенікс- Капітал», яке є власником ТРЦ «Victoria Gardens», [PERSON] у супроводі 18 молодиків спортивної зовнішності спробував захопити адміністративну частину будівлі ТРЦ, щоб оголосити себе новим директором підприємства. У компанії заявили, що [PERSON] звільнили з посади директора у грудні 2016 року. Намагаючись зайняти адміністративну частину будівлі ТРЦ, зловмисники продемонстрували виписку з єдиного державного реєстру, яка була виготовлена на підставі документів про нібито продаж корпоративних прав підприємства та усунення діючого керівництва. Адміністрація «Victoria Gardens» заявила, що документи про продаж корпоративних прав є завідомо сфальшовані, і викликала поліцію. Правоохоронці зупинили незаконні дії рейдерів…». Згідно з ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі.\~Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. У відповідності до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації.\~Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Як вбачається із п. 15\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Однак, згідно з ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Крім того, положенням ст. 10 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Також,\~відповідно до\~ст.\~2\~Закону України\~«Про друковані\~засоби масової\~інформації (пресу)» свобода слова і вільне вираження у друкованій формі своїх поглядів і переконань гарантуються Конституцією України і відповідно до цього Закону означають право кожного вільно і незалежно шукати, одержувати, фіксувати, зберігати, використовувати та поширювати будь-яку інформацію за допомогою друкованих засобів масової інформації, крім випадків, визначених законом, коли обмеження цього права необхідно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоровя населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. У відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію\~» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Згідно п. 18 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~27\~лютого 2009\~року за\~№ 1\~«Про судову\~практику у\~справах про\~захист гідності\~та честі\~фізичної особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної та\~юридичної особи» судам роз'яснено, що згідно з положеннями\~статті 277 ЦК\~і\~статті 10 ЦПК\~обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Також у п. 19\~даної Постанови\~вказано, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч. 2 ст. 471 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Як вбачається із інформації, викладеної у статтях «Спроба рейдерського захоплення ТРК Victoria Gardens» та «Найбільший ТРЦ у Західній Україні заявив про спробу рейдерського захоплення», відповідачами надано оцінку дій позивача, зокрема, охарактеризовано такі дії терміном «рейдерство», правове визначення якого відсутнє у законодавстві України, не є таким, що носить стверджувальний характер, за своїм змістом має суспільне значення, та на переконання суду, носить характер оціночних суджень на основі отриманої інформації і є виключно субёєктивною думкою автора. У п. 19\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»\~судам роз'яснено, що якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй ч. 1\~ст. 277 ЦК\~та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу)» громадяни, юридичні особи і державні органи, а також їх законні представники мають право вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність. Якщо редакція не має доказів того, що опубліковані нею відомості відповідають дійсності, вона зобов'язана на вимогу заявника опублікувати спростування їх у запланованому найближчому випуску друкованого засобу масової інформації або опублікувати його за власною ініціативою. Однак, позивачем чи його представником не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що він звертався до редакції [PERSON] «Фенікс-Капітал» та [PERSON] «Телерадіокомпанія Люкс» з вимогою опублікування спростування поширених про нього відомостей у статтях «Спроба рейдерського захоплення ТРК Victoria Gardens» та «Найбільший ТРЦ у Західній Україні заявив про спробу рейдерського захоплення», а також власного тлумачення подій, висвітлених відповідачами у таких статтях. А також, позивачем чи його представником не надано суду пояснень та обґрунтувань яка саме інформація, поширена відповідачами направлена на порушення немайнових прав позивача, з метою захисту яких пред'явлено позов та які саме права позивача порушено відповідачами. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, однак позивачем та його представником не надано суду жодних доказів, що внаслідок поширення відповідачами інформації щодо позивача у вищевказаних статтях будь-яким чином порушено та завдано шкоду його честі гідності, діловій репутації, а також, що такі дії відповідачів порушують будь-які особисті немайнові права, завдають шкоди відповідним особистим немайновим благам або перешкоджають позивачу повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє ствердження в судовому засіданні, позивачем та його представником не надано суду жодних належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів у їх підтвердження, а відтак, на переконання суду, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed