Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

03 грудня 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 30546 грн. 24 коп. та судового збору. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю. Відповідач позовні вимоги визнав та просив суд застосувати до спірних правовідносин наслідки пропуску строку позовної давності. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 05.12.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №CNNGFB03480110. Свої зобов'язання по погашенню кредиту та сплати відсотків за користування ним відповідач належним чином не виконував і у зв'язку з чим станом на 12 березня 2013 року утворилася заборгованість в розмірі 30546 грн. 24 коп., з якої 1709 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом, 7839 грн. 43 коп. - прострочені проценти, 563 грн. 97 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 18503 грн. 07 коп. - пеня за несвоєчасне погашення платежів, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1430 грн. 77 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а.с. 4-5). Згідно положень ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ст.ст.256, 257, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що строк дії кредитного договору № CNNGFB03480110, укладеного сторонами тривав 12 місяців, тобто з 05.12.2006 по 05.12.2007 року включно (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся в суд із вищезазначеним позовом 03 грудня 2013 року (а.с.2). Згідно з п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-XII від 12 травня 1991 року, кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року, враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. З матеріалів справи вбачається, що банк після закінчення дії кредитного договору не звертався з позовними вимогами до відповідача про повернення заборгованості по кредиту. Таким чином, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд із вимогою про захист свого цивільного права - стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту із пропуском трьохрічного строку позовної давності, що згідно вимог ч.4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Враховуючи наведене, суд не приймає визнання відповідачем позову та доходить висновку, що у задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed