Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 03 липня 2020 року, яку в подальшому уточнила 25.10.2020 року, а також доповнила в частині судових витрат 02.11.2020, 05.01.2021, 02.02.2021, 16.04.2021, в якій просила суд: стягнути з [PERSON] на її користь 4599 грн. 88 коп. втрати від інфляції та втраченої вигоди, а також відшкодування 21 000,00 грн. моральної шкоди, стягнути з відповідача на її користь 3 031 грн. 87 коп. за відрив від звичайних занять з вини відповідача та 5 000,00 грн. в рахунок компенсації втрат на правову допомогу, 1000 грн. витрат пов`язаних з оформлення нотаріальної довіреності, та 143,0 грн. інших судових витрат пов`язаних з підготовкою та розглядом справи. Зі змісту обґрунтування позовних вимог [PERSON] слідує, що постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року скасовано рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування збитків завданих пошкодженням будинку та у скасованій частині ухвалено нове, а саме стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5 900 грн. Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року в частині розміру стягнутої з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди змінено з 700 грн. на 2000 грн. Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року в частині розміру стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат змінено з 4 500 грн. на 9 460, 55 грн. Вважає, що зазначене вище рішення суду з 17 липня 2018 року привело до виникнення між нею та [PERSON] цивільних правовідносин, де останній зобов`язаний був сплатити їй борг в сумі 17 360 грн. 55 коп., однак добровільно цього не зробив. 07.08.2018 вона отримала виконавчий лист та здала його до виконавчої служби Саксаганського району м. Кривого Рогу для примусового стягнення суми боргу. 05.09.2018 було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на її користь боргу в сумі 17 360 грн. 55 коп. Вона три рази зверталась до виконавчої служби із заявами про прискорення стягнення боргу однією платіжкою та порушення проти боржника кримінальної справи. Вважає, що [PERSON] ухилявся від сплати боргу, до виконавчої служби не з`являвся, декларацію про доходи не надав. Виконавчий лист було направлено для стягнення боргу з пенсії боржника. Виконавче провадження було закінчено 02.07.2019. Строк виконання рішення за вищезазначеним виконавчим провадженням підтверджується копіями постанов про початок та закінчення виконавчого провадження, що надаються до позову, а отже, вважає, що прострочка погашення боргу [PERSON] перед нею складає 11 місяців. В результаті невчасного погашення боргу [PERSON] порушив її права, у зв`язку з чим, в силу ст. 535 ЦК України, зобов`язаний сплатити їй відсотки за користування її грошима. За 11 місяців невиплати боргу, сума боргу була знецінена інфляцією. [PERSON] отримує пенсію в п`ять разів більше ніж вона, Справу №2-70/11 зі сторони [PERSON] вели два адвокати. [PERSON] , з третіх слів, має достатньо коштів, зароблених на Колимі . Вважає, що [PERSON] маючи автомобіль з причепом, два будинки, не погашав борг вчасно, оскільки чекав та чекає її смерті. [PERSON] неодноразово їй погрожував, намагався забрати її життя, щоб уникнути сплати боргу. Виходячи із принципу різнорідності сторін, а саме: вікової різниці; різниці в розмірах пенсії; вікового досвіду, її участі у Великій Вітчизняній війні; сімейному стані: вона є вдовою фронтовика, який має фронтові нагороди, що віднесені до Особливих заслуг перед Україною; участь її батька в першій світовій війні, чотири покоління військовослужбовців її роду; перебування батька відповідача у полоні у німців, ухилення відповідача від служби в збройних силах шляхом позбавлення себе пальця руки; ухилення від служби сина відповідача, повинно бути враховано при прийнятті рішення. 25 років потому [PERSON] повернувся із заробіток з Калими , вирив на кутку її будинку яму для купання гусей, що спричинило тріщину в стіні будинку, яка збільшується із часом, що буде мати наслідком чергового звернення до суду за захистом її прав. Вважає, що [PERSON] привів садибу своїх батьків до хаосу. Він не вирощує гусей з 2008 року, з тих пір, на протязі 12 років яму біля її будинку не прибирає, В 2010 році Виконавчий комітет виніс протокольне рішення, прибрати яму. В 2017 році суд ухвалив рішення прибрати яму. На цей час яма не прибрана. Вважає, що відповідач від сплати моральної та майнової шкоди ухилявся 11 місяців. 05.08.2020 по справі №214/5212/18 [PERSON] подав заяву про роз`яснення виконання рішення в частині прибирання ями-басейну, що не є предметом позову. Вважає, що [PERSON] фактично не приступив до виконання рішення вчасно, у зв`язку з чим в.о. начальника Саксаганського відділу ДВС м. Кривого Рогу ГТУ юстиції у Дніпропетровській області Крукевич М.А. та державний виконавець Іванова А.М. листом від 29.03.2019 №13.13- 34/14229 направили до начальника Саксаганського відділення Криворізького відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області повідомлення відносно [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України. З повідомлення вбачається, що [PERSON] на п`ять викликів до ДВС не з`являвся, переховувався вдома та відносно нього ДВС 18.02.2019 направила до Саксаганського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області подання про примусовий привід боржника. Їй не відомо, як і коли були вирішено подання, однак борг не був їй виплачений до липня 2019 року. Крім того, вважає, що відповідно до положень ст. 612-625 ЦК України, прострочення виконання відповідачем [PERSON] рішення суду в 11 місяців спричинило їй збитки, а саме: вона упустила вигоду, яку б могла отримати при чесному і своєчасному виконанні [PERSON] зобов`язання, а отже, останній повинен сплатити інфляційні втрати в розмірі 3% річних від простроченої суми, що відповідно до її розрахунку складає 520 грн. 81 коп. Посилаючись на положення ст.ст. 621, 625 ЦК України вважає, що відповідно до її розрахунку з боржника підлягає стягненню 1 901 грн. 10 коп. збитків за прострочку виконання зобов`язання. При цьому вона вважає, що її збитками є: втрата; шкода; збитки від інфляції; знецінення грошей у зв`язку із тривалим не виконанням рішення суду. В свою чергу, вважає, що виходячи з положень ч.4 ст. 623 ЦК України вона не змогла отримати ту користь, яку б могла мати, як би боржник не користувався стягнутими з нього коштами та своєчасно виплатив їх їй, таким чином нею була втрачена вигода. З радянських часів вона має депозит в «Ощадбанку», що підтверджується двома ощадними книжками, трьома банківськими картками, копією довідки поточного рахунку. Отже, вважає, що оскільки правовідносини між нею та відповідачем є не договірними, застосуванню при визначені втрати нею вигоди підлягає облікова ставка НБУ, оскільки вона є універсальним інструментом в фінансових правовідносинах. Так, відповідно до розрахунку її втрачена вигода у зв`язку з невчасною сплатою [PERSON] боргу за рішенням суду складає 2 673 грн. 84 коп. А відтак, з [PERSON] на її користь підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 1 901 грн. 10 коп. та втрачена вигода в сумі 2 673 грн. 84 коп., що разом складає 4 599 грн. 88 коп. Крім того, просить врахувати, що суд розглядав справу вісім років, враховуючи протиправну поведінку [PERSON] , а також небажання останнього виконувати рішення суду протягом 11 місяців, його змову з державним виконавцем, а саме стягнення боргу з пенсії боржника. Отже, вважає поведінку [PERSON] на стадії виконання судового рішення протиправною та такою, що спричинила їй душевні страждання та моральну шкоду, яка протягом 11 місяців полягала в безнадійності, розгубленості, що визивало у неї шок, трепіт, тахікардію та розпач, безвихідність, яку вона оцінює в розмірі 21 000 грн., виходячи також із розрахунку 2 000 грн. за кожен місяць прострочки. При цьому, посилається на свій поважний вік, наявність питань зі своїм здоров`ям, звернення її представника 7 разів до ДВС у зв`язку із невчасним виконанням рішення відповідачем. В свою чергу, обґрунтовуючи свою вимогу про стягнення з відповідача на її користь 3 031 грн. 87 коп. за відрив від звичайних занять, посилається: на витрачений нею час на підготовку заяв; кількість явок до суду її представника та підготовки ним нової довіреності, зважаючи на витрачений судом час для розгляду справи. Також, просить врахувати оформлення її представником нової нотаріально посвідченої довіреності, що коштувало їй 1000 грн., та витрати на правову допомогу її представника [PERSON] , якому вона зобов`язалась сплатити 5 000 грн. за підготовку і ведення в суді її справи, які вона також просить стягнути з відповідача. Присутній в судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] , пред`явлені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Разом з тим зазначив, що розрахунки його довірителя є справедливими, державний виконавець міг накласти штраф на боржника у зв`язку з невчасним виконанням рішення суду, однак, цього не вчинив. Державним виконавцем до поліції були направленні матеріали, однак остання не відреагувала. Він обізнаний, що стягнення з пенсії боржника допускається тоді, коли у останнього відсутнє майно, а також банківські рахунки. Він та його довіритель не був зобов`язаний перевіряти дійсність наявності у відповідача майна або інших коштів, що підлягають стягненню у зв`язку з не виконанням рішення суду. Його довіритель не оскаржував дії державного виконавця з приводу порядку виконання рішення суду в частині стягнення боргу з пенсії відповідача, а не іншим шляхом, визначеним законом, оскільки вважає, що обов`язок визначати порядок виконання рішення суду покладено на державного виконавця, а також вона не мала часу для цього, оскільки оскаржувала дії державних виконавців по іншим справам, що зайняло дев`ять місяців. Вважає, що держаний виконавець протиправно визначив порядок виконання рішення суду шляхом стягнення коштів з пенсії відповідача, враховуючи, що у власності останній має два будинки та автомобіль. При цьому ним, та його довірителем не вживались заходи для надання доказів про наявність у боржника майна або інших коштів, окрім пенсійних виплат, оскільки такі докази зобов`язаний надати державний виконавець. На теперішній час рішення суду виконано в повному обсязі, однак він вважає, що боржник повинен був одразу сплатити всю суму боргу. Його довірителька звернулася до суду з позовом одразу як отримала копію постанови про закриття виконавчого провадження. В подальшому представник позивача [PERSON] - [PERSON] вказав, що майновий стан відповідача не мав значення для визначення порядку погашення боргу. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, при цьому зазначив, що в рішення суду про стягнення з нього коштів на користь позивача не зазначено, яким саме шляхом воно має бути виконано. Виконавчою службою було встановлено його майновий стан, при цьому прийняла рішення про стягнення з нього 20% пенсії в рахунок погашення боргу перед позивачем. Крім суми боргу, ним сплачені всі витрати, пов`язані з виконавчим провадженням. Просив врахувати, що ним сплачено борг на протязі 7 місяців, а не 10, як повинно було бути, враховуючи розмір щомісячного стягнення з його пенсії, що свідчить про добровільну сплати ним частини заборгованості. Відзив на позов відповідач не надав, додаткового часу для цього не потребував. Під час судового розгляду ухвалами суду від 29.01.2021, 07.04.2021, 27.04.2021, постановленими на місці, задоволені ряд клопотань представника позивача та відповідача про долучення до справи доказів в обґрунтування вимог та заперечень останніх. Інших, окрім наявних у справі доказів, сторонами та їх представниками в обґрунтуванні своїх вимог та заперечень у справі не надано, при цьому останнім неодноразово роз`яснено обов`язок подання усіх наявних у них доказів, а також відсутність у суду повноважень на їх збирання за власною ініціативою. Крім того, ухвалою суду від 27.04.2021 задоволено заяву представника позивача [PERSON] - [PERSON] про відвід від участі у розгляді справи секретаря судового засідання Гливук М.І., у зв`язку з чим визначеного іншого секретаря судового засідання. Також, ухвалою суду від 14.05.2021, постановленою на місці, було відмовлено у задоволені клопотання представника позивача [PERSON] про накладання штрафу на відповідача у зв`язку з посиланням на обставини, що не мають значення для справи, при обґрунтуванні заперечень на позовні вимоги, у зв`язку з його необґрунтованістю. В порядку ч.6 ст.259, ч.1 ст.268 ЦПК України 14.05.2021 року судом оголошено вступну та резолютивну частини. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд встановив наступне. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року у цивільній справі №2-70/11 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків завданих пошкодженням будинку, демонтажу ями-басейну, стягнення моральної шкоди, судових витрат, скасовано рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування збитків, завданих пошкодженням будинку та у скасованій частині ухвалено нове, а саме стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5 900 грн. Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року в частині розміру стягнутої з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди змінено з 700 грн. на 2000 грн. Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року в частині розміру стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат змінено з 4 500 грн. на 9 460,55 грн. В іншій частині рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року залишено без змін. (а.с. 4). На виконання вказаного вище судового рішення постановою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Івановою А.М. від 05.09.2018 відкрито виконавче провадження №57145919, за виконавчим листом №2/214/12/17, виданим Саксаганським районними судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 07.08.2018 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 17 360 грн. 55 коп. моральної та матеріальної шкоди (а.с. 10). Зі змісту копії повідомлення державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Іванової А.М. про вчинення кримінального правопорушення, в порядку ст. 214 КПК України, до Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, у зв`язку перебуванням на виканні у вищезазначеного державного виконавця виконавчого провадження №57145919 з примусового виконання виконавчого листа №2/214/12/17 від 07.08.2018, виданого Саксаганським районними судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 5 900 грн, моральної шкоди в розмірі 2000 грн., витрат на правову допомогу 9 460 грн. 55 коп., встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомості майна щодо суб`єкта за боржником [PERSON] не зареєстровано будь-яке майно. Відповідно до відповіді ПФУ та ДФС, боржник [PERSON] не працює, відкритих розрахункових рахунків у банківських установах за останнім не зареєстровано, боржник отримує пенсію у Криворізькому північному об`єднаному управлінні ПФУ. На підставі постанови від 05.09.2018 звернуто стягнення на пенсію [PERSON] , з якої станом на 25.02.2019 року стягнуто 5 698 грн. 18 коп., які перераховані на розрахунковий рахунок стягувача [PERSON] . В свою чергу, 20.09.2018 та 20.11.2018 державним виконавцем були здійснені виходи за адресою місця проживання боржника з метою перевірки майнового стану, а саме за адресою: [ADDRESS] , однак перевірити майновий стан не виявилось можливим, оскільки вдома нікого не було, про що державним виконавцем було складено акт та залишено виклик боржнику щодо явки на прийом до державного виконавця для надання пояснення щодо причин невиконання рішення суду, однак [PERSON] на виклик не з`явився, про причини неявки не повідомляв. 18.02.2019 державним виконавцем до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області направлено подання про примусовий привід боржника. Також державним виконавцем направлено запити до всіх відомих банківських установ. Станом на 29.03.2019 боржником виконавчий лист №2/214/12/17 не виконаний (а.с. 44-45). Відповідно до копії звітів Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривому Розі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, виданих 26.02.2021, та листа Управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України від 25.02.2021, за постановою державного виконавця від 05.09.2018 по виконавчому провадженню №57145919 за період з 01.11.2018 по 31.05.2019 із пенсії [PERSON] було стягнуто не більше 20 % щомісячно, у загальному розмірі 7 599 грн. 98 коп., станом на 01.04.2019 залишок боргу складав 9 760 грн. 57 коп. (а.с. 110-113). В подальшому, [PERSON] самостійно було сплачено на користь [PERSON] заборгованість в загальній сумі 6 025 грн. 97 коп. на виконання виконавчого листа №2/214/12/17 від 07.08.2018 по виконавчому провадженню №57145919, що підтверджується копіями платіжних доручень №2408 від 25 квітня 2019 року та №4970 від 18 липня 2019 року про перерахунок Саксаганським ВДВС ПСМУ МЮ на користь [PERSON] 5 000,00 грн. та 1 025 грн. 97 коп. за виконавчим провадженням №57145919 (а.с. 109, 113). А згодом, [PERSON] погашено перед [PERSON] остаток заборгованості та витрати по виконавчому провадженню в повному обсязі, у зв`язку з чим, постановою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Івановою А.М. від 02.07.2019 закрито виконавче провадження №57145919, за виконавчим листом №2/214/12/17, виданого Саксаганським районними судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 07.08.2018 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 17 360 грн. 55 коп. моральної та матеріальної шкоди у зв`язку зі сплатою боржником боргу за виконавчим провадженням, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у повному обсязі (а.с. 11). Визначаючи характер спірних правовідносин між сторонами та виходячи з дійсних обставин справи, наявних доказів, суд приходить до висновку, що фактично між [PERSON] та [PERSON] виникли цивільно-правові відносини з приводу виконання останнім постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року у цивільній справі №2-70/11 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків завданих пошкодженням будинку, демонтажу ями-басейну, стягнення моральної шкоди, судових витрат, що регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження», Цивільним процесуальним кодексом України, Цивільним кодексом України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12, ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до змісту Розділу VI ЦПК України (в редакції станом на 28.08.2018) регулюються процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб). Так, положенням ч.1 ст. 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців, що визначено ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно п.1, ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". А ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. Згідно п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. В свою чергу, відповідно до вимог ч.2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Разом з тим, ч. 5, 6, 7, 8 цієї статті визначено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Частиною першою статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України (ч.1 ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. В ході судового розгляду встановлено та сторонами не оспорюється, що з [PERSON] на користь [PERSON] , на підставі постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року у цивільній справі №2-70/11, всього було стягнуто 17 360 грн. 55 коп. в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також судових витрат. На виконання вищезазначеного судового рішення 07.08.2018 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано відповідний виконавчий лист №2/214/12/17. На підставі заяви стягувача про примусове виконання виконавчого листа №2/214/12/17 від 07.08.2018, державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Івановою А.Н. 05.09.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57145919, за виконавчим листом №2/214/12/17, виданим 07.08.2018 Саксаганським районними судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 17 360 грн. 55 коп. моральної та матеріальної шкоди, що також визнано сторонами у справі. З аналізу наданих сторонами документів (а.с. 44-45) судом також встановлено, що під час примусового виконання виконавчого листа №2/214/12/17 від 07.08.2018 по виконавчому провадженню №57145919, вищезазначеним державним виконавцем у процесуальний спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження», встановлено, що боржник [PERSON] не працює, не має коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, а також у останнього відсутнє будь-яке майна для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, при цьому боржник отримує пенсію у Криворізькому північному об`єднаному управлінні ПФУ, у зв`язку з чим, на підставі постанови державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 05.09.2018 звернуто стягнення на пенсію [PERSON] . Доказів протилежного під час судового розгляду справи позивачем та її представником суду не надано. В свою чергу, державним виконавцем були здійснені неодноразові виходи за адресою місця проживання боржника з метою перевірки майнового стану, однак перевірити майновий стан не виявилось можливим, оскільки вдома нікого не було, про що державним виконавцем було складено акт та залишено виклик боржнику щодо явки на прийом до державного виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак [PERSON] на виклик не з`явився, про причини неявки не повідомляє. 18.02.2019 державним виконавцем до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області направлено подання про примусовий привід боржника, а в подальшому, в порядку ст. 214 КПК України, до Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, направлено повідомлення про вчинення [PERSON] кримінального провадження, передбаченого ст. 382 КК України, у зв`язку з невиконанням останнім судового рішення. Зі змісту звітів Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривому Розі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, виданого 26.02.2021, та листа Управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України від 25.02.2021, за період з 01.11.2018 по 31.05.2019 із пенсії [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто не більше 20 % щомісячно в рахунок виконання виконавчого листа №2/214/12/17 від 07.08.2018 по виконавчому провадженню №57145919, у загальному розмірі станом на 01.04.2019 - 7 599 грн. 98 коп., залишок боргу складав 9 760 грн. 57 коп. (а.с. 110-113). В подальшому, [PERSON] на виконання виконавчого листа №2/214/12/17 від 07.08.2018 по виконавчому провадженню №57145919 самостійно сплатив [PERSON] , шляхом перерахування на рахунок Саксаганського ВДВС ПСМУ МЮ частину залишку боргу, в загальній сумі 5 000 грн. 00 коп., що підтверджується копією платіжного доручень №2408 від 25 квітня 2019 року (а.с. 109). Через деякий час, [PERSON] повністю погасив перед [PERSON] остаток заборгованості та витрати по виконавчому провадженню №57145919 в повному обсязі, у зв`язку з чим, постановою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Івановою А.Н. від 02.07.2019 закрито виконавче провадження №57145919, за виконавчим листом №2/214/12/17 від 07.08.2018 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 17 360 грн. 55 коп. моральної та матеріальної шкоди, у зв`язку зі сплатою боржником боргу за виконавчим провадженням, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у повному обсязі (а.с. 11), що також визнано сторонами у справі. Аналізом вищезазначених норм закону, встановлених обставин, за наданими сторонами доказів, та прийнятих державним виконавцем процесуальних рішень у виконавчому провадженні №57145919, суд вважає, що позивачем та його представником не доведено наявність підстав, які б свідчили, що [PERSON] на час виконання судового рішення від 17 липня 2018 року у цивільній справі №2-70/11 мав можливість виконати свій обов`язок боржника у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» у інший спосіб, ніж визначений державним виконавцем, шляхом відрахування з його пенсії не більше 20 % в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №2/214/12/17 від 07.08.2018 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 17 360 грн. 55 коп., по виконавчому провадженню №57145919. Враховуючи, що [PERSON] частину суми боргу перед [PERSON] за виконавчим листом №2/214/12/17 від 07.08.2018 у виконавчому провадженні №57145919 сплатив самостійно, що не оспорюється позивачем та її представником, суд, на підставі наданих доказів, позарозумним сумнівом приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що [PERSON] умисно ухилявся від добровільного виконання судового рішення суду або яким-небуть чином порушив права позивача на стадії його виконання, виходячи із засад виконавчого провадження, визначених ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, оцінюючи дії державного виконавця у виконавчому провадженні №57145919 по примусовому виконанню постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року у цивільній справі №2-70/11 на підставі виконавчого листа №2/214/12/17 від 07.08.2018 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 17 360 грн. 55 коп. моральної та матеріальної шкоди суд вважає, що державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Іванова А.М. діяла послідовно, у повній відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Отже, виходячи із вищезазначеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат, в розумінні ст. 625 ЦК України, та втраченої вигоди у зв`язку з неналежним виконанням судового рішення за вказаних вище обставин. Приходячи до зазначених вище висновків, суд відхиляє посилання позивача та її представника на бездіяльність державного виконавця та неналежне виконання [PERSON] обов`язків боржника у виконавчому провадженні №57145919, про що, на думку представника, свідчать звернення [PERSON] із заявами-скаргами на дії державного виконавця датовані від 12.02.2018 року, що надійшли до Саксаганського відділу ДВС міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області 12.02.2019, оскільки зі змісту цих звернень слідує, що [PERSON] перш за все звертається із приводу не вчасного виконання нею зобов`язань перед [PERSON] по виконавчому листу №214/4210/17, зазначаючи, що із останнього на її користь також стягується заборгованість за іншим виконавчим провадженням, вимагаючи зобов`язати [PERSON] негайно погасити їй борг, враховуючи її поважний вік. В свою чергу, відповідно до вимог ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Крім того, враховуючи встановлені вище обставини, суд вважає також необхідним відмовити у вимогах позивача про відшкодування відповідачем моральної шкоди у зв`язку з неналежним виконанням судового рішення, оскільки судом не встановлено, що останній завдав будь-якої шкоди позивачу під час виконання постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року у цивільній справі №2-70/11, на підставі виконавчого листа №2/214/12/17 від 07.08.2018 по виконавчому провадженні №57145919. Отже, враховуючи зазначені вище висновки, виходячи із засад верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, неупередженості та об`єктивності, розумності строків виконавчого провадження, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Що стосується аргументів представника позивача на наявність інших доказів вини відповідача у спричиненій позивачу шкоді, то суд відхиляє їх, оскільки вони повністю спростовані позицією відповідача за встановлених судом обставин, при цьому демонструють особисті відносини позивачки, її представника та відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, підстав для стягнення на користь позивача судових витрат, в тому числі компенсації за відрив від звичайних занять згідно ст.138 ЦПК України, суд не вбачає в силу відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed