Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Професійне страхування»(надалі- ТДВ «СК «Професійне страхування») про стягнення невиплаченої страхової виплати у сумі 182641,53 грн., пені за простроченнястроків виплати страхового відшкодування, що відбулося з вини страховика в сумі 3834,60 грн. та 20000 грн. грошового відшкодування завданої моральної шкоди. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.07.2014 року він уклав із ТДВ «СК «Професійне страхування»договір міжнародного комплексного страхування подорожуючих за кордон серії МВ-П № 057851 терміном дії 1 рік, із загальною кількістю днів перебування за кордоном - 90. Страхування здійснювалося відповідно до правил Добровільного страхування медичних витрат як особи, яка подорожує за кордон, по програмі А1, на період з 2.07.2014 року по 01.07.2015 року і діяло на території країн Європи. Страхова сума згідно договору становить - 30000 євро, франшиза - 100 євро. В день укладення договору ним було сплачено на рахунок відповідача страхову премію. 29.06.2015 року він вирушив в гості до свого товариша у Польщу. 30.06.2015 року під час перебування на території Польщі у м. Варшава із ним стався страховий випадок. Він був госпіталізований медиками невідкладної медичної допомоги у лікарню, де йому встановили діагноз «аневризма грудинно - черевного сегмента головної артерії». У зв»язку із тим, що захворювання було складним та вимагало невідкладного лікування і операції, лікарями було прийняте рішення перевезти його в Інститут кардіохірургії, де він був прооперований. Оскільки на протязі 10 днів після хірургічного втручання він перебував у реанімаційному відділенні, то не мав змоги відразу повідомити страховика та асистуючу компанію за кордоном про настання страхового випадку. Однак, через декілька днів у лікарні його відвідав зять [PERSON], який по телефону повідомив страховика від його імені про страховий випадок та з»ясував коли і які документи йому необхідно було подати в страхову компанію по приїзду в Україну. По закінченні лікування Інститутом кардіології була виписана фактура про оплату проведеного хірургічного втручання та наданих медичних послуг на загальну суму 32296,08 польських злотих з терміном оплати 14 банківських днів. 10.07.2015 року [PERSON] оплатив на рахунок інституту вказану грошову суму. По поверненню в Україну, 11.07.2015 року він звернувся у центральний офіс відповідача та направив поштою оригінал договору страхування та інші документи, передбачені договором страхування, на підтвердження настання страхового випадку, а також копію свого закордонного паспорта із відміткою про перетин державного кордону написав заяву на виплату страхового відшкодування. В період з липня 2015 року по березень 2016 року відповідач вів із ним переписку, в ході якої вимагав надання додаткових матеріалів щодо підтвердження страхового випадку. У листі від 29.12.2015 року за вих.. №157/15 відповідач повідомив, що оскільки оплата вартості наданих медичних послуг за кордоном проведена без погодження із уповноваженою особою страховика, йому належить страхове відшкодування у розмірі 150 євро, яке не було виплачено. Відповідно до п.3.3.8 Договору страхування, рішення про страхову виплату або відмову у ній приймається страховиком на протязі 15 банківських днів. В порушення вказаної норми, страховик 29.12.2015 року листом повідомив його про відмову у виплаті страхового відшкодування і до часу звернення до суду вказану виплату не здійснив. Зазначив, що відповідно до існуючої судової практики несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. В даному випадку він не мав можливості своєчасно повідомити страховика про настання страхового випадку, оскільки після госпіталізації був негайно прооперований під загальним наркозом та провів 10 днів у реанімації, що свідчить про поважність причин пропуску строку повідомлення страховика. Оскільки на вимогу відповідача ним було надано необхідний перелік документів на підтвердження настання страхової події, однак ТДВ «СК «Професійне страхування»відмовляється від виконання своїх зобов»язань за договором, просить його позовні вимоги задовольнити, стягнути на його користь 182641,53 грн. невиплаченої страхової виплати, згідно офіційного курсу валют станом на 10.07.2015 року та 3834,60 грн. пені, з розрахунку 210 днів прострочення виплати. Окрім цього з вини відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає у тому, що із ним стався нещасний випадок за кордоном, після повернення в Україну він добросовісно виконав всі умови договору страхування, однак не отримав належного страхового відшкодування у зв'язку з чим переніс моральні та психологічні страждання, які оцінює у розмірі 20000 грн. Відповідач подав заперечення на позов. Вказав, що 27.07.2015 року на адресу ТДВ «СК «Професійне страхування»дійсно надійшла заява [PERSON] про страхову подію за вхідним номером 154 від 29.07.2015 року. У вказаній заяві позивач не зазначив ні обставин страхової події, ні дати її настання, не вказав діагнозу, з яким був госпіталізований до медичного закладу, не надав доказів, що підтверджують усі обставини страхового випадку, а також доказів сплати страхової премії за полісом, який, як він стверджує, придбав у відповідача для подорожування за кордоном. Згідно умов комплексного Договору страхування подорожуючих за кордон(поліс МВ-П №057851 від 02.07.2014 року, копію якого позивач надав із повторною заявою 21.09.2015 року) для підтвердження настання страхового випадку і розміру збитку необхідно надати пакет документів, про що неодноразово наголошувалось позивачу у листах ТДВ «СК «Професійне страхування» із зазначенням переліку документів, які слід подати страховику. Незважаючи на це, на момент звернення позивача до суду ним не було подано повного пакету документів для прийняття остаточного рішення щодо виплати страхового відшкодування чи відмови у виплаті, зокрема не надано оригіналу договору страхування, а також доказу сплати страхового внеску застрахованою особою, що ставить під сумнів чинність договору та обов»язок страховика здійснити страхову виплату. Зазначив, що у відповідності до п. 6.6 договору документи для розгляду обставин страхового випадку подаються страховику не пізніше 30 календарних днів з моменту повернення застрахованої особи в Україну, саме така норма породжує певні обов»язки страхувальника та є передумовою у здійсненні страхового відшкодування. Також вказав, що даний вид страхування здійснюється у відповідності до Особливих умов добровільного страхування медичних витрат під час подорожі, що є Додатком №2 до Правил добровільного страхування медичних витрат від 10.12.2007 року і є їх невід»ємною частиною, так як і Додаток №1 до Договору комплексного страхування подорожуючих за кордон. Пунктами 11.1 та 11.3 Особливих умов визначено перелік дій страхувальника у разі настання страхового випадку та передбачено, що у разі недотримання зазначених умов витрати, понесені безпосередньо застрахованою особою страховому відшкодуванню не підлягають. Вказав, що у відповідності до вимог п.11.5 Особливих умов застрахована особа, яка самостійно оплатила вартість наданої їй медичної допомоги без попереднього узгодження з уповноваженим представником страховика зобов»язана після повернення із подорожі у встановлений договором строк звернутися до страховика та надати письмову заяву про виплату страхового відшкодування та всі необхідні документи, передбачені умовами договору. Рішення про здійснення або про відмову у здійсненні страхової виплати у такому випадку приймається страховиком протягом 15 робочих днів з моменту отримання всіх необхідних документів та може бути відстрочено на термін до трьох місяців при наявності сумнівів у підставах для виплати. З цією метою було зроблено додаткові запити до відповідних медичних та державних установ та запропоновано позивачу подати додаткові докази оплати наданих йому медичних послуг. Однак жодного оплаченого позивачем рахунку, належно оформлених вимог-претензій медичного закладу на його ім»я [PERSON] до заяв на виплату долучено не було. В матеріалах справи не міститься жодних доказів своєчасного звернення застрахованої особи до страхової компанії, своєчасного повідомлення про страхову подію, доказів оплати страхової премії страховику, оригіналу або копії полісу страхування, а також претензій лікувального закладу безпосередньо до позивача, оскільки згідно долучених позивачем документів вартість наданих польською клінікою медичних послуг оплачено третьою особою. Вказав, що відповідно до п.13.8 Додатку №2 до Правил передбачено, що будь-які суми, отримані страхувальником від третіх осіб в рахунок оплати збитку вираховуються із суми страхової виплати, при цьому страхувальник зобов»язаний негайно повідомити страховика про одержання таких сум, чого позивачем до моменту звернення до суду зроблено не було. Вважає, що з наданих позивачем документів вбачається: відсутність майнового інтересу позивача щодо покриття збитків за надані медичні послуги; порушення умов і строків повідомлення страховика про обставини події, місце, дату та час події; відсутність доказу оплати страхової премії страховику за договором страхування та страхового полісу; відсутність повного пакету документів та доказів надсилання на адресу відповідача за описом вкладеного, підтверджуючих обставини страхової події та обґрунтовані витрати застрахованої особи в країні перебування, а тому просить у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити. Позивач подав відповідь на відзив(заперечення) у якій зазначив, що наведені відповідачем факти не відповідають дійсним обставинам справи. Вказав, що у матеріалах справи наявний ряд заяв, направлених ним на вимогу відповідача рекомендованим повідомленням із додатками необхідних документів з перекладом, які вимагав відповідач, та які підтверджують настання страхового випадку та факт його перебування на території Польщі, встановлений йому діагноз, призначене лікування, вартість наданих медичних послуг та їх оплату, стан його здоров»я на момент поступлення в лікувальний заклад. Також на вимогу страховика після повернення в Україну він направив відповідачу оригінал договору страхування та квитанцію про оплату страхової премії. Посилання відповідача на те, що із заявою від 21.09.2015 року він направив лише копію договору страхування не відповідає дійсності, оскільки у додатках до вказаної заяви про це не зазначено. Вказав, що на момент його звернення до суду у страховика був поданий ним повний пакет документів, що підтверджують настання страхового випадку та укладення договору. Страховик також не був позбавлений можливості самостійно провести перевірку даного страхового випадку. Вказав, що за станом здоров»я на момент поступлення у лікувальний заклад на території Польщі він не мав можливості негайно повідомити уповноважену особу страховика, а через можливі проблеми у країні перебування та при подальшому відвідуванні Польщі змушений був без зволікань здійснити оплату за надані медичні послуги. Вважає, що у відповідності до вимог Закону України « Про страхування» страховик зобов»язаний виплатити страхове відшкодування у разі настання страхового випадку, а факт порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку не може бути підставою для відмови у здійсненні вказаної виплати. Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив. Вказав, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення із підстав, викладених у запереченнях на позов. Зазначив, що аудиторським висновком підтверджено відсутність оплати страхової премії за страховим договором, виплату за яким просить стягнути [PERSON], а також відсутність самого полісу страхування, що свідчить про те, що вказаний договір не був укладений. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, із підстав викладених у позовній заяві та відповіді на заперечення відповідача та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти заявленого позову та просить у його задоволенні відмовити, оскільки страховий договір МВ-П №057851 від 02.07.2014 року із позивачем не був укладений, оскільки відсутні оригінал вказаного договору та полісу та не була здійснена оплата страхової премії за договором, що підтверджено аудиторським висновком від 29.06.2017 року. Свідок [PERSON] суду пояснив, що у 2014 році він працював страховим агентом ТДВ «СК «Професійне страхування» і 02.07.2014 року виписав страховий поліс [PERSON] відповідно до укладеного останнім Договору комплексного страхування подорожуючих за кордон. Позивач оплатив страховий платіж за вказаним договором та передав йому чек про оплату, який він відправив в офіс компанії у м. Києві. В подальшому із ним зв»язувався зять позивача-[PERSON]., якому він надав номера телефонів для повідомлення страховика про настання страхового випадку. Більше жодних дій за цим договором він не вчиняв, і на даний час із відповідачем не співпрацює. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є зятем позивача. 29.06.2015 року [PERSON] вирушив автомобілем у Польщу в гості до свого товариша. По приїзду у м. Варшава йому стало погано і 30.06.2015 року він був госпіталізований у лікарню, де його прооперували. Оскільки позивач після проведеного хірургічного втручання перебував у реанімації, він особисто на наступний день з Польщі телефонував до представника ТДВ «СК «Професійне страхування»[PERSON], який сказав йому дзвонити на гарячу лінію. В ході консультації його повідомили про перелік довідок, які необхідно було зібрати і в оригіналах відправити страховику. Він особисто відправляв документи в офіс страховика у м. Київ. Це зокрема були довідки про поставлений діагноз, тривалість перебування [PERSON] на лікуванні. В лікарні він бачив оригінал страхового договору, і скоріш за все відправив його страховику разом із іншими документами. Чи був у позивача в наявності чек про оплату вартості страхового договору він не знає. На той час асистуючи компанія нічого не говорила про дійсність договору страхування. Він також не повідомляв лікувальний заклад про наявність страхового договору. При виписці [PERSON] з лікарні, він здійснив повну оплату за надані медичні послуги у сумі 32 296 польських злотих. При цьому питання щодо проведення оплати із асистуючою компанією відповідача ним не погоджувалось. Заслухавши пояснення сторін, свідків, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як слідує із матеріалів справи, 30.06.2015 року під час перебування на території Республіки Польща позивач [PERSON] був госпіталізований бригадою невідкладної медичної допомоги до Інституту кардіології за адресою вул. Альпейська, 42 04-628 м. Варшава, з приводу гострого розшарування висхідної аорти тип А 171.2, де його було прооперовано. Відповідно до фактури ПДВ 053/07/2015/FLK від 10.07.2015 року загальна вартість наданих позивачу медичних послуг, що включає послуги з госпіталізації, операції вад серця і грудної аорти, тіпси в клініці анестезіології становить 32296,08 польських злотих. Згідно підтвердження обтяження рахунку на суму переказу, виданого АТ «Bank Millenium» 02.03.2016 року, 10.07.2015 року [PERSON] сплачено на рахунок Інституту кардіології ім.. Примаса грошові кошти в сумі 32296,08 польських злотих за медичні послуги надані [PERSON] 27.07.2015 року позивач звернувся до ТДВ «СК «Професійне страхування» із заявою про страхову подію та виплату страхового відшкодування, посилаючись на умови Договору комплексного страхування подорожуючих за кордоном МВ-П №057851, укладеного із відповідачем 02.07.2014 року. Вказана заява надійшла та була зареєстрована ТДВ «СК «Професійне страхування» за №154 від 29.07.2015 року. Даний факт сторонами не оспорюється та не заперечується. Листом №099/15 від 30.07.2015 року відповідач вказав позивачу на необхідність направлення належним чином завіреної документації на підтвердження факту настання страхового випадку і розміру збитку, зокрема вказати ціль і мету поїздки за кодон; дату настання нещасного випадку, повідомити чи звертався він до Smart Assistance, коли та яку відповідь отримав. У відповідь на вказаний лист, позивач у заяві від 21.09.2015 року вказав, що страхова подія мала місце 30.06.2015 року, зазначив мету своєї поїздки за кордон, повідомив, що не звертався до Smart Assistance, а також вказав, що всі інші необхідні документи, передбачені Договором страхування в оригіналах та із офіційним перекладом надіслав із попередньою заявою. Листами №157/15 від 29.12.2015 року, №169/16 від 04.01.2016 року ТДВ «СК «Професійне страхування» повторно повідомило позивача про необхідність надіслання повного пакету документів передбачених п.п.6.1,6.2,6.4 Договору страхування подорожуючих за кордон, що надають можливість встановити всі обставини страхового випадку та здійснити страхову виплату. 14.01.2016 року позивачем направлено на адресу відповідача заяву у якій зазначено свої банківські реквізити для проведення виплати та долучено копію закордонного паспорта. Відповідно до наданої позивачем копії Договору комплексного страхування подорожуючих за кордоном без відповідного номера, дати та зазначення найменування сторін договору, вказаний договір передбачає відшкодування страховиком витрат за програмою А1, зокрема витрат на невідкладне(екстрене) стаціонарне лікування(госпіталізацію) включаючи послуги лікаря, невідкладні діагностичні (лазерні, інструментальні) дослідження, хірургічне, терапевтичне лікування у стаціонарі, готельні послуги (вартість перебування у палаті стандартного типу, палаті інтенсивної терапії, реанімаційній палаті) призначені лікарем медикаменти, перев»язувальні засоби і засоби, медичний догляд). Витрати на медичну евакуацію застрахованої особи з місця виникнення надзвичайних обставин спеціалізованим медичним транспортом; витрати на посмертну репатріацію тіла застрахованої особи, померлої під час подорожі, витрати на поховання останків застрахованої особи у країні тимчасового перебування у разі її смерті під час подорожі за кордон. Як встановлено судом, на момент відкриття провадження у справі, відповідачем не прийнято рішення щодо визнання випадку, який стався із позивачаем старховим та виплату страхового відшкодування. Відносини у сфері страхування регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України "Про страхування" № 85/96-ВР від 07.03.1996 року( надалі- Закон № 85/96-ВР) та іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.1 Закону № 85/96-ВР страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій, страхових випадків, визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів, страхових внесків, страхових премій, і доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона, страховик, зобов'язується у разі настання певної події, страхового випадку, виплатити другій стороні, страхувальникові, або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму, страхову виплату, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 3 ст. 16 Закону № 85/96-ВР визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім'я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім'я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов'язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частинами 1 та 2 ст. 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Статтею 983 ЦК України передбачено, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.3-5 ст.18 Закону № 85/96-ВР договір страхування життя може бути укладений як шляхом складання одного документа (договору страхування), підписаного сторонами, так і шляхом обміну листами, документами, підписаними стороною, яка їх надсилає. У разі надання страхувальником письмової заяви за формою, встановленою страховиком, що виражає намір укласти договір страхування, такий договір може бути укладений шляхом надіслання страхувальнику копії правил страхування та видачі страхувальнику страхового свідоцтва (поліса), який не містить розбіжностей з поданою заявою. Заява складається у двох примірниках, копія заяви надсилається страхувальнику з відміткою страховика або його уповноваженого представника про прийняття запропонованих умов страхування. Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Таким чином законодавець розмежовує поняття «укладення» договору і «набрання ним чинності». При цьому моменту кладення договору може не збігатися з моментом набрання ним чинності. Статтею 10 Закону № 85/96-ВР передбачено, що страховий платіж, страховий внесок, страхова премія, -це плата за страхування, яку страхувальник зобов'язаний внести страховику згідно з договором страхування. Пунктом 1 ч.1 ст. 21 Закону № 85/96-ВР встановлений обов'язок страхувальника своєчасно вносити страхові платежі. Підстави для відмови страховика у здійсненні страхової виплати встановлені ст.991 ЦК України та ст.26 Закону №85/96-ВР. За приписами цих статей, договором страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхової виплати, якщо це не суперечить закону. Позивачем на підтвердження заявлених вимог не представлено суду оригіналу Договору комплексного страхування подорожуючих за кордон від 02.07.2014 року, на який він посилається у своєму позові, із зазначенням дати його укладення, найменування сторін договору та їх підписів, оригіналу страхового полісу, виданого на підставі вказаного договору, а також доказів надсилання оригіналів цих документів відповідачу, що ставить під сумнів факт укладення зазначеного договору. Відповідно до аналізу судової практики розгляду цивільних справ, що виникають із договорів страхування, проведеного Верховним Судом України 01.02.2013 року, роз»яснено, що стосовно моменту набрання чинності договором страхування, тобто здійснення першого платежу, слід враховувати, що коли він здійснюється готівкою, то цей факт має підтверджуватися видачею встановленого законодавством розрахункового документа-квитанції, касового чека тощо. При сплаті першого платежу у безготівковій формі договір набирає чинності з дати надходження коштів на рахунок страховика, якщо сторони не домовилися про інше в договорі. Юридичне значення має той факт, що коли договір страхування укладено, але перший платіж не внесено(тобто договір не набрав чинності), страховик не зобов»язаний здійснювати страхову виплату, навіть якщо страховий випадок відбувся. Як вбачається із аудиторського звіту, складеного 29.06.2017 року незалежною аудиторською фірмою Товариство з обмеженою відповідальністю АФ «Аудит плюс Облік» на підтвердження надходжень страхових платежів від [PERSON], в ході проведення перевірки фінансових документів ТДВ «СК «Професійне страхування» встановлено, що згідно банківських виписок в період з 01.07.2014 року по 30.07.2014 року будь-яких страхових платежів від [PERSON] не надходило, в тому числі і як перерахування страхової премії з посиланням на Договір комплексного страхування подорожуючих за кордон(поліс МВ-П №057851 від 02.07.2014 року). Суд не приймає до уваги покази свідка [PERSON] щодо оплати позивачем страхового платежу за Договором комплексного страхування подорожуючих за кордон від 02.07.2014 року, оскільки останній, як встановлено судом, не був штатним працівником ТДВ «СК «Професійне страхування» та діяв як страховий агент. Діяльність страхових посередників в Україні регулюється Положенням про порядок провадження діяльності страховими посередниками, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1523 від 18.12.1996 року, у відповідності до розділу 2 якого страховий агент, що отримує страхові платежі від страхувальників, зобов'язаний перерахувати ці кошти на рахунок страховика протягом двох робочих днів після отримання відповідних страхових платежів, а також оформити договір страхування не пізніше одного робочого дня з моменту отримання страхового платежу. Водночас відсутність надходжень страхових платежів від [PERSON] за договором від 02.07.2014 року на рахунок відповідача підтверджується дослідженими судом письмовими доказами. За таких обставин, суд приходить до переконання, що навіть за умови, що між сторонами дійсно був укладений Договір комплексного страхування подорожуючих за кордон від 02.07.2014 року, оригінал якого у справі відсутній та не був наданий позивачем в ході судового розгляду, вказаний договір не набрав чинності, оскільки позивачем в установленому порядку не було доведено в ході судового розгляду справи факт здійснення оплати першого страхового платежу за договором на користь страховика ТДВ «СК «Професійне страхування», а відтак у страховика не виникло жодних зобов»язань перед позивачем, в тому числі щодо виплати страхового відшкодування за страховим випадком, що мав місце 30.06.2015 року під час перебування [PERSON] за межами України. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позивач не довів належними, допустимими та достатніми доказами викладені в позові обставини, зокрема факт перебування у договірних відносинах із ТДВ «СК «Професійне страхування», а тому у задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed