Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

У червні місяці 2014 року позивач звернувся до суду із позовом який мотивує тим, що 19 липня 2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений договір кредиту без номеру згідно умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 6 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 3.2 та 3.3 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та згоду на зміну кредитного ліміту. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. встановленого банком, відповідно до пункту 3.3 умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. Однак позичальник належним чином своїх зобов'язань за договором не виконувала, і станом на 30.04.2014 року заборгованість відповідача перед банком складає 56 110,24 грн., з них заборгованості за кредитом 12 980,46 грн., заборгованості по відсотках 37 981,67 грн., заборгованості за комісією за користування кредитом в сумі 2000,0 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг 500 грн. (фіксована частина) та 2648,11 грн. (процентна складова). Просить стягнути заборгованість по кредиту з відповідача у примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з»явився, подав заяву про розгляд заяви за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання в судове засідання не з»явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Суд, заслухавши доводи представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 19 липня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту б/н згідно умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 6 000 грн. на умовах, викладених в Умовах та правилах надання банківських послуг у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. встановленого банком, відповідно до пунктів 3.2 та 3.3 умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. У відповідності до умов договору позичальник зобов»язаний щомісяця та в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості, а також сплачувати проценти та пеню. 13.06.2014 року відповідач [PERSON] підписала угоду про приєднання до умов та правил, які діяли на момент підписання угоди, внаслідок чого внесені зміни до первинного кредитного договору із строком позовної давності 50 років згідно пункту 1.1.7.31 умов та правил. Відповідач умов договору в повному обсязі не виконувала, і в строк визначений графіком погашення кредиту за договором суми заборгованої позики та заборгованості по відсотках, та інших платежах, визначених умовами договору не повернула. Сума заборгованості позичальника станом на 30.04.2014 року становить 56 110,24 грн., що складається із заборгованості за кредитом 12 980,46 грн., заборгованості по відсотках 37 981,67 грн., заборгованості за комісією за користування кредитом в сумі 2000,0 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг 500 грн. (фіксована частина) та 2648,11 грн. (процентна складова). Строк повернення кредитних коштів та винагороди за надання фінансового інструменту не минув, оскільки відповідач погодила нові умови кредитування, чим підтвердила наявність боргових зобов»язань за кредитом. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед банком. Тому стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості 56 110,24 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved