Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Кіровоградської міської ради, третьої особи [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, обґрунтувавши його тим, що вона починаючи з 13.01.2010 року є зареєстрованою та проживає у домоволодінні [ADDRESS]. Фактично, за вказаною адресою вона проживає з липня 2009 року, з моменту смерті її сина [PERSON], який помер [INFO] Вказане домоволодіння, а саме 8/25 його частин належала на праві приватної власності [PERSON], яка померла [INFO]. Співвласниками домоволодіння були [PERSON] - 2/5 частини та [PERSON] - 7/25 частини. На даний час [PERSON] свою частку домоволодіння виділив у окрему адресу [ADDRESS]. [PERSON] продовжує бути співвласником решти домоволодіння. До смерті [PERSON], [INFO], її син [PERSON] уклав з нею договір довічного утримання відповідно до якого [PERSON] передала йому у власність 8/25 частин житлового будинку по [ADDRESS], а син зобов'язувався її довічно утримувати, проте даний договір не був нотаріально посвідчений. Рішенням Ленінського райсуду м. Кіровограда від 29.05.2008 року визнано право власності на 8/25 частин житлового будинку по [ADDRESS] за її покійним сином [PERSON] Проте, у подальшому 01.04.2010 року, вже після смерті сина, Апеляційний суд Кіровоградської області скасував зазначене рішення Ленінського райсуду м. Кіровограда. [PERSON] померла [INFO] і до моменту смерті її син утримував її, забезпечував харчуванням, піклуванням, необхідною допомогою, та зберігав у довічному користуванні вказану частину житлового будинку. Після смерті [PERSON], в домоволодінні став проживати її син [PERSON], який вільно користувався вказаним майном ( будинком, прибудинковими будівлями ), доглядав за ним, вів господарство, сплачував комунальні платежі аж до дня своєї передчасної смерті [INFO]. Як після смерті сина, так і по сьогоднішній день вона продовжує проживати у вказаному вище житловому будинку з надвірними спорудами. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком, утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт, оскільки завжди проживає в ньому. Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, яке залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON], крім неї, не має. Фактично, з моменту смерті [PERSON], [INFO], її син по день своєї смерті, тобто до [INFO], а це понад 15 років, добросовісно заволодів і розпоряджався 8/25 частиною домоволодіння [ADDRESS], яка належала [PERSON] Після смерті сина [PERSON] вказаним домоволодінням, як спадкоємиця, по теперішній час продовжила добросовісно володіти вона. На теперішній час загальний строк володіння складає понад 19 років. Просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 8/25 частин житлового будинку з господарськими надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS] та належала [PERSON], яка померла [INFO]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. В минулих судових засіданнях позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Ухвалою Ленінського райсуду м. Кіровограда від 28 квітня 2014 року по даній справі замінено первісного відповідача Кіровоградську міську раду на належного відповідача Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради. Представник відповідача та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача в судовому засіданні не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, її представників, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною власністю на 8/25 частин житлового будинку з господарськими надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] повинно бути відмовлено з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Умовою набуття права власності на житло за набувальною давністю є добросовісне заволодіння майном на законних підставах. Цій умові відповідають випадки, коли володілець не знав і не міг знати про те, що володіє чужим житлом, не знав про обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужим майном і які не залишали сумніву в правомірності набуття майна. Відповідно до архівної довідки від 03.12.2013 року за №104504 ОКП " Кіровоградське ООБТІ " вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності: 7/25 частин - [PERSON] на підставі рішення Народного суду Ленінського району м. Кіровограда від 20.07.1974 року; 8/25 частин - [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.05.2008 року ( а.с. 9 ). Судом встановлено, що рішенням Ленінського райсуду м. Кіровограда від 29 травня 2008 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Поновлено [PERSON] строк позовної давності. Визнано договір довічного утримання від 04.03.1993 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] дійсним. Визнано право власності на 8/25 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] за [PERSON] ( а.с. 10- 12 ). Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2010 року апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області в інтересах держави та територіальної громади в особі Кіровоградської міської ради задоволено. Рішення Ленінського райсуду м. Кіровограда від 29 травня 2008 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON], правонаступниками якого є [PERSON], [PERSON] до Департаменту економіки та фінансів Кіровоградської міської ради про визнання дійсним договору довічного утримання та визнання права власності на житловий будинок відмовлено ( а.с. 13 - 15 ). Тобто, з вищенаведеного слідує, що скасування реєстрації права власності за [PERSON] на 8/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] у відповідності до рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 01квітня 2010 року, в реєструючих органах здійснено не було. Згідно зазначених рішень встановлено, що [PERSON] померла [INFO]. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 10 липня 2009 року міським відділом по реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] ( а.с. 8 ). Згідно довідки квартального комітету №7 від 27 листопада 2013 року за №401 видно, що [PERSON] проживав без реєстрації в [ADDRESS] з 1994 року до дня своєї смерті [INFO] ( а.с. 16 ). Відповідно до довідки квартального комітету №7 від 27 листопада 2013 року за №402 та ксерокопії паспорту позивача серії [NUMBER], виданого 18 лютого 1998 року Ленінським РВ УМВС України в Кіровоградській області вбачається, що [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 13 січня 2010 року ( а.с 7, 17-18 ). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що являються сусідами позивача, яка на даний час проживає за адресою: [ADDRESS]. Знають та підтверджують той факт, що [PERSON] доглядав за [PERSON], яка померла у [INFO] [PERSON] за вказаною вище адресою здійснював добудови, доглядав за будинком, робив в ньому ремонт, після його смерті по теперішній час за вказаною адресою проживає [PERSON] Суд, з огляду на вищевикладені норми чинного законодавства України та фактичні обставини справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивач з квітня 2010 року була добре обізнана про те, що володіє чужою річчю, право власності на частину спірного будинку у неї не виникло, в зв'язку з цим відсутні правові підстави для визнання за [PERSON] права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Відповідно до ст. 79 ЦПК України позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 3441 грн. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed