Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~04 липня 2016 року позивач звернулася до Жовтневого районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції про визнання відповідача таким, що втратив право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №010/01-04/08-104 від 22.08.2008 року до спадкоємців померлого [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач вказувала, що 22 лютого 2008 року між товариством «[PERSON] Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції та її чоловіком [PERSON] було укладено кредитний договір №010/01-04/08-104 за програмою кредитування «Кредит фізичним особам за програмою кредитування приватних підприємств та малого бізнесу». За умовами вказаного договору її чоловік отримав кредит в сумі 21309 доларів США на умовах платності та повернення до 21.02.2018 року. 25 лютого 2008 року між Банком та її чоловіком [PERSON] було укладено договір іпотеки в забезпечення виконання вищевказаного договору кредиту. Предметом іпотеки є нерухоме майно: нежитлова будова, кафе-бар, розташований по вул. Дружби 17 в смт.Певромайське Жовтневого району Миколаївської області, а також нежитлова будова магазин разом із земельною ділянкою площею 0,0028 га, що розташовані по вул. Ювілейній 1-А в смт.Первомайське Жовтневого району Миколаївської області. 10 травня 2009 року її чоловік - [PERSON] помер. На день його смерті заборгованість за договором кредиту становила 850 доларів США. Єдиним спадкоємцем майна померлого є позивач його дружина [PERSON] Після смерті чоловіка позивач зверталася до Банку із заявою про смерть її чоловіка. Крім того, про смерть позичальника [PERSON] повідомила також Жовтнева державна нотаріальна контора Миколаївської області. В той же час, відповідач не скористався своїм правом та у передбачений положеннями ст.ст. 1281, 1282 ЦК України шестимісячний строк з дня, коли кредитору стало відомо про смерть боржника, не предявив до неї - позиваки вимоги про виконання боргових зобовязань спадкодавця [PERSON] Вважає, що оскільки кредитор не скористався своїм правом у передбачені строки, то втратив право вимоги до неї. За вказаного просить визнати відповідача таким, що втратив право предявлення вимоги за кредитним договором №010/01-04/08-104 від 22 серпня 2008 року до спадкоємця померлого [PERSON] В судовому засіданні представник позивачка [PERSON] - [PERSON]Г позовні вимоги своєї довірительки підтвердив та пояснив про вищевикладене. Відповідач ПАТ «[PERSON] Аваль» в судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується даними Укрпошти про вручення судового повідомлення, за чого суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника відповідача. Дослідивши письмові докази, в межах заявлених позовних вимог суд встановив, що 22 лютого 2008 року між [PERSON] та ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції було укладено кредитний договір № 010/01-04/08-104, за яким [PERSON] отримав кредит в сумі 21309 доларів США зі сплатою 13 % річних , строком до 21 лютого 2018 року (а.с. 8-12). В забезпечення виконання даного договору, 25 лютого 2008 року між [PERSON] та банком укладено договір іпотеки, за яким [PERSON] передав в іпотеку нежитлова будова, кафе-бар, розташований по вул. Дружби 17 в смт.Певромайське Жовтневого району Миколаївської області, а також нежитлова будова магазин разом із земельною ділянкою площею 0,0028 га, що розташовані по вул. Ювілейній 1-А в смт.Первомайське Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 13). Того ж дня нотаріусом накладено заборону на відчуження вказаного майна (а.с. 17). Згідно копії свідоцтва про смерть І-ФП № 099903, [PERSON] помер 10 травня 2009 року, про що Первомайською селищною радою Жовтневого району миколаївської області здійснено актовий запис про смерть від 12.05.2009 року (а.с. 25). Зі змісту листа Миколаївської обласної дирекції ПАТ «[PERSON] Аваль» від 23.06.2009 року, [PERSON] повідомив саме [PERSON] про необхідність виконання умов кредитного договору, укладеного із спадкодавцем [PERSON] та попередив про наслідки такого невиконання (а.с. 21). За вищевказаного, посилання позивача на те, що Банком не висунуто до неї вимоги про виконання грошових зобовязань як спадкоємця [PERSON] за вищевказаним кредитним договором, не можуть бути прийняті судом до уваги. Згідно протоколу зустрічі позивачки та представника кредитора, останні не дійшли згоди щодо виконання [PERSON] боргових зобовязань спадкодавця [PERSON] (а.с. 18). Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 575 ЦК України\~та\~ст. 1 Закону України "Про іпотеку"\~в силу іпотеки іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 36\~постанови від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснив, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (стаття 23 Закону України "Про іпотеку"). Проте якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Якщо боржник та іпотекодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця переходять не лише права та обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за основним зобов'язанням у межах вартості спадкового майна. Отже, правила\~статті 1281 ЦК\~щодо строку пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців не застосовуються до зобов'язань, забезпечених іпотекою. Більш того, позивачка просить про визнання Банку таким, що втратив право вимоги, тобто просить фактично обмежити його права, проте захист цивільних прав та інтересів особи в порядку цивільного судочинства, визначений ст. 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до вказаної норми, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Натомість, умовами укладених між Банком та [PERSON] договорів такого способу захисту як визнання втратившим право вимоги, не передбачено. Норми частини 4 ст. 1281 ЦК України підлягають застосуванню за позовом кредитора до спадкоємців, у разі наявності до того підстав, обмеження прав такого звернення є недопустимим. Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи вищевикладене, не вбачається підстав для задоволення вимог [PERSON]

Outcome: dismissed