Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

01 жовтня 2019 року позивачі звернулись до суду із позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (далі АТ «Криворіжгаз»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут (далі ТОВ «Дніпропетровськгаззбут») просили визнати незаконними дії АТ «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу в будинку [ADDRESS] , визнати незаконним встановлений ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу позивачам, зобов`язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01 квітня 2017 року поновити позивачам режим нарахування природного газу відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, визнати незаконним дії АТ «Криворіжгаз» щодо відмови позивачам в забезпеченні індивідуальними квартирними лічильниками побутових споживачів природного газу; визнати за позивачами право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок АТ «Криворіжгаз»; визнати, що АТ «Криворіжгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу» зобов`язано за власний рахунок в термін до 01.01.2018 року здійснити встановлення в квартирах позивачів індивідуальних газових лічильників як побутовим споживачам, що проживають в будинку за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500 між позивачами та АТ «Криворіжгаз» було укладено Типовий договір постачання природного газу споживачам. Доказом факту приєднання всіх споживачів до Типового договору вважають щомісячне споживання ними природного газу та здійснення щомісячної сплати рахунків за спожитий природний газ. Виконуючи умови договору позивачі оплачували рахунки за спожитий природний газ згідно договору та в терміни, визначені в рахунках. В свою чергу AT «Криворіжгаз» в односторонньому порядку перестав виконувати свої зобов`язання, визначені п. 6.2. даного договору та встановило на будинок [ADDRESS] загальнобудинковий вузол обліку газу. В травні 2017 року позивачам стало відомо, що для них AT «Криворіжгаз» в односторонньому порядку з 01 квітня 2017 року почало нараховувати об`єми використаного природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу. Дані дії AT «Криворіжгаз» та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» Споживачі вважають незаконними. Згідно із Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС, Типового договору, побутовим споживачам - побутовим споживачам природного газу, що проживають в будинку [ADDRESS] , які не забезпечені приладами обліку газу, для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу по їх квартирах, на межі балансової належності, якою є територіально відокремлюючі стіни даних квартир, AT «Криворіжгаз» (Оператор ГРМ) повинно встановити квартирні лічильники газу, а в разі відмови від встановлення квартирних лічильників газу припинити газопостачання. Оскільки позивачі як побутові споживачі за договором розподілу природного газу не забезпечені індивідуальними лічильниками газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання відповідно до пункту З глави 4 розділу IX Кодексу ГРС. Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між оператором ГРМ та позивачами які є власниками, користувачами, квартир будинку [ADDRESS] не складався, точка обліку була невизначена. За таких обставин, не маючи точки обліку, тобто вихідних даних для розрахунку проекту, працівники AT «Криворіжгаз» не могли розробити проект та не мали права здійснювати монтаж загальнобудинкового приладу обліку. У зв`язку з чим, вважають незаконними нарахування ТОВ «Дніпропетровська збут» об`ємів спожитого природного газу побутовим споживачам природного газу на підставі показань загальнобудинкового лічильника газу. Листом АТ «Криворіжгаз» від 05 квітня 2018 року № Кд 01.3-ЛВ-5657-0418 споживачів було повідомлено, що не передбачено фінансування робіт із встановлення індивідуальних лічильників газу в кожній квартирі будинку [ADDRESS] . Проте позивачі вважають таку позицію АТ «Криворіжгаз» неправомірною, оскільки побутовим споживачам відмовлено в забезпеченні та встановленні індивідуальних газових лічильників за рахунок АТ «Криворіжгаз». Вважають, що забезпечити комерційний облік природного газу кожному споживачу будинку зобов`язане газорозподільне підприємство - АТ «Криворіжгаз» у термін до 01 січня 2018 року. АТ «Криворіжгаз» є суб`єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на території Жовтневого району м. Кривого Рогу. Згідно структури тарифу для споживачів на послуги розподілу природного газу АТ «Криворіжгаз» у період з 2011 року до теперішнього часу закладається встановлення квартирних лічильників газу, що передбачено\~статтею 3 Закону № 3533-VI, де визначено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, тобто покладено на АТ «Криворіжгаз». У зв`язку із чим позивачі вимушені звернутися до суду із вищезазначеними позовними вимогами. Ухвалою судді Борис О.Н. від 02 жовтня 2019 року позовну заяву передано до канцелярії суду для автоматичного перерозподілу справи у порядку встановленому ст..33 ЦПК України, в зв`язку з задоволення м заяви про самовідвід судді. 03 жовтня 2019 року за результатами автоматичного розподілу справ, вищезазначену справу передано в провадження судді Власенко М.Д. Ухвалою судді від 07 жовтня 2019 року справу прийнято у провадження судді , та відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження 08 листопада 2019 року. Ухвалою суду від 08 листопада 2019 року задоволено клопотання позивачів про витребування доказів, та відкладено розгляд справи на 10 грудня 2019 року. В судове засідання 10 грудня 2019 року позивачі не з`явились, надавши спільну заяву про розгляд справи за їх відсутністю (а.с.199-204). Представники відповідачів АТ «Криворіжгаз» Мартинова Н.Ю., та ТОВ Дніпропетровськгаз збут Угринович Н.К. в судове засідання 10 грудня 2019 року не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Надали суду письмові пояснення, які просили врахувати під час ухвалення судового рішення по справі. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки представники відповідача в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, причини неявки до судового засідання не повідомили, скориставшись правом надання відзиву на позовну заяву та надали письмові пояснення, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності представників відповідача, а також з урахуванням наданих заяв також за відсутності позивачів на підставі наявних доказів у справі. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представником відповідача АТ «Криворіжгаз» до суду надано письмові пояснення, у яких останній просив у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що 21 грудня 2017 року було внесено зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», які набрали чинності 19.01.2018. Згідно ч. 1 ст. 2 вказаного закону, постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного облік): для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується :тільки для приготування їжі - з 1 січня 2021 року. Згідно ч. 2 ст. 2 вказаного закону, з метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення)індивідуальними лічильниками газу. Загально будинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» побутові споживачі природного газу - фізичні особи (населення) можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифом на розподіл природного газу. Порядок і розміри компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) встановлюються Кабінетом Міністрів України. Для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення), які встановлять лічильники протягом 2018 року, відповідна компенсація здійснюється протягом 12 місяців. Представник відповідача АТ «Криворіжгаз» також вважав, що оскільки з 19.01.2018 набули чинності зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», а прийняття рішення судом про права та обов`язки сторін у цій справі на майбутнє, що на думку Відповідача, є неприпустимим, та таким, що законно не підлягав задоволенню. Вимога позивачів захистити права, факту порушення яких на момент подання позову судом не встановлено, а також права, щодо яких невідомо чи відбудеться таке порушення у майбутньому, не є належним способом захисту. Також вказав, що позивачами не доданого жодного доказу в підтвердження їх вимог щодо відмови АТ «Криворіжгаз» у встановленні їм індивідуальних лічильників газу. У листі відповідача від 05 квітня 2018 року № Кд 01.3-ЛВ-5657-0418 направленого в адресу споживача яка який проживає в квартирі [ADDRESS] , роз`яснено порядок встановлення лічильників газу. Але мешканці будинку [ADDRESS] , що є позивачами у справі, до відповідача ніколи не звертались із питанням встановлення індивідуальних лічильників, а отже вимоги про визнання дій відповідача протиправними щодо не встановлення позивачам лічильників є необґрунтованими. Обраний позивачами спосіб захисту не відповідає вимогам закону та не є ефективним, оскільки позивачі звернулись до суду 01 жовтня 2019 року на час дії зміненої редакції Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», згідно статті 6 якого, АТ «Криворіжгаз» має забезпечити встановлення споживачам індивідуальних лічильників до 01 січня 2021 року. Представником відповідача ТОВ «Дніпропетровськгаззбут» також до суду надано письмові пояснення, у яких останній просив у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що відповідно до постанови НКРЕКП №653 від 16.04.2015 року про видачу ліцензії з постачання природного газу, ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території Дніпропетровської області. Відповідно до постанови НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 року про видачу ліцензії на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, ПАТ «Криворіжгаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ «Криворіжгаз». Пунктом 13 розділу 3 Правил визначено, що розрахунки за послуги з газопостачання здійснюються на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за підсумками місяця за договором розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ. Відповідно п. 5 ч. 4 розділу 9 Кодексу ГРС, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача. Отже, ТОВ «Дніпропетровськгаззбут» є гарантованим постачальником природного газу в м. Кривий Ріг, до обов`язків якого не входить здійснення розподілу природного газу або зміни об`ємів та обсягів розподіленого природного газу споживачам, а також встановлення режимів нарахування об`ємів спожитого газу та здійснення їх перерахунків. ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» не встановлює режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку природного газу та не має повноважень поновлення режиму нарахування природного газу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачі у справі є власниками житлових квартир у будинку [ADDRESS] . Звернувшись до суду із позовом, позивачі вважали свої права як споживачів послуг з постачання природного газу порушені відповідачами АТ «Криворіжгаз», та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», внаслідок незаконного встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу в будинку [ADDRESS] , та незаконним встановлений ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу. Вирішуючи питання щодо заявлених вимог, суд виходить з наступного. Згідно з п.5.4 глава 5 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494 (в редакції, чинній на момент виникнення спору) за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. У разі наявності ВОГ природного газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення об`єму спожитого природного газу мешканцями зазначених об`єктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року №620. Відповідно до п.5.5 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року №620 (в редакції чинній на момент виникнення спору) встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку. Власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов`язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації\~будинкового вузла обліку. У разі не врегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства. У разі незгоди власника квартири (будинку) розрахуватися за спожитий газ за показниками будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти. Як вбачається із матеріалів справи загальнобудинковий вузол обліку природного газу встановлений в лютому 2017 року за ініціативою АТ «Криворіжгаз», на підтвердження чого суду надано копії Актів опломбування комерційного вузла обліку газу у будинку [ADDRESS] по кожному під`їзду будинку. Проте договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у\~квартирі (далі-квартирні лічильники газу) (за\~їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку не врегульовані між балансоутримувачем будинку якими є власники та користувачі квартир в будинку [ADDRESS] та відповідачами. Договори між окремими побутовими споживачами (власниками квартир, не обладнаних квартирними лічильниками газу) та відповідачами, зокрема щодо встановлення загальнобудинкового\~лічильника та проведення оплати за показниками такого лічильника, також не укладалися. За таких обставин вбачається, що встановлення загальнобудинкового лічильника із позивачами у житловому будинку не погоджувалось та відповідач АТ «Криворіжгаз» у відповідності до вимог статті 6 Закону № 3533-VI не забезпечив встановлення саме індивідуального лічильнику газу, тому дії відповідача АТ «Криворіжгаз» із встановлення загальнобудинкового лічильника газу підлягають визнанню незаконними. Вирішуючи питання в частині вимог позивачів, про визнання дій відповідача ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» незаконними щодо встановлення режиму нарахування об`ємів спожитого позивачами природного газу згідно показань загально будинкового прибору обліку, та зобов`язання поновити побутовим споживачам якими є позивачі у справі режиму нарахування природного газу відповідно до норм споживання газу населенням у разі відсутності газових лічильників суд виходить з наступного. Відповідно до постанови НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 про видачу ліцензії на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, ПАТ «Криворіжгаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ «Криворіжгаз». Разом з тим, відповідно до Постанови НКРЕКП № 653 від 16.04.2015 року про видачу ліцензії з постачання природного газу, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території Дніпропетровської області. В Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року зазначено, що оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. ПАТ «Криворіжгаз», на теперішній час Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» є Оператором ГРМ. Згідно Кодексу ГРС та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 року оператор ГРМ зобов`язаний забезпечити належний рівень комерційного обліку природного газу по споживачу, у тому числі формування загального об`єму та обсягу розподілу ( споживання) природного газу споживачу за відповідний період; здійснювати перерахунок об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу по об`єкту споживача відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Пунктом 13 розділу 3 Правил визначено, що розрахунки за послуги з газопостачання здійснюються на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за підсумками місяця за договором розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ. Таким чином, вимоги позивачів до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» не підлягають задоволенню як такі, що не грунтуються на законі, оскільки ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» не встановлює режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку природного газу та не має повноважень поновлення режиму нарахування природного газу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників. На підтвердження заявлених вимог щодо права на забезбечення індивідуальними лічильникаим газу та зобов`язання АТ «Криворіжгаз» встановити кожному з позивачів такий лічильник у строк до 01.01.2018 року, позивачі посилались на лист АТ «Криворіжгаз» від 05 квітня 2018 року № Кд 01.3-ЛВ-5657-0418 року яким було надано відповідь на звернення позивача [PERSON] саме щодо порядку встановлення індивідуальних (внутрішньо квартирних) лічильників природного газу у квартирі [ADDRESS] . (а.с.110). Жодних інших належних та допустимих доказів на підтвердження звернень інших позивачів, що є мешканцями будинку [ADDRESS] до АТ «Криворіжгаз», та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» із вимогами про встановлення індивідуальних (внутрішньо квартирних) лічильників, та здійснення перерахунку та зміни режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу, а також отримання відмови суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи позовні вимоги щодо визнання права за позивачами на встановлення у квартирах індивідуальних газових лічильників та зобов`язання відповідача встановити позивачам індивідуальні газові лічильники в строк до 01.01.2018 року, суд виходить з наступного. Згідно ч.1\~ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Згідно\~ст.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього\~Закону\~є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, суб`єктами цього\~Закону\~є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Згідно з ч.1\~ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2\~ст.20 цього Закону, споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до гл.1 розд.1 Кодексу ГРС, Оператор ГРМ суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Отже, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» є Оператором ГРМ. Відповідно до ч.1\~ст.3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. Як встановлено судом, позивачі є споживачами природного газу, а відповідач АТ «Криворіжгаз»- Оператором ГРМ, виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням. Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Типового договору розподілу природного газу, що є у загальному доступі на офіційному сайті АТ «Криворіжгаз», цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633,\~634,\~641\~та\~642 ЦК України\~на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. У пункті 1.4 Типового договору вказано, що термін, що використовується в цьому договорі, має таке значення: «споживач» - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ. Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у\~Законі України «Про ринок природного газу»\~та Кодексі ГРС. Судом встановлено, що позивачі приєдналися до вказаного Типового договору розподілу природного газу, оскільки щомісячно споживають природний газ та щомісячно сплачують рахунки за спожитий природний газ. Згідно з пунктом 2.1 цього Типового договору, АТ «Криворіжгаз» взяло на себе зобов`язання постачати природний газ споживачам в необхідних об`ємах (обсягах), а позивачі взяли на себе зобов`язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. За змістом\~статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»\~вбачається обов`язок встановлення відповідними суб`єктами господарювання - газорозподільними організаціями лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем. При цьому, згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу, зокрема для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року. Відповідно до\~ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За наслідками розгляду справи, судом встановлено, що права позивачів на встановлення індивідуальних газових лічильників у порядку та терміни, встановлені Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» відповідачем жодним чином не порушене та не оспорене, строки виконання відповідачем обов`язку по встановленню лічильників на час звернення до суду та на час розгляду справи не сплинули, при цьому діючим законодавством не передбаченого можливості судового захисту права особи від можливих порушень або посягань на майбутнє. Крім того, право позивачів як побутових споживачів газу на встановлення індивідуальних газових лічильників за рахунок АТ «Криворіжгаз» прямо передбачене в редакції ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», а отже додаткового визнання таке право в судовому порядку не потребує, а отже вимоги позивачів, щодо визнання за ними права на встановлення індивідуальних газових лічильників за рахунок відповідача задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.3 ЦПК України та ст.16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями\~ст.5 ЦПК України\~передбачено, що суд здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1\~ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Тобто, суддя, здійснюючи правосуддя, має керуватися принципом верховенством права. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 19 січня 2018 року набрав чинності Закон України № 2260-УІІІ від 21 грудня 2017 року, яким були внесені зміни до\~Закону України «Про забезпечення комерційного обліку газу»\~щодо встановлення споживачам індивідуальних лічильників природного газу. Зокрема, передбачено встановлення споживачам, у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі, до 01 січня 2021 року індивідуальних лічильників. Виходячи із меж заявлених позовних вимог, а також діючої на час звернення до суду із вказаним позовом редакції ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», яка не змінилась і на час ухвалення судом рішення, а також

Outcome: partial