Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

02 грудня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська», Третя особа Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України в м. Добропілля Донецької області про стягнення моральної шкоди, спричиненої професійним захворюванням. В обґрунтування позову зазначив, що з 08.12.1997року по 16.06.1999 року, та з 26.10.2004 року по 09.05.2006 року він працював на шахті « Білозерська» в якості гірника очисного вибою підземного, що підтверджується копією трудової книжки. Працював у вугільний галузі і на інших підприємствах. Під час його трудової діяльності, він почав хворіти на захворювання, які виявились причиною його професійної діяльності. Він знаходиться на "Д" обліку з 2003 року. Знаходився на амбулаторному лікуванні з 01.07.2003 року , з 05.02.2006 року. Проходив лікування в умовах стаціонару з 03.07.2003року по 18.07.2003року , з 02.07.2004року по 14.07.2004 року, з 11.03.2005року по 24.03.2005 року, з 28.09.2005 року по 13.10.2005року, з 01.12.2005року по 13.12.2005року, з 27.01.2006 року по 04.02.2006 року, з 07.06.2006 року по 24.07.2006 року, з 25.10.2006 року по 07.11.2006 року, з 04.04.2011року по 20.04.2011року, з 24.07.2007 по 13.08.21007 року, з 27.06.2012 року по 20.07.2012 року, з 20.03.2010 року по 10.04.2010 року. р. було складено акт розслідування хронічного професійного захворювання, який було затверджено 27.11.2006. Цим актом у нього було виявлено професійне захворювання: хронічний обструктивний бронхіт, пилової етіології, друга стадія, ЛН 1-2ст. ИБС, атеросклератичний кардіосклероз. Артеріальна гіпертензія. · Обласною травматологічною МСЕК м. Донецьк йому первинно було встановлено 40% втрати працездатності безстроково та третя група інвалідності. Це підтверджується копією довідки МСЕК. Відновлення працездатності у нього не спостерігалося. Йому було призначено та виплачується щомісячний регрес. Позивач вважає, що внаслідок ушкодження здоров'я йому заподіяна моральна шкода, тому що перебуваючи на лікуванні, він не міг вести повноцінний спосіб життя, протягом тривалого часу відчував фізичні страждання, обумовлені важкістю хвороби, психологічний дискомфорт і значне порушення душевного спокою, яке він відчуває до цього часу. Йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він втратив 40 % працездатності в зв'язку з захворюванням. Після втрати працездатності та отримання інвалідності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу погіршення відносин з оточуючими. Спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. Він відчуває страждання: кашель, задишку, загальну слабкість, швидку втому, періодичні головні болі, болі в суглобах рук і ніг. Вважає, що в зв'язку із професійним захворюванням йому спричинена моральна шкода, яку просить стягнути з відповідачів у розмірі 263088 грн., яку розрахував за методикою визначення розміру компенсації, яку визначив професор, доктор юридичних наук А.М. Ерделевський. Згідно його методики базисний рівень розміру компенсації визначається стосовно до страждань, отриманих потерпілим при вчиненні тяжкої шкоди здоров'ю, та складає 720 мінімальних розмірів заробітної плати. 720 мінімальних заробітних плат - це заробіток фізичної особи за 10 років в розмірі 6 мінімальних заробітних плат на місяць. На його думку, це сума яка більш-менш відповідає потребам звичайної людини. Згідно розробленої методики за правопорушення - нанесення шкоди середньої тяжкості здоров'ю -можливо застосувати розмір компенсації 216 мінімальних заробітних плати (МЗП). Згідно Наказу №6 від 17.01.1995 року Міністерства охорони здоров'я, тілесні ушкодження середньої тяжкості мають ознаки - тривалий розлад здоров'я, стійка втрата працездатності не менш ніж на одну третину (від 10 до 33%). ЗУ Про державний бюджет визначена мінімальна заробітна плата 1218грн. на місяць. 216 мінімальних з/п х 1218 грн. =263 088 грн. Цієї суми , на думку позивача, достатньо для компенсації моральних страждань, завданих позивачу з урахуванням ступеня провини відповідача, степеня моральних страждань перенесених позивачем та з урахуванням розумності та справедливості а саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позивач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, за участю його представника [PERSON], на позовних вимогах наполягає(а.с.17). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] повністю. Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська», Гаврихів В.В., що діє за дорученням, позов не визнав, посилаючись на те, що ТДВ «Білозерська» є неналежним відповідачем по справі. Крім того, вважає, що позивач не надав суду достатньо доказів спричинення йому відповідачем моральної шкоди. Представник Третьої особи - Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Добропілля Донецької області Бабійчук Т.В. в судовому засіданні від 30.01.2015 року просила рішення ухвалити згідно діючого законодавства. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копії трудової книжки [PERSON].(а.с.2-6) позивач перебував у трудових відносинах з ДП «Добропіллявугілля», правонаступником якого є відповідач по справі - ТДВ «Шахта «Білозерська»(а.с.53-71) з 08.12.1997року по 16.06.1999 року, та з 26.10.2004 року по 09.05.2006 року працюючи на шахті « Білозерська» в якості гірника очисного вибою підземного. Звільнений на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України за станом здоров'я. 24.11.2006 року комісією по ВП «Шахта «Білозерська» ДП «Добропіллявугілля», правонаступником якого є ТДВ «Шахта «Білозерська», було складно Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, в якому зазначено, що професійне захворювання, а саме хронічний обструктивний бронхіт пилевої етиології другої стадії, виникло в [PERSON].(в зв'язку з тривалим терміном праці в шкідливих умовах, обумовленої впливом промислового фактора - пил. Причиною професійного захворювання є недосконалість технології заходів обезпилення, неефективність заходів боротьби з пилом, не відповідність і не виконання всього комплексу заходів щодо обезпилення, передбачених комплексом обезпилення шахти та окремих її дільниць (а.с.7-8). Згідно довідки МСЕК від 05.12.2006 року в зв'язку з професійним захворюванням [PERSON]. з 29.11.2006 року було встановлено третю групу інвалідності та 40% втрати професійної працездатності, безстроково (а.с.10). Відповідно до ст. 153 Кодексу законів про працю України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Із роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)" вбачається, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством Згідно ст.23 ч.1, ч.2 п.1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. В пункті 3 ст. 23 Цивільного Кодексу України зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом у залежності від глибини душевних та фізичних страждань, погіршення здібностей потерпілого, в також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення . При призначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Таким чином, судом встановлено, що в зв'язку з професійним захворюванням позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він втратив 40 відсотків працездатності та став інвалідом 3-ї групи. Після одержання інвалідності і втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу погіршення відносин з оточуючими, він вимушений постійно лікуватися. Вищезазначене законодавство, а також роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» пов'язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв'язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, і згідно ст.237-1 КЗпП України, роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, ст.23, 1167 ЦК України позивач має право на її відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров'я позивача, те, що професійна працездатність в зв'язку з травмою на виробництві втрачена на 40 відсотків, суд вважає можливим стягнути з відповідача ТДВ «Шахта «Білозерська», на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди15000 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON] слід відмовити, як необґрунтованих. Суд не може прийняти за основу пояснення представника відповідача ТДВ «Шахта «Білозерська» про те, що це підприємство не є правонаступником ДП «Добропіллявугілля», де працював позивач, оскільки ці твердження спростовуються матеріалами цивільної справи, зокрема Статутом ТДВ «Шахта «Білозерська»(а.с.56-73) та довідкою за підписом Першого заступника голови профспілки В.М. Мамченко В.М. від 12.02.2015 року №02/31 (а.с.54). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача ТДВ «Шахта «Білозерська» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60грн.

Outcome: partial