Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач Чернівецька міська рада звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів - орендної плати, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2016 року, укладеного між ним та ПАТ «Комерційний банк «Надра» і посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р.Т., набув право власності на будівлю літ. «Б», що розташована по [ADDRESS] . Право власності на цю будівлю зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.12.2016 року. Будівля літ. «Б», що розташована по [ADDRESS] розташована на земельній ділянці площею 0,1091 га, що призначена для обслуговування цієї будівлі та належить до земель комунальної власності Чернівецької міської ради. До набуття відповідачем права власності на будівлю літ. «Б» земельна ділянка перебувала у користуванні ПАТ «Комерційний банк «Надра» на підставі договору оренди. Рішенням Чернівецької міської ради від 01.03.2017 року № 613 припинено договір оренди землі від 17.09.2008 року, укладений між міською радою та ВАТ «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Надра», у зв`язку з переходом права власності на будівлю до [PERSON] (п.16) та запропоновано останньому отримати цю земельну ділянку в оренду для обслуговування будівлі. Зазначають, що до відповідача [PERSON] перейшло право користування земельною ділянкою за вказаною вище адресою, площею 0,1091 га, на якій розташована будівля літ. «Б». Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради 10.04.2017 року звернувся до відповідача [PERSON] з пропозицією оформити у встановленому порядку право оренди на земельну ділянку, на якій розташована будівля літ. «Б», по [ADDRESS] , що підтверджується відповідним листом Департаменту.. від 12.04.2017 року; проте з моменту припинення права користування ПАТ «Комерційний банк «Надра», земельною ділянкою, площею 0,1091 га, по [ADDRESS] відповідач з 01.03.2017 року до 14.03.2018 року не оформив договору оренди та не вносив плату за користування цією земельною ділянкою, внаслідок чого, збитки заподіяні Чернівецькій міській раді виходячи з розрахунку від 14.03.2018 р., здійсненого Управлінням земельних ресурсів департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, становлять - 244.244,28 грн. Просять задовольнити заявлені позовні вимоги. Рух справи та позиція сторін Відповідачем [PERSON] суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Відзив на позов ьуло подано в суд і представником відповідача, адвокатом Роздорським Р.А., який також просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник позивача Чернівецької міської ради Юзьків М.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. В наданих суду пояснив, що право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, не є, правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини зі фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зазначив в поясненнях, що недоотримана Чернівецькою міською радою сума орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, відповідачем [PERSON] становить 244244,28 грн., яку просять стягнути з відповідача; при цьому не заперечував, що йому відомі були факти подання [PERSON] документів на викуп спірної земельної ділянки, однак відповідним розпорядженням на рішення було накладено вето міського голови Каспрука О.П. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Роздорський Р.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. В наданих суду поясненнях зазначив, що відносини між [PERSON] і Чернівецькою міською радою могли би носити характер кондикційних тільки за однієї умови, а саме: якби відповідач [PERSON] мав обов`язок укласти договір з Чернівецькою міською радою відносно оренди спірної земельної ділянки і ухилився би від виконання такого обов`язку, що мало би своїм наслідком збереження коштів внаслідок несплати орендної плати за землю; проте в дійсності, у [PERSON] не було обов`язку укладати саме договір оренди спірної земельної ділянки, оскільки відповідач [PERSON] мав право або орендувати спірну земельну ділянку, або її викупити і останнім правом відповідач [PERSON] скористався та визначився щодо порядку використання спірної земельної ділянки шляхом її викупу, тобто на думку представника, відповідача, не є особою, яка ухилялася від укладення договору оренди земельної ділянки; в даному випадку взагалі відсутні кондикційні зобов`язання. Вказав в поясненнях, що право відповідача викупити земельну ділянку встановлено приписами ст.116 та 128 ЗК України, яке відповідач реалізував, шляхом укладення 17.12.2019 р. договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки, що є предметом розгляду та на даний час, [PERSON] являється вже власником спірної земельної ділянки, а відтак відсутній обов`язок орендувати земельну ділянку. Просив, відмовити позивачу, в задоволенні позовних вимог. З`ясування обставин справи і дослідження доказів Вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, запереченняя; об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають правове значення для вирішення спору по суті, в їх сукупності, у межах заявлених вимог, заслухавши пояснення представників сторін, суд зважає на наступне. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом, належними і допустимими доказами, установлено, що відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2016 року, укладеного між ним та ПАТ «Комерційний банк «Надра» і посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р.Т., набув право власності на будівлю літ. «Б», що розташована по [ADDRESS] ; майно розташоване на земельній ділянці площею 0,1091 гектара (а.с.8-11). У відповідності до акту передачі-приймання нежитлового приміщення від 01.12.2016 року, продавець ПАТ «КБ Надра», в особі Глущенка С.В. передав, а покупець [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] , прийняв будівлю літ. «Б», що розташована по [ADDRESS] , загальною площею 768,80 кв.м. (а.с.12). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №74578797, право власності на будівлю зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.12.2016 року, підстава: виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер 1612, виданий 01.12.206 року видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гречана Р.Т., форма власності приватна, власник [PERSON] (а.с.13). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7302678742018, будівля літ. «Б», що розташована по [ADDRESS] розташована на земельній ділянці площею 0,1091 га, яка призначена для обслуговування цієї будівлі та належить до земель комунальної власності Чернівецької міської ради (а.с.14), що також підтверджується кадастровим планом земельної ділянки кадастровий номер: 7310136300:04:001:0002 (а.с.15). Директор Департаменту супроводження виведення неплатоспроможного банку з ринку, 14.12.2016 року зверталися до Директора Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин м. Чернівці із заявою, відповідно до якої, у зв`язку із реалізацією приміщення, що розташоване за адресою [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 01.12.2016 року, просили розірвати договір оренди землі, укладений з міською радою 17.09.2008 року №5266 (земельна ділянка площею 0,1091 га для обслуговування будівлі) з 01.12.2016 року (а.с.16). У відповідності до Витягу з рішення 22 сесії 7 скликання Чернівецької міської ради №613 від 01.03.2017 року вирішили: визнати таким, що втратив чинність пункт 6 рішення міської ради 5 скликання від 17.07.2008 року №639 «Про надання юридичним особам та приватним підприємцям земельних ділянок в оренду та внесення змін в раніше прийняті рішення» в частині надання ВАТ КБ «Надра» земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , площею 0,1091 га в оренду до 01.08.2018 року для обслуговування будівлі та припинити договір оренди землі від 17.09.2008 року №5266, укладений між міською радою та ВАТ КБ «Надра», в зв`язку із переходом права власності на нерухоме майно до [PERSON] (підстава: договір купівлі-продажу від 01.12.2016 року №1612); було запропоновано [PERSON] отримати земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , площею 0,1091 га в оренду для обслуговування будівлі (а.с.16), згідно Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівцях (а.с.18-23). Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин направляв відповідачу [PERSON] (без зазначення дати) повідомлення з пропозицією терміново звернутися до Центру надання адміністративних послуг міської ради із заявою щодо надання в оренду земельної ділянки або повідомити відділ оренди землі управління земельних ресурсів департаменту про наміри щодо подальшого користування земельною ділянкою. (а.с.17). Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , площею 0,1091 га, кадастровий номер: 7310136300:04:001:0002, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 5227156,00 грн. (а.с.24). Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин направлялося запрошення [PERSON] на засідання комісії з питань визначення та відшкодування збитків, заподіяних територіальній громаді м. Чернівці внаслідок порушення земельного законодавства, яке полягає у користуванні земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] , площею 0,1091га., проте без зазначення дати надіслання зазначених запрошень та відсутні належні докази направлення повідомлення відповідачу (а.с.7). Актом з визначення збитків, заподіяних територіальній громаді м. Чернівці, в особі Чернівецької міської ради було установлено, що за результатами розгляду питання порушення вимог земельного законодавства [PERSON] , полягає у користуванні земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] , площею 0,1091 га, кадастровий номер: 7310136300:04:001:0002, у період з 01.03.2017 року по 14.03.2018 року для обслуговування будівлі без права посвідчення документа на землю, підписаного головою та членами комісії, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню Чернівецькій міській раді становлять 244.244,28 грн., проте судом встановлено, що зазначений акт не було затверджено рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради згідно розрахунку коштів за фактичне користування земельною ділянкою в еквіваленті орендної плати (а.с.25-26). Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 645/20 від 09.10.2012 р. №645/20 створено комісію з питань визначення та відшкодування збитків, заподіяних територіальній громаді м. Чернівці внаслідок порушення земельного законодавства, затверджено Положення про комісію, визначено склад комісії та затверджено зразок типового акту (а.с.82-88). Згідно рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 25.08.2016 р. №517/15 та рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.08.2017 р. №432/16 було внесено зміни до персонального складу комісії (а.с.89-96). Акт з визначення збитків, заподіяних територіальній громаді м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради внаслідок порушення земельного законодавства від 14.03.2018 р. було підписано тільки 5 її членами, зокрема: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з визначених 13 членів комісії, склад яких було затверджено рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.08.2017 р. №432/16 (а.с.25), тобто у відповідності до п.13 розділу 3 Положення про комісію, згідно якого: засідання Комісії є правомочним, якщо на ньому присутні не менше половини від загального складу Комісії (не менше 7 членів комісії для прийняття рішення), а відтак зазначений акт не є правомочним у відповідності до п.13 розділу 3 Положення про комісію та не може бути належним та допустимим доказом по даній справі. Крім наведеного, судом встановлено, що акт від 14.03.2018 року не відповідає Положенню про комісію 645/20, зокрема: відсутній доказ того, що є дані про своєчасне повідомлення відповідача [PERSON] стосовно місця та часу розгляду матеріалів; відсутнє підтвердження, що копію акту впродовж трьох днів було вручено [PERSON] або надіслано йому поштовим відправленням за місцем його фактичного проживання; акт Комісії не затверджений виконавчим комітет Чернівецької міської ради шляхом прийняття відповідного рішення, проект якого повинен був подати департамент містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради. З Витягу із рішення 36 сесії 7 скликання №862 від 05.09.2017 року вбачається, що вирішено надати відповідачу [PERSON] дозвіл на викуп земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , площею 0,1091 га, кадастровий номер: 7310136300:04:001:0002, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07). 08.09.2017 року розпорядженням міського голови №430-р зупинено дію пункту 3 рішення міської ради 7 скликання від 05.09.2017 року та внесено на повторний розгляд міської ради на позачергову 37 сесію 14.09.2017 року. 14.09.2017 року рада 2/3 голосів (за - 0, проти - 3, утримались -5, не голосували - 14), не підтвердила дію зупиненого міським головою пункту 3 рішення міської ради 7 скликання від 05.09.2017 року №862; пункт 3 рішення не набрав чинності (а.с.56, 74-76). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.02.2018 року, позов [PERSON] до Чернівецького міського голови Каспрука О.П. про визнання протиправним та скасування розпорядження задоволено; вирішено визнати протиправним та скасувати розпорядження Чернівецького міського голови Каспрука О.П. №430-Р від 08.09.2017 року «Про зупинення дії пункту 3 рішення міської ради 7 скликання від 05.09.2017 року №862 «Про розгляд звернень фізичних та юридичних осіб щодо продажу земельних ділянок, власникам об`єктів нерухомого майна, що розташоване на них та визнання такими, що втратили чинність окремих пунктів рішень з цих питань», яким [PERSON] надано дозвіл на викуп земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , площею 0,1091га, кадастровий номер: 7310136300:04:001:0002, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) будівля (нежитлові приміщення) (а.с.57-59, 77-79). Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 року, апеляційну скаргу Чернівецького міського голови Каспрука О.П. залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.02.2018 року без змін (а.с.60-61, 80-81). Відповідач [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Раздорський Р.А. звертався 13.08.2018 року до директора Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради із пропозицією укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , площею 0,1091 га, кадастровий номер: 7310136300:04:001:0002, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) відповідно до вимог чинного законодавства, яке згідно штампу вхідної кореспонденції Департаментом було отримано 13.07.2018 року (а.с.62). У відповідності до укладеного між Чернівецької міською радою та [PERSON] , від імені якого діяла на підставі довіреності [PERSON] договору №30 про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки від 16.09.2019 року покупцем внесено авансовий внесок в рахунок оплати ціни земельної ділянки 522715,60 грн., що складає 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 5227156,00 грн. (а.с.63), що підтверджується копіями квитанцій про оплату авансового внеску 23.09.2019 року (а.с.64). Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеного між Чернівецькою міською радою та [PERSON] , останній купив земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , площею 0,1091 га, кадастровий номер: 7310136300:04:001:0002, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07), посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Скінтей Ю.І. (а.с.105-107). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №193531706 вбачається, що власником земельної ділянки розташованої за адресою [ADDRESS] , площею 0,1091 га, кадастровий номер: 7310136300:04:001:0002, цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі являється [PERSON] , форма власності приватна (а.с.109). Застосовані норми права та висновки суду До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, серед іншого, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, відповідно до ст. 12 ЗК України. За положеннями ст. 80 ЗК України, суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Визначено ст. 83 ЗК України, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають всі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. Проте, під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що між територіальною громадою м. Чернівці в особі позивача та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Встановлено ст. 206 ч.1 ЗК України, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Згідно з ст. 289.1 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, відповідно до ст. 1212 ч. 1 ЦК України. Положення ст. 1212 ч. 2 ЦК України, застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, а також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна, як це визначено ст. 1214 ЦК України. В розумінні вищенаведених норм чинного законодавства України, користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його права не були порушені. У постановах Великої Палати Верховного Суду України від 23.05.2018 р. у справі № 629/4628/16-ц та від 20.11.2018 р. у справі № 922/3412/17 вказано - до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційним. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України. Набуття права на земельну ділянку, шляхом передачі її у власність, що не заборонено законом, не може обмежуватися тільки правом передачі її в користування - відповідно до ст.120 ЗК України. Встановлено ст.93 ч.1 ЗК України, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (ст.96 ч.1 п. «в» ЗК України). У відповідності до ст.125 ЗК України, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду, зокрема, громадянам та юридичним особам України, згідно ст.93 ч.2 ЗК України. Частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України). Вищенаведене ґрунтується і на правових позиціях ВП ВС (постанова від 04.12. 2019 року справа №917/1739/17). Судом встановлено і підтверджується вищенаведеними доказами, що відповідач [PERSON] вживав і вжив усіх заходів щодо оформлення права власності на земельну ділянку, у зв`язку із набуттям права власності на нерухоме майно. Користування земельною ділянкою відповідачем без укладеного договору оренди землі було зумовлене з метою забезпечення породження учасниками правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, тобто укладення договору купівлі-продажу цієї ж земельної ділянки, внаслідок чого, спірне майно (земельна ділянка) не може вважатися набутим чи збереженим відповідачем без достатніх правових підстав. У даних спірних правовідносинах право користування земельною ділянкою вирішувалося відповідачем у порядку її викупу, а не оформлення користування на умовах оренди. При цьому, договір купівлі-продажу був підписаний міською радою без будь-яких зауважень наявності заборгованості за відповідачем щодо орендної плати за користування земельною ділянкою. Таким чином, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані, а також відсутні підстави застосовувати до спірних правовідносин приписи чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати не є підставою для стягнення безпідставно збережених коштів - орендної плати з відповідача на користь позивача. В судовому засіданні представник позивача не заперечував про те, що [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку. Правовими позиціями КЦС (постанова від 3 червня 2019 року) у справі №712/3273/18 зазначено, що, встановивши відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власнику земельної ділянки та обрання позивачем неправильного способу захисту порушеного права (у вигляді відшкодування збитків, а не стягнення коштів у зв`язку з їх збереженням без достатньої правової підстави)…. Аналогічне мало місце і у висновках, викладених в постановах ВСУ від 18 травня 2016 року у справах №922/51/15 та №922/228/15, від 9 листопада 2016 року у справі №922/210/15. Положення ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції та практика Європейського суду з прав людини, зокрема, правові висновки, викладені у рішенні "Стретч проти Сполученого Королівства", у спорах про орендні правовідносини вказують на те, що «…оцінка спірних правовідносин повинна проводитись з урахуванням адекватних та співрозмірних дій для набуття права на оренду земельної ділянки приватною особою (чи є достатніми вчинені особою дії для отримання майна у користування), наявність у особи правомірних сподівань на отримання майна в оренду, обізнаність особи про можливість допущення відповідного правопорушення органом публічної влади, наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями приватної особи та допущеним правопорушенням». Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати по справі слід покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed