Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

02.07.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у зв»язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що він з 1994 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають трьох дітей, шлюб розірвано рішенням суду від 24.10.2013 року. 13.07.2012 року він на сім»ю з п»яти чоловік отримав у користування однокімнатну квартиру [ADDRESS]. 18.10.2012 року ним було укладено з Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ договір про надання житлово-комунальних та інших послуг №366ж/Лом73а-12 за яким він самостійно виконує зобов»язання щодо оплати обумовлених зазначеним договором послуг. Відповідач [PERSON] з моменту реєстрації її місця проживання за адресою - [ADDRESS] у зазначеній квартирі не проживає, ніяких витрат по утриманню зазначеного житлового приміщення не несе. Відповідач постійно проживала і проживає за адресою - [ADDRESS]. Факт не проживання [PERSON] у спірному житловому приміщенні за адресою - [ADDRESS] позивач підтверджує актами про не проживання, квитанціями про оплату ним витрат на утримання спірного житлового приміщення, поштовими відправленнями з відміткою про отримання їх [PERSON] за адресою - [ADDRESS] та повернення з підстав закінчення терміну зберігання надісланих за адресою - [ADDRESS]. Посилаючись на те, що [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] більше шести місяців без поважних на те причин, просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] звернулася з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідачем зазначено, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, від якого мають трьох дітей. 13.07.2012 року вони, як багатодітна сім»я отримали ордер на право користування квартирою [ADDRESS]. Відповідач у квартирі не проживає та ніколи не проживав, відсутній у квартирі без поважних причин більше шести місяців. Вказала, що факт не проживання [PERSON] у спірній квартирі підтверджується матеріалами справи про розірвання їх шлюбу, оскільки станом на кінець жовтня місяця 2013 року у позовній заяві останній писав, що він зареєстрований за адресою - [ADDRESS], а фактично проживає за адресою - [ADDRESS], а також показаннями свідків. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник, заявлені позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], як таку, що не проживає у квартирі більше шести місяців без поважних на те причин та не несе витрат по утриманню квартири підтримали, просили зазначені вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представники, позовні вимоги [PERSON] не визнали. Стверджували, що [PERSON] з поважних причин не проживала у спірній квартирі, оскільки квартира не була придатна для проживання та перебуває у стані ремонту і на теперішній час, а тому не відповідає санітарним нормам. Крім того, посилалися на те, що позивач позбавив [PERSON] доступу до спірної квартири, оскільки вона не мала ключів, ні від квартири, ні від вхідних дверей до під»їзду будинку. Просили визнати зазначені причини поважними щодо її відсутності у спірній квартирі, відмовити у задоволенні заявлених вимог, а зустрічні позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право на проживання у спірній квартирі з підстав його відсутності у квартирі без поважних причин більше шести місяців задовольнити. Позивач [PERSON] та його представник зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнали, просили відмовити в їх задоволенні через безпідставність з тих підстав, що позивач проживає у спірній квартирі, несе витрати по її утриманню, ніколи не чинив [PERSON] перешкод у користуванні квартирою, ключів від квартири не відбирав. Заслухавши думку учасників судового розгляду справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічних позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.07.2012 року Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією на підставі розпорядження №370 від 30.05.2012 року було видано ордер №05023 серії Б на жиле приміщення [PERSON] з сім»єю з п»яти осіб на право зайняття жилого приміщення, жилою площею 24,4 кв.м., яке складається з однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS]. Склад сім»ї - [PERSON], дружина [PERSON], дочка [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON]. (а.с. 7). За даними довідки форми №3 виданої 11.06.2014 року за №60 [PERSON] дійсно прописаний і мешкає у [ADDRESS]. Сім»я складається із 5 чоловік, із них: [PERSON] - власник особового рахунку; [PERSON] - колишня дружина; [PERSON] - дочка; [PERSON] - син; [PERSON] - дочка, які зареєстровані на зазначеній житловій площі з 26.07.2012 року. (а.с.8). 18.10.2012 року між Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони було укладено договір про надання житлово-комунальних та інших послуг №366 Ж\\Лом 73а-12. Предметом договору є надання Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ (виконавцем) [PERSON] (споживачу) послуг обумовлених даним договором у житловому будинку [ADDRESS] (а.с.13-18). Як видно, з наданих суду позивачем рахунків «Т.М.М.» - ТОВ на ім»я [PERSON], квитанцій до прибуткових касових ордерів, а також довідки №144Ж від 03.06.2014 року виданої «Т.М.М.» - ТОВ, [PERSON], як власник особового рахунку квартири [ADDRESS] щомісяця виконує свої зобов»язання з приводу оплати «Т.М.М.»-ТОВ отриманих комунальних послуг, заборгованість відсутня. (а.с.19-30,63-66). За даними актів про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації, складених 12.12.2013 року, 11. та 13.02., 15.04., 13 та 27.06. 2014 року, 26.01.2015 року за участі квартиронаймача квартири [ADDRESS], представника Департаменту управління нерухомістю Фірми «Т.М.М.»-ТОВ, прибиральниці під»їзду а також мешканців сусідніх квартир, зареєстрована у квартирі [ADDRESS] [PERSON] за даною адресою не проживає з моменту реєстрації, жодного разу не з»являлася у квартирі та не намагалась потрапити до неї, участі в утриманні житла не приймає, ремонту зазначеної квартири не здійснювала, особистих речей при огляді квартири не виявлено (а.с. 31-34,80-83,112-114). Рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень [PERSON] за адресою - [ADDRESS] містять відмітку відділу зв»язку про повернення за закінченням терміну зберігання (а.с.35). Відповідно до правил ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Правилом ст. 72 цього Кодексу визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Звертаючись в суд з позовом, про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], позивач стверджує про відсутність відповідача [PERSON] за зазначеною адресою більше шести місяців без поважних причин. Згідно з роз"ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму ВСУ від 12.04.1985р. №2 з подальшими змінами, у справах про визнання наймача або членів сім"ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням за правилами ст. 71 ЖК Української РСР, необхідно з"ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім"ї тощо. Відповідач [PERSON], заперечуючи проти позову стверджувала, що спірне житлове приміщення з моменту отримання у користування та на теперішній час перебуває у стані ремонту, який не завершено позивачем і на теперішній час а тому є непридатним для її проживання з малолітніми дітьми. Також стверджувала, що позивач не надав їй ключа від квартири та від під'їзду будинку, а тому вона не мала можливості потрапити до спірної квартири, а її звернення до кандидата в народні депутати з цього приводу не призвели до позитивного результату. Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача [PERSON] та визнати зазначені нею причини неможливості проживання у спірному житловому приміщенні поважними з огляду на наступне. За зверненням [PERSON] до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві начальником останнього 27.06. та 29.10. 2014 року, 23.03.2015 року надіслано на адресу [PERSON] відповіді про те, що звернень [PERSON] з приводу перешкоджання її вселенню, проживанню та користуванню квартирою [ADDRESS] до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві у період з 26.07.2012 року по 31.12.2014 року не надходило. (а.с.58,60,120). Як видно зі змісту заяви [PERSON] на ім»я кандидата в народні депутати України [PERSON], у редакції від 20.09.2012 року відповідач порушувала питання з приводу того, що чоловік не надає їй документів на квартиру [ADDRESS] а також ключів від квартири, не пускає до квартири. В дирекції забудовника залишив заяву про те, щоб їй не надавали документів на квартиру. Вона з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS], а при її виписці разом із дітьми з зазначеної квартири і прописці за місцем отримання ордера на нову квартиру вони втратили пільги на комунальні платежі і щоб їх повернути за фактичним місцем проживання їй потрібна довідка з бухгалтерії компанії ТММ про те, що вони не користуються пільгами за місцем реєстрації, а також не може отримати довідки для отримання пільг та для участі у приватизації (а.с.121). На звернення народного депутата [PERSON] листом №925/10-Ю/6 від 24.10.2006 року Фірма «Т.М.М.» ТОВ повідомила [PERSON] та народного депутата про те, що станом на 24.10.2012 року [PERSON] в бухгалтерію товариства не надано необхідних документів щодо оформлення пільг з оплати житлово-комунальних послуг., а тому пільги йому та членам родини не нараховуються. Заяви [PERSON] до Фірми «Т.М.М.» ТОВ щодо ненадання документів [PERSON] не надходило. Запитів стосовно отримання документів необхідних для оформлення пільг, та копій документів на зазначену квартиру, ні від [PERSON], ні від [PERSON] до товариства також не надходило, для отримання необхідної документації рекомендовано звернутися до Департаменту управління нерухомості Фірми «Т.М.М.» - ТОВ. (а.с.122). Доказів на підтвердження того, що [PERSON] зверталася до Департаменту управління нерухомості Фірми «Т.М.М.» - ТОВ з приводу отримання необхідних їй довідок, суду не надано. Крім того, на заяви [PERSON] від 17.06. та 24.10.2014 року Фірмою «Т,М,М,» -ТОВ 18.06. та 24.10.2014 року повідомлено, що [PERSON] не зверталася особисто до товариства із заявами про перешкоджання її вселенню, проживанню та користуванню квартирою [ADDRESS] з моменту реєстрації (з 27.06.2012 року) і по цей час. (а.с.61,62). Не заслуговують на увагу суду і зазначені [PERSON] причини її не проживання у спірній квартирі, невідповідність квартири санітарним нормам для проживання. За правилами ч. 2 ст. 177 ЖК Української РСР, наймачі жилих приміщень на умовах і в порядку, що визначаються законодавством Української РСР, повинні провадити за свій рахунок поточний ремонт жилих приміщень, а за змістом ст. 64 цього ж Кодексу, члени сім»ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов»язки, що випливають з договору найму жилого приміщення, а якщо перестали бути членами сім»ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов»язки, як наймач і члени його сім»ї. Як видно зі змісту, наданої суду відповідачем, копії судового рішення про розірвання шлюбу сторін у справі, суд встановив, що стосунки у шлюбу не склались, з березня 2012 року не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер. (а.с.104-105). Приймаючи до уваги, встановлені обставини, а саме, що сторони у справі з березня 2012 року не ведуть спільного господарства, суд не може прийняти до уваги, як поважні причини не проживання [PERSON] у спірній квартирі - відсутність ремонту та санітарних умов, оскільки остання нарівні з наймачем мала обов»язок щодо приведення житлового приміщення до стану придатного для проживання у ньому та його утримання. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не вживала жодних заходів для усунення причин, що створили умови для неможливості її проживання у квартирі [ADDRESS], оскільки остання не порушувала питання щодо надання їй доступу до квартири, шляхом вселення, або ж отримання ключів від квартири та під»їзду, не приводила квартиру до санітарно-технічного стану щоб використовувати житлове приміщення за призначенням. Так, тільки після звернення [PERSON] в суд з позовом відповідач намагалася відвідати спірну квартиру, однак двері квартири їй ніхто не відкрив з приводу чого було складено акт, що на аркуші справи №123. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] не дали суду показань, які б підтверджували поважність причин не проживання [PERSON] у спірній квартирі та не проживання [PERSON] у цій же квартирі більше шести місяців без поважних на те причин. Зазначені свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що вони приходили з [PERSON] до спірної квартири у грудні 2014 року та лютому 2015 року, тобто після того, як позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у спірній квартирі. Свідки [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали суду, що у квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON], виконує у квартирі ремонтні роботи, отримує квитанції на оплату послуг та сплачує житлово-комунальні послуги. Наразі, досліджені у судовому засіданні докази свідчать про те, що [PERSON] не проживала у спірній квартирі більше шести місяців без поважних на те причин, а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] підлягають задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування цим же житловим приміщенням, як такого, що не проживає в ньому більше шести місяців без поважних причин не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved