Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

26.08.2014 р. позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, яким, із урахуванням змін до позовної заяви від 30.10.2014 р.), просив визнати розпорядження від 28.07.2014 року під № 3082 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та позбавлення премії незаконним, зобов'язати відповідача скасувати розпорядження від 28.07.2014 року під № 3082 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та позбавлення премії, а також стягнути із Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" у відшкодування моральної шкоди 1.000,00 грн. (том 1, а.с.1-4, 49-52). В обґрунтування позову посилається на те, що\~28 липня 2014 року розпорядженням № 3082 Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» його було притягнено до дисциплінарної відповідальності за не повідомлення своєчасне нікого з працівників підприємства про отриману ним травму голови, з приводу чого йому була винесена догана та він був позбавлений 100 % премії за липень 2014 року. Вважає накладене на нього дисциплінарне стягнення незаконним.\~ Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2015 року позовні вимоги задоволенні частково: визнано незаконним розпорядження від 28.07.2014 року під № 3082 про притягнення до дисциплінарної відповідальності та позбавлення премії, відповідача зобовязано скасувати розпорядження від 28.07.2014 року під № 3082, стягнуто з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 500,00 грн. (а.с.113-115). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2015 року було відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін (том 1, а.с.149-152). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.07.2016 року вищезгадані рішення суду першої та ухвала апеляційної інстанції були скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Підставами скасування судових рішень стало порушення норм процесуального права, також суди не встановили усі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Вказано, що з огляду на предмет та підстави позову, судам необхідно було встановити відповідні обставини справи. В ухвалі суду касаційної інстанції вказано, що відповідно до ст. 147 КЗпП України,\~за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Порядок накладення дисциплінарного стягнення в ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» врегульовано умовами Колективного договору між адміністрацією ПАТ «Павлоградвугілля» та профспілками Дніпропетровською територіальною організацією профспілок працівників вугільної промисловості та обласним об»єднанням незалежної профспілки гірняків України Західного Донбасу на 2013-2014 рік. Зокрема, встановлено перелік виробничих недоглядів, за які працівники можуть бути позбавлені премії повністю або частково. Умовами колективного договору також передбачено, що позбавлення премії працівників підприємства за порушення охорони праці та техніки безпек більш, ніж на 50%, узгоджується із профспілковими організаціями. Разом з тим, матеріали справи не містять даних\~про\~Правила охорони праці на підприємстві та про умови техніки безпеки, за порушення яких настає дисциплінарна відповідальність. Немає у справі також даних і про те, що питання про позбавлення позивача премії на 100% було узгоджено із профспілковими організаціями. Крім того,\~статтею 149 КЗпП України установлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. При розгляді справи судом не перевірено, чи відібрані у [PERSON] пояснення з приводу порушення трудової дисципліни саме під час вирішення питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності, адже у наказі про притягнення до відповідальності вказано про те, що такі пояснення надавались, але матеріали справи містять лише пояснення [PERSON] до комісії з розслідування нещасних випадків. Також слід звернути увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦПК України мотивувальна частина судового рішення має містити встановлені судом обставин і визначені відповідно до них правовідносини; мотиви, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти; чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким; назви закону, на підставі якого вирішено справу і відповідні його статті, а також норми процесуального закону, якими суд керувався (том 1, а.с.189-192). В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON], кожен окремо, підтримали заявлені позовні вимоги та пояснили, що позивач не порушував трудової дисципліни, він отримав травму голови, проте деякий час подовжив працювати, не почуваючи себе зле, а коли симптоми травми стали виявлятися, він відразу повідомив працівникам підприємства (машиністу електровоза), відповідач одночасно застосував до позивача два види дисціплінарного стягнення догану та позбавлення премії за липень 2014 р., підстав для чого не було, не узгодив із профспілковою організацією застосування до позивача дисциплінарного стягнення, а пояснення від позивача до застосування до позивача дисциплінарного стягнення відповідач не вимагав, надавши письмові пояснення зурахуванням обставин, зазначених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.07.2016 р.(том 2, а.с.10-14). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що про своє травмування позивач своєчасно не повідомив працівників підприємства, чим порушив вимоги п.8 «Порядку проведення розслідувань нещасних випадків і аварій на виробництві», а тому відповідач правомірно наклав на нього дисциплінарне стягнення, надав письмові пояснення зурахуванням обставин, зазначених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.07.2016 р. (том 1, а.с.201-206). Вислухавши пояснення позивача його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, у тому числі додатково надані відповідачем письмові докази, зурахуванням обставин, зазначених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.07.2016 р., суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, з наступних підстав. Відповідно до розпорядження № 54к від 27.08.2004 р. філії ВАТ «ДХК «Паівлоградвугілля» «Шахта Благодатна»», між позивачем [PERSON] та відповідачем було укладено трудовий договір на невизначений строк з 30 серпня 2004 року, за яким позивача було прийнято учнем гірника підземного. (том 1, а.с.15). В подальшому позивача неодноразово переводили на інші посади на підприємствах, правонаступником яких є ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (том 1, а.с.16-32, 206-219). Згідно розпорядження №1394-к від 26 жовтня 2006 року [PERSON] виконував обов'язки електрослюсаря підземного 5 розряду дільниці УРСО Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (том1, а.с.31-32). Розпорядженням Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №141/6-к від 14 серпня 2014 року [PERSON] було звільнено із займаної посади (том 1, а.с.33). Укладення трудового договору, відповідно до ст.ст.21,94 КЗпП України та ст.ст.1, 9, 21 Закону України «Про оплату праці», зумовлює виплату заробітної плати (винагороди, обчисленої, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу). Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Структура заробітної плати складається з трьох основних елементів: основної заробітної плати - винагороди за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки), вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткової заробітної плати - винагороди за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Відтак, у випадку притягнення позивача до дисціплінарної відповідальності, зокрема у звязку виявлення фактів неналежного виконання ним своїх посадових обовязків, відповідач мав право зменшити, або відмінити відповідні\~заохочувальні та компенсаційні виплати, крім посадового окладу, який не зменшився. При цьому регулювання заробітної плати здійснюється відповідно до ст. 8 Закону України «Про оплату праці». Ст. 15 Закону України «Про оплату праці» вказує про повноваження підприємств регулювати умови оплати праці, в тому числі й відносини щодо преміювання. Так, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. Аналогічні норми містяться у ст. 97 КЗпП України, при цьому визначено, що власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Із змісту позовної заяви та пояснень позивача випливає, що він 27.07.2014 р., приблизно о 2 годині 30 хвилин, після проведення зачистки гірничої маси під затвором шибера камери породної загрузки горизонту 210м, пересуваючись по ходку камери загрузки по сходам, відкривав верхню ляду ходка, послизнувся на сходинці, в результаті чого отримав удар лядою по голові. Виникнення у 27.07.2014 р. у позивача травми голови сторонами не оспорюється. Так, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Павлоградська міська лікарня № 4в КЗ «Павлоградська міська лікарня № 4 ДОР» із 27.07.2014 р. по 29.07.2014 р. на стаціонарному лікуванні із діагнозом «забій голови» (том 1, а.с.7). Розпорядженням Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №10ОП 28.07.2014 року для розслідування нещасного випадку з [PERSON] було створено комісію (том 1, а.с. 220). Актом і розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії) що стався 27.07.2014 року в 2 години 30 хвилин, затвердженого 30 липня 2014 року, комісія встановила, що 26 липня 2014 року, електрослюсар підземний дільниці СО-2 [PERSON] від заступника начальника дільниці СО-2 [PERSON] отримав наряд на проведення технічного обслуговування обладнання головного та допоміжного ствола, чергування в будівлі підйомних установок. Зі слів [PERSON] приблизно о 2 годині 30 хвилин, після проведення зачистки гірничої маси під затвором шибера камери породної загрузки горизонту 210м він, пересуваючись по ходку камери загрузки по сходам, відкривав верхню ляду ходка, послизнувся на сходинці, в результаті чого отримав удар лядою по голові. При цьому свідки травмування відсутні. Приблизно о 5.50год із позивачам звязався гірничий диспетчер [PERSON], який дав вказівку щодо проведення подальших робіт для вивозу робітників із шахти, на виконання яких позивач в 6.00год він прибуває на «0» відмітку допоміжного стволу і виконує вказівки гірничого диспетчера, а після вивозу робітників з шахти. Вказано, що о 6.10год зі слів [PERSON], останній відчув себе зле. Комісія дійшла висновку, що позивач, своєчасно (негайно) не повідомивши гірничого диспетчера та ІТП дільниці про факт свого травмування, порушив п.8 Порядку проведення розслідування нещасних випадків і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1232, який зобовязує потерпілого негайно повідомити керівнику робіт про нещасний випадок, та вимоги п.12.2 Інструкції №6 з охорони праці електрослюсаря підземного, який зобовязує працівника негайно повідомити інженерно-технічного робітника (гірничого диспетчера) про нещасний випадок і діяти у відповідності до його вказівок. За даними акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що стався на виробництві 27 липня 2014 року\~ о 2 год30 хв, за відсутності можливості встановити час настання нещасного випадку, місце нещасного випадку, обставини за яких він трапився, і сам факт травмування [PERSON], нещасний випадок визнано неповязаним з виробництвом, акт за формою Н-1 не складався (том 1, а.с.36-38). Відповідно до ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, який приймає на роботу, тобто роботодавцем. У даному випадку це Виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління імені Героїв космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», яким було винесено спірне розпорядження №3082 від 28.07.2014 року про притягнення позивача, [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та позбавлення премії за липень 2014 року на 100% за неналежне виконання обовязків останнього (том 1, а.с.6). Відтак, для вірного вирішення спору слід, зокрема, встановити, встановити, чи мало місце із боку позивача, як електрослюсаря підземного 5 розряду дільниці УРСО Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», неналежне виконання обовязків. Згідно ст.139 КЗПП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до п.12.2 Інструкції №6 з охорони праці електрослюсаря підземного, якщо робітник є очевидцем аварії, нещасного випадка, він має негайно повідомити керівнику робіт про нещасний випадок інженерно-технічного робітника (гірничого диспетчера) і діяти у відповідності до його вказівок (том 1, а.с. 43, звор. бік). Так само, пдповідно до п.8 Порядку проведення розслідування нещасних випадків і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1232, про кожний нещасний випадок потерпілий повинен негайно повідомити керівника робіт, який безпосередньо здійснює контроль за станом охорони праці на робочому місці, чи іншу уповноважену особу підприємства і вжити заходів до надання необхідної допомоги потерпілому. Відтак, суд погоджується із відповідачем в частині того, що охорона праці на вугільних шахтах має виключно важливе значення, а недодержання вимог охорони та дисципліни праці навіть одним працівником створює небезпеку для здоров'я і життя інших працівників, а до трудових обов'язків працівників, зокрема, належить додержання правил охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці. Відповідно до п.п. 1, 2, 4 Положення про дисципліну працівників гірничих підприємств, затвердженого Постановою КМУ від 13.03.2002 р. № 294, виконання робіт у шкідливих і небезпечних умовах потребує від власників або уповноважених ними органів та виконавців робіт високої організованості, суворого дотримання вимог нормативно-правових актів з охорони праці. Дисципліна праці на роботах у шкідливих і небезпечних підземних умовах полягає в дотриманні всіма працівниками вимог законодавства про охорону праці, нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, до сфери управління яких належать гірничі підприємства, наказів і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу, приписів спеціально уповноважених органів державного нагляду, а також цього Положення. Працівник зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі виконувати покладені на нього обов'язки, знати і неухильно дотримуватись вимог правил, норм та інструкцій з безпечного ведення робіт, правил технічної експлуатації, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, нормативно-правових актів з охорони праці, а також посадових інструкцій. Згідно п. вказаного положення, до працівників гірничих підприємств, що допустили порушення гірничого законодавства, застосовуються такі види дисциплінарного стягнення, як догана та звільнення. Відповідно до Правил безпеки у вугільних шахтах, затверджених Наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 22 березня 2010 року № 62, вугільна шахта - це гірниче підприємство підвищеної небезпеки, під час виробничої діяльності в підземних виробках якої можуть виникнути небезпечні та шкідливі виробничі чинники, від дії яких працівники мають бути захищені. Згідно розділу 5 Правил безпеки працівник шахти зобов'язаний, зокрема, знати і виконувати вимоги технічних документів (ТПД, паспортів, інструкцій) і нормативних актів з охорони праці, що стосуються його професії; дотримуватися вимог цих Правил, трудового (колективного) договору (угоди); про всі інциденти і порушення має бути повідомлено гірничому диспетчерові та керівникові шахти. П.п. 2.1, 2.4, 2.4.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку (Додаток № 3 до розділу 8 Колективного договору ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» до обовязків працівника віднесено: дотримуватись дисципліни праці, знати і виконувати вимоги нормативних актів з охорони праці, негайно сповіщати керівника робіт чи гірничого диспетчера про аварії, нещасні випадки. (том 1, а.с.238-239). Відтак, у відповідача були підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності, Зважаючи на всі викладені обставини, розпорядженням №3082 від 28.07.2014 року [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, та застосовання таких видів дисциплінарного стягнення, як догана та звільнення. Так, відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до пра\-цівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення догана або звільнення. \~\~\~\~ Згідно з ч.2 ст. 147 КЗпП законодавством, ста\-тутами і положеннями про дисципліну для окремих категорій пра\-цівників можуть бути передбачені й інші дисциплінарні стягнення. \~\~\~ Згідно ст. 147-1 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується органом, якому надано право прийняття на роботу ( обрання, затвердження, призначення на посаду ) даного працівника. Згідно ст. 148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Відповідно до вимог ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Судом встановлено, що у [PERSON] пояснення з приводу порушення трудової дисципліни саме під час вирішення питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності не відбиралися (том 1, а.с. 40). Проте, до застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON], а саме 27.07.2014 р. останнім було підписано пояснювальну записку до комісії з розслідування нещасних випадків. При цьому, зважаючи на те, що вказану комсію було створено лише наступного дня, 28.07.2014 року розпорядженням ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №10ОП, фактично такі пояснення надавались особі, яка створила комісію, тобто відповідачу. Догана - це захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього. У відповідності до п.1. Переліку виробничих упущень, за які робочі можуть лишатися премії повністю або частково (Додаток № 7 до Положення про оплату праці робітників ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», до таких упущень віднесено порушення працівником інструкцій з безпечних методів роботи і по професіям (том 1, а.с.237). При цьому у примітці до вказаного переліку зазначено, що позбавлення премії працівників підприємства за порушення охорони праці та техніки безпеки більш, ніж на 50%, узгоджується із профспілковими організаціями. Незалежною профспілкою гірників України, членом якої був на той час [PERSON], було погоджене оскаржуване розпорядження № 3082 Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 28 липня 2014 року, що випливає із підпису «Голови НПГУ», під якою суд розуміє голову первинної Незалежної профспілки гірників України у розділі «Візи» [PERSON] (том 1, а.с. 6, звор. бік) та змісту довідки від 04.04.2017 р. первинної Незалежної профспілки гірників України (том 2,а.с.1). \~Суд, аналізуючи вищезазначені норми права та обставини встановлені у засіданні, приходить до висновку, що оскаржуваним розпорядженням №3082 від 28.07.2014 року [PERSON] було за наявності передбачених законодавством України підстав було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, обявлено догану та позбавлено премії за липень 2014 року на 100%, тобто застосовано менш суворе стягнення, ніж звільнення (том 1, а.с.6). Відтак, при обранні виду стягнення відповідач врахував ступінь тяжкості вчиненого проступку позивачем і заподіяну ним шкоду (фактично самому собі), обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Будь-яких поважних причин,\~що б виключали вину позивача, судом не встановлено. Відтак, у задоволенні вимоги позивача про визнання розпорядження від 28.07.2014 року під № 3082 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та позбавлення премії незаконним слід відмовити. Так само, це зумовлює відмову у вимозі про зобов'язання відповідача скасувати розпорядження від 28.07.2014 року під № 3082 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та позбавлення премії. Згідно із ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до вимог п.5 постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Ч.3 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає, що позивачем не було доведено факту порушення його прав у сфері трудових відносин оскаржуваним розпорядженням №3082 від 28.07.2014 року та спричинення йому моральної шкоди (характер та обсяг страждань, яких він зазнав внаслідок дій відповідача, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, тощо) та наявність передбачених підстав для її стягнення із відповідача із урахуванням встановлених судом обставин справи, тому у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди слід відмовити. При зверненні до суду позивачем судовий збір з позовної заяви не сплачувався на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до частини 4 ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed