Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить спадковий договір від 22.12.2018 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Компаніївського нотаріального округу Солодовою Людмилою Анатоліївною визнати недійсним. В позовній заяві пояснив, що на початку грудня 2018 року він, на прохання свого батька, [PERSON] , телефонував [PERSON] , який є співвласником фермерського господарства "Компаніївський Агролан", а також рідним братом [PERSON] , і попросив виплатити гроші по договору оренди землі за 2020 рік. Гроші батькові потрібні були на лікування. [PERSON] відмовив, мотивувавши тим, що за 2019 рік орендну плату вже було виплачено і більше наперед коштів не дасть. Не пройшло і трьох тижнів, як у батька з`явилася велика сума грошей, він запив, лікування відкладав на потім, говорив, що дасть дружині, [PERSON] , 100000 гр. на те, щоб вона по-людськи його поховала. Після смерті батька, а саме [INFO] , він дізнався про існування спадкового договору, та договору користування земельною ділянкою (емфітевзису), копії яких йому надала, після заведення спадкової справи, приватний нотаріус Компаніївського нотаріального округу Солодова Л.А. . Емфітевзис укладений на 99 років, за яким було сплачено 300000 гр., тобто по 3030 гр. 30 коп. за кожен рік, сума, яка навіть менша орендної плати за 2010 рік: 3033 гр. 69 коп. За договором оренди землі з 2013 по 2023 рік у 2018 році орендна плата становила 22000 гр.. Відмовивши у виплаті грошей за 2020 рік по договору оренди землі, батька фактично змусили підписати спадковий договір та емфітевзис. На момент підписання договорів батько перебував у важкому моральному то фізичному стані: фактично не міг рухатись, 2017 року був прооперований з приводу перелому стегнової кістки, мав переломи хребців, міжхребцеву грижу, а також зловживав алкоголем, не раз втрачав пам`ять. Договорів на руках у батька не було, впевнений, що їхній зміст йому був невідомий. Враховуючи вищенаведене, вважає, що батько в момент підписання договорів не усвідомлював значення своїх дій (п. 1 ст.225 ЦК України), обидва договори були підписані під впливом тяжких обставин і на вкрай невигідних умовах (п. 1 ст. 233 ЦК України). Окрім цього, при розпорядженні своїм майном батько не врахував інтересів інших членів сім`ї (ст. 59 Сімейного кодексу України). Насамкінець, набувач, [PERSON] , не виконала жодного зобов`язання, покладеного на неї спадковим договором, що є підставою для розірвання даного договору (ст.ст.610, 611 ЦК України). Вважає, що при переході права власності на земельну ділянку до набувача будуть прямо порушені права спадкоємців за законом. Представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він пояснив, що в матеріалах справи належні та допустимі докази, які підтверджують те, що [PERSON] померлий [INFO] на момент підписання спадкового договору від 22.12.2018 року не міг усвідомлювати значення своїх дій та не міг керувати ними відсутні. Позов про визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом тяжкої обставини може бути задоволений лише на вимогу сторони, яка діяла під впливом тяжкої обставини. Крім того, за змістом спадкового договору від 22.12.2018 року нотаріусом роз`яснено сторонам положення чинного законодавства щодо порядку укладення спадкових справ, підстав та наслідків визнання їх недійсними, щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно. Спадковий договір підписаний сторонами у присутності нотаріуса, яким встановлено особи сторін, перевірено їх дієздатність, роз`яснено всі істотні умови договору. Померлий [PERSON] не оспорював спадковий договір та таких намірів зафіксованих у встановленому порядку не висловлював, сторони з вимогою про розірвання спадкового договору не звертались. Отже позивачем не доведено те, що [PERSON] на момент підписання спадкового договору 22.12.2018 року не усвідомлював значення своїх дій та підписав вказаний договір під впливом тяжких обставин і вкрай не вигідних умовах, тому просить в задоволені позову відмовити. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що в кінці листопада чи на початку грудня на прохання батька він попросив у Воронюка виплатити орендну плату на перед бо батькові потрібні гроші на лікування. На що той сказав щоб продали йому землю. Батько хотів лягти в лікарню і пролікуватися та велика сума йому не потрібна. Пізніше він передзвонив знову і йому було відмовлено., мотивуючи це тим, що орендна плата за 2019 рік уже виплачена. Через два тижні в батька з`явилися гроші. Пізніше до нього приїхав брат батька та повідомив що батько запив, гроші валяються по будинку, п`ятисотки, двухсотки, щоб він пішов та забрав їх. Батько зловживав спиртними напоями, все господарство яке вони тримали батько здав і все пропив. Він ходив до сестри харчуватися, вона йому пекла хліб, годувала. Потім він поламав стегно, 1,5 місяці вмовляли його поїхати до лікаря після чого він був прооперований. Після видужання його забрала до себе сестра, доглядала, після чого він почав потроху ходити по хаті. Через 5 місяців у нього почалися розмови, що хоче дійти до магазину, побачити людей, почав ходити на більші відстані, розходився і почав зловживати спиртними напоями. Сестра на це робила зауваження, він переставав пити, потім знову запивав. Після цього, сестра взяла його речі та занесла до його будинку, пояснювала що він знову може впасти. Після чого, батько з сестрою взагалі перестав спілкуватися. Отримавши гроші знову запив. 30 числа до нього приїжджав сільський голова [PERSON] та пояснив, що до нього прийшов [PERSON] щодо догляду батька, але він послав [PERSON] . Після смерті батька він звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини, але вона йому сказала, що приходили вже якісь люди, які саме вона не сказала. Нотаріус пояснила, щоб він написав заяву і вона йому видасть витяг зі спадкового реєстру, що він і зробив. З витягу він побачив що дійсно є спадковий договір. Крім нього, його матері та доньки померлого інших спадкоємців не має. Представник відповідача позов не визнав та просив відмовити в задоволені позову з підстав викладених у відзиві. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він був сусідом померлому. Померлий попросив його повести до нотаріуса, скарг від нього не було. Просив знайти управляючого фірми АФ «Агролан» [PERSON]., бо він там керував, з метою оформлення договору. [PERSON] повідомив, що йому потрібні гроші на лікування. Коли вони приїхали біля нотаріуса був [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , самої [PERSON] не було. Батько позивача був адекватний, тверезий, все усвідомлював, він пив знеболювальні препарати, погано ходив. До нотаріальної контори він не заходив, з документами ходив [PERSON] . При підписанні договору він присутній не був, чи зачитувався договір він не знає. Знає, що потібні були кошти на лікування. Свідок [PERSON] пояснив, що він працює головою села Нечаївка Компаніївського району Кіровоградської області. Знав [PERSON] , оскільки він проживав на території сільської ради і як голова села він всих жителів знає. В грудні 2018 року до нього звернувся [PERSON] про те, що [PERSON] хворіє, сам не може пересуатися і потребує догляду, тому прохав як голову села прийняти міри в даній ситуації. Про договора на той момент він не знав. Після цього він звернувся до дітей [PERSON] , сина та доньки, які проживали на одній вулиці, діти сказали, що батько не вважав за потрібне лікуватися, його справи, хай розбирається сам. Знав, що [PERSON] отримав орендну плату за землю, але скільки не знав. Зі слів жителів села йому відомо, що орендна плата в АФ «Агролан» становила за 2018 рік не менше 24 000 грн., але скільки точно не знає. Поховання [PERSON] займався син, позивач по справі. Він звертався до нього щоб розгорнули дорогу до кладовища. Дорогу розгортав [PERSON] Допитаний в якості свідка позивач [PERSON] пояснив, що після смерті у батька знайшли 230 000 грн., 8000 грн. потратили на похорон батька, потім матір поклали в лікарню, в неї був гіпертонічний криз, вона доглядала батька, потім кошти витратили на подальше її лікування. Зробили ремонт, електроопалення, підключили три фази, зробили каналізацію, тобто інші гроші витратили на ремонт. Поховання батька робили за ці ж гроші. Коли брат батька сказав, що у батька з`явилися гроші він водив дитину до школи і бачив, що у батька на дверях висить замок, йому було важко вставати, він просив [PERSON] , щоб той закривав його на замок бо боявся щоб його не пограбували. Перед тим, як отримати гроші, він заходив до батька, питав що йому потрібно, можливо в магазині щось купити, бо батько ніде не ходив, йому було важко. Він просив батька землю не продавати, бо гроші які він отримає проп`є. [PERSON] не було проведено лікування батька та поховання. Свідком передачі грошей він не був. На виконання вимог п.2 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України, суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи. Ухвалою суду від 22.05.2019 року відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 30.07.2019 року витребувано з Комунального закладу «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги» (юридична адреса: м.Кропивницький, вул.Короленка ,56) для проведення судово-медичної експертизи по справі медичну карту стаціонарного хворого та історію хвороби [PERSON] , [INFO] , який перебував на лікуванні в комунальному закладі в період з 16.07.2018 по 25.07.2018 з приводу переломів поперекового відділу хребта. Ухвалою від 30.07.2019 року призначено судово-медичну експертизу по цивільній справі. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області від 01.10.2019 року за апеляційною скаргою позивача, ухвалу суду від 30.07.2019 року про призначення судово-медичної експертизи по цивільній справі скасовано, а справу направлено до того ж суду для продовження розгляду. Ухвалою суду від 06.11.2019 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до розгляду. Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54996533 від 05.02.2019 року, сформованої приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу Солодовою Л.А. відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.01.2019 року [PERSON] помер [INFO] . (а.с.9). З довідки про причину смерті № 6 від 22.01.2019 року встановлено, що причина смерті [PERSON] хронічна серцева недостатність та ішемічна хвороба серця. (а.с.13). Відповідно до довідки № 135/02-14 від 17.04.2019 року, виданої приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу Солодовою Л.А. на підставі спадкової справи № 10/2019 року заведеної 05.02.2019 року [PERSON] являється спадкоємцем першої черги спадкування після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . (а.с.7). Як встановлено з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.08.1973 року народження [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки № 38 від 23.01.2019 року [PERSON] проводив поховання [PERSON] , який помер [INFO] . (а.с.10). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 163944217 від 17.04.2019 року заборони на об`єкти нерухомого майна відсутні. (а.с.11-12). Відповідно до довідки від 17.04.2019 року встановлено, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні. (а.с.14). Згідно мультизрізової комп`ютерної томографії від 16.07.2018 року, епікризу - виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 9838 від 08.12.2017 року [PERSON] здійснювалася операція 28.11.2017 року закритої репозиції, БІОС Gamma - стержнем черезвертлюгового перелома лівої стегнової кістки. (а.с.15-16) З договору оренди землі, зареєстрованого у Компаніївському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23.07.2007 року за № 47 та акту про передачу та прийом земельної ділянки в натрі , встановлено, що [PERSON] передав в оренду фермерському господарству «Компаніївський агролан» в особі [PERSON] земельну ділянку площею 7.44 га на території Нечаївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області строком на 5 років. (а.с.22-24). Відповідно до змін та доповнення до договору оренди землі від 23.07.2007 року, реєстраційний номер 47 від 20.08.2010 року, які зареєстровані у Компаніївському відділенні ДП «Кіровоградська регіональна філія «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.09.2010 року за № 041037300078, внесено зміна та доповнення до договору оренди землі № 47 від 23.07.2007 року, а саме в частині збільшення строку дії договору оренди на 7 років та збільшено орендну плату з 1,5 % на 3 % від грошової оцінки земельної ділянки. (а.с.21). Відповідно до умов спадкового договору від 22.12.2018 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу Кіровградської області Солодовою Л.В., та зареєстрованого в реєстрі за № 1345, та договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 22.12.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу Кіровградської області Солодовою Л.А., та зареєстрованого в реєстрі за № 1343, [PERSON] передав у власність [PERSON] після своєї смерті у власність земельну ділянку площею 7,4404 га, що розташована на території Нечаївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3522883800:02:000:0218 для сільськогосподарських потреб та з цільовим призначенням ведення сільськогосподарського виробництва, грошова оцінка станом на 01.01.2018 року становила 275044,00 грн. (а.с.17-20). Відповідно до статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобовязується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Спадковий договір визначається як такий, відповідно до якого відчужувач має право давати розпорядження іншій стороні (набувачеві), а у разі смерті відчужувача у набувача виникає право власності на майно відчужувача. Отже, спадковий договір це відмінний від заповіту спосіб розпорядження своїм майном на випадок своєї смерті. Відповідно до статті 1304 ЦК України спадковий договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Правилами статті 1305 ЦК України визначено, що набувач у спадковому договорі може бути зобовязаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. В контексті даної статті спадковим договором на набувача може бути покладено обовязки майнового або не майнового характеру, які він має виконати до відкриття спадщини або після цього. Ці обов`язки не можуть суперечити актам цивільного законодавства, не можуть порушувати права інших осіб. Таким чином за своїм змістом спадковий договір є договором відчуження майна. Пунктом 28 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 визначено, що перехід майна від відчужувача до набувача на підставі спадкового договору не є окремим видом спадкування, а тому на відносини сторін не поширюються відповідні правила про спадкування, в тому числі право на обов`язкову частку. Спадковий договір може бути визнано недійсним із підстав, визначених нормами глави 16 (ст. 202 - 236) ЦК. Вимогу про визнання недійсним спадкового договору може бути заявлено як відчужувачем та набувачем, так і іншою заінтересованою особою. У разі пред`явлення позову особою, яка не є стороною спадкового договору, необхідно перевіряти, які права та охоронювані законом інтереси цієї особи порушено (стаття 3 ЦПК). За умовами спірного спадкового договору, предметом договору є набуття після смерті [PERSON] (відчужувача) права власності [PERSON] (набувачем) на земельну ділянку кадастровий номер 35228838:02:001:0218, розташовану на території Нечаївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, загальною площею 7,44 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. З ст. 236 ЦК України встановлено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Вимогу про визнання недійсним спадкового договору може бути заявлено як відчужувачем та набувачем, так і іншою заінтересованою особою. У разі пред`явлення позову особою, яка не є стороною спадкового договору, необхідно перевіряти, які права та охоронювані законом інтереси цієї особи порушено (стаття 3 ЦПК). Відповідно до статті 1308 ЦК ( 435-15 ) спадковий договір може бути розірвано на вимогу відчужувача або набувача. За змістом цього правила інші особи, у тому числі спадкоємці відчужувача, не можуть пред`являти вимоги про розірвання спадкового договору. Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Відповідно до розяснень пленуму Верховного Суду України у абзаці 4 п. 7 Постанови № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобов`язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. У разі якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків (частина перша статті 216 ЦК. В пункті 24 зазначеної Постанови вказано, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, які підтвердили волевиявлення [PERSON] щодо розпорядження своїм майном на випадок смерті, у суду не виникає сумнівів, що його волевиявлення було вільним та відповідало його волі. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Тобто, істотне значення для справи мають обставини укладення спадкового договори від 22.12.2018 в розумінні ч. 1 ст. 225, ч. 1 ст. 233 ЦК України, тому посилання позивача на підстави для розірвання спадкового договору (ст. ст. 610, 611 ЦК України) є безпідставними. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року N9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам роз`яснено, що правила ст. 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочини суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов`язаний призначити судово-психіатричної експертизи за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК. Позивачем належних та допустимих доказів не надано, які б підтверджували те, що [PERSON] , померлий [INFO] на момент підписання спадкового договору від 22.12.2018 року не міг усвідомлювати значення своїх дій та (або) не міг керувати ними відсутні. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року N9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам роз`яснено, що правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. З наведеного слідує, що позов про визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом тяжкої обставити може бути задоволений лише на вимогу сторони, яка діяла під впливом тяжкої обставини. Позов про визнання спадкового договору недійсним подано після смерті сторони договору [PERSON] його спадкоємцем, і з підстав, що останній діяв під впливом тяжкої обставини, помилки, тому позов про визнання недійсним спадкового договору від 22.12.2018 року не може бути задоволений. Крім того, за змістом спадкового договору від 22.12.2018 року нотаріусом роз`яснено сторонам положення чинного законодавства щодо порядку укладення спадкових договорів, підстав та наслідків визнання їх недійсними, зміст статей 203, 1302-1308 ЦК України, ст. ст. 56-69, ст. 74 СК України, ст. 182 ЦК України щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно. Сторонами підтверджено, що цей договір відповідає їхнім намірам і не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, укладається ними у відповідності зі справжньою їхньою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску та на вигідних для них умовах і не є результатом впливу тяжких обставин, договір укладається ними без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, вони однаково розуміють значення, умови договору, його природу і правові наслідки, бажають настання саме тих правових наслідків, що цим створюють цим договором, а також свідчать, що договором визначені всі істотні умови, про що свідчать їхні особисті підписи в договорі (п. п. 12. 14). Тобто, спадковий договір від 22.12.2018 підписаний сторонами у присутності нотаріуса яким встановлено особи сторін, перевірено їх дієздатність, роз`яснено всі істотні умови договору. [PERSON] , померлий [INFO] не оспорював спадковий договір від 22.12.2018 та таких намірів зафіксованих у встановленому порядку (як пред`явлення позову, направлення листа - вимоги, тощо) не висловлював, сторони з вимогою про розірвання спадкового договору не звертались. Отже, позивачем не доведено те, що [PERSON] , померлий [INFO] на момент. підписання спадкового договори від 22.12.2018 року не усвідомлював значення своїх дій (п. 1 ст. 225 ЦК України) та підписав вказаний договір під впливом тяжких обставин і на вкрай не вигідних умовах (п. 1 ст. 233 ЦК України). Таким чином, оскільки на підставі спадкового договору 22.12.2018 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 35228838:02:001:0218, розташовану на території Нечаївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, загальною площею 7,44 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, то вказаний договір вважається виконаним і суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову про визнання спірного договору недійсним з підстав вчинення без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України судові витрати по справі слід віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed