Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, вказуючи, що в період з 01.03.2010 по 02.10.2018 перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 09.10.2018 року з нього на користь відповідачки стягнуті аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2018 року і до досягнення дітьми повноліття, що на сьогоднішній час визначено в розмірі 2726,33 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що суд, при вирішенні справи не врахував тієї обставини, що він є інвалідом з дитинства, має третю групу інвалідності та протипоказання до фізичної праці. При цьому отримую пенсію у розмірі 1497 грн., яка є єдиним джерелом існування. Його матеріальний стан, як платника аліментів, не дає можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, тому станом на 30.06.2019 року утворилась заборгованість на суму 39234,40 грн., яку сплатити не може. Зазначив, що не має у власності рухомого майна, в тому числі автомобіля, квартири, має у власності 1/3 будинку за адресою: [ADDRESS] і лише засоби для щоденного проживання. При цьому перебуває на утриманні своєї матері. У зв`язку з чим, просить змінити спосіб стягнення аліментів, стягнутих з нього рішенням суду від 09.10.2018 на утримання дітей з 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця та призначити стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, зазначив в заяві, про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом надіслання судової повістки про виклик разом з копіями відповідних документів. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчив та оцінив представлені документи та докази у справі в їх сукупності, суд доходить висновку щодо відмови в задоволенні заявлених вимог, з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За вимогами ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006р №3 «Про застосування судам окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, нормами СК України передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тобто нецільового витрачання аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 09.10.2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 02.10.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Відповідно до довідки МСЕК №060087 від 29.10.2018 [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства, якому протипоказана фізична праця. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів ВП 57787047, сукупний розмір заборгованості за період з 01.10.2018 по 30.06.2019 року складає 39234,40 грн. При цьому для обрахування стягнення взято розмір доходу/середньої заробітної плати працівника місцевості. Обставин оспорювання розміру заборгованості зі сплати аліментів позивачем не зазначено. Відповідно до довідки управління соціального захисту населення Мар?їнської районної державної адміністрації Донецької області [PERSON] отримує з вересня 2018 року державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 3 групи, всього в період з вересня 2018 року по травень 2019 року отримано 11982,80 грн. Позивачем викладені позовні вимоги як зміна способу стягнення аліментів на їх стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., вимог про зменшення частки стягуваних аліментів з заробітку (доходу) не заявлено. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виходячи зі змісту частини 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З аналізу вище вказаного вбачається, що стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Внаслідок зазначеного стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі або в іноземній валюті, що можна віднести до інших обставин, які мають істотне значення. Суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відтак, звернутись до суду з вимогою про зміну способу стягнення аліментів має право стягувач, тобто [PERSON] . Крім того, прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 липня пo 30 листопада 2019 року становить 1699 грн., для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв з 01 липня пo 30 листопада 2019 року становить 2118 грн. Таким чином, розмір аліментів на сина [PERSON] , [INFO] повинен бути не менше ніж 849,50 грн. (1699 грн./2), на сина [PERSON] , [INFO] - не менше ніж 1059 грн. (2118 грн./2). Таким чином, позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку) на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. є такими, що суперечать вимогам ст.182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому задоволенню не підлягають. В даному конкретному випадку позивач зазначає про стягнення суми аліментів, що значно перевищує його дохід, однак, за матеріалами справи розмір аліментів, що підлягає стягненню обраховано державним виконавцем виходячи з розміру середньої заробітної плати працівника для місцевості. Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З пенсії ця сума становить не більш 50% її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), а недоплата до мінімального розміру аліментів рахується як борг. Згідно зі ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження», на допомогу з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства, призначену відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", стягнення може бути звернено виключно за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника. Відтак, з урахуванням майнового стану позивача, його інвалідності та протипоказання до фізичної праці, суд зазначає, що обраний спосіб звернення до суду не ґрунтується на вимогах законодавства, оскільки Сімейним кодексом України не передбачено можливість зміни способу стягнення аліментів за вимогою платника, а також у розмірі 1500 грн., що є меншим ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом. Згідно положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 6 ст.81 ЦПК України вказано, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до п.3) ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі - у справах про зміну способу стягнення аліментів, звільнені від сплати судового збору.

Outcome: dismissed