Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ТОВ «Старт -Стаффінг» про про виплату недорахованої компенсації за невідбуту відпустку. Позов обгрунтовано тим, що позивачка відповідно до запису в трудовій книжці № 11 від 11.06.2019 року, працювала на посаді продавця консультанта в Товаристві, однак 06.04.2020 була звільнена з посади, відповідно до ст. 36 КЗпП, запису в трудовій книжці № 12. Тобто, позивачка працювала в ТОВ «Старт-Стаффінг», десять місяців, а тому відповідно до статті 10 Закону України «Про відпустки» право працівника на щорічні основну та додаткові відпустки повної тривалості у перший рік роботи настає після закінчення шести місяців безперервної роботи на даному підприємстві. При цьому, після звільнення позивачка не отримала грошову компенсацію. Звернувшись 13.04.2020 із заявою на ім`я Директора ТОВ «Старт-Стаффінг» [PERSON] з прохання здійснити виплат недорахованої компенсації за не відбиту відпустку (заява була отримана, відповідно до даних «Нової пошти» 15.04.2020 року) позивачка станом на день звернення до суду жодних виплат не отримала, а відтак остання звернулась до суду із вищевказаним позовом з метою захисту своїх порушених прав. Ухвалою судді від 08.05.2020 позовну заяву було залишено без руху та визначено термін для усунення викладених в ухвалі недоліків. Рішенням (заочним) суду від 14.12.2020 було задоволено позовні вимоги [PERSON] та вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Старт -Стаффінг» на користь [PERSON] , компенсацію за не відбуту відпустку в розмірі 5 000, 00 грн. 02.03.2021 року ТОВ «Старт -Стаффінг» звернулось до суду із заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року, посилаючись на те, що [PERSON] працювала в ТОВ «Старт -Стаффінг» на посаді Продавець - консультант у період з 11.06.2019 по 06.04.2020. Дохід [PERSON] за вказаний період склав 20 559, 74 грн., що підтверджується податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку по формі 1 ДФ. Таким чином, за підрахунками товариства середньоденний дохід [PERSON] склав: 71, 13 грн., а відтак сума компенсації за невикористану відпустку складає 1280, 34 грн. Отже, на підставі викладеного заявник просить скасувати заочне рішення.Нарахування та сплата доходу [PERSON] за період з 11.06.2019 по 06.04.2020 в сумі 20 559, 74 грн. підтверджується податковим розрахунком сум доходу, а відтак представник відповідача просить скасувати заочне рішення та відмовити в позові повністю. Ухвалою судді від 19.03.2021 року було скасовано вищевказане заочне рішення та призначено справу до розгляду у судовому засіданні. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена судом належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. На адресу суду подала заяву згідно якої позовні вимоги підтримала та просила здійснювати розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, на адресу суду подав заяву згідно якої просить здійснювати розгляд справи у відсутності представника відповідача. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно запису в трудовій книжці [PERSON] 11.06.2019 була прийнята на посаду продавця консультанта до ТОВ «Старт -Стаффінг», згідно наказу № 638-к від 10.06.2019 року. 06.04.2020 року позивачка була звільнена з посади продавця консультанта ТОВ «Старт -Стаффінг», за угодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України, відповідно до наказу № 203-к від 04.04.2020 року. Статтями 74, 75, 83 КЗпП України, передбачено, що громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати. Щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Відповідно до положень ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. За змістом ст. 24 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Згідно з вимогами ст. 6 Закону України «Про відпустки», щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. Згідно довідки вих. № 01 від 11.01.2021р., табелів обліку використання робочого часу за період червень 2019 р. - квітень 2020 р. [PERSON] , працювала в ТОВ "СТАРТ-СТАФФІНГ" з 11.06.2019 по 06.04.2020р. на посаді Продавець-консультант. Дохід за період з 11.06.2019 р. по 06.04.2020 р. склав 20 559, 74 грн. Нарахування та сплата доходу [PERSON] за період з 11.06.2019 р. по 06.04.2020 р. в сумі 20 559, 74 грн., підтверджується податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку по формі 1ДФ:за 2 квартал 2019 р. на суму 1 284,00 грн.;за 3 квартал 2019 р. на суму 6 105,72 грн.;за 4 квартал 2019 р. на суму 5 947,22 грн.; за 1 квартал 2020 р. на суму 5 942,46 грн.;за 2 квартал 2020 р. на суму 1280,34 грн. Усі податкові розрахунки ТОВ «Старт-Стаффінг» прийняті органами Державної податкової служби, що підтверджується квитанціями про їх прийняття. Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 було затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (надалі - Порядок). Згідно п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку Відповідно до вимог п. 7 Порядку нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. Згідно розрахунку середнього заробітку № ССт00000243 від 05.04.2020 р. [PERSON] за період з 11.06.2019р. по 06.04.2020р. середньоденний дохід склав: 71, 13грн. (17 995,40 нарахований дохід за період 01.07.2019 по 31.03.2020 р. / 253 календарних днів року відпрацьованого періоду за винятком святкових та не робочих днів).Кількість днів відпустки визначена у 18 днів.Загалом сума компенсації за не використану відпустку складає:71, 13 грн. х 18 днів відпустки = 1280,34 грн. Таким чином, вимоги позовної заяви спростовуються наданими стороною відповідача розрахунками та доказами, які свідчать про те, що при звільненні товариством було проведено розрахунок та при звільнені виплачені кошти [PERSON] в повному обсязі. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Отже, оскільки відповідач спростував доводи викладені в позовній заяві, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed