Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] в якій просила: -Стягнути з [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на відшкодування матеріальних збитків 57125 грн., та на відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. -Стягнути з [PERSON] судовий збір, витрати на правову допомогу. Свої вимоги позивачка [PERSON] обґрунтувала тим, що у травні 2020р. вона домовилась з відповідачем [PERSON] про ремонт свого автомобіля марки «Ssang Yong», державний номер [NUMBER] . Письмовий договір сторони не укладали, домовились усно. На наступний день після отримання відремонтованого автомобіля, позивачка знов звернулася за допомогою спеціалістів, оскільки автомобіль зупинився посеред дороги, відмовив двигун. Позивачкою [PERSON] було з`ясовано про те, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконав роботу по ремонту автомобіля, що привів до поломки двигуна. Як зазначає позивачка, після тривалих переговорів відповідач визнав, що саме неналежне виконання ним робіт по ремонту автомобіля призвели до необхідності повної заміни двигуна, у зв`язку з чим добровільно відшкодував суму еквівалентну 1900 доларів. Однак, під час розрахунку між сторонами щодо витрат на заміну двигуна, не урегульовано питання стосовно виконання супутніх робіт, яке потягнуло витрат на загальну суму 95879 грн. Крім того, чоловік позивачки [PERSON] перерахував відповідачу 6720 грн. за ремонт автомобіля, який відповідач не виконав, також позивачкою сплачено 5400 грн. за розбирання двигуна. Таким чином, майнова шкода завдана неправомірними діями відповідача складає у розмірі 57125 грн. (95879 грн +6720 грн + 5400 грн. - 50874,40 грн. (1900 доларів США * 26, 776 грн. курс на день розрахунку). В судове засідання з`явилися позивачка [PERSON] та її адвокат Осьмінін С.Д., позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі. До суду надійшла від відповідача [PERSON] надійшла заява в якій заперечував проти задволення позову та просив розгляд справи провести за його відстуності. В матеріалах справи міститься відзив [PERSON] на позовну заяву [PERSON] в якому вказує про те, що позовні вимоги він не визнає, просить суд у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Як зазначає відповідач [PERSON] , в червні 2020 року він здійснював ремонт двигуна автомобіля позивача марки «SsangYongKorando», н/з [NUMBER] , про що було укладено усну домовленість. На виконання ремонту відповідач [PERSON] отримав 6720 грн. в якості запчастин, які були закуплені та установлені на даний двигун. У відзиві відповідач [PERSON] визнав про те, що ним була допущена помилка технічного характеру, яку усунув (заміною розподільчого валу, головки блоку циліндрів, ремонтом та діагностикою паливних форсунок двигуна) власними коштами на суму 13000 грн. Після завершення ремонту позивач сплатила відповідачу [PERSON] частину раніше оговореної плати за ремонт двигуна - в розмірі 5400 грн. Позивачем [PERSON] було висунуто претензії до відповідача [PERSON] стосовно роботи двигуна цього автомобіля, на що останній запропонував оплатити власними коштами купівлю іншого двигуна, що було оформлено письмовою розпискою від 18 червня 2020 року. При цьому, як зазначає відповідач [PERSON] , він передав чоловіку позивачки [PERSON] грошові кошти у розмірі 1900 доларів США у рахунок відшкодування вищезазначеної шкоди та наступної закупівлі іншого двигуна. Після отримання згоди від чоловіка позивача [PERSON] особисто відповідач [PERSON] замовив в м. Харкові у ФОП [PERSON] інший двигун, вартістю 46760 грн. (фактично сплачено [PERSON] , видаткова накладна №815 від 26.06.20 р.), а також відповідач самостійно оплатив гарантійний ремонт цього замовленого двигуна в ФОП [PERSON] розмірі 3907 грн. (видаткова накладна №1998 від 23.06.20 р.). Для доставки двигуна із м. Харкова у м. Одесу відповідачем [PERSON] було перераховано позивачу кошти у розмірі 1206,03 грн. Однак, відповідач [PERSON] у червні 2020 року дізнався про відмову позивача отримувати доставлений в м. Одесу двигун, що мало наслідком його повернення до м. Харкова, без будь-якої матеріальної компенсації відповідачу витрат на доставку та гарантійний ремонт цього двигуна (3907 + 1206,03 5113,03 грн). Крім того, позивачка [PERSON] надала до суду документи ФОП [PERSON] про проведення дефектування двигуна (5400 грн), заміну кривошипно-шатунного механізму (66179 грн), зборку двигуна та гільзовку блока (29700 грн), купівлю двигуна (51870 грн). На думку відповідача [PERSON] позовна заява та ці документи не містять належного обґрунтування технічної необхідності вищезазначених витрат. Вивчивши матеріали справи, суд вважає про те, що позов є не доказаним та є не обґрунтованим, тому позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що власником автомобіля марки «Ssang Yong», державний номер [NUMBER] є чоловік позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.80-81). Позивачка [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видано Міським відділом актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області (а.с.10). В червні 2020р. між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було досягнуто усної домовленості про те, що відповідач [PERSON] відремонтує автомобіль позивачки, а саме: автомобіль марки «Ssang Yong», державний номер [NUMBER] . Позивачем [PERSON] було висунуто претензії до відповідача [PERSON] стосовно роботи двигуна цього автомобіля. В матеріалах справи міститься розписка з якої вбачається про те, що відповідач [PERSON] передав чоловіку позивачки [PERSON] грошові кошти у розмірі 1900 доларів США, як компенсація за автомобільний ремонт мотору автомобіля марки «Ssang Yong», державний номер [NUMBER] , 2012р. випуску.Подальший ремонт автомобіля [PERSON] зобов`язався робити самостійно. До [PERSON] власник автомобіля [PERSON] та члени його сім`ї не мають претензій та не будуть мати (а.с.39). Судом встановлено, та з матеріалів справи вбачається про те, що відповідач [PERSON] замовив в м. Харкові у ФОП [PERSON] інший двигун, вартістю 46760 грн., що підтверджується видатковою накладною №815 від 26.06.2020 р.(а.с.40.) А також, відповідач [PERSON] оплатив гарантійний ремонт цього замовленого двигуна в ФОП [PERSON] розмірі 3907 грн., що підтверджується видатковою накладною №1998 від 23.06.2020 р. (а.с.41) . Крмі того, для доставки двигуна із м. Харкова в м. Одесу відповідачем [PERSON] було перераховано [PERSON] 1206,03 грн., що підтверджується дублікатом квитанції № Р24А439630700С83941 від 30.06.2020 р. (а.с.42). Судом встановлено про те, що позивачкою [PERSON] долучено до матеріалів справи, а саме: рахунок фактуру №27916931 від 03.07.2020р., надний ФОП [PERSON] про проведення дефектування двигуна, вартість ремонту складає 5400 грн. (а.с.8), рахунок фактуру №27916931 від 06.07.2020р., надний ФОП [PERSON] про купівлю двигуна «Ssang Yong» вартістю 51870 грн. (а.с.9), рахунок фактуру №27916931 від 08.07.2020р., надний ФОП [PERSON] про заміну кривошипно-шатунного механізму, вартість послуг становить 66179 грн. (а.с.6), рахунок фактуру №27916931 від 08.07.2020р., надний ФОП [PERSON] зборку двигуна та гільзовку блока, вартість наданих послуг становить 29700 грн. (а.с.5). Суд критично ставиться до наданих позивачкою [PERSON] документів, оскільки з даних доказів неможливо встановити реальне виконання даних послуг для проведення ремонту автомобіль марки «Ssang Yong», державний номер [NUMBER] . Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, предбачених законом. Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, предбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою - другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до чч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими,речовими іелектронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків. У відповідності до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 2 цієї статті встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача матеріальної шкоди на користь позивача, оскільки позивач не надав достатніх доказів неправомірних дій зі сторони відповідача. Також, позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України,особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд вважає про те, що позивачкою [PERSON] також не надано належних та допустимих доказів для стягнення з відповідача [PERSON] на її користь моральної шкоди. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено про те,\~ що позивачкою [PERSON] не\~надано суду\~письмових доказів\~ про стягнення з [PERSON] на користь позивачки [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків у розмірі 57125 грн., та про відшкодування моральної шкоди у розмірі50 000 грн.; та про стягнення судового збору з [PERSON] та про стягнення витрат на правову допомогу. \~ \~ \~ \~Також, суд вважає, що позивачка не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не підлягають задоволенню. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, вимоги позивача про стягнення судових витрат з відповідача також не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed