Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Представника позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької областіпро визначення судом додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини мотивуючи тим, що [INFO] в с.Демівка, Чечельницького району, Вінницької області померла [PERSON] , мати позивачки, після смерті якої позивачка вчасно подала заяву про прийняття спадщини і прийняла її. [PERSON] батько позивачки помер [INFO] , після смерті якого відкрилася спадщина за місцем його проживання в с.Демівка, Чечельницького району, Вінницької області. 12.03.2021 року позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки пропустила строк для подачі такої заяви та пропустила строк на прийняття спадщини. Вчасно звернутися до нотаріальної контори немала змоги, оскільки тільки здогадувалася, що батько помер, так як її мати намагалася отримати свідоцтво про смерть батька однак не могла його отримати в шестимісячний строк незважаючи на звернення в правоохоронні органи та органи юстиції, що є об`єктивними не залежними від позивачки причинами пропущення строку на прийняття спадщини. Просить суд позов задоволити та визначити додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи без його участі, позов підтримав. Представник відповідача сільський голова Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області Савченко М. в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи без його участі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин справи, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого повторно 30.06.2021 року Любашівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) [PERSON] , народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 11.08.2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому та Чечельницькому районах Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиці (м.Хмельницький), [PERSON] помер [INFO] в м.Одеса про, що 14.11.2014 року складено відповідний актовий запис №11492. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02.06.2020 року виконавчим комітетом Демівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, [PERSON] померла [INFO] в с. Демівка, Чечельницького району, Вінницької області. Як вбачається з листа приватного нотаріуса Чечельницького районного нотаріального округу Вінницької області Мілька А.М. від 12.03.2021 року №122/01-16 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не звернулася із заявою та не прийняла спадщину до шести місяців, після смерті спадкодавця та рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України установлено, що спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Також, відповідно до роз`яснень викладених у п.24 Постанови № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду з позовом, представник позивачки зазначив про те, що встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк для звернення із заявою про прийняття спадщини позивачка пропустила з поважних причин, оскільки позивачка тільки здогадувалася, що батько помер, так як її мати намагалася отримати свідоцтво про смерть батька однак не могла його отримати в шестимісячний строк незважаючи на звернення в правоохоронні органи та органи юстиції, що є об`єктивними не залежними від позивачки причинами пропущення строку на прийняття спадщини. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Аналогічні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 року №6-85цс12 та від 14.09.2016 №6-1215цс16. Отже, суд вважає, що звертаючись до суду з позовом, позивачка взагалі не вказала причини пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини, при цьому зазначено в позовній заяві, що матір намагалася отримати свідоцтво про смерть батька для подання такої заяви, не вказавши які дії були вчиненні, чи невчиненні нею особисто протягом пропущеного строку. Позивачка не надала належних та допустимих доказів того, що з листопада 2014 року і до дня звернення до суду з даним позовом, незвернення позивачки із заявою про прийняття спадщини було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку із чим позивачка не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалася, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги представника позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed