Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкуванняправо на земельну частку (пай) розміром 5,18 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0206763, належну померлій [INFO] його бабі по лінії батька [PERSON] , спадкоємцем якої був син померлої [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, але за життя юридично не оформив своїх спадкових прав, так як помер [INFO] , посилаючись на те, що він як спадкоємець за законом першої черги, своєчасно прийняв спадщину, так як подав до держнотконтори відповідну заяву, але не може оформити свої права в позасудовому порядку в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на спадкове майно. За клопотанням позивача ухвалою судді від 21 травня 2020 року витребувано від Ічнянської районної державної нотаріальної контори відомості чи заводилася спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] та копію спадкової справи, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 17-18). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання позивач не з`явився, який письмово у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача Парафіївської селищної ради у судове засідання також не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності та визнання позовних вимог [PERSON] . Відзиву на позов відповідачем не подано. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ураховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5), після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 5,18 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0206763 (а.с. 6), спадкоємцем якої був син померлої [PERSON] (а.с. 11), який фактично прийняв спадщину, та як вступив в управління та розпорядження спадковим майном спадкодавця (а.с. 7), але не оформив на неї своїх спадкових прав, так як помер [INFO] (а.с. 8), спадщину після якого прийняв його син [PERSON] (а.с. 10), так як на день смерті спадкодавця проживав разом із ним (а.с. 9), а також звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 30-31). Як убачається з листа Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 3371/01-17 від 21.07.2020 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] Ічнянською районною державною нотаріальною конторою не заводилася (а.с. 41), що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 60639758 від 22 червня 2020 року (а.с. 28). Відповідно до листа Ічнянської районної державної нотаріальної контори № 306/02-14 від 16 березня 2020 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю в останнього правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 13). Про втрату сертифіката на земельну частку (пай) серії ЧН № 0206763 на ім`я [PERSON] свідчить оголошення у газеті «Трудова слава» (а.с. 14). Відповідно до п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Аналізуючі зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину післяпомерлого [INFO] його батька [PERSON] , який у свою чергу прийняв спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , так як на день смерті спадкодавця проживав разом із ним, а також подав до держнотконтори відповідну заяву, але не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що є підставою для визнання за ним права в порядку спадкування на зазначене спадкове майно. Суд установив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі.

Outcome: approved