Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області, третя особа: Державне агентство рибного господарства України та Голова ліквідаційної комісії [PERSON] про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, зобовязання внести відповідного запису в трудову книжку, поновлення на роботі, про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд визнати незаконним та скасувати наказ Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області №14 о/с від 13 квітня 2017 року про його звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області; зобов'язати Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області повторно розглянути його заяву від 22 березня 2017 року про переведення його на рівнозначну посаду головного державного інспектора Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області, в структурний підрозділ «Дніпропетровський рибоохоронний патруль», з урахуванням вимог ч. 5 ст. 22 Закону України «Про державну службу» без проведення обов'язкового конкурсу та висновку суду; визнати час з дня його звільнення (14.04.2017 року) по день прийому в Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області, в структурний підрозділ «Дніпропетровський рибоохоронний патруль», часом вимушеного прогулу та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час мого вимушеного прогулу станом на 05 травня 2017 року в розмірі 2215,72 грн.; судові витрати по справі покласти на відповідача; на підставі ст. 367 ч. 1 п. п. 2, 4 ЦПК України рішення в частині поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку допустити до негайного виконання. Акцентував увагу суду на той факт, що на його думку Постановою від 30 вересня 2015 року №894 «Питання функціонування територіальних органів Державного агентства районного господарства» зі змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №86 від 04 лютого 2016 року, визначено, що правонаступником Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області є Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області. Представник Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області заперечував проти задоволення позову, вказуючи на той факт, що Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області не є правонаступником Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області, а тому просив суд у задоволенні позову відмовити. Крім того, просив суд закрити провадження у справі, вважаючи, що даний позов повинен розглядатися у рамках адміністративного судочинства. Представник Державного агентства рибного господарства України у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вказуючи на той факт, що Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області не є правонаступником Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області, а тому просив суд у задоволенні позову відмовити. Крім того, просив суд закрити провадження у справі, вважаючи, що даний позов повинен розглядатися у рамках адміністративного судочинства. Голова ліквідаційної комісії [PERSON] у судове засідання, призначене на 29.08.2017 року не зявилася, повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. Відповідно до частини дев'ятої статті 5 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» Кабінетом міністрів України Постановою №1074 від 20.10.2011 року затверджено порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади. Згідно затвердженого Порядку органи виконавчої влади утворюються, реорганізуються або ліквідуються Кабінетом Міністрів України за поданням Прем'єр-міністра України. Відповідно до пункту 3 Порядку пропозиція щодо утворення, реорганізації або ліквідації органу виконавчої влади вноситься Прем'єр-міністрові України членом Кабінету Міністрів України з урахуванням пріоритетів діяльності Кабінету Міністрів України, необхідності забезпечення здійснення повноважень органів виконавчої влади і недопущення дублювання їх повноважень. Орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади. Орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Майнові права та обов'язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом. У разі ліквідації органу виконавчої влади складається ліквідаційний баланс. Утворюється ліквідаційна комісія. Відповідно до пункту 6 Порядку, орган виконавчої влади припиняється шляхом: реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. В такому разі права та обов'язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України. Відповідно до закону України «Про центральні органи виконавчої влади», Постанови Кабінету Міністрів України № 1074 від 20.10.2011 року, Постановою Кабінету Міністрів України №894 від 30 вересня 2015 року із змінами внесеними ПКМУ №86 від 04.02.2016 року «Питання функціонування територіальних органів Державного агентства рибного господарства» ліквідовано юридичну особу публічного права - Управління охорони використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області та установити, що правонаступником майна Управління охорони використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області є Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області. Разом з тим, Кабінетом Міністрів у своєму акті не визначено орган виконавчої влади якому передаються завдання і функції (права та обовязки) юридичної особи публічного права, що ліквідується. Тобто відбулася повна ліквідація юридичної особи публічного права - Управління охорони використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області без правонаступництва тобто переходу його прав і обов'язків іншому органу виконавчої влади. Утворена ліквідаційна комісія. Рішення КМУ про утворення ліквідаційної комісії надсилається Секретаріатом Кабінету Міністрів України органові виконавчої влад, що припиняється, Мінфіну, Мінекономрозвитку, ДФС, Казначейству, Укрдежархіву та іншим заінтересованим центральним органам виконавчої влади. Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України №894 від 30.09.2015 року, за пропозицією Міністерства аграрної політики та продовольства прийнято рішення щодо утворення територіальних органів Державного агентства рибного господарства як структурних підрозділів апарату Агентства рибного господарства України за переліком згідно додатку 2. Таким чином, згідно Постанови КМУ №894 від 30.09.2015 року утворено - Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області як відокремлений структурний підрозділ (без права юридичної особи) апарату Агентства рибного господарства України, тобто змінено внутрішню структуру Агентства, а не створено нову юридичну особу публічного права, як помилково вважає позивач. Таким чином, Постановою КМУ №894 від 30.09.2015 року, ліквідовано юридичну особу публічного права Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області. Постановою Кабінету Міністрів №894 від 30.09.2015 року не визначено юридичної особи публічного права правонаступника до якої перейшли прав та обов'язків ліквідованої юридичної особи. Твердження позивача, що Постановою КМУ №894 від 30.09.2015 року створено нову юридичну особу - Управління державного агентства рибного господарства в Дніпропетровській області, яке відповідно до зазначеної Постанови КМУ №894 від 30.09.2015 року, є правонаступником прав та обов'язків ліквідованої юридичної особи - Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області» є хибним і таким, що не відповідає дійсності. Створення відокремленого структурного підрозділу (без права юридичної особи) - Управління Державного рибного агентства в Дніпропетровській області це не створення «нової юридичної особи», як помилково вважає позивач, а є лише зміною внутрішньої (організаційної) структури іншої юридичної особи - Агентства рибного господарства України. На цьому помилковому твердження ґрунтуються всі вимоги викладені позивачем у позові. Таким чином, твердження позивача, що Постановою Кабінету Міністрів України №894, створено нову юридичну особу - Управління державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області, яке є правонаступником майна ліквідованої відповідно до З цієї постанови юридичної особи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскілки згідно з пунктом З Постанови Кабінет Міністрів зазначено, що правонаступником майна Управління охорони, використання і відтворення водних біорєсурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області є Агентство. Враховуючи викладене вище, постановою кабінету Міністрів України №894 від 30.09.2015 року ліквідовано юридичну особу приватного права Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області. Кабінет Міністрів України своїм [PERSON] не визначив правонаступника ліквідованої особи приватного права, тобто без передачі прав та обов'язків ліквідованої особи іншому органу виконавчої влади. Зазначено постановою створено відокремлений структурний підрозділ (без права юридичної особи) - Управління Державного рибного агентства в Дніпропетровській області, що не є створення «нової юридичної особи», як помилково вважає позивач, а є лише зміною внутрішньої (організаційної) структури іншої юридичної особи -Агентства рибного господарства України. Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, регулює Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889V/ІІІ, який також регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця. Відповідно до частини 3 статті 5 ЗУ «Про державну службу» дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим законом. Спеціальні підстави для припинення державної служби містяться у статті 83 Закону «Про державну службу»: Державна служба припиняється: у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону); у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону); за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону); за ініціативою суб'єкта призначення (стаття 87 цього Закону); у разі настання обставин, що склалися незалежно від волі сторін (стаття 88 цього Закону); у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону); у разі досягнення державним службовцем 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом; у разі застосування заборони, передбаченої Законом України "Про очищення влади". Підстави для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення містяться у частині 1 статті 87 закону України «Про державну службу: скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі; встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування; отримання державним службовцем двох підряд негативних оцінок за результатами оцінювання службової діяльності; вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення. Частина 3 статті 87 закону України «Про державну службу» містить положення, відповідно до яких вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті, визначається законодавством України про працю. В даному випадку порядок звільнення держслужбовців не передбачено спеціальною нормою, а саме ЗУ «Про державну службу», тому порядок прийняття на роботу, переведення, звільнення державного службовця здійснюється на підставі положень Кодексу законів про працю України. Відповідно до ст.43 Закону України «Про державну службу» змінами істотних умов державної служби є ліквідація або реорганізація державного органа. Повна ліквідація підприємства, установи, організації є безумовною підставою для розірвання трудового договору за пунктом 1 ст. 40 КЗпП України. Згідно пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників., якщо неможливо перевести працівника, за його згодою на іншу роботу. Розірвання власником або уповноваженим ним органом трудового договору з працівником, відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України, передбачає дотримання певних гарантій для працівника, та порядку звільнення як зазначено в частин другій зазначеної статті. В такому випадку порядок вивільнення працівників визначаються статті 492 КЗпП України. Згідно частиною першою та третьою статті 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівника персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці до звільнення. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі організації. Юридична особа є такою, що належно виконала вимоги ч. 2 ст. 40, ч. З ст. 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропоновано йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією або спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому необхідно запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві. Оскільки обов'язок щодо працевлаштування працівника покладається на роботодавця з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. З ст. 492 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Вжиття роботодавцем заходів для працевлаштування працівника на іншому підприємстві чи після розірвання з працівником трудового договору відповідно до вимог ч. 2 ст. 40, ч. З ст. 492 КЗпП України не є обов'язком роботодавця (постанови судових палат у цивільних та адміністративних справах Верховного Суду України від 1 квітня 2015 р. у справі №6-40цс15). Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з юридичною особою публічного права - Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області. Наказом Голови ліквідаційної комісії за №14о/с від 13 квітня 2017 року позивача звільнено з посади головного державного інспектора Дніпропетровського територіального відділу Управління охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідаціє юридичної особи. За таких обставин ліквідація саме підприємства, установи, організації як юридично особи ї є підставою для розірвання з працівником трудового договору згідно пункту 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України . Про наступне звільнення позивача повідомлено за два місяці до звільнення відповідно до правил ст. 492 КЗпП України. При звільнені виплачено усі компенсації, які необхідно виплатити згідно чинного законодавства. Ліквідаційна комісія правомірно звільнила позивача з посади головного державного інспектора Управління охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області. Оскільки відбулася повна ліквідація юридичної особи - Управління охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області, на позивача положення частини другої статті 40 КЗпП України відповідно до якого звільнення з підстав, зазначених в пунктах 1,2,6 частини першої статті 40 КЗпП допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу, не поширюється. Положення частини другої статті 40 КЗпП передбачають можливість працевлаштування працівника саме у межах підприємства, установи чи організації, де він працював. Тобто ліквідація саме юридичної особи є підставою для розірвання з працівником трудового договору згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України у зв'язку з його ліквідацією. Таким чином, при звільнені позивача з роботи, ліквідаційною комісією було дотримано вимог чинного трудового законодавства та процедури його звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України з додержанням порядку вивільнення передбаченого ст. 492 КЗпП України. На думку позивача, його звільнення відбулося з грубим порушенням вимог частини 5 статті 22 Закону України «Про державну службу», а саме не враховане його переважне право на переведення на рівнозначну посаду головного державного інспектора в новостворене Управління Державного агентства рибного господарства України в Дніпропетровській області яке є правонаступником ліквідованого Управління охорони використання і відтворення водних біоресурсів в Дніпропетровській області без проходження конкурсу». На думку позивача, Управління Державного рибного агентства в Дніпропетровській області є юридичною особою публічного права і правонаступником ліквідованої юридичної особи, а тому необхідно зобов'язати відповідача вирішити питання подальшого проходження ним публічної служби на посаді державного службовця на іншому підприємстві без проходження конкурсу з посиланням на положення частини 5 статті 22 закону України «Про державну службу». Такі твердження позивача не відповідають вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного. Ліквідація юридичної особи публічного права Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області - відбулася відповідно до Конституції України, закону України «Про центральні органи виконавчої влади», «Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1074 від 20.10.2011 року, Постанови Кабінету Міністрі України № 894 від 30.09 2015 року «Питання функціонування територіальних органів Державного агентства рибного господарства» і даному розпорядчому акті не визначено правонаступника прав та обов'язків особи, що ліквідується. Управління державного рибного агентства в Дніпропетровській області утворено, як відокремлений структурний підрозділ (без права юридичної особи) Державного рибного агентства України і є лише зміною внутрішнього (організаційної структури юридичної особи публічного права (Агентства), а не утворенням нової юридичної особи. Управління державного рибного агентства в Дніпропетровській області, як структурний підрозділ в складі юридичної особи - Агентства рибного господарства України, не є правонаступником ліквідованої юридичної особи, оскільки до нього не перейшли права та обов'язки ліквідованої юридичної особи. Звільнення державного службовця з публічної служби у зв'язку з ліквідацією юридичної особи здійснюється на підставі положень КЗпП України. Державна служба припиняється за ініціативою суб'єкта призначення з підстав пункту 1 ст. 87 закону України «Про державну службу». Враховуючи викладене, у позивача відсутні юридичні підстави вимагати переведення на його на рівнозначну посаду на інше підприємств без проведення конкурсу, за правилами частини 5 статті 22 ЗУ «Про державну службу». Відповідно до частини 2 ст. 38 Конституції України громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування. Статтею 22 Закону визначено, що прийняття громадянина України на посади державної служби без проведення конкурсу забороняється, крім випадків, передбачених цим законом Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII установлено загальне правило: прийняття на державну службу здійснюється за результатами конкурсного відбору (ч. 1 ст. 21 Закону 889). Гарантувати його дотримання покликана інша норма цього закону: прийняття на державну службу без конкурсу забороняється, крім випадків, визначених Законом №889 (ч. 2 ст. 21). Призначення на посади державної служби без конкурсу допускає також Закон України «Про військово-цивільні адміністрації» від 03.02.2015 № 141-VIII (частині 5 статті 3). З метою добору осіб, здатних професійно посадові обов'язки, проводиться конкурс на зайняття вакантних посад державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №246. Рішення про оголошення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорії «Б» і «В» приймає керівник державної служби в державному органі. Для проведення конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби категорії «Б» і «В» керівником державної служби утворюється конкурсна комісія у складі голови і членів комісії. Позивач 29.12.2016 року звернувся з заявою до Голови конкурсної комісії Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області [PERSON] з заявою допустити його до участі у конкурсі на займання посади головного інспектора відділу «Рибоохоронний патруль». Але своїм правом участі у конкурсі на зайняття посади в Управлінні Державного агентства рибного господарства в Дніпропетровській області не скористався і на конкурс не з'явився. На думку позивача, його право подальшого проходження публічної служби на посаді державного службовця в іншому органу виконавчої влади без проходження конкурсу є порушеним. Однак, позивачем не взято до уваги що у зв'язку з ліквідацією державного органу державну службу припинено з моменту звільнення (ст. 87 Закону «Про державну службу»). Тому припинення державної служби у зв'язку з ліквідацією державного органу не зумовлює виникнення у позивача права, передбаченого частиною 5 статті 22 ЗУ «Про державну службу». Переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі: за рішенням керівників державної служби передбачено п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону №889. Державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійної компетентності може бути переведений без обов'язкового проведення конкурсу на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у т. ч. в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), за рішенням керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець. Такого рішення між керівниками юридичних осіб щодо [PERSON] не має, а на даний час державну службу [PERSON] припинено. Вимоги позивача поновити його на роботі не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у звязку з відсутністю для цього правових підстав. Вимоги позивача надання довідки про його середньомісячну заробітну плату та середньоденну заробітну плату, то таких динних в Управлінні Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області також не підлягають задоволенню, оскільки структурний підрозділ Агентства не є правонаступником ліквідованого Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області Так, представниками Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області та Державного агентства рибного господарства України заявлено клопотання про закриття провадження у звязку з тим, що справа повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства, що на думку суду задоволенню не підлягає, оскільки по суті предметом даного спору є поновлення на роботі, що регулюється трудовим законодавством та розглядається в порядку цивільного судочинства.

Outcome: dismissed