Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] подала в суд позов до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Зазначила, що проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання з відповідачем народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. 03.12.2013 року рішенням Млинівського районного суду Рівненської області у цивільній справі №566/1720/13 [PERSON] зобов'язано сплачувати на її користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі по 700 гривень щомісячно, на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач сплачує аліменти на утримання синів. Однак на даний час розмір сплачуваних [PERSON] аліментів є недостатнім, оскільки зросли ціни у всіх сферах, зокрема, на продукти харчування, одяг та комунальні послуги, окрім того на даний час збільшився прожитковий мінімум на утримання дітей. Вона працевлаштована та отримує заробітну плату, однак її доходів недостатньо, щоб самостійно забезпечувати потреби дітей. Відповідач по справі на даний час має добрий стан здоров'я, являється приватним підприємцем і отримує дохід від підприємницької діяльності. Про наявність у відповідача інших утриманців, крім синів, їй невідомо. Просить суд збільшити розмір аліментів із 700,00 гривень до 1250,00 гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня винесення рішення і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи була належним чином. В судове засідання відповідач не з»явився. Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з рішення Млинівського районного суду від 03.12.2013 року та з копії виконавчого листа, виданого на підставі даного рішення з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 700 гривень, щомісячно, починаючи з 08.11.2013 року і до досягнення дітьми повноліття. (а.с.12-13) Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 21.02.2003 року та серії [NUMBER] від 25.07.2005 року батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. (а.с.8-9) З довідки про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Млинівської селищної ради №733 від 19.04.2018 року вбачається, що неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом із матір»ю. (а.с.10). Згідно довідки про доходи позивача від 19.04.2018 року [PERSON] отримала заробітну плату за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року у розмірі 33664,47 гривень. (а.с.11) Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08 липня 2017 року внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, з 08.07.2017 року збільшився мінімальний розмір аліментів та зникло обмеження за яким мінімальний розмір аліментів не розповсюджувався на аліменти, які стягувались у твердій грошовій сумі. Із вказаної дати мінімальний розмір аліментів на одну дитину становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від того як стягуються аліменти: в частці від заробітку чи у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено на 2018 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Встановивши, що відповідач сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі по 700 грн. щомісячно, суд приходить до висновку про те, що позивач отримує аліменти в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством. Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України призводить до порушення прав дітей на належне матеріальне забезпечення. Аналізуючи зазначені норми закону та задовольняючи позовні вимоги повністю, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для неї утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволені, судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved