Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Управління соціальної політики Тернопільської міської ради звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги при народженні дитини в розмірі 37425 гривні, державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку тав розмірі 2149,64 гривні, а також 1378 гривень понесеного судового збору. Позов обґрунтовано тим, що за результатами перевірки проведеної Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області (акт №17-22/128 від 27.05.2015 року) було виявлено, що відповідачка [PERSON] на підставі заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг» отримала допомогу при народженні дитини в розмірі 37425 гривні та державну соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку в розмірі 2149,64 гривні, однак наявні відомості про те, що вона 07.03.2011 року виїхала з України та 22.12.2014 року в'їхала в Україну, а 10.01.2015 року виїхала із України. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечила, суду пояснила, що соціальні допомоги її довірительці виплачені правомірно, вона особисто зверталася до позивача із заявами та надала всі необхідні документи, які містять достовірні та правдиві відомості. Допитана як свідок [PERSON] суду пояснила, що документи від [PERSON] вона приймала від неї особисто, при цьому встановила особу згідно паспорта. Також, в установі заведено, що якщо дитина народилася за кордоном, вона із заявником ідуть до начальника управління соціальної політики, який також встановлює особу по паспорту та ставить свою резолюцію на заяві. При прийнятті документів від [PERSON], вона із нею ходила до в.о. начальника Управління соціальної політики [PERSON], який також встановив особу заявника та поставив на заяві свою резолюцію. Судом встановлено, що 13.10.2012 року в [PERSON] народилася дочка - Бойчук Марта-Марія, яка зареєстрована громадянкою України, що підтверджується довідкою консульства України в Малайзії від 01 грудня 20123 року №198 та свідоцтвом про народження першого відділення відділу реєстрації актів цивільного стану міста Мурсія, Іспанія. 14 лютого 2013 року (вх.н. 58166) [PERSON] звернулася із заявою до органу праці та соціального захисту населення про призначення соціальної допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Як видно із резолюції на заяві «з'явилася із паспортом особисто, 14.02.2013 р.». Рішенням Тернопільського міського центру з НВД від 26.02.2013 року [PERSON] призначено допомогу при народженні дитини з 01.10.2012 року по 31.10.2012 року - 9300 грн., з 01.11.2012 року по 31.10.2016 року - 968,75 грн. щомісячно. Окрім того, рішенням Тернопільського міського центру з НВД від 26.02.2013 року відповідачу була призначена соціальна допомога по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку з 14.02.2013 року по 13.10.2015 року - 130 грн. щомісячно. Відповідно до акту ревізії фінансово-господарської діяльності управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 27 травня 2015 року №17-22/128, ревізією, проведеною Тернопільською об'єднаною державною фінансовою інспекцією, встановлено, що згідно особової справи №473596 [PERSON] написала заяву для призначення їй одноразової допомоги при народженні дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку 14.02.2013 року. Згідно інформації Управління Служби безпеки України в Тернопільській області [PERSON] 07.03.2011 року виїхала з України та 22.12.2014 року в'їхала в Україну, а 10.01.2015 року виїхала із України. Заява від [PERSON] прийнята спеціалістом [PERSON] в порушення п.43 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, яка затверджена Постановою КМУ від 27.123.2001 року. Порушення допущено з вини [PERSON], яка прийняла документи для призначення соціальної допомоги та їх зареєструвала. Таким чином, громадянці [PERSON] зайво нараховано та виплачено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку державної соціальної допомоги при народженні дитини в розмірі 37425 гривні, державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку в розмірі 2149,64 гривні. Як видно із відповіді управління державної міграційної служби України в Тернопільській області від 28.02.2017 року №02/3898, 11.01.2013 року Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області в паспорт [PERSON] вклеєно фотокартку при досягненні нею 25-річного віку. Положення законодавства передбачає, що громадяни України зобов'язані особисто звертатися до територіального підрозділу ДМС України щодо оформлення паспорта громадянина України, в тому числі вклеювання фотокартки при досягненні відповідного віку. Із змісту ст. 10, 11 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», в редакції, яка діяла на момент призначення відповідачці державної соціальної допомоги, допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну). Допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. Виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; у разі виникнення інших обставин (ч.5 ст. 11 Закону) Також, статтями 13,14 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачено право на одержання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку для особи (один з батьків дитини, усиновлювач, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною . Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку включно. Усиновлювачам та опікунам допомога призначається не раніше, ніж з дня прийняття рішення про усиновлення або встановлення опіки. Частиною 2 ст. 22 Закону України від 21.11.1992 року № 2811-XII "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" передбачено, що суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги, тощо), стягуються згідно з законом. Також, згідно ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. З аналізу наведених норм чітко випливає, що суми надміру виплачених коштів стягуються в судовому порядку тільки внаслідок зловживання такої особи щодо приховування та подання нею недостовірних даних, пов'язаних із її доходами та майновим станом при призначенні соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї, або внаслідок рахункової помилки. Звертаючись до суду із позовом, позивач посилається на те, що згідно інформації Служби Безпеки України в Тернопільській області [PERSON] 07.03.2011 року виїхала з України та 22.12.2014 року виїхала в України, а 10.01.2015 року виїхала із України, в результаті чого їй зайво нараховано та виплачено допомогу по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та допомогу при народженні дитини та завдано державному бюджету матеріальної шкоди. Дослідивши позовну заяву та матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання, що позивачем не наведено, які саме зловживання допущені [PERSON] при наданні нею документів для призначення соціальної допомоги, та які відомості в наданих документах є свідомо неправдивими або із приховування відомостей щодо її майнового стану та доходів, при наявності яких, позивачці не могли бути призначені державні соціальні допомоги. Навпаки, у позові начальник управління стверджує, що на момент звернення про призначення допомоги при народженні дитини [PERSON] надала заяву про призначення всіх видів соціальної допомоги, декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначення усіх видів соціальної допомоги та всі інші необхідні документи. При призначенні допомоги відповідач була попереджена спеціалістами управління соціальної політики про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної допомоги та про повернення надміру нарахованих коштів у разі подання недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім'ї, зміни обставин, які можуть вплинути на отримання допомоги. [PERSON] власноруч ставила свій підпис під документами. Вказані обставини також підтверджуються показами свідка [PERSON], яка підтвердила, що вона особисто приймала документи від [PERSON], водила її до виконуючого обов'язки начальника, який також перевірив особу та поставив свою резолюції на заяві про призначення допомоги, а також даними Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області про те, що в цей період [PERSON] до них зверталася для вклеєння фотокартки в паспорт, що свідчить про те, що вона була на території України. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та обставини справи, суд приходить до переконання, що наведені позивачем підстави для стягнення з відповідача надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги не узгоджуються із вимогами ч.2 ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», ст.1212-1215 Цивільного кодексу України, оскільки позивачем не доведено, що суми державної допомоги, виплачені надміру, внаслідок зловживань [PERSON] чи її недобросовісності, як і не встановлено наявності рахункової помилки, а тому позов є необґрунтованим, безпідставним та до задоволення не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed