Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] , зазначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, яким просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Шлюб між батьками розірвано 27.04.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. 03.12.2011 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Вказує, що вона проживає разом з матір`ю, відповідач аліменти на її утримання не сплачує, не цікавиться нею та не надає допомоги на її утримання. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.02.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання /а.с. 37-38/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.04.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 89-90/. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду невідомі, правом подачі відзиву до суду не скористався. У телефонній розмові представнику органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького повідомив, що категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору органу опіки і піклування Міської ради міста Кропивницького в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, підтримала висновок щодо недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції 07 серпня 2002 року /а.с. 10/. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 27.04.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції міста Кіровограда /а.с. 11/. 03 грудня 2011 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 03 грудня 2011 року, виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області /а.с. 16/. Згідно характеристики НВО «Школа-ліцей № 19» від 29.01.2020 року [PERSON] має навчальні досягнення високого рівня, здібна, має гарну пам`ять, на уроках працює активно, творчо. Вихованням [PERSON] на протязі усіх років навчання займається мати, [PERSON] . Вона приділяє доньці належну увагу, цікавиться її навчанням, підтримує та допомагає досягненню успіхів, відвідує всі батьківські збори, мати є членом батьківського комітету класу, надає допомогу класному керівнику в проведення позашкільних заходів. Батько, [PERSON] , ніколи в школу та на батьківські збори не з`являвся, шкільним життям та успіхами доньки не цікавиться, участі у громадському житті школи не приймав /а.с. 21/. Відповідно до довідки № 791 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 29.01.2020 року Головою Квартального комітету № 22 Подільської районної у місті Кропивницькому раді, [PERSON] , що за адресою: [ADDRESS] , та до складу сім`ї /зареєстрованих/ входять: чоловік - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] /а.с. 20/. Згідно Інформації Директора НВО «Школа-ліцей № 19» № 01-21/31 від 28.01.2020 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно є ученицею 11-А класу. Навчається в закладі з 01 вересня 2009 року. За час перебування дитини в даному навчальному закладі батько [PERSON] , [INFO] , не спілкувався з приводу успішності доньки, її індивідуального розвитку, поведінки в колективі, творчих здібностей та інших інтересів та досягнень дитини. За період навчання батько не брав участі у вихованні дитини, не відвідував батьківських зборів, не звертався до класного керівника чи адміністрації закладу з метою з`ясування успіхів доньки у навчанні та її поведінки /а.с. 22/. Згідно повідомлення начальника управління з питань захисту прав дітей [PERSON] №221 від 23.01.2020 року [PERSON] протягом 2014-2019 років з питань усунення перешкод у спілкуванні з дитиною або визначення порядку участі батька у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , чи визначення місця проживання дитини разом з ним до управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького не звертався /а.с.23/. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому заборгованість по виконавчому листу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки: [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян до 30.06.2020 року, починаючи з 10.08.2004 року, згідно заяви стягувача від 26.04.2018 року заборгованість в сумі 94090,84 грн. сплачено в повному обсязі /а.а. 25/. Згідно заяви [PERSON] від 13 травня 2020 року, він категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Згідно виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького №2551/49-05-24 від 19.05.2020 року, орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 14.05.2020 року, вважає недоцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , допитані в судовому засіданні, пояснили, що за весь час спілкування з позивачем ніколи не бачили, щоб батько спілкувався з донькою. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] вказала, що [PERSON] спілкувався з дитинною, запрошував у гості, але такі зустрічі були не так часто, як того бажала донька. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В абзаці 2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, роз`яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків. Таким чином суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та при з`ясуванні фактів, з якими закон пов`язує позбавлення батьківських прав, а саме того, що батько дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, судом враховується вік дитини, те що [PERSON] на протязі майже 18 років не зверталася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, а також дані про особу відповідача, який сплачує аліменти, не бажає відмовлятися від виховання дитини, висновок органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed