Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

ТОВ «Волхонтет» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 4 013 грн. 12 коп., посилаючись на те, що останні тривалий час не проводять вказану оплату. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги уточнив та просить суд стягнути із [PERSON] в користь ТОВ «Волхонтет» 3 963,12 грн. заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території за період з 2003 по 2012 роки. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вказавши, що вони вчасно вносили плату за надані комунальні послуги згідно представлених позивачем їм рахунків про оплату, також просять застосувати строк позовної давності до вимог позивача про стягнення боргу за період з 2003 по 2011 роки, передбачений ст.257 ЦК України. У позові про стягнення заборгованості за 2009-2012 роки просять відмовити у зв»язку із повним її погашенням. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Будинок [ADDRESS] у м. Тернополі, у якому проживає відповідач, перебуває у власності, на балансі та на утриманні ТОВ «Волхонтет», що підтверджується рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1015 від 13 листопада 2002 р. «Про оформлення права власності та прийняття на баланс 27-квартирного житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями за адресою [ADDRESS] Відповідач [PERSON], є власником квартири [ADDRESS]. 15 листопада 2002 року, між СП «Волхонтет» та [PERSON] укладено договір №013/1 участі у витратах на утримання будинку по [ADDRESS], згідно умов якого, власник будинку «СП Волхонтет) зобов»язується забезпечити: виконання всього комплексу робіт щодо утримання будинку, при будинкової території та створення необхідних умов мешкання в будинку, в тому числі і співвласникові ([PERSON].) та особам, які з ним мешкають…; надання співвласникові комунальних та інших послуг за діючими розцінками і тарифами (фактичними витратами), в т.ч. з обслуговування квартири та ведення особового рахунку. Пунктом 2.2.3 Договору передбачено, що співвласник зобов»язується не пізніше останнього дня поточного місяця вносити на рахунок власника будинку, квартирну плату і плату за комунальні послуги (тепло, гаряче водопостачання). Розмір щомісячної оплати складає: - квартплата 34,66 грн., теплопостачання - 134,16 грн. (Оплата за теплопостачання проводиться на протязі опалювального періоду). На виконання зобов»язання по здійсненню утримання будинку та прибудинкової території ТОВ «Волхонтет» укладено наступні договори: 24.12.2004 року між ДП фірма «Альфатер Тернопіль» (Виконавець) та СП «Волхонтет» (Замовник) укладено Договір №807 про надання послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів; 03 січня 2008 року між ТОВ «Галичина-Інтерм» (Виконавець) та СП «Волхонтет» (Замовник), укладено Договір, за яким Замовник доручає, Виконавець приймає на себе зобов»язання виконувати поточне обслуговування модульної котельної установки та системи опалення будинку, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль [ADDRESS] згідно дозволу на початок робіт №230.03.61.20.50.4. територіального управління Держнаглядохоронпраці по Тернопільській області; 01 червня 2009 року між ТзОВ «Волхонтет» та ПП «Тернопільліфт» укладено Договір підряду №16 на технічне обслуговування та ремонт ліфтів; 23.02.2010 року між ВАТ «Тернопільобленерго» та ТзОВ «Волхонтет» укладено Договір №45 про постачання електричної енергії. Як вбачається із наявного при матеріалах справи розрахунку, який надав позивач, заборгованість [PERSON] за 2003 - 2012 роки становить - 3 963,12 грн. Відповідно до ст.ст. 67, 68, 160 ЖК України, власник та повнолітні члени його сім»ї зобов»язані щомісячно вносити плату за надані послуги за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, що передбачено п.5 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із представлених представником відповідача рахунків, які надавались йому позивачем для проведення оплат за спожиті комунальні послуги у 2009, 2010 роках, відповідачу було нараховано до сплати: - за листопад 2009 року квартплату на суму 423,73 грн. та за тепло 162,94 грн., заборгованість на початок місяця 318,56 грн.; - за лютий 2009 року квартплату на суму 108,04 гривні, заборгованість на початок місяця 288 грн.; - за червень 2009 року квартплату на суму 122,88 гривні та за тепло 878,05 грн., заборгованість на початок місяця 878,05 грн.; - за травень 2009 року квартплату на суму 88,22 гривні та за тепло 878,05 грн., заборгованість на початок місяця 878,05 грн.; - за грудень 2010 року квартплату на суму 177,12, заборгованість на початок місяця 1524,72 гривні, до сплати 1701,84 гривні, за тепло заборгованість на початок місяця 2573,09 гривні, до сплати 3276,72 гривні. Всього, як вбачається із представленого розрахунку, позивачем нараховано до сплати відповідачу за період з 2009 по 2012 рік за надані послуги з утриманню будинку та прибудинкової території на суму 3595,17 гривень, за теплопостачання 4873,01 гривня. Як вбачається із квитанцій представлених відповідачем ним було здійснено оплати за комунальні послуги згідно представлених позивачем нарахувань за період з 2009 по 2012 рік: №109-15 від 07 липня 2009 року на загальну суму 1400 гривень; №154-1 від 09 червня 2010 року на суму 500 гривень; №109-1 від 01 лютого 2010 року на суму 1200 гривень; №29482 від 23 вересня 2010 року на суму 758 гривень; №154-4 від 25 червня 2010 року на суму 1331,36 гривень; №16793 від 28 жовтня 2010 року на суму 388 гривень; №16504 від 28 жовтня 2010 року на суму 105 гривень; №15202 від 11 січня 2011 року на суму 212 гривень; № 15082 від 11 січня 2011 року на суму 328 гривень; №14645 від 10 лютого 2011 року на суму 388 гривень; №14493 від 10 лютого 2011 року на суму 211 гривень; №37630 від 27 вересня 2011 року на суму 432 гривні; №10704 від 23 червня 2011 року на суму 447 гривень; №31111 від 14 листопада 2011 року на суму 288 гривень; №37712 від 27 вересня 2011 року на суму 1652 гривні; №ПН46393 від 13 січня 2012 року на суму 100 гривень; №ПН46403 від 13 січня 2012 року на суму 144 гривні; №26423 від 29 вересня 2010 року на суму 100 гривень. Всього, відповідачем протягом 2009-2012 року було сплачено коштів за надані йому послуги з утримання будинку та прибудинкової території згідно представлених йому нарахувань за вказаний період на суму 3497 гривень, а також за послуги з теплопостачання коштів на суму 5089,31 гривня. Таким чином, суд вважає, що у відповідача відсутня заборгованість за період з 2009 по 2012 рік за надані йому позивачем послуги. Крім цього, суд вважає за необхідне вказати, що заборгованість відповідача за період з 2003 по 2009 рік не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається з представленої позивачем довідки-розрахунку заборгованість за послуги нарахована відповідачу за попередні періоди тобто з 2003 року, проте нарахувань про сплату такої заборгованості йому не представлялась. Відповідно до ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 24.01.2011 року, судовий наказ, виданий Тернопільським міськрайонним судом 15 листопада 2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Волхонтет» 4063,69 грн. заборгованості скасовано, у зв»язку із подачею заяви [PERSON] заяви про його скасування, роз»яснено право ТзОВ «Волхонтет» на звернення із вимогами у позовному провадженні. З позовними вимогами про стягнення боргу із відповідача, позивач звернувся до суду лише 26.06.2014 року. За змістом ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В судовому засіданні відповідачем заявлено вимогу про застосування наслідків спливу позовної давності, таким чином, слід брати до уваги позовні вимоги, що виникли в строки передбачені ст. 257 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості із відповідача за період з 2003 по 2009 роки слід відмовити.

Outcome: dismissed