Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

01.09.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (надалі також - позивач) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Тисменицький районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про припинення (зняття) арешту (заборони). На обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 28.11.2019 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та позивачем укладено договір відступлення права вимоги НОЕ №160572, згідно із яким відбулось відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладеним 10.10.2007 між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Угорчак Н.М. за №Д-1284. Однак, будучи іпотекодержателем майна, позивач не може реалізувати свої права, так як державним виконавцем в межах виконавчого провадження №11876249 накладено арешт на іпотечне майно. Представник відповідача скористався правом на подання відзиву, який було подано в судовому засіданні 12.03.2021. В задоволенні позову просив відмовити, так як вважає, що питання зняття арешту слід вирішувати шляхом подання скарги на дії державного виконавця в рамках виконавчого провадження з виконання рішення суду у справі за №2-1973/10. Вказав, що не погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості та звернув увагу суду, що в провадженні Тисменицького районного суду Івано-Франківської області перебуває заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за №2-1973/10.\~На його думку, такі дії позивача суперечать одні одному та свідчать про зловживання процесуальними правами. Ухвалою суду від 07.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 21.10.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалами суду від 22.02.2021 в задоволенні клопотання представника відповідача про відновлення підготовчого провадження відмовлено та витребувано у Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) матеріали виконавчого провадження №51252994. Ухвалою суду від 13.05.2021 витребувано у Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) матеріали виконавчого провадження №11876249. Ухвалою суду від 07.07.2021 року клопотання представника позивача задоволено частково та залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача АТ КБ «ПриватБанк». Ухвалою суду від 19.07.2021 року в задоволенні заяви представника відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено. В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити з підстав, викладених у позові. Вказав, що у даному випадку звертається до суду із позовом як іпотекодержатель, а не стягувач у виконавчому провадженні. Окрім того, звернув увагу суду, що виконавчий документ постановою виконавця від 08.02.2011 у виконавчому провадженні №11876249, в межах якого накладено арешт на іпотечне майно, повернуто стягувачу на підставі п.4 ч.1\~ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», а матеріали виконавчого провадження знищенні. Одночасно вказав, що іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, а відтак є всі правові підстави для задоволення позову. Представник відповідача та відповідач просили\~в задоволенні позову відмовити з мотивів, викладених у відзиві. При цьому вказали, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту, так як скасування арешту слід здійснювати в межах цивільної справи №2-1973/10 рішення по якій про стягнення заборгованості із відповідача вступило в законну силу та перебуває на виконанні. Вказав, що оскільки\~виконавчого провадження, в межах якого накладено арешт на іпотечне майно, не має, а ТзОВ «Вердикт Капітал» не було стороною у даному виконавчому провадженні, то позивач, зловживаючи процесуальними правами, переслідуючи мету незаконно стягнути кошти, шляхом психологічного і фінансового тиску, без жодних правових підстав звернувся до суду із даним позовом. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Жодних клопотань на адресу суду від них не надходило, а відтак, згідно положень\~ст. 223 ЦПК України, суд провів розгляд справи за відсутності третіх осіб. Вислухавши учасників судового провадження, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що 10.10.2007 між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №07/114-05, в якості забезпечення виконання якого між вищевказаними особами було укладено іпотечний договір,\~посвідчений приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Угорчак Н.М. за №Д-1284\~(а.с.14-27, т.1). Відповідно до наявної в матеріалах справи та дослідженої судом в якості письмового доказу копії іпотечного договору\~від 10.10.2007 року предметом іпотеки є об`єкт незавершеного будівництва відсоток готовності якого складає 79%, що зазначений в плані літерою «А», літньої кухні «Б» - 37,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка на якій він розташований,\~загальною площею 0,0911 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.22-27). У зв`язку з невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2010 у справі №2-1973/2010 постановлено стягнути з відповідача на корить ВАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість у розмірі 120 185,01 грн, 1 321,85 грн. судових витрат (а.с.28-29).\~В судових засіданнях сторони визнавали, що дане рішення ще невиконане. 28.11.2019 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та позивачем укладено договір відступлення права вимоги НОЕ №160572 і №212009, згідно із якими відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №07/114-05\~та іпотечним договором №Д-1284, укладеними 10.10.2007 між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] (а.с. 30-42). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №2193315563 від 06.08.2020 власником незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки\~на якій він розташований загальною площею 0,0911 га є [PERSON] , іпотекодержателем зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (а.с. 11-13, т.1). Судом встановлено, що згідно із інформацією із вищевказаного Державного реєстру\~постановами ВДВС Тисменицького РУЮ від 04.08.2010 в межах виконавчого провадження №11876249 накладено арешт на іпотечне майно (а.с.11-13, т.1). Як вбачається з інформації\~про виконавче провадження\~№11876249, наданої Тисменицьким районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), постановою державного виконавця від 08.02.2011 року виконавчий документ повернуто стягувачу\~ -\~ ЗАТ КБ «ПриватБанк» на підставі п.4 ч.1\~ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з тим, що стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом,\~незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа. Матеріали виконавчого провадження знищені відповідно до розпорядження №6 від 27.02.2015 (а.с.212-216, т.1). Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями\~Закону України «Про виконавче провадження»\~та\~Законом України «Про іпотеку». Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено\~статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до частин четвертої та п`ятої\~статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені\~пунктом 1-2розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулось до суду з цим позовом як іпотекодержатель нерухомого майна, на яке накладено арешт у межах виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого документа про стягнення з відповідача на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості. За положеннями\~статті 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За змістом частини шостої\~статті 3 Закону України «Про іпотеку»\~у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини сьомої\~статті 3 Закону України «Про іпотеку»\~пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Зі змісту наведених приписів\~Закону України "Про іпотеку"\~можна зробити висновок, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. У пункті 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Враховуючи вищевикладене, а також те, що право іпотеки виникло до винесення постанов, на підставі яких накладено арешти на нерухоме майно, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права іпотекодержателя щодо предмету іпотеки - незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки\~на якій він розташований загальною площею 0,0911 га, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Крім того, враховуючи, що позивач не є стягувачем у виконавчому провадженні, в межах якого був накладений арешт, та пред`явив цей позов як іпотекодержатель майна, то суд не приймає до уваги твердження представника відповідача щодо неналежного способу захисту. Суд звертає увагу на те, що арешт на іпотечне майно не може бути припинений шляхом подання скарги на дії державного виконавця в межах цивільної справи за №2-1973/10, про що стверджував представник відповідача, так як він накладався в рамках виконання іншого судового рішення, а саме судового наказу №2-н-548 від 25.12.2008 року. Одночасно при вирішенні позовних вимог про припинення арешту, накладеного на іпотечне майно,\~судом встановлюється наявність підстав для його зняття серед яких і виконання зобов`язання у зв`язку із яким майно було передано у іпотеку. Проте, суд у даному випадку не встановлює розмір заборгованості, а дані обставини є предметом дослідження в межах розгляду заяв та скарг, поданих в порядку, передбаченому розділами VI та VIІ ЦПК України, у цивільній справі за №2-1973/10. Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач позбавлений будь-яким іншим способом скасувати арешт, накладений на іпотечне майно, так як матеріали виконавчого провадження №11876249, в межах якого накладено арешт, знищені, а ТзОВ «Вердикт Капітал» не було стороною виконавчого провадження, що позбавляє його можливості подати скаргу на дії чи бездіяльність державного виконавця в порядку, передбаченому розділом\~VIІ ЦПК України. З урахуванням наведеного, позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з [PERSON] слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 2 102 грн 00 коп.

Outcome: approved