Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

У лютому 2020 року представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу. Коли позивач придбав зазначену квартиру, в ній вже були зареєстровані всі відповідачі, яких зареєстрував колишній власник, про яких нічого не було відомо позивачу. Але зареєстровані особи не проживали в даній квартирі та не проживають й на момент подання позову до суду, окрім того позивач в квартирі проводить капітальний ремонт. Посилаючись на викладені обставини позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.04.2020, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач з моменту відкриття провадження з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відзив на позовну заяву не надали, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися. В зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивач придбав квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 05.07.2019 року, вже зі всіма зареєстрованими особами - підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 1414, виданий 05.07.2019 року, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", - закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Встановлено, що відповідно до відповіді Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 30.01.2020 року № 100-1428 за вказаною адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 25.05.2018 року), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 25.05.2018 року ), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 31.05.2018 року), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 31.05.2018 року), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 05.06.2018 року), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 18.06.2018 року), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 21.06.2018 року), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 23.06.2018 року ), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 09.07.2018 року ), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 09.07.2018 року ), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 18.07.2018 року), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 13.08.2018 року), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 24.10.2018 року), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 01.11.2018 року), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 05.11.2018 року ), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 21.11.2018 року ), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 05.12.2018 року), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 21.01.2019 року), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 05.02.2019 року), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 21.03.2019 року), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 09.04.2019 року), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 13.04.2019 року), [PERSON] [INFO] (дата реєстрації 11.06.2019 року). Судом встановлено, що всі відповідачі буди зареєстровані за адресою: [ADDRESS] майже за рік до того, як власником вказаної квартири став позивач, про що, як зазначає позивач, йому не було відомо. Згідно Акту обстеження приміщення від 04.10.2019 року та від 10.02.2020 року, підписаними директором НК «Будсервіс» [PERSON] встановлено, що за адресою: [ADDRESS] за період з 2018 року по 2020 рік у зазначеній квартирі ніхто не проживав. Згідно із ст. 150 ЖК України, а також відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачі фактично в квартирі не проживають, а позивач, в свою чергу, є законним власником житлового приміщення, вважає, що позовна вимога про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою є законною, обґрунтованою та доведеною, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, солідарно з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved