Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач ПАТ «[PERSON] Аваль» звернувся до суду з позовами про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON] в сумі 4444580,17 грн. Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20.05.2015 р. справи №285/1462/15-ц та №285/1480/15-ц обєднано в одне провадження. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 05 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнік Фарма» укладено Договір про факторингове фінансування з регресом №017/42-0-1/138, до якого в подальшому вносилися зміни і доповнення: Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/1 від 01 листопада 2011 року, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/2 від 01 лютого 2012 року, Додатковою угодою №017/42-0-1/138/3 від 10 квітня 2012 року, Додатковою угодою №017/42-0-1/138/4 від 29 серпня 2012 року, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/5 від 20 вересня 2012 року, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/6 від 14 березня 2013 року, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/8 від 21 травня 2013 року, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/9 від 23 травня 2013 року, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/10 від 07 серпня 2013 року. Право вимоги відповідно до Договору про факторингове фінансування становить право [PERSON], що відступається банку відповідно до умов цього Договору, вимагати від третьої особи-боржника сплатити грошову суму відповідно до умов контракту (договір купівлі-продажу або надання послуг, укладений між [PERSON] та боржником, на підставі якого після виконання [PERSON] своїх зобовязань щодо поставки товарів/надання послуг виникають права вимоги [PERSON] або Банку за фактом відступлення до Боржника). Таке право виникає в момент укладення цього договору відповідно до умов контракту на підставі документів або може виникнути в майбутньому після укладення цього договору в процесі виконання контракту [PERSON] на підставі документів, що будуть оформлені у майбутньому. Відповідно до п.1.1 Договору про факторингове фінансування в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк зобовязується здійснювати фінансування [PERSON] на умовах факторингу з регресом. З Договору про факторингове фінансування встановлено, що факторинг з регресом становить факторингове фінансування, при якому ризик несплати боржником грошових зобовязань за контрактом повністю покладається на [PERSON] і при цьому [PERSON] виступає поручителем боржника перед Банком за контрактом у розмірі, визначеному умовами цього Договору. Згідно з п. 1.2 Договору про факторингове фінансування право вимоги є відступленим [PERSON] Факторові з моменту підписання сторонами Додаткової угоди до цього Договору. Відповідно до Договору про факторингове фінансування документом, в якому зазначається перелік відступлених прав вимоги, що вже виникли та підтверджується наданими [PERSON] документами, є Реєстр. На підставі [PERSON] № 2 до Договору про факторингове фінансування укладено Додаткову угоду, відповідно до п. 1 якої з моменту її підписання [PERSON] вважається таким, що відступив, а [PERSON] вважається таким, що набув права вимоги до ЗАТ «Інфузія», що виникли на підставі Договору № 23 від 08.12.2009 року зі змінами та доповненнями щодо оплати поставлених товарів/наданих послуг/виконаних боржником робіт в сумі 1\~111\~110,00 грн. зі строком платежу за контрактом 60 днів, а також права, повязані з цими правами вимоги відповідно до умов Договору. [PERSON] № 2 до Додаткових угод до Договору про факторингове фінансування розмір відступлених прав вимоги до ЗАТ «Інфузія» змінювався. Так, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/3 від 10 квітня 2012 року встановлено розмір відступлених прав вимоги у сумі 3\~222\~220,00 грн. зі строком платежу за контрактом 60 днів, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/4 від 29 серпня 2012 року встановлено розмір відступлених прав вимоги у сумі 3\~555\~555,56 грн. зі строком платежу за контактом 60 днів, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/6 від 14 березня 2013 року встановлено розмір відступлених прав вимоги у сумі 4\~111\~111,11 грн. зі строком платежу за контрактом 60 днів, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/8 від 21 травня 2013 року встановлено розмір відступлених прав вимоги у сумі 2\~931\~445,00 грн. зі строком платежу за контрактом 80 днів, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/9 від 23 травня 2013 року встановлено розмір відступлених прав вимоги у сумі 4\~375\~000,00 грн. зі строком платежу за контрактом 80 днів, Додатковою угодою №017/42-0-1/138/10 від 07.08.2013 року встановлено розмір відступлених прав вимоги у сумі 3\~125\~000,00 грн. зі строком платежу за контрактом 80 днів. На підставі [PERSON] №2 до Додаткової угоди № 017/42-0-1/138/3 від 10 квітня 2012 року укладено Додаткову угоду до Договору про факторингове фінансування, відповідно п. 1 якої з моменту її підписання клієнт вважається таким, що відступив, а [PERSON] вважається таким, що набув права вимоги до ПАТ НВЦ «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод», що виникли на підставі Договору «25 від 08.12.2009 року із змінами та доповненнями щодо оплати поставлених товарів/наданих послуг/виконаних боржником робіт у сумі 1\~111\~110,00 грн. зі строком платежу за контрактом 60 днів, а також права, повязані з цими правами вимоги відповідно до умов Договору. [PERSON] № 2 до Додаткових угод до Договору про факторингове фінансування розмір відступлених прав вимоги до ПАТ НВЦ «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» змінювався. Так, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/4 від 29 серпня 2012 року встановлено розмір відступлених прав вимоги у сумі 1\~500\~000,00 грн. зі строком платежу за контрактом 60 днів, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/6 від 14 березня 2013 року встановлено розмір відступлених прав вимоги у сумі 1\~355\~555,56 грн. зі строком платежу за контактом 60 днів, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/8 від 21 травня 2013 року встановлено розмір відступлених прав вимоги у сумі 1\~964\~271,11 грн. зі строком платежу за контрактом 60 днів, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/9 від 23 травня 2013 року встановлено розмір відступлених прав вимоги у сумі 2\~777\~777,78 грн. зі строком платежу за контрактом 60 днів, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/10 від 07 серпня 2013 року встановлено розмір відступлених прав вимоги у сумі 2\~283 333,33 грн. зі строком платежу за контрактом 60 днів. На підставі [PERSON] №2 до Додаткової угоди №017/42-0-1/138/10 від 07 серпня 2013 року до Договору про факторингове фінансування укладено Додаткову угоду, відповідно до п. 1 якої з моменту її підписання клієнт вважається таким, що відступив, а [PERSON] вважається таким, що набув права вимоги до ТОВ «Юрія Фарм», що виникли на підставі договору № 35 від 13.09.2012 року із змінами та доповненнями щодо оплати поставлених товарів/наданих послуг/виконаних боржником робіт в сумі 1\~050\~000,00 грн. зі строком платежу за контрактом 45 днів, а також права, повязані з цими правами вимоги відповідно до умов Договору. Банком було належним чином виконано взяті на себе зобовязання щодо факторингового фінансування ТОВ «Юнік Фарма», що підтверджується доданими меморіальними ордерами про видачу коштів та виписками по рахунку. ЗАТ «Інфузія» прострочено виконання своїх зобовязань перед ТОВ «Юнік Фарма» по Договору №23 від 08.12.2009 року із змінами та доповненнями за накладними: №79 від 12.02.2014 року, №92 від 13.02.2014 року, № 96 від 17.02.2014 року, № 82 від 10.02.2014 року, № 85 від 10.02.2014 року, № 100 від 17.02.2014 року, № 101 від 17.02.2014 року, №99 від 14.02.2014 року, №72 від 04.02.2014 року, №51 від 30.01.2014 року, № 50 від 30.01.2014 року, права вимоги за якими переуступлено ТОВ «Юнік Фарма» Банку за Реєстрами переданих документів № 20 від 14.04.2014 року, № 19 від 03.04.2014 року, № 18 від 01.04.2014 року, № 17 від 28.03.2014 року, № 14 від 05.03.2014 року, №16 від 17.03.2014 року, №13 від 05.02.2014 року, № 11 від 30.01.2014 року, № 10 від 30.01.2014 року. ПАТ НВЦ «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» прострочено виконання своїх зобовязань перед ТОВ «Юнік Фарма» по Договору № 25 від 08.12.2009 року із змінами та доповненнями за накладними: № 215 від 09.03.2014 року, №143 від 09.03.2014 року, №186 від 07.03.2014 року, №129 від 03.03.2014 року, №135 від 05.03.2014 року, №133 від 04.03.2014 року, №128 від 03.03.2014 року, №127 від 28.02.2014 року, №114 від 27.02.2014 року, права вимоги за якими переуступлено ТОВ «Юнік Фарма» Банку за Реєстрами переданих документів №18 від 08.04.2014 року, №17 від 04.04.2014 року, №16 від 28.03.2014 року, №15 від 27.03.2014 року, №14 від 06.03.2014, №13 від 05.03.2014 року, № 12 від 04.03.2014 року, №11 від 04.03.2014 року. ТОВ «Юрія Фарм» прострочено виконання своїх зобовязань перед ТОВ «Юнік Фарма» по Договору №35 від 13.09.2012 року із змінами та доповненнями за накладними №206 від 24.03.2014 року, №205 від 24.03.2014 року, № 198 від 24.03.2014 року, права вимоги за якими переуступлено ТОВ «Юнік Фарма» Банку за Реєстрами переданих документів №9 від 10.04.2014 року, №8 від 09.04.2014 року, №7 від 07.04.2014 року. На підставі п. 5.1 Договору про факторингове фінансування ТОВ «Юнік Фарма» виступає поручителем за виконання його боржниками зобовязань перед Банком по оплаті коштів за правами вимоги. [PERSON] несе солідарну відповідальність перед Фактором за виконання боржником зобовязань за контрактом в сумі несплаченої вартості прав вимоги. Моментом, з якого клієнт набуває статусу поручителя за виконання зобовязань з оплати прав вимоги конкретним боржником по контракту є момент підписання сторонами реєстру. Відповідно до п.5.2 Договору про факторингове фінансування у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником зобовязань за правами вимоги ТОВ «Юнік Фарма», як поручитель боржника, зобовязується з дати початку виконання зобовязання поручителем, оплатити Факторові прострочену заборгованість Боржника. При цьому строк виконання зобовязань поручителем не повинен перевищувати 15 календарних днів та визначається окремо по кожному боржнику в [PERSON] №4 до цього Договору (тобто, реєстрами переданих документів). В свою чергу, ТОВ «Юнік Фарма» після порушення ЗАТ «Інфузія», ПАТ НВЦ «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод», ТОВ «Юрія Фарм» своїх зобовязань щодо здійснення оплати за контрактами не було виконано покладений на нього як на поручителя обовязок щодо погашення простроченої заборгованості по контрактам з даними боржниками, встановлений у Реєстрах переданих документів. Згідно з п. 4.1.1 Договору про факторингове фінансування ТОВ «Юнік Фарма» зобовязане сплачувати проценти за користування грошовими коштами в сумі фактичної заборгованості за першим платежем згідно з реєстром з дня перерахування першого платежу на поточний рахунок [PERSON] до дати отримання Фактором грошових коштів за контрактом та документами в сумі першого платежу від боржника або від [PERSON] як поручителя по зобовязанням боржника. Розмір належних до сплати ТОВ «Юнік Фарма» Банку процентів за користування грошовими коштами встановлено п.1 [PERSON] №1 до Договору про факторингове фінансування у розмірі 13 % (якщо строк платежу до 30 календарних днів включно) та 16 % (якщо строк платежу понад 30 календарних днів) річних. [PERSON] №1 до Додаткової угоди №017/42-0-1/138/4 від 29 серпня 2012 року до Договору про факторингове фінансування розмір процентів за користування грошовими коштами було змінено на 20,5% (якщо строк платежу до 30 календарних днів включно). Додатками №1 до Додаткових угод №017/42-0-1/138/4 від 29 серпня 2012 року та №017/42-0-1/138/10 від 07 серпня 2013 року по Договору про факторингове фінансування розмір процентів за користування грошовими коштами було змінено на 21,5 % (якщо строк платежу більше 30 календарних днів). ТОВ «Юнік Фарма» також не було належним чином виконано свої зобовязання перед Банком щодо сплати процентів за користування грошовими коштами, отриманими на підставі Договору про факторингове фінансування. Станом на 03.03.2015 року загальний розмір заборгованості ТОВ «Юнік Фарма» за Договором про факторингове фінансування становить 4\~444\~580,17 грн. (чотири мільйони чотириста сорок чотири тисячі пятсот вісімдесят гривень 17 коп.), в тому числі: 1\~481\~877,23 грн. заборгованість за правами вимоги до ЗАТ «Інфузія»; 158\~865,36 грн. заборгованість за нарахованими відсотками за відступлення права вимоги до ЗАТ «Інфузія»; 1\~605\~622,32 грн. заборгованість за правами вимоги до ПАТ НВЦ «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод»; 172\~131,51 грн. заборгованість за нарахованими відсотками за відступлення прав вимоги до ПАТ НВЦ «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод»; 928\~980,00 грн. заборгованість за правами вимоги до ТОВ «Юрія Фарм»; 97\~103,75 грн. заборгованість за нарахованими відсотками за відступлення прав вимоги до ТОВ «Юрія Фарм». 07 серпня 2013 року між Банком та [PERSON] укладено Договір поруки №12/Р1-01-06-0-0/75. Того ж дня між Банком та [PERSON] укладено Договір поруки №12/Р1/01-06-0-0/76. На підставі п. 1.1 Договорів поруки відповідачі зобовязався відповідати перед Банком солідарно з [PERSON] за виконання забезпечених зобовязань, тобто всі та окремі грошові зобовязання ТОВ «Юнік Фарма» перед Банком, що випливають з умов Договору про факторингове фінансування. Згідно з пп. 1.1.1, 1.1.3 Договорів поруки відповідачі, в тому числі, зобовязалися виконати зобовязання щодо сплати процентів за користування грошовими коштами в сумі фактичної заборгованості за першим платежем у розмірі 21,5 % річних або у будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов Договору про факторингове фінансування, в т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим договором, а також зобовязались оплатити Фактору прострочену заборгованість боржників [PERSON] по зобовязанням перед Фактором по оплаті коштів за правами вимоги. Відповідно до п. 1.2 Договорів поруки відповідачі відповідають перед Фактором у тому ж обсязі, що і [PERSON], в розмірах, порядку та у строки, визначені Договором про факторингове фінансування. Пунктом 2.1 Договорів поруки встановлено, що у випадку повного чи часткового невиконання (неналежного виконання) [PERSON] всіх або окремих забезпечених зобовязань, Відповідачі та [PERSON] відповідають перед Фактором як солідарні боржники. У випадку повного чи часткового невиконання (неналежного виконання) [PERSON] всіх або окремих забезпечених зобовязань у порядку та у строки, визначені Договором про факторингове фінансування, Фактор набуває право вимоги до Відповідачів щодо сплати заборгованості за порушеними забезпеченими зобовязаннями. Пунктом 2.2 Договорів поруки передбачено, що Відповідачі зобовязується здійснити виконання порушених забезпечених зобовязань протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання вимоги від Фактора та в обсязі, зазначеному у такій вимозі. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище десятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається Фактору відділенням звязку при відправці рекомендованого листа Поручителю або дата, зазначена на листі, який отриманий Відповідачем особисто в установі Фактора. Вимога Фактора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Відповідачами забезпечених зобовязань в розмірі, визначеним Фактором у вимозі. Станом на 21.04.2015 р. відповідачами, ТОВ «Юнік Фарма», ЗАТ «Інфузія», ПАТ НВЦ «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод», ТОВ «Юрія Фарм» належним чином не виконано своїх зобовязань перед Банком, що виникли на підставі Договору про факторингове фінансування, Договору №23 від 08.12.2009 року, Договору №25 від 08.12.2009 року, Договору № 35 від 13.09.2012 року, Договорів поруки, про що останні повідомлялися претензіями (вимогами) Банку про виконання прострочених зобовязань за Договором про факторингове фінансування від 28.11.2014 року за вих. №149-0-0-0-00/8/2414, №149-0-0-0-00/8/2415, №149-0-0-0-00/8/2416, №149-0-0-0-00/8/2417, №149-0-0-0-00/8/2418, №149-0-0-0-00/8/2419, які відповідачами та ЗАТ «Інфузія», ПАТ НВЦ «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод», ТОВ «Юрія Фарм», ТОВ «Юнік Фарма», та вказана у яких прострочена заборгованість перед Банком сплачена не була. В свою чергу, ТОВ «Юнік Фарма» своїм листом за вих. №877 від 098.12.2014 року, направленим у відповідь на претензію (вимогу) Банку фактично визнала наявність простроченої заборгованості у розмірах, вказаних у даній вимозі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Посилався на те, що встановлений п. 6.9 Договорів поруки, укладених з відповідачами, строк позовної давності тривалістю у пять років є також строком дії поруки, протягом якого банк має право вимагати стягнення заборгованості з [PERSON] і [PERSON] Представник відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував посилаючись на припинення поруки. Представник третьої особи ТОВ «Юнік Фарма» підтримала позицію представника відповідачів. Представники третіх осіб ЗАТ «Інфузія», ТОВ «Юрія Фарм», ПАТ НВЦ «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 17.07.2015 року представником ПАТ НВЦ «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» подано письмові пояснення, в яких проти позову заперечує посилаючись на відсутність будь-яких зобовязань перед ТОВ «Юнік Фарма» та ПАТ «[PERSON] Аваль», а також недійсність (підроблення) документів доданих до позовної заяви. Просив справу розглядати без його участі. Суд зазначає, що докази, надані представником ПАТ НВЦ «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» під час судового розгляду не приймаються до уваги, як такі що подані несвоєчасно, всупереч порядку, визначеному ст. 131 ЦПК України, та суду не надано доказів поважності причин несвоєчасного їх надання. Крім того, суду не надано належних та допустимих доказів того факту, що копії документів, наданих позивачем, є підробленими, на що у своїх запереченнях посилається представник ПАТ НВЦ «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод». Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 05 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнік Фарма» було укладено Договір про факторингове фінансування з регресом №017/42-0-1/138, до якого в подальшому вносилися зміни і доповнення Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/1 від 01 листопада 2011 року, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/2 від 01 лютого 2012 року, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/3 від 10 квітня 2012 року, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/4 від 29 серпня 2012 року, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/5 від 20 вересня 2012 року, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/6 від 14 березня 2013 року, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/8 від 21 травня 2013 року, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/9 від 23 травня 2013 року, Додатковою угодою № 017/42-0-1/138/10 від 07 серпня 2013 року. Обсяг вимог до боржників, що передаються фактору, визначаються додатковими угодами (п. 1.2 Договору). Станом на 03.03.2015 року загальний розмір заборгованості ТОВ «Юнік Фарма» за Договором про факторингове фінансування становить 4\~444\~580,17 грн. (чотири мільйони чотириста сорок чотири тисячі пятсот вісімдесят гривень 17 коп.), в тому числі: 1\~481\~877,23 грн. заборгованість за правами вимоги до ЗАТ «Інфузія»; 158\~865,36 грн. заборгованість за нарахованими відсотками за відступлення права вимоги до ЗАТ «Інфузія»; 1\~605\~622,32 грн. заборгованість за правами вимоги до ПАТ НВЦ «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод»; 172\~131,51 грн. заборгованість за нарахованими відсотками за відступлення прав вимоги до ПАТ НВЦ «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод»; 928\~980,00 грн. заборгованість за правами вимоги до ТОВ «Юрія Фарм»; 97\~103,75 грн. заборгованість за нарахованими відсотками за відступлення прав вимоги до ТОВ «Юрія Фарм». Статтею 1077 ЦК України, встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). [PERSON] може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Стаття 1078 ЦК України визначає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Відповідальність клієнта перед фактором встановлена статтею 1081 ЦК України: [PERSON] відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. [PERSON] не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред'явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Суд зазначає, що умовами договору про факторингове фінансування з регресом №017/42-0-1/138 від 05.10.2011 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ТОВ «Юнік Фарма» передбачено умови щодо плати фактору за факторингове фінансування у формі щомісячних процентів за користування коштами в сумі фактичної заборгованості за першим платежем (Стаття 4 Договору) та одночасно умови про забезпечення порукою клієнта виконання зобовязань боржників перед фактором та перехід до нього прав вимог до боржників після виконання зобовязань перед фактором (Стаття 5 Договору) (т.2, а.с. 69). Разом з тим, відповідно до ст. 1084 ЦК України встановлено наступне: якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Листом від 09.12.2014 року ТОВ «Юнік Фарма» у відповідь на претензію ПАТ «[PERSON] Аваль» визнає факт наявності заборгованості за договором про факторингове фінансування з регресом №017/42-0-1/138 від 05.10.2011 року без зазначення суми заборгованості (т. 2, а.с. 173). Таким чином, ТОВ «Юнік Фарма» за договором факторингу взяло на себе додаткові зобовязання, що не передбачені Главою 73 ЦК України. Згідно пояснень представників позивача, сторони, користуючись диспозитивністю договірних відносин, включили до змісту договору факторингу умови про договір кредиту. 07 серпня 2013 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено Договір поруки №12/Р1-01-06-0-0/75 (т. 1, а.с. 158). Того ж дня між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки №12/Р1/01-06-0-0/76 (т. 2, а.с. 154). Договори поруки мають аналогічний зміст. Відповідно до умов Договорів поруки Відповідачі зобовязуються відповідати перед Фактором солідарно з [PERSON] за виконання забезпечених зобовязань за договором факторингу №017/42-0-1/138 від 05.10.2011 року. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). З договорів поруки від 07.08.2013 року, укладених між позивачем та відповідачами вбачається, що в них не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова п. 7.2 договорів про дію поруки до повного виконання забезпечених зобовязань та зобовязань поручителів, не може розглядатися як установлений строк дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України. Тому в даному випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про припинення поруки за спливом встановленого законом часу. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України за наслідками перегляду справ з підстав неоднакового застосування законодавства судом касаційної інстанції при розгляді подібних спорів. Зокрема, у постанові від 18.07.2012 року №6-78цс12. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України таке рішення Верховного Суду України є обовязковим для судів України. Суд визнає необґрунтованими посилання представника позивача на те, що встановлений п. 6.9 Договорів поруки, укладених з відповідачами, строк позовної давності тривалістю у пять років є також строком дії поруки, протягом якого банк має право вимагати стягнення заборгованості з [PERSON] і [PERSON] Відповідно до ч. І ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Натомість, зобов'язання поручителя виконати договір поруки має строковий характер. Це підтверджується ч.4 ст. 559 ЦК України, згідно з яким порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимог до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки. Таким чином, регулюючи правовідносини з припинення поруки у звязку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобовязання не встановлено або встановлено моментом предявлення вимоги), якщо кредитор не предявить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. При цьому зазначене положення не виключає можливості предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, або одного року від дня укладення договору поруки якщо строк виконання зобовязання не встановлено умовами договору. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. З договорів поруки вбачається, що в них не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова п. 7.2 договорів про дію поруки до повного виконання забезпечених зобовязань та зобовязань поручителів, не може розглядатися як установлений строк дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України. Згідно з цією нормою права строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями, або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Цього в договорі поруки не встановлено. Пунктом 1.2 договорів поруки (т. 1 а.с. 154, т. 2 а.с 158) встановлено, що поручитель відповідає перед Фактором у тому ж обсязі, що і [PERSON], в розмірах, в порядку та строки, визначені Договором факторингу. Строк виконання зобовязання клієнта перед фактором визначено у п. 5.2 Договору факторингу наступним чином: «У випадку невиконання або неналежного виконання Боржником зобовязань за правами вимоги, [PERSON] як поручитель Боржника зобовязується з дати початку виконання зобовязань Поручителем, оплатити Факторові (Банку) прострочену заборгованість Боржника. При цьому строк виконання зобовязань Поручителем не повинен перевищувати 15 календарних днів та визначається окремо по кожному Боржнику в додатку №4 до цього Договору». Суд зазначає, що наданий позивачем [PERSON] №4 до договору факторингу є незаповненим бланком реєстру прав вимоги, що погоджений сторонами договору. Таким чином, формально строк виконання грошового зобовязання клієнтом у договорі факторингу належним чином не визначено. Оскільки договори поруки укладалися 07.08.2013 року, за умовами договору строк поруки був не встановлений, а тому у відповідності до ч.4 ст.559 ЦК України, вона припиняється через один рік з моменту укладання договору поруки, який закінчився 07.08.2014 року. Судом встановлено, що на момент пред'явлення позовних заяв 17.02.2014 року строк дії поруки вже скінчився. А тому слід вважати Договори Поруки №12/Р1-01-06-0-0/75, №12/Р1/01-06-0-0/76 - припиненими. Разом з тим, судом встановлено наступне. Після укладання позивачем договорів поруки з відповідачами, сторонами договору факторингу було складено 21 реєстр переданих документів, де визначено строк виконання зобовязань поручителем, а саме: -реєстр № 10 від 30.01.2014 року на суму 175100,00 грн., строк виконання зобовязання 06.05.2014 року (т. 2, а.с. 126); -реєстр № 11 від 30.01.2014 року на суму 75000,00 грн., строк виконання зобовязання 06.05.2014 року (т. 2, а.с. 124); -реєстр № 13 від 05.02.2014 року на суму 301875,00 грн., строк виконання зобовязання 12.05.2014 року (т. 2, а.с. 123); -реєстр № 10 від 28.02.2014 року на суму 169000,00 грн., строк виконання зобовязання 13.05.2014 року (т. 2, а.с. 149); -реєстр № 11 від 04.03.2014 року на суму 147000,00 грн., строк виконання зобовязання 13.05.2014 року (т. 2, а.с. 147); -реєстр № 12 від 04.03.2014 року на суму 255500,00 грн., строк виконання зобовязання 20.05.2014 року (т. 2, а.с. 145); -реєстр № 13 від 05.03.2014 року на суму 120400,00 грн., строк виконання зобовязання 20.05.2014 року (т. 2, а.с. 143); -реєстр № 14 від 05.03.2014 року на суму 339043,72 грн., строк виконання частин зобовязання 20.05.2014 року та 22.05.2014 року (т. 2, а.с. 119); -реєстр № 14 від 06.03.2014 року на суму 402124,80 грн., строк виконання зобовязання 20.05.2014 року (т. 2, а.с. 141); -реєстр № 16 від 17.03.2014 року на суму 79859,36 грн., строк виконання зобовязання 20.05.2014 року (т. 2, а.с. 118); -реєстр № 15 від 27.03.2014 року на суму 175000,00 грн., строк виконання зобовязання 20.05.2014 року (т. 2, а.с. 139); -реєстр № 16 від 28.03.2014 року на суму 69000,00 грн., строк виконання зобовязання 20.05.2014 року (т. 2, а.с. 137); -реєстр № 17 від 28.03.2014 року на суму 146200,00 грн., строк виконання зобовязання 15.05.2014 року (т. 2, а.с. 115); -реєстр № 18 від 01.04.2014 року на суму 254200,00 грн., строк виконання зобовязання 22.05.2014 року (т. 2, а.с. 114); -реєстр № 19 від 03.04.2014 року на суму 230000,00 грн., строк виконання зобовязання 20.05.2014 року (т. 2, а.с. 112); -реєстр № 17 від 04.04.2014 року на суму 103000,00 грн., строк виконання зобовязання 22.05.2014 року (т. 2, а.с. 135); -реєстр № 18 від 08.04.2014 року на суму 343000,00 грн., строк виконання зобовязання 22.05.2014 року (т. 2, а.с. 133); -реєстр № 7 від 07.04.2014 року на суму 511400,00 грн., строк виконання зобовязання 22.05.2014 року (т. 2, а.с. 156); -реєстр № 8 від 09.04.2014 року на суму 331200,00 грн., строк виконання зобовязання 22.05.2014 року (т. 2, а.с. 154); -реєстр № 9 від 10.04.2014 року на суму 189600,00 грн., строк виконання зобовязання 22.05.2014 року (т. 2, а.с. 153); -реєстр № 20 від 14.04.2014 року на суму 316920,00 грн., строк виконання зобовязання 20.05.2014 року (т. 2, а.с. 111). У судовому засіданні представник ТОВ «Юнік Фарма» та представник ПАТ «[PERSON] Аваль» визнали, що саме дата, визначена як строк виконання зобовязань у реєстрах, наданих позивачем є днем настання строку виконання окремих зобовязань ТОВ «Юнік Фарма» за договором факторингу. Таким чином, сторони договору фактично тлумачать умови укладеного між ними договору з урахуванням документів, складених після укладання основного тексту договору. Представник відповідачів у судовому засіданні також визнав цей факт. З урахуванням положень ст. 213 ЦК України та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність вважати днем настання строку виконання окремих зобовязань ТОВ «Юнік Фарма» за договором факторингу дати, зазначені у наданих позивачем реєстрах. Таким чином, остання дата виконання зобовязань, визначених наданими реєстрами, була 22.05.2014 року. Враховуючи, що договори поруки між позивачем та відповідачами строк поруки не визначено, а строк останнього зобовязання за основним договором факторингу настав 22.05.2014 року, суд дійшов висновку, що порука відповідачів припинена за кожним із вищезазначених зобовязань, у тому числі за останнім з них - 23.11.2014 року, тобто до звернення позивача з позовом. Припинення поруки є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог до поручителів.

Outcome: dismissed