Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~В лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні шляхом вселення до житлового будинку за [ADDRESS] . На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 23.01.2001 він набув право приватної власності на вказаний житловий будинок, а 05.04.2002 він зареєстрував шлюб із [PERSON] . Під час шлюбу, [INFO] , він подарував відповідачці вказаний житловий будинок, де вони постійно проживали. Рішенням Ярмолинецького районного суду від 23 грудня 2014 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. В подальшому між ним і [PERSON] почалися постійні непорозуміння та сварки, які були ініційовані останньою. Він, в свою чергу, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування вказаного житлового будинку. Проте, рішенням Ярмолинецького районного суду від від 04.08.2016, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 01.09.2016, йому було відмовлені в задоволенні позову про визнання недійсним зазначеного договору дарування. Після ухвалення даних рішень [PERSON] змінила замок на вхідних дверях будинку, чим позбавила його можливості користуватися належним йому за законодавством жилим приміщенням. Тому позивач просить суд зобов"язати відповідача усунути перешкоди у користуванні вказаним будинком шляхом його вселення. Ухвалами Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23.06.2017, 21.09.2017 провадження у даній справі було зупинено до розгляду судом цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 27.11.2018 провадження у даній справі було поновлено. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Зокрема позивач зазначив, що він не проживає у вказаному будинку, який раніше належав йому на праві власності, з жовтня 2015 року, так як [PERSON] чинила йому перешкоди, змінила замок на вхідних дверях тощо. Також позивач пояснив, що в червні 2016 року він одружився з [PERSON] з якою проживав в м. Городок Городоцького району Хмельницької області, а після того, як остання поїхала на заробітки за кордон він мав намір повернутися до [PERSON] , щоб там постійно проживати. Крім того, представник позивача зазначив, що саме через перешкоди з боку відповідача [PERSON] був змушений залишити будинок в смт. Ярмолинцях, де він раніше постійно мешкав. Відповідач та її представник заперечили проти задоволення позову та пояснили, що після розірвання шлюбу між сторонами склалися неприязні стосунки, через що [PERSON] добровільно залишив будинок, де він проживав з [PERSON] , а також створив нову сім'ю і постійно проживав з [PERSON] в м. Городок. Також відповідач ствердила, що будь-яких перешкод для проживання позивача у спірному вона не чинила. Представник відповідача пояснила, що створення позивачем нової сім'ї унеможливлює його проживання у будинку [PERSON] . Крім того, в спірному будинку на даний час, як член сім'ї відповідача, проживає її мати, яка є людиною похилого віку, а проживання там позивача створить перешкоди для звичайного розкладу життя як [PERSON] , так і її матері. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 05.04.2002 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ярмолинецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 17. Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23.12.2014 за позовом [PERSON] даний шлюб був розірваний. Дані обставини визнані сторонами, а також підтверджуються відповідним судовим рішенням (а.с. 95). За договором дарування від 28.01.2003 [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] . Рішенням Ярмолинецького районного суду від 04.08.2016, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 01.09.2016, [PERSON] було відмовлено в позові до [PERSON] про визнання недійсним вказаного договору дарування житлового будинку (а.с. 96, 98). Отже, даними судовими рішеннями було встановлено правомірність набуття [PERSON] у власність за договором дарування спірного житлового будинку (а.с. 88 ). Після цього [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком за [ADDRESS] . Рішенням Ярмолинецького районного суду від 01.06.2017, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 19.07.2017, [PERSON] було відмолено у позові. Даним рішенням було встановлено, що [PERSON] змінила замки на вхідних дверях будинку, а [PERSON] не проживає за вказаною адресою з липня 2015 року у зв`язку з вчиненням позивачем перешкод відповідачу у доступі до будинку (а.с. 100). Крім того, рішенням Ярмолинецького районного суду від 04.06.2018, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 29.10.2018, [PERSON] було відмовлено у позові до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення з житлового приміщення (а.с.74, 76). В той же час, 25 червня 2016 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.06.2016, виданим Городоцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (а.с. 78). В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що після одруження він та [PERSON] проживали однією сім`єю в м. Городок, де спочатку жили у доньки останньої, а потім наймали квартиру. 13 серпня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, що підтверджується відповідним свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 13.09.2019, виданим Городоцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (а.с. 83). Таким чином, беззаперечним є той факт, що [PERSON] , ще до пред`явлення даного позову до [PERSON] , створив нову сім`ю та постійно проживав з [PERSON] в м. Городок з червня 2016 року до серпня 2019 року. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті\~64\~цього Кодексу.\~Припинення сімейних\~відносин з\~власником будинку\~(квартири)\~не позбавляє\~їх права\~користування займаним\~приміщенням.\~У разі\~відсутності угоди\~між власником\~будинку (квартири)\~і колишнім\~членом його\~сім`ї\~про безоплатне\~користування жилим\~приміщенням до\~цих відносин\~застосовуються правила,\~встановлені статтею\~162 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. \~ \~ \~ \~Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, розірвавши шлюб з [PERSON] і припинивши з нею сімейні відносини, [PERSON] втратив статус члена її сім`ї, як власника жилого будинку. Системний аналіз правових норм дає підстави для висновку, що статус колишнього члена сім`ї власника жилого будинку, в розумінні ст. 156 ЖК України, є похідним від, власне, сімейних відносин. Тому, одружившись з [PERSON] , [PERSON] набув статусу члена сім`ї саме [PERSON] , а, відповідно, розлучившись з останньою, він набув статусу колишнього члена сім`ї [PERSON] . При цьому після одруження з Верхомій і розірвання шлюбу з останньою, [PERSON] втратив статус колишнього члена сім`ї [PERSON] щодо можливого проживання у належному їй на праві власності будинку, оскільки особа не може одночасно мати статус колишнього члена сім`ї власника жилого будинку, в розумінні ст. 156 ЖК України, щодо декількох власників будинку з яким він перебував у шлюбі, проживав разом з ними тощо. Права власника житлового будинку, квартири визначені статтями 317, 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і ропоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог [PERSON] , оскільки визнання за ним права на вселення до будинку [PERSON] призведе до порушення її прав, як власника житлового будинку, а тому позов задоволенню не підлягає. На підставі\~ст.\~62,\~150,\~156\~ЖК України,\~ст.317,\~383,\~405\~ЦК України,\~

Outcome: dismissed