Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом та просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 4810136600:04:022:0019, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтовування заявленого позову позивач вказує, що [INFO] в м. Миколаєві померла її мати [PERSON], яка була зареєстрована та фактично проживала за адресою: [ADDRESS]. [INFO] помер її батько [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги є вона та брат [PERSON]. Земельна ділянка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.06.2007 року П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 2-591 від 15.06.2007р. У встановлений законом строк, 30.08.2012 року, вона після смерті матері [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а брат [PERSON] у встановлений законом строк, відмовився від прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом приватним нотаріусом, їй було відмовлено через ненадання виписки з Державного земельного кадастру. У відповідності до п. п. 4.20 п.4 глави 10 розділу 2 Порядку проведення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 (зі змінами) видача свідоцтва про право власності на спадщину на земельну ділянку нотаріусом здійснюється на підставі документів, оформлених згідно зі ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і витягу з Державного земельного кадастру. Оскільки на теперішній час їй відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], вона вимушена звернутися до суду. Посилаючись на викладене, просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримала на підставах, викладених у заяві, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які надані сторонами, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] в м. Миколаєві померла [PERSON], яка була зареєстрована і фактично проживала за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 16 ). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги є дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] належить спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.06.2007 року П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою, реєстраційний № 2-591 від 15.06.2007р. Однак [PERSON] не встигла оформити правовстановлюючого документа, який посвідчував би її право власності на земельну ділянку. ( а. с. 26) 30.08.2012 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, а брат [PERSON] у встановлений законом строк відмовився у нотаріуса від прийняття спадщини. Листом за № 1402-14/45-2012 від 07.02.2014р. приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], через ненадання документу, який встановлює право власності на земельну ділянку за спадкодавцем, оскільки провести державну реєстрацію земельної ділянки на теперішній час не можливо та не надано виписки з Державного земельного кадастру. ( а. с. 14 ) У відповідності з п. п. 4.20 п.4 глави 10 розділу 2 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. за № 296/5 ( зі змінами) видача свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом видається на підставі документу, який оформлений у відповідності зі ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію майнових прав на нерухоме майно і їх обтяження» та витягу з Державного земельного кадастру. У відповідності до Закону України « Про державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року за № 1051, на підставі якого 01.01.2013 року втратила силу Постанова Кабінету Міністрів України « Про затвердження порядку ведення Поземельної книги та Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки і на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди» від 09.09.2009 року за № 1021, здійснення державної реєстрації майнових та інших прав, внесення записів про відмову державної реєстрації прав не відноситься до кола повноважень територіальних органів Дежземагенства, а можливо у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію майнових прав на нерухоме майно і їх обтяження» на органи державної реєстрації прав, а саме Державну реєстраційну службу України та їх територіальних органів. З положень ст. 126 ЗК України вбачається, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється на підставі вимог, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію майнових прав на нерухоме майно та їх обтяження». У відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію майнових прав на нерухоме майно і їх обтяження» державна реєстрація майнових прав на земельну ділянку здійснюється після реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Із п.10 ст. 79-1 ЗК України вбачається, що після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі здійснюється державна реєстрація майнових прав на земельну ділянку. Згідно з ч.5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію майнових прав на нерухоме майно і їх обтяження» державна реєстрація майнових прав є публічною та здійснюється органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав (Державна реєстраційна служба України). Як вбачається з листа від 25.06.14 № 2388/751-5/701 Управління Держземагенства у Миколаївському районі Миколаївської області за № 2683/751-2/1400 від 09.07.2013р., видати витяг із Державного земельного кадастру з інформацією по відношенню земельної ділянки, площею 0,1000га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS], неможливо, оскільки відсутні відомості у Державному земельному кадастрі щодо державної реєстрації даної земельної ділянки. Відповідно до приписів ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію майнових прав на нерухоме майно і їх обтяження» вбачається, що державна реєстрація здійснюється на підставі таких документів, а саме: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданих на підставі вимог цього Закону ; свідоцтва про право власності, виданого органами приватизації наймачам жилих приміщень у державному і комунальному жилому фонді; державних актів про право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, які набули законної сили; інших документів, які підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно , пред'явлених органу державної реєстрації прав сумісно з заявою. Статями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємцям). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті. Із вимог ч. 2 ст.1299 ЦК України вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. У відповідності до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними підставами спадкування (із збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом про право власності на землю чи іншим правовстановлюючим документом. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved