Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., щомісячно до повноліття дитини з подальшою індексацією відповідно до закону..\~\~ В обґрунтування позову зазначила, що 14 квітня 2007 року року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №2 Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 223. Від даного шлюбу є дитина - син [PERSON] [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова. Після розірвання шлюбу син [PERSON] залишився проживати разом з нею. На протязі всього часу з дати розірвання шлюбу відповідач допомоги по утриманню дитини не надавав, матеріально не забезпечував. Знаючи, що неповнолітній син відвідує шкільний заклад, потребує постійної батьківської допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язкі, у звязку з чим вона вимушена була звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій просить розглядати справи без її участі, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила зменшити суму позовних вимог та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1500 грн.. В судове засідання відповідач не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій просить розглядати справи у його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував, згоден зі зміненими позовними вимогами позивача про стягнення з нього аліментів на утримання сина, [PERSON] у розмірі 1500 грн. У звязку з викладеним, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. \~Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачка та відповідач перебувають у шлюбі з 14 квітня 2007 р., від якого народився син, [PERSON] [PERSON], [INFO]. 22 травня 2014 р. заочним рішенням Фрунзенського райсуду м. Харкова шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії I-ВЛ № 090419 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції від 31.07.2007 року (а.с. 4). Після розірвання шлюбу відповідач належної матеріальної допомоги не надає, не бере участі у вихованні сина. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою за адресою: м. Харків, пров. Валківський, буд.20 і знаходиться на її повному забезпеченні. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином зобовязання по забезпеченню дитини мають обидва батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається\~зі ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти визначається судом. За ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено,\~що відповідач офіційно працює в ТОВ «АЙПЕТ», на посаді комплектувальника товару, проживає окремо, перебуває в шлюбі з [PERSON], має на утриманні неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Стан здоровя відповідача задовільний, інших непрацездатних осіб відповідач на утриманні не має, може та бажає надавати матеріальну допомогу. Виходячи з викладеного, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. кожного місяця на утримання дитини. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі при поданні позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Суд вважає, що з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України, та Закону України Про судовий збір, підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved