Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з заявою, якою просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 62290,50 гривень та 8000,00 грн. моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 23 вересня 2016 року близько 17 год. [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, не маючи прав на керування транспортним засобом, керуючи її автомобілем [NUMBER] рухався по автодорозі "Буки Луки " в Малинському районі у напрямку с. Луки. Здійснюючи керування транспортним засобом, [PERSON] в порушення вимог Правил дорожнього руху України, не обрав безпечну швидкість руху автомобіля, в результаті чого не впорався з керуванням транспортним засобом, змінив напрямок руху автомобіля, зїхав у кювет, де здійснив зіткнення з ростучим деревом та перекидання автомобіля, внаслідок чого пошкодження автомобіля становить 62290,50 грн. Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 22.02.2017 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України та призначено покарання. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області вирок змінено в частині призначеного покарання. Вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача, їй було завдано матеріальної шкоди на зазначену суму, також внаслідок ДТП та пошкодження автомобіля позивач зазнала моральних переживань пов'язаних з відсутністю засобів пересуванням, оскільки вона разом з сім'єю проживає в [INFO], а без авто позивач не мала можливості належним чином здійснювати поїздки в місто, крім цього, вона змушена шукати майстра для ремонту автомобіля, у зв'язку з чим просила стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 8000,00 грн. В судовому засіданні представник позивач адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача, адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнав про що подав заперечення в якому зазначив, що позивач користувався автомобілем [NUMBER] на підставі довіреності від 21.07.2014 року виданого на ім'я [PERSON], в якій позивачу надано право представляти інтереси [PERSON] по питанню відшкодування шкоди завданої його майну , а не позивачем у справі. Крім цього, позивачем не надано документів на автомобіль, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а відповідно до наданого висновку №52 експертного автотоварознавчого дослідження від 08.12.2016 року власником автомобіль [NUMBER] зазначено [PERSON], що може свідчити про те, що видана довіреність є недійсною на момент розгляду справи. При цьому, розмір матеріальної шкоди визначений висновком експерта вважає завищеним, оскільки експерт визначав розмір завданої шкоди з максимальної ринкової вартості авто, а щодо моральної шкоди, то вважає її нічим не підтвердженою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. 22.02.2017 року вироком Малинського районного суду Житомирської області [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57?60 ЦПК України. Звертаючись до суду [PERSON] в обгрунтування своїх вимог, зазначила, що даною дорожньо-транспортною пригодою завдано шкоди її майну, а саме автомобілю [NUMBER], який належить їй на підставі довіреності від 21 липня 2014 року, відповідно до якої [PERSON] уповноважив [PERSON] та/або [PERSON] представляти його інтереси в будь-яких установах, організаціях, органах ДАІ, органах Міністерства юстиції, Інформаційному центрі, органах нотаріату, банківських установах з питань, які будуть стосуватися управління та розпорядження (а при необхідності продажу, обміну, оренди) належним йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 421842 від 03.03.2011 року автомобілем марки «Ford Sсorpio 2.0І» кузов WF0FXXGAGFNR12121, легковий седан В, д.н.з. [NUMBER], 1992 року випуску. При цьому, згідно змісту довіреності НАВ 073327 [PERSON] наділив [PERSON]М, одержати належні йому грошові суми, у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди, вести від його імені справи в усіх судових установах . Згідно з ч.1, ч. 3 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. На підставі ч.2 ст. 237 ЦК України не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені. Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами (ч.1, ч.3 ст.244 ЦК України). Таким чином, [PERSON] заявляючи майнові вимоги в своїх інтересах, перевищила свої повноваження якими наділив її [PERSON], оскільки має право заявити позов виключно в інтересах [PERSON] Видача довіреності на управління та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Також суд звертає увагу на ту обставину, що згідно відповіді територіального сервісного центру №1845 Регіонального сервісного центру в Житомирській області №1054 від 01.12.2017 року та облікової картки приватного АМТ транспортний засіб марки «Ford Sсorpio 2.0І» кузов WF0FXXGAGFNR12121 д.н.з. [NUMBER] станом на 23.09.2016 року зареєстрований за [PERSON] (техпаспорт САЕ 421842 від 03.03.2011 року). Оригіналу або копії свідоцтва про право власності на транспортний засіб ні позивачем ні її представником надано не було, хоча суд оголошуючи по справі перерву, зобовязував надати правовстановлюючі документи на автомобіль. Право на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної або юридичної особи, згідно з вимогами ч.3 ст. 386 ЦК України має власник. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Доказів уповноваження [PERSON] [PERSON] на представлення його інтересів в судів позивачем не надано. При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд керується роз'ясненнями п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України№4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості,\~\~а також майнового стану цивільного відповідача. Відповідно до ст.23 та ст.1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, на наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Обґрунтовуючи свої вимоги в частині відшкодування завданих їй моральних страждань позивач в позовній заяві зазначила, що моральна шкода полягає в душевних стражданнях, які вона зазнала під час пошкодження її власного майна автомобіля. На уточнені судом питання в судовому засіданні позивач зазначила, що завдана їй ДТП моральна шкода повязана виключно з пошкодженням транспортного засобу. Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог [PERSON] та відмову в задоволенні її позову.

Outcome: dismissed