Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

У лютому 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що з серпня 2008 року по квітень 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після фактичного припинення шлюбних відносин, а саме з листопада 2011 року, дитина проживає з нею, відповідач з цього часу його життям не цікавився, не виявляє бажання спілкуватися з сином та приймати участь у його вихованні. Рішення суду від 01 червня 2012 року про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини відповідач не виконує та у добровільному порядку також матеріально не допомагає. 10 квітня 2014 року шлюб з відповідачем був розірваний на підставі рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області. Крім того, їх спільна дитина перебуває на обліку у психоневролога, окуліста та ортопеда. На даний час, з приводу його психоневрологічного стану здоров`я, знаходиться на індивідуальному навчанні СШ №42. Враховуючи те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківським обов`язками та ухиляється від їх виконання, просить позбавити його батьківських прав у відношенні сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підтримала у повному обсязі, просила постановити по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Останньому неодноразово надсилались судові повістки на адресу реєстрації місця проживання, однак судова кореспонденція повернута суду без отримання адресатом, за закінченням строку зберігання. Крім того, виклики до суду розміщувались на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Представник третьої особи, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, що діє на підставі довіреності, Гавриш Я.О. в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2008 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, який було розірвано рішенням Іллічвського районного суду міста Маріуполя від 10 квітня 2014 року та позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №171. Відповідно рішення Іллічвського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 червня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до його повноліття. З довідки про неотримання аліментів від 01.12.2015 за № 2812, виданої Відділом Державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції в Донецькій області, вбачається, що [PERSON] не отримувала аліментів від [PERSON] за період з травня 2015 року по жовтень 2015 року. Також зазначено, що у зв`язку з відсутністю матеріалів виконавчого провадження, які залишені на тимчасово окупованій території Донецької області відомості щодо ухилення боржника від сплати аліментів, наявності майна, на яке за законом можливо звернути стягнення для подальшої примусової реалізації в рахунок погашення заборгованості по аліментам, та суми, які підлягають нарахуванню та виплаті, відсутні. Відповідно до характеристики , наданої класним керівником та директором школи №42, [PERSON] зарахований до другого класу з 08.09.2016 року та навчається за індивідуальною формою. Інтелектуальна сфера дитини розвинута згідно віковим нормам, але до учбової діяльності в класі він інтересу не проявляє. Мати хлопчика одна виховує [PERSON] , а батько в школі ніколи не бачили. Він не спілкується з сином та не проявляє інтересу до його життя. Згідно до довідок, виданих КНП ММР «Центрмедіко-санітарної допомоги м. Маріуполя №1» [PERSON] має потребу в індивідуальному навчанні за станом здоров`я до кінця 2019 року. Також зазначено, що батько до амбулаторії із сином не звертався, його станом здоров`я ніколи не цікавився. Факт проживання дитини з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтверджується довідкою про склад сім`ї від 21 лютого 2018 року, складеною КСН «Азов`є». За місцем проживання позивачка характеризується позитивно. Відповідно до положень ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ч. 4 ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. У висновку органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Донецької області про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав від 24 червня 2019 року зазначено, що встановлені факти можуть бути достатньою підставою для позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] , відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.76 - 78, 81 ЦПК України. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним батьківських обов`язків, тим самим не оспорює наявних підстав для позбавлення його батьківських прав.Виходячи з інтересів дитини, обставин, що були встановлені в судовому засіданні, приймаючи до уваги, що батько не опікується долею дитини, не відвідує, не спілкується, її життям не цікавиться, малолітня дитина фактично не знає свого батька, не отримує від нього тепла та батьківської турботи, батько не утримує дитину, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Донецької області, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved