Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

У липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Мукачівської міської ради з позовом про поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини. У позові вказувала на те, що 28 грудня 2017 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті залишилось майно та майнові права. Внаслідок перенесеного шоку та психологічної травми від раптової смерті свого чоловіка, що в свою чергу позначилося на її здоровї та фізичному стані вона не змогла у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Факт перенесення нею захворювань стверджується окремими медичними довідками і виписками обстежень. 19 липня 2018 року вона звернулась до нотаріальної контори в м.Мукачево з приводу прийняття нею спадщини. Однак, їй було повідомлено про те, що строк для прийняття спадщини нею пропущено. А тому, просить поновити і продовжити їй додатковий строк тривалістю в один місяць для подання до Мукачівської нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом [PERSON]\~ Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити.\~ Представник відповідача [PERSON] в підготовчому судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечила. Заяв у клопотань в судовому засіданні сторонами не заявлялось. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 06.09.2018 року відкрито провадження у справі. Заслухавши учасників справи та дослідивши по справі доказові матеріали справи, суд констатує наступне. [PERSON] помер 28 грудня 2017 року у віці 83 роки, дана обставина стверджується свідоцтвом про смерть від 29 грудня 2017 року виданим Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області (а.с.4). Копія даного свідоцтва додана до матеріалів справи. Згідно заповіту [PERSON] від 01.02.1989 року посвідченим державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори [PERSON]усе своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде йому належити і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] (а.с.5) У відповідності до супровідного листка 10.03.2018 року [PERSON] надавалась медична допомога швидкою медичною допомогою до приймального відділення і було проведено лікувальні заходи (а.с.6) З довідки №15 про тимчасову непрацездатність [PERSON], що проживає [INFO] вбачається що така знаходилась на обстеженні в Центрі ПМСД м.Мукачево, амбулаторія ЗПСМ №4 з 28.05.2018 року по 25.07.18 року. (а.с.7) [PERSON] в позовній заяві покликається на те, що вона зверталася до нотаріальної контори в м.Мукачево з метою подання заяви на прийняття спадщини згідно заповіту. Про те, їй було повідомлено , що строк для подання заяви нею було пропущено. В силу\~вимог ст..15,16\~ЦК України кожна\~особа має\~право на\~захист свого\~цивільного права\~у разі\~його порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Одним із способів захисту порушеного права є припинення дії, яка порушує право. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частинами першою\~та третьою\~статті 1272\~ЦК України\~встановлено,\~що якщо\~спадкоємець протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~не подав\~заяву про\~прийняття спадщини,\~він вважається\~таким,\~що не\~прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У відповідності до вимог статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють\~такі нотаріальні\~ дії:\~ видають свідоцтва про право на спадщину; Статтею 49 Закону України «Про нотаріат передбачено, що на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Згідно розяснень п. 24\~Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~при розгляді справ, коли особою, якою не прийнято спадщину в установлений законом строк слід перевіряти наявність чи відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державні нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачем у даній справі на підтвердження обставин зазначених в позовній заяві не подано докази, а саме того, що така зверталася до нотаріальної контори з відповідної заявою і їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Однак , щодо відсутності постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд зазначає, що ця обставина не є підставою для відмови у позові. Окрім того, слід зазначити, що позивач на поважність причин пропуску строку вказувала на постійне перебування її в лікувальних закладах, що підтверджується довідками даних закладів. У відповідності\~до ч.3\~ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81\~ЦПК України передбачено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до\~стаття 263\~ЦПК України судове\~рішення повинно\~ґрунтуватися на\~засадах верховенства\~права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до 58 рішення Європейського суду від 10.05.2011 року у справі «Серявин та інші проти України » суд наголошував, що згідно його усталеною практикою,яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Частиною першою\~статті 1270 ЦК України\~встановлюється кінцевий строк на подання заяви про прийняття спадщини, у такому разі, визначальним є вчинення спадкоємцем цих дій з моменту відкриття спадщини до останнього дня шестимісячного строку. [PERSON] у встановлений законом термін спадщину не прийняла, поважність причин пропуску обґрунтовувала хворобою, що продовжувалась з 28.05.2018 року по 25.07.2018 року. Визначаючи додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що причини пропуску [PERSON] є поважними для поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] \~ \~ \~ \~Судові витрати , які були понесені стороною під час розгляду цивільної справи в розмірі 704,80 гривень слід віднести за рахунок позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved