Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

12.11.2019 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про забезпечення позову одночасно з цивільним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, трьох процентів річних та інфляційних втрат. В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що ним подано позов з підстав того, що 23.04.2015 року між ним та [PERSON] укладено договір позики № 745, відповідно до умов якого відповідач отримав у позику грошові кошти у розмірі 960 000 грн., що на день підписання договору еквівалентно 42 591 доларів США з визначеним строком їх повернення. Оскільки у встановлений за договором позики строк відповідачем грошові кошти не повернуті у добровільному порядку, з метою забезпечення виконання в майбутньому рішення суду в разі задоволення його позовної заяви, просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] та на належну [PERSON] частку розміром 25 % у статутному капіталі ТОВ «Анда Ейр», код ЄДРПОУ 40096636, місцезнаходження: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 26-А. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались. Суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову"). Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними з заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. За змістом п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову, обґрунтування необхідності застосування вказаного в заяві заходу забезпечення позову. Проте, заява [PERSON] про забезпечення його позову шляхом накладення арешту на вказане нерухоме майно є необґрунтованою, оскільки доказів на підтвердження того, що нерухоме майно належить відповідачу [PERSON] суду не надано. Крім того, заявником не обгрунтовано того, що накладення арешту на частку у статутному капіталі не призведе до порушення прав інших осіб. За таких обставин суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову за заявою [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed