Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про стягнення коштів. В позовній заяві посилались на те, що мали намір придбати для себе житло. Тому 20 липня 2010 року [PERSON] був укладений з Полтавським акціонерним банком «Полтава-Банк» договір №37 про участь у фонді фінансування будівництва. З метою отримання пільгових умов на придбання квартири зазначений договір було переоформлено на [PERSON], якому [PERSON] передав для цього грошові кошти в сумі 185000 грн. Вказані кошти в повному обсязі були передані [PERSON] з-за кордону. Для досягнення спільної мети, як то придбання квартири, 01 грудня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про спільну діяльність, за яким [PERSON] отримавши квартиру, мав переоформити право власності на неї на [PERSON], але цього не зробив з ряду причин. Оскільки квартира придбана за їх кошти, а відповідачі кошти повернути їм відмовляються, позивачі просили суд стягнути на їх користь в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] кошти в сумі 185000 грн. В судове засідання позивачі не з'явились, уповноваживши у встановленому законом порядку [PERSON] представляти їх інтереси в суді (а.с.48-49). Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Посилалась на обставини, що викладені в позовній заяві. Крім того, звернулась до суду з клопотанням про поновлення строку позовної давності для звернення позивачами до суду з позовом про стягнення з відповідачів коштів, як такого, що пропущений з поважних причин. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, проти його задоволення не заперечував. Також не заперечує проти поновлення позивачам строку позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, звернувшись до суду з заявою про відкладення розгляду справи. Як причину для відкладення судового розгляду відповідач вказала хворобу її представника [PERSON]. Враховуючи, що [PERSON] в жодній процесуальній якості у справу не вступала, відповідач [PERSON] про причини своєї неявки не повідомила, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 29 серпня 2011 року відділом обліку, розподілу та приватизації житла виконавчого комітету Полтавської міської ради, співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.43). Квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. Також судом встановлено, що 20 липня 2007 року [PERSON] та Полтавським акціонерним банком «Полтава-Банк» було укладено договір №37 про участь у фонді фінансування будівництва виду А. За даним договором управитель - ПАБ «Полтава-Банк» в порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами ФФБ, здійснює управління майном ФФБ, а довіритель - [PERSON] - бере участь у ФФБ шляхом надання майна у довірчу власність управителю в управління з метою отримання у власність визначеного договором об'єкту інвестування в об'єкті будівництва житлового будинку на [ADDRESS] (а.с.8-11). Як пояснили суду сторони, в подальшому даний договір було розірвано, а на цей об'єкт інвестування укладено договір про участь у ФФБ з [PERSON] Як встановлено рішенням Київського районного суду м.Полтави від 25 жовтня 2012 року у справі №1609/5821/12, провадження №2/1609/1939/12, 17.12.2010 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та Полтавським акціонерним банком «Полтава-банк», що виступив Управителем було укладено договір №90 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А. Згідно додатку до даного договору №1 від 17.12.2000 року об'єктом інвестування виступила квартира [ADDRESS]. Відповідно до Акту прийому-передачі від 01.04.2011 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] було прийнято зобов'язання по спільно збудованому житловому будинку по [ADDRESS], що розміщена на другому поверсі та складається з двох кімнат загальною площею 61,90 мІ. Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав від 21.09.2011 року за [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровано право приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Також вказаним рішенням суду визначено порядок користування двокімнатною квартирою [ADDRESS], що належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Полтавської міської ради від 29.08.2011 року та зареєстрованого ПП ПБТІ «Інвентаризатор» номер запису 21446 в книзі 155, наступним чином: виділено в безпосереднє користування [PERSON] та її сина [PERSON] кімнату (6) площею 18,9 мІ, виділити безпосереднє користування [PERSON] кімнату (5) площею 15,0 мІ, інші приміщення: коридор площею 5,3 мІ, ванну площею 3,5 мІ, вбиральню площею 1,3 мІ, кухню площею 11,0 мІ, коридор площею 4,6 мІ, балкони площею 0,5 мІ та 1,8 мІ залишити у спільному користуванні співвласників квартири [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На підставі ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені вказаним вище судовим рішенням, яке набрало законної сили 06.11.2012 року, доказуванню не підлягають. Судом встановлено, і ця обставина не заперечується відповідачами, що позивачами їм надано кошти в сумі 185000 грн. на придбання квартири. Але жодним належним та допустимим доказом у справі не підтверджується, що кошти відповідачам надавались на умовах їх повернення чи на умовах передання позивачам відповдачами квартири. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі посилаються на невиконання відповідачами договору про спільну діяльність від 01 грудня 2010 року, укладеного [PERSON] та [PERSON] (а.с.45). Згідно вказаного договору про спільну діяльність [PERSON] та [PERSON] домовились про організацію спільної діяльності для досягнення наступних цілей: укладення з ПАБ «Полтава-Банк» або іншою установою договору на участь у фонді фінансування будівництва, спільного фінансування договору для отримання двокімнатної квартири площею не менше 60 мІ, отримання у спільну власність придбаної квартири шляхом переоформлення відповідних документів. Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, частиною 1 зазначеної норми передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частинами 3 та 4 передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно частини 5 правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно договору про спільну діяльність від 01 грудня 2010 року [PERSON] зобов'язується у строк протягом 10 днів з моменту його підписання надати [PERSON] кошти в розмірі не менше, ніж 185000 грн., [PERSON] зобов'язується отримати кошти та укласти відповідний договір на придбання квартири, а після отримання квартири у свою власність здійснити її переоформлення на спільну сумісну власність з [PERSON] не пізніше 01 вересня 2011 року. Позивачі в своєму позові посилаються на те, що даний договір про спільну діяльність було укладено з метою скористатися пільгами відповідача, тобто коштами за рахунок Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву, але квартиру вони мали намір придбати для себе. Визнає цю обставину і відповідач [PERSON] 17 грудня 2010 року Полтавським регіональним управлінням Державної спеціалізованої установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (надалі в тексті рішення - Фонд) з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони укладено договір управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки №34/1/10509. Відповідно до п.5 Порядку використання у 2010 році коштів, передбачених у державному бюджеті для збільшення статутного капіталу Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" з подальшим спрямуванням на виконання Державної програми забезпечення молоді житлом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року №670 Фонд використовує бюджетні кошти для надання молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, довгострокових пільгових кредитів для будівництва житла; фінансування Державної програми забезпечення молоді житлом на 2002 - 2012 роки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 2002 р. № 1089. Метою вказаної державної програми є реалізація державної молодіжної політики в частині розв'язання житлової проблеми шляхом створення сприятливих умов для розвитку молодіжного будівництва, удосконалення механізмів придбання житла і забезпечення на цій основі подальшого розвитку системи іпотечного житлового кредитування. Порядком використання у 2010 році коштів Стабілізаційного фонду для забезпечення житлом громадян, в тому числі військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, зокрема шляхом надання державної підтримки для будівництва і придбання доступного житла, та для здійснення компенсації Державній іпотечній установі витрат на придбання квартир для забезпечення житлом окремих категорій громадян, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 9 червня 2010 року № 509, передбачено перелік громадян, які мають право на придбання житла на умовах пайової участі з використанням коштів Стабілізаційного фонду. Позивачі до даного переліку не відносяться. [PERSON] та [PERSON] не мали права на придбання квартири із залученням коштів Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву. Таким чином договір про спільну діяльність від 01 грудня 2010 року укладений [PERSON] та [PERSON] всупереч вказаним вище нормам чинного законодавства, а тому в силу ч.1 ст.203, ст.215 ЦК України наявні підстави для визнання його недійсним. В будь-якому випадку та обставина, що [PERSON] кошти отримані від [PERSON] на виконання договору про спільну діяльність від 01 грудня 2010 року, спростовується наявними у справі доказами. Так, згідно розписки [PERSON] від 01 грудня 2010 року кошти в сумі 185000 грн. він отримав від [PERSON] для придбання квартири на виконання договору про спільну діяльність від 01 грудня 2010 року (а.с.23). В той же час, згідно даних ощадної книжки [NUMBER] [PERSON] в Полтавському АБ «Полтава-Банк», кошти в сумі 170934,39 грн. та в сумі 1726,61 грн. [PERSON] були видані 13 грудня 2010 року (а.с.38). Тобто, передати вказані кошти [PERSON] 01 грудня 2010 року [PERSON] не міг. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що кошти в сумі 185000 грн. [PERSON] відповідачам на виконання договору про спільну діяльність не передавались. Також суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне. Судом встановлено та не оспорюється в поданій до суду позивачами [PERSON] та [PERSON] позовній заяві, що відповідач [PERSON] не є стороною договору про спільну діяльність від 01 грудня 2010 року. Не є стороною такого договору і позивач [PERSON] А отже, у вказаних осіб будь-які правовідносини, права або обов'язки за даним договором не виникали. Суд не бере до уваги посилання позивачів на п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якою передбачено, що інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно. В той же час в даній справі відсутні докази того, що допомога на придбання квартири позивачами відповідачам надавалась не безоплатно. На підставі викладеного в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] необхідно відмовити. У зв'язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачами судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed