overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право на користування належним їй житловим будинком, який знаходиться у [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що проживає у власному житловому будинку, який знаходиться у [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON], невісткою [PERSON] та онуками [PERSON] та [PERSON] У цьому будинку зареєстровані, але фактично не проживають відповідачі - дочка [PERSON] та онуки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Останні з 2004 року у належному їй житловому будинку не проживають, не ведуть з нею спільного господарства та не проводять оплату за комунальні послуги. У добровільному порядку знятися з реєстрації в будинку відповідачі не бажають, чим порушують її майнові права. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та день розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку шляхом повідомлення в газеті «Галичина». За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності відповідачів за постановленням заочного рішення. Вислухавши позивачку, свідка та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Допитана судом свідок [PERSON] дала показання про те, що у будинку по [ADDRESS] проживає з листопада 2004 року, з часу одруження з сином позивачки. Уже на той час відповідачка та її діти у зазначеному будинку не жили. Відповідачка, яка доводиться дочкою позивачки, у травні 2004 року перейшла жити у [ADDRESS] до свого чоловіка, де живе по даний час. Добровільно знятися з реєстрації у будинку матері не бажає. Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності судом встановлено, що позивачка є власником домоволодіння, яке знаходиться у [ADDRESS] Рожнятівського району, Івано-Франківської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 11 червня 2004 року (а.с. 5). У належному позивачці будинку зареєстровані відповідачі - дочка [PERSON], [INFO], та онуки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] як члени її сім'ї. Останні там не проживають з серпня 2004 року, що підтверджується копією будинкової книги, актом обстеження від 18 червня 2015 року, та довідкою № 912, виданою Брошнів-Осадською селищною радою 19 червня 2015 року (а.с. 6, 7-10). За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. За змістом ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на житло внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Оскільки відповідачі не живуть у належному позивачці житловому будинку більше одного року, суду не надали будь-яких доказів про те, що там не проживають з поважних причин, то вони втратили право на проживання у спірному житлі і підлягають зняттю з реєстрації у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на домоволодіння, яке знаходиться по [ADDRESS]. Cвої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що її мати [PERSON] була власницею спірного житлового будинку та господарських споруд. [INFO] у с. Петранка померла її мати. Після її смерті відкрилася спадщина на зазначене спадкове майно. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги по закону. Для оформлення спадщини вона звернулася до Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори, однак їй відмовлено в оформленні спадщини через відсутність документа про право власності на спадкове домоволодіння. При таких обставинах, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Сторони у судове засідання не з"явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позов підтримує, представник відповідача визнає. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У с. Петранка по вул. С.Гонти, 1 знаходиться домоволодіння, яке складається з житлового будинку, колодязя, воріт та огорожі, що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ОКП «Івано-Франківське ОБТІ" (а. с. 8 - 11). Власником домоволодіння згідно записів будинкової книги була [PERSON], що підтверджується довідкою № 789 виданою Петранківською сільською радою 10 липня 2014 року (а. с.13) . [PERSON] була матір»ю позивачки, що підтверджується копією свідоцтв про її народження та одруження (а. с. 5 - 6). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищезазначене спадкове майно, спадкоємцем першої черги по закону є позивачка. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. Позивачка прийняла спадщину, оскільки в установлений законом шестимісячний строк звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Аналізуючи надані позивачкою письмові докази судом встановлено, що [PERSON] була власником спірного домоволодіння. Позивачка, яка є спадкоємцем першої черги по закону фактично прийняла спадщину після смерті матері, отже має право на спадкове майно. Листом нотаріуса № 490/02-14 від 10 липня 2014 року (а. с. 12) про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] підтверджено, що у позасудовому порядку свої спадкові права позивачка захистити не може, а тому право власності на спадкове майно за нею необхідно визнати у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким позбавити [PERSON], [INFO], уродженця м.Шацьк Волинської області батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Встановити опіку над малолітнім [PERSON] та призначити її, його опікуном. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що її дочка [PERSON]., перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від спільного проживання в них народився син [PERSON]. ЇЇ дочка трагічно загинула [INFO]. Відповідач по справі не проживав і не проживає з дитиною з часу народження, офіційно не був одружений з матір»ю дитини, ніякої допомоги у виховуванні і утриманні неповнолітнього сина [PERSON] не надавав і не надає, життям сина не цікавиться. Утримуванням та вихованням дитини займається вона та її чоловік, тому вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав, а її визнати опікуном щодо онука. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідач у судове засідання не з"явився, тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності, та постановити заочне рішення. Представник служби у справах дітей Рожнятівської районної адміністрації у судове засідання не прибула, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Копією свідоцтва про народження дитини (а.с.11) підтверджено, [PERSON], народився [INFO], і доводиться сином відповідача. Копією свідоцтва про смерть (а.с.12) підтверджено, що [PERSON], померла [INFO]. Довідками №125, №312(а.с.5,6) та копією акту обстеження матеріально-побутових умов проживання виданими виконкомом Нижньострутинської сільської ради підтверджено, що позивачка має на утриманні неповнолітню дитину. Батько не цікавиться дитиною. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Рожнятівської райдержадміністрації, позбавлення батьківських прав відповідача щодо його неповнолітнього сина, є в інтересах дитини. У відповідності до ч.2 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Аналіз вищенаведених судом доказів, які надала суду позивачка, дає суду підстави прийти до переконання про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дитини, а тому його слід позбавити батьківських прав, призначивши [PERSON], його опікуном. На підставі ст.164 СК України, ч. 3 ст. 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, дітей залишити проживати з нею, залишити їй теперішнє прізвище. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30 жовтня 2007 року. Від спільного проживання мають двох малолітніх дітей. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який не поважає її як дружину, не рахується з її думкою, зловживає спиртними напитками, на грунті чого вчиняє сварки та скандали, наносив побої, що змушувало її неодноразово звертатися з заявами вміліцію. Така поведінка відповідача призвела до фактичного розпаду сім"ї. На даний час вони спільно не проживають, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому настоює на його розірванні. Сторни у судове засідання не з»явилися. Позивачка направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Причину своєї неявки в суд відповідач не повідомив. За таких обставин суд ввважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачці не змінювати. Неповнолітніх дітей залишити проживати з матір"ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, дітей залишити проживати разом з нею, прізвище змінити на дошлюбне. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 3 травня 1989 року. Від спільного проживання мають двоє неповнолітніх дітей. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який не поважає її як дружину, не рахується з її думкою, має неврівноважений характер, часто ображає її та їхніх дітей, наносить їй побої, погрожує фізитчною розправою. Така поведінка відповідача створює неможливі умови для спільного проживання. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому настоює на його розірванні. Відповідач у судове засідання не з"явився, хоч належним чином був повідомлений про час розгляду справи. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у його відсутності з постановленням заочного рішення, про що просить позивачка. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). У шлюбі у них народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а. 7, 8). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, негативна поведінка відповідача робить неможливим спільне проживання. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище на дошлюбне, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, залишити проживати з нею дитину, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. У судовому засіданні позивачка свою позовну заяву підтримала та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 березня 2006. Від спільного проживання мають одну неповнолітню дитину. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який зловживає спиртними напоями, не поважає її як дружину, не рахується з її думкою. Будучи у нетверезому стані чоловік вчиняє сімейні дебоші, наносить їй побої, це відбувається у присутності дітей, що і призвело до розпаду сімї. Після чергового скандалу вона з дітьми змушена була переїхати до своєї матері. На даний час вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому настоює на його розірванні. Відповідач позову не визнав, як і не визнав своєї негативної поведінки щодо позивачки. Вважає, що позивачка все вигадує. Він бажає зберегти сім"ю і просить надати їм строк для примирення. Вслухавши сторін та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 6 ). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, негативна поведінка відповідача, його агресивне та зневажливе ставлення до дружини та застосування щодо неї фізичного насилля призвели до того, що вона змушена була залишити власний дім, а тому на даний час сторони спільно не проживають, шлюб існує формально. Відповідач своєї протиправної поведінки не визнає, не бажає її змінювати по відношенню до всоєї сі"ї, а тому його клопотання про надання їм з позивачкою строку для примирення не може бути задоволене судом. Суд приходить до висновку, що за наведених обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та неповнолітньої дитини сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, залишити проживати з нею дитину, її прізвище при розірванні шлюбу не змінювати, судові витрати по справі покласти на відповідача. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 серпня 2009 року. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який не поважає її як дружину, не рахується з її думкою, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім"ї. З травня минулого року вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому настоює на його розірванні. Сторони у судове засідання не з'явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позов підтримує відповідач визнає. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 8). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення. Відповідно до п.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати у виді судового збору за подачу до суду позовної заяви в розмірі 243 гривні 60 копійок, що підлягають стягненню з відповідача на її користь у зв"язку з повним задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, залишити проживати з нею дітей, її прізвище при розірванні шлюбу не змінювати. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02 травня 2000 року. Від спільного проживання мають двоє дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який не поважає її як дружину, не рахується з її думкою, зловживає спиртними напоями, а будучи у нетверезому стані вчиняє скандали та насильство по відношенню до неї у присутності дітей, через що сімейне життя стало нестерпним. На даний час вони жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому настоює на його розірванні. Відповідач у судове засідання не з"явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності відповідача. Вислухавши позивачку та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). У шлюбі у них народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 8, 9). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, її прізвище змінити на дошлюбне. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 жовтня 1989 року. Від спільного проживання мають сина, який на даний час повнолітній. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який не поважає її як дружину, не рахується з її думкою, має неврівноважений та агресивний характер, безпричинно звинувачує її у подружній зраді, у тому що вона погона господиня, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Після чергової сварки чоловік два місяці тому покинува сім"ю. На даний час вони жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому настоює на його розірванні. Відповідач позов визнав, на розірвання шлюбу згідний, вважає, що причиною розпаду сім"ї є втручання у їхнє сімейне життя батьків дружини, які не дозволяють йому привести їхннє домоволодіння у належний порядок. Також те, що дружина не хоче фізично працювати і до такої позиції привчила і їхнього сина. Останньому він не має права робити зауваження щодо неправильної поведінки. Вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття довіри та взаємної поваги і любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище на дошлюбне, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved