Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

В грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів просив визнати за собою право власності на земельну ділянку [NUMBER] в СТ "Активіст", площею 0,0420 га за набувальною давністю. В обгрунтування вимог позивач послався на ті обставини, що протягом шістнадцяти років відкрито та безперервно володіє спірним майном, яке отримав на законних підставах, а саме в порядку укладення договору купівлі-продажу з попереднім власником [PERSON]. Як зазначив позивач, він є членом садового товариства "Активіст" по дачній ділянці [NUMBER]. Влітку 1997 року власник сусідньої земельної ділянки - [PERSON] звернулась до нього з пропозицією придбати належний їй дачний будинок та земельну ділянку у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за межі України, з чим він погодився, домовившись про ціну в 300 доларів США. Сплативши завдаток в 100 доларів США, він (позивач) прийняв у володіння та користування придбане в [PERSON] майно. Проте, у зв'язку з терміновим від'їздом на роботу до Російської Федерації, попросив свою дочку [PERSON] вирішити питання з оформлення договору купівлі-продажу у встановленому законом порядку для чого передав залишок грошових коштів - 200 доларів США, але за юридичною необізнаністю не залишив на її ім'я довіреність на укладення договору. Повернувшись у 2002 - 2003 році до України, він ([PERSON]) дізнався, що 07 червня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] і її чоловіком [PERSON] укладений договір купівлі-продажу садового будинку [NUMBER] в СТ "Активіст". [INFO] [PERSON] померла, у зв'язку з чим після її смерті відкрилась спадщина, у тому числі на дачу [NUMBER] в СТ "Активіст". 10 жовтня 2012 року державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотраільної контори за реєстровим № 5-958 видані свідоцтва про право на спадщину за законом. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку було відмовлено через ненадання правовстановлюючого документу. Так як ні [PERSON] за життя, ні [PERSON] ніколи не претендували на спірну земельну ділянку, позивач вважав, що є всі законні підстави для визнання за ним права власності на землю в порядку ст. 344 ЦК України. Усною ухвалою суду від 24 червня 2014 року до участі в справі в якості третього відповідача притягнута власник спірної земельної ділянки [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримав, підтвердив викладені в позовній заяві обставини. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Відомостей про поважність неявки учасників процесу матеріали справи не містять. Вислухавши позивача, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-МК № 027665 від 21 вересня 1995 року, власником земельної ділянки [ADDRESS], площею 0,0420 га, є [PERSON] (а.с. 6). В той же час, як слідує з договору купівлі-продажу від 07 червня 2002 року [PERSON] продала, а [PERSON] та [PERSON] купили в рівних частинах кожен садовий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами за [NUMBER], що знаходиться в м. Миколаєві, СВТ "Активіст". Договір посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 4918 (а.с. 5). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 12). Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 жовтня 2012 року (а.с. 14) слідує, що спадкоємцями майна [PERSON] є її батько [PERSON] (позивач у справі) та мати [PERSON] (перший відповідач) на 1/2 частину спадкового майна кожен. В свою чергу, спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається з 1/2 частини садового будинку за [NUMBER] з відповідною часткою прилеглих господарських та побутових будівель і споруд, що знаходиться в садівничому товаристві "Активіст" в м. Миколаєві. Таким чином, на час розгляду справи у суді співвласниками у праві спільної часткової власності на садовий будинок [NUMBER] в СТ "Активіст" є: [PERSON] - 1/4 частина; [PERSON] - 1/4 частина та [PERSON] - 1/2 частина. Відповідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. В силу ст. 119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом. В свою чергу, позивач у встановленому законом порядку до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з відповідним клопотанням не звертався, уповноваженим органом це питання не вирішувалось. Разом з тим, як установлено судом право спільної часткової власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані на спірній земельній ділянці крім позивача належать також [PERSON] та [PERSON] За такого, визнання права власності на земельну ділянку [NUMBER] в СТ "Активіст" в м. Миколаєві, площею 0,0420 га, виключно за позивачем потягне порушення прав власності інших співвласників садового будинку, так як дане майно є неподільним, і таке суперечить вимогам закону щодо захисту прав співвласників об'єктів нерухомого майна в частині їх права на відповідну частку земельної ділянки. Таким чином, позов задоволенню не підлягає, що не перешкоджає [PERSON] звернутись до суду в загальному порядку з позовом про визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON]

Outcome: dismissed