Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про зміну способу стягнення та розміру аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 03.07.2021 року (справа № 2-388/2007) з позивача було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів його доходів, але не менше встановленого законодавством України мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.06.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 05.11.2012 року (справа № 2312/1377/2012) з позивача було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.10.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. 17 жовтня 2015 року він одружився з [PERSON] , [INFO] , яка після одруження взяла прізвище " [PERSON] ". В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Після одруження його нова сім`я складається з чотирьох осіб: з позивача [PERSON] , [INFO] , дружини [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та сина дружини від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] . У зв`язку зі зміною сімейного стану, народженням ще одного сина [PERSON] та створенням нової сім`ї, склалася ситуація, коли позивач не взмозі платити визначений судом розмір аліментів, а саме 1/4 всіх доходів на сина [PERSON] та 1/4 всіх видів доходів на сина [PERSON] , тобто 1/2 всіх своїх доходів в сумі, оскільки повинен забезпечувати належними умовами життя ще одного сина, себе та нову сім`ю, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила відмовити у їх задоволенні. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з?явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення), причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи не надходило, але її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті у її відсутність на підставі зібраних доказів. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 03.07.2021 року (справа № 2-388/2007) з позивача було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів його доходів, але не менше встановленого законодавством України мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.06.2007 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11). Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 05.11.2012 року (справа № 2312/1377/2012) з позивача було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.10.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12). 17 жовтня 2015 року він одружився з [PERSON] , [INFO] , що піжтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показань свідків. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, зменшення розміру аліментів можливо не з будь-яких підстав, а саме, в тому числі, зміни матеріального або сімейного стану, однак вказана обставина має належним чином доводитися позивачем в суді та стверджуватися належними доказами, які мають бути додані до матеріалів справи. Враховуючи те, що позивач працездатний, будь-яких інших належних та допустимих доказів, на предмет погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дітей він не надав, а також, враховуючи обставини, що наводить позивач в обґрунтування заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону та позиції Верховного Суду України, на думку суду не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішеннями суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача іншої дитини, яку він утримує, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому відмовляє в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed