Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

У січні 2019 року до суду звернувся Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації з позовною заявою до [PERSON] - про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження житла. В своїй позовній заяві позивач вказував, що 23.11.2018 року до служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації звернулась неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , із заявою щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] , [INFO] . [PERSON] разом з дочкою зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Громадянка [PERSON] , не працює, має статус матері - одиначки, але документи тривалий час не поновлює. Умови проживанні антисанітарні: в будинку брудно та не прибрано, речі розкидані, немає постільної білизни, продукти харчування відсутні. [PERSON] тривалий час не займається вихованням дочки. З 20.07.2011 року по 17.04.2014 року неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, в зв`язку з тим що мати зловживала спиртними напоями. [PERSON] неодноразово була попереджена, що якщо вона й надалі буде ухилятись від виконання батьківських обов`язків, то буде позбавлена батьківських прав. 10.12.2018 року наказом служби у справах дітей райдержадміністрації [PERSON] , [INFO] була тимчасово влаштована в сім`ю громадянки [PERSON] до вирішення питання щодо подальшого влаштування до дитячого будинку сімейного типу. Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації розглянувши та дослідивши зібрані матеріали, враховуючи думку членів комісії з питань захисту прав дитини при Кременчуцькій райдержадміністрації (протокол № 10 від 14.12.2018) прийшов до висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . На підставі вищевикладеного позивач просив суд, ухвалити рішення, яким: - позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . - стягнути зі [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття на користь опікуна, прийомних батьків, батьків-вихователів або державного закладу, де буде утримуватись дитина. - накласти заборону на відчуження житла, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Представник позивача Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації - Пальчик Ю.М. в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату розгляду справи була повідомлені належним чином за адресою місця реєстрації та через оголошення на сайті судової влади. Заяв про розгляд справи за її присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України). Суд, розглянувши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, приходить до висновку, що позовна заява Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 23.11.2018 року до служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації звернулась неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , із заявою щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] , [INFO] . [PERSON] разом з дочкою зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Громадянка [PERSON] , не працює, має статус матері - одиначки, але документи тривалий час не поновлює. Умови проживанні антисанітарні: в будинку брудно та не прибрано, речі розкидані, немає постільної білизни, продукти харчування відсутні. [PERSON] тривалий час не займається вихованням дочки. З 20.07.2011 року по 17.04.2014 року неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, в зв`язку з тим що мати зловживала спиртними напоями. [PERSON] неодноразово була попереджена, що якщо вона й надалі буде ухилятись від виконання батьківських обов`язків, то буде позбавлена батьківських прав. 10.12.2018 року наказом служби у справах дітей райдержадміністрації [PERSON] , [INFO] була тимчасово влаштована в сім`ю громадянки [PERSON] до вирішення питання щодо подальшого влаштування до дитячого будинку сімейного типу. Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації розглянувши та дослідивши зібрані матеріали, враховуючи думку членів комісії з питань захисту прав дитини при Кременчуцькій райдержадміністрації (протокол № 10 від 14.12.2018) прийшов до висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законніопікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 1-2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. П. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачає позбавлення батьківських прав за ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України та ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, оскільки є законні підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , та стягнення з них аліментів на утримання дитини, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню з підстав викладених вище. Пункт 3 ч.1 ст. 247 СК України встановлює, що дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. Згідно п.3 ч.3 ст. 71 ЖК УРСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадку влаштування дитини на виховання до дитячого будинку сімейного типу, закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, протягом усього часу їх перебування у вказаних закладах. Відповідно ч.1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частина 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» вказує, що у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї. Таким чином, задля забезпечення дотримання прав малолітньої [PERSON] на користування будинком і недопущення вчинення правочинів, що позбавлять його такого права до досягнення повноліття, суд вважає за необхідне в передбаченому ч.4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» порядку накласти заборону на відчуження житла, в якому зареєстрована дитина. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позов задоволено повністю, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 2305 гривень 20 копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved