Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 04 січня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 892/6-310-РК 5, згідно умов якого банк надав останній кредит в сумі 5000 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 20,5 % річних та комісії, з кінцевим терміном погашення кредиту до 04 січня 2010 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] за даним кредитним договором, між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 892/2-ПФО 2 від 04.01.2008 року, а також було укладено договір поруки № 892/3-ПФО 3 від 04.01.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], відповідно до яких поручителі поручилися перед банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору в повному обсязі. Незважаючи на те, що позивач повністю виконав свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 27.06.2014 року в неї виникла заборгованість за кредитним договором загальний розмір якої становить 97917 гривень 71 копійка. На підставі наведеного, в поданій позовній заяві позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №892/6-310-РК 5 від 04.01.2008 року в розмірі 97917 гривень 71 копійка та судовий збір в розмірі 979 гривень 18 копійок. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивач пропустив строк позовної давності. Крім того зазначив, що, договір поруки укладений між позивачем та [PERSON] є припиненим, оскільки банк звернувся до суду з даним позовом після спливу шести місяців з дня настання строку виконання кредитного договору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надіслала письмові заперечення, в яких просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач пропустив трирічний строк позовної давності, оскільки кредитний договір діяв до 04 січня 2010 року, а даний позов подано до суду у 2014 році. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надіслав письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач пропустив строк позовної давності, а договір поруки укладений ним та банком є припиненим, оскільки банки звернувся до суду з даним позовом після спливу шести місяців з дня настання строку виконання кредитного договору. Вислухавши представника відповідачки [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 січня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та фізичною особою - підприємцем [PERSON] був укладений договір кредиту № 892/6-310-РК 5, згідно умов якого банк надав останній кредит в сумі 5000 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 20,5% річних та комісії, в розмірі та порядку, визначеними Тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1, що є невід'ємною складовою договору та порядком повернення кредиту рівними частинами по 208 доларів США до 5-го числа включно кожного місяця, починаючи з лютого 2008 року з кінцевим терміном погашення кредиту до 04 січня 2010 року в сумі 216 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за даним кредитним договором між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 892/2-ПФО 2 від 04.01.2008 року, а також було укладено договір поруки № 892/3-ПФО 3 від 04.01.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], відповідно до яких поручителі зобов'язалися перед банком солідарно відповідати за виконання [PERSON] в повному обсязі зобов'язань за договором кредиту № 892/6-310-РК 5 від 04.01.2008 року, а саме: повернення суми кредиту, сплату відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту № 892/6-310-РК 5 від 04.01.2008 року, станом на 27.06.2014 року загальна сума заборгованості [PERSON] за даним договором становить 8231,99 доларів США, що згідно курсу НБУ (1 долар США - 11,8948 грн.) складає 97917 гривень 71 копійка, в тому числі: - заборгованість за кредитом - 3335,74 доларів США, що в еквіваленті становить 39677 гривень 90 копійок; - заборгованість за відсотками - 3877,01 доларів США, що в еквіваленті становить 46116 гривень 23 копійки; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 481,46 доларів США, що в еквіваленті становить 5726 гривень 84 копійки; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 537,78 доларів США, що в еквіваленті становить 6396 гривень 74 копійки. Згідно ст.ст.526, 610, 611 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Таким чином, оскільки позичальник [PERSON] не виконала умови кредитного договору, тому вона повинна нести відповідальність за вказаним зобов'язанням перед позивачем. Водночас, відповідно до ст.ст.256, 257, ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. З огляду на те, що строк дії кредитного договору закінчився 04 січня 2010 року. У встановлений в договорі строк [PERSON] заборгованість не сплатила, тому саме з цього часу розпочався перебіг строку позовної давності. З позовом до суду позивач звернувся лише 30 липня 2014 року, тобто після спливу позовної давності, при цьому на поважність причин пропуску цього строку не вказував. В поданих письмових запереченнях [PERSON] посилалася на пропуск позивачем строку позовної давності, як на підставу для відмови в задоволенні позову. Крім того, відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Частиною 4 ст. 559 ЦК встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя. Згідно ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Пунктом 6.1 договорів поруки № 892/2-ПФО 2, № 892/3-ПФО 3 від 04.01.2008 року передбачено лише, що вони діють до виконання у повному обсязі зобов'язань за договором кредиту і цим договором. Отже, строк дії договорів поруки не встановлено, оскільки згідно ч.1 ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Строк виконання основного зобов'язання за договором кредиту № 892/6-310-РК 5 від 04.01.2008 року встановлений - 04 січня 2010 року і з даної дати у кредитора виникло право пред'явити вимогу до поручителів щодо повернення кредиту. Однак, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання заявляв таку вимогу до поручителів і лише 30 липня 2014 року, тобто після спливу строку, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України, позивач подав позов до суду з вимогою до поручителів про повернення кредиту. Крім того, в п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30.03.2012 року зазначено, що відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. На підставі наведеного, враховуючи те, що позивач пред'явив вимогу до поручителів шляхом подачі позову до суду 30 липня 2014 року, тобто в порушення, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку пред'явлення такої вимоги від дня настання строку виконання основного зобов'язання, тому суд вважає, що поруки за договором кредиту №892/6-310-РК 5 від 04.01.2008 року - припинилися. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності та припиненням поруки.

Outcome: dismissed