Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] , у власних інтересах та в інтересах малолітньої дочки [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м.Києва", третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької РДА в місті Києві, про зміну умов договору найму жилого приміщення квартири та встановлення порядку користування квартирою. На обґрунтування позову зазначила, що вона є наймачем квартири [ADDRESS] . Зазначена квартира не приватизована, відноситься до державного житлового фонду та перебуває в комунальній власності. Право наймача вказаної квартири позивач отримала на підставі наказу № 57 від 25.12.2012 КП «Господар Дарницького району міста Києва», відповідно до якого внесено зміни у договір найму житлових приміщень - двокімнатної квартири [ADDRESS] (житлова площа 30, 8 кв.м) за спільною згодою усіх дорослих членів сім`ї в зв`язку зі смертю основного квартиронаймача [PERSON] та переоформлено договір найму на позивача зі складом сім`ї - чоловік [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 30.01.2015 № 33 «Про закріплення за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва» будинок [ADDRESS] передано на господарське відання Керуючій компанії. З 01.05.2015 наймодавцем у відносинах найму квартири комунальної форми власності [ADDRESS] виступає Керуюча компанія. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.06.2020 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Спірна квартира має дві жилі кімнати площею 16,5 кв.м та 14,3 кв.м. На даний час в квартирі фактично проживають [PERSON] та його син від першого шлюбу [PERSON] . При цьому одну кімнату займає [PERSON] , а іншу зайняв [PERSON] . При цьому [PERSON] та [PERSON] чинять перешкоди позивачу та її малолітній дитині у користуванні квартирою. Вони часто не впускають позивачів до квартири, відмовляють добровільно виділити позивачу з дитиною кімнату для проживання. Позивач неодноразово намагалась потрапити до квартири з дитиною з наміром проживати в ній, проте кожен раз реалізація її права на проживання в квартирі закінчувалась конфліктом з відповідачами. Відповідачі відмовляються прибрати свої речі з однієї з кімнат квартири, щоб позивач з дитиною могли розміститися в ній. Позивач з донькою мають бажання та право проживати у вказаній квартирі, проте не можуть цього зробити через опір та заперечення з боку батька та сина [PERSON] . При цьому всі особові рахунки на сплату комунальних послуг відкриті на ім`я позивача, іного наймача квартири. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» листом № 1442-К від 23.12.2020 було відмовлено позивачу в зміні договору найму в зв`язку з відсутністю особистої згоди на таку зміну зі сторони [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, своїми діями відповідачі порушують права позивача та її малолітньої доньки на користування житлом, а також її право на виділення окремого жилого приміщення та укладення окремого договору найму щодо нього. На даний час позивачі фактично позбавлені можливості проживати у спірній квартирі. На підставі вищевикладеного, позивач просила суд встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділивши: у користування [PERSON] та малолітній [PERSON] житлову кімнату площею 16,5 кв. м.; у користування [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату площею 14,3 кв. м.; коридор, ванну, вбиральню, кухню залишити у спільному користуванні. Зобов`язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» внести зміни в договір найму квартири [ADDRESS] шляхом укладення з [PERSON] окремого договору найму житлової кімнати площею 16,5 кв.м. в квартирі [ADDRESS] зі складом сім`ї - [PERSON] , малолітня донька [PERSON] , залишивши право спільного користування нежитловими приміщеннями, з відкриттям окремого рахунку на ім`я [PERSON] . Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 13.01.2021 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.05.2021 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилась, однак подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] та представник відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» у судове засідання з`явились, позовних вимог не визнали, просили суд відмовити у задоволенні позову. Третя особа у судове засідання свого представника не направила. Крім того, відповідно до листа від 02.07.2021 вбачається, що Дарницька РДА в м.Києві як представник органу опіки та піклування не має правових підстав для надання висновку про умови проживання малолітньої дитини [PERSON] , оскільки надання такого документу як висновок про умови проживання законодавством України не передбачено. Суд, заслухавши обґрунтування учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Спірним житловим приміщенням є двокімнатна квартира [ADDRESS] , яка відноситься до державного житлового фонду. Відповідно ст. 61 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно витягу з наказу № 57 від 25.12.2012 КП «Господар Дарницького району міста Києва», внесено зміни у договір найму житлових приміщень - двокімнатної квартири [ADDRESS] (житлова площа 30, 8 кв.м) за спільною згодою усіх дорослих членів сім`ї в зв`язку зі смертю основного квартиронаймача [PERSON] та переоформлено договір найму на позивача зі складом сім`ї - чоловік [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] . Згідно даних експертного висновку, складеного 09.04.2021, квартири [ADDRESS] квартира складається із двох кімнат площею 16,5 кв.м. та 14,3 кв. м., коридору площею 4,9 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м., ванної площею 2,0 кв.м., кухні площею 5,9 кв.м. Позивач просить виділити їй із малолітньою дитиною у користування житлову кімнату площею - 16,5 кв.м. та відповідачам [PERSON] та [PERSON] виділити житлову кімнату площею 14,3 кв.м., що значно погіршить їх житлове становище. Крім того, згідно зазначеного висновку експерта, який був виконаний на замовлення позивача, щодо можливий виділ у користування сторін житлової площі спірної квартири можливий лише за умови ремонтно-будівельних робіт, зокрема щодо встановлення перегородок. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За змістом ст.ст. 47, 48 ЖК УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі. Норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Пункт 53 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470, передбачає, що жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті визначається і періодично переглядається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів спільно з радами профспілок виходячи з даних статистичної звітності. Згідно змісту Порядку застосування в м. Києві Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Виконкому київської міської ради народних депутатів та Президії київської міської ради профспілок від 15.07.1985 року № 582 в Києві рівень середньої забезпеченості жилою площею на одну особу дорівнює 9 кв. м, а норма жилої площі для визнання особи такою, що потребує поліпшення житлових умов визначається як 7,5 кв. м. Враховуючи, що у спірній квартирі проживають четверо осіб, а її жила площа становить 30,8 кв. м, то встановлення порядку користування цією квартирою призведе до погіршення житлових умов цих осіб, що не допускається. Суд вважає, що спосіб користування квартирою, який заявляє позивач є неможливим, оскільки запропонований порядок встановлення користування квартирою покращить житлові умови позивачів за рахунок погіршення житлових умов відповідачів. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову, сплачена сума судових витрат, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу, не відшкодовується позивачеві. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed