Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] в особі свого представника [PERSON], який діє на підставі довіреності, звернувся до суду із позовом про поновлення права користування житловим приміщенням, визнання ордеру на житлове приміщення недійсним, скасування рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної в м. Харкові ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, зняття з реєстрації, виселення та вселення в житлове приміщення. 02 жовтня 2013 року в попередньому судовому засіданні за клопотанням представника позивача в якості співвідповідача залучено Харківську міську раду, а за клопотанням відповідача [PERSON] в якості третьої особи по справі залучено Орган опіки та піклування Харківської міської ради. Ухвалою суду від 20 листопада 2013 року позовні вимоги [PERSON] до Реєстраційної служби ХМУЮ залишено без розгляду за заявою представника позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] 24 січня 2014 року звернулися до суду із зустрічною позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою суду від 29 січня 2014 року зустрічна позовна заява об'єднана в одне провадження із первісним позовом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначено, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 січня 2008 року задоволено позов Фрунзенської районної в м. Харкові ради та визнано [PERSON] втративши право користування жилим приміщенням в [ADDRESS], зобов'язано відділ громадянства та реєстрації фізичних осіб Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області анулювати державну реєстрацію [PERSON] у вказаній квартирі. Не погодившись із рішенням суду [PERSON] звернувся до суду із заявою про скасування заочного рішення і ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2008 року заочне рішення від 21 січня 2008 року скасоване, а справа призначена до розгляду в загальному порядку. В подальшому ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 січня 2012 року залишені без розгляду позовні вимоги Адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На думку представника позивача, єдиним правовстановлюючим документом, згідно якого були видані ордер на квартиру [ADDRESS] та свідоцтво про право власності, було заочне рішення суду від 21 січня 2008 року. В зв'язку із скасуванням даного рішення, [PERSON] на даний час має право користуватися житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], але не може реалізувати своє право, так як у квартирі проживають особи, які таке право втратили. В зв'язку із викладеним, позивач просить суд відновити за [PERSON] право користування квартирою [ADDRESS] і зобов'язати Фрунзенський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області поставити його на реєстраційний облік, скасувати рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної в м. Харкові ради № 68/1 від 20 травня 2008 року про надання [PERSON] спірної квартири; визнати недійсним та скасувати ордер № 074765 від 26 травня 2008 року на жиле приміщення - квартиру [ADDRESS]; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] - від 13 жовтня 2008 року на ім'я [PERSON]; виселити [PERSON] з [ADDRESS] та зняти його з реєстрації і вселити у квартиру [PERSON] В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначено, що [PERSON] був зареєстрований у [ADDRESS], однак не мешкав там фактично з 2002 року, що було доведено у судових засіданнях при розгляді справи за позовом Фрунзенської районної в м. Харкові ради до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 січня 2008 року задоволено позов Фрунзенської районної в м. Харкові ради та визнано [PERSON] втратившим право користування жилим приміщенням в [ADDRESS], зобов'язано відділ громадянства та реєстрації фізичних осіб Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області анулювати державну реєстрацію [PERSON] у вказаній квартирі. За даним рішенням [PERSON] був знятий з реєстрації по вказаній адресі. Питання про його виселення із квартири не піднімалося, оскільки фактично [PERSON] у квартирі не мешкав, дверні замки були відсутні, комунальні послуги не сплачувалися з 2002 року по 2008 рік. Таким чином, питання про передачу квартири іншим користувачам було винесено на засідання житлової комісії Фрунзенської районної у м. Харкові ради. На момент розгляду питання [PERSON] та члени її сім'ї перебували на квартирній черзі, проживали у [ADDRESS], а отже мали право на поліпшення житлових умов. На підставі протоколу житлової комісії виконкомом Фрунзенської районної у м. Харкові ради було прийнято рішення № 68/1 від 20 травня 2008 року про надання квартири [ADDRESS] [PERSON] та видано ордер № 074765 26 травня 2008 року. [PERSON] та її сім'я на законних підставах вселилися у вказане житло. Відремонтували його за власні кошти, підключили усі комунікації, відключені за несплату комунальних послуг. Після чого квартира була приватизована і [PERSON] отримав свідоцтво про право власності від 13 жовтня 2008 року № 8-08-294638-Х2. Весь цей час [PERSON] до квартири не з'являвся, спірним житлом не цікавився. В зв'язку із чим, позивачі за зустрічним позовом просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні 13 березня 2014 року позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не визнав в повному обсязі. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити надав пояснення в обґрунтування позову так, як про це зазначено вище в даному рішенні. Зустрічні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача за первісним позовом Адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомлено. Представники відповідача за первісним позовом і третьої особи за зустрічним позовом Фрунзенського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області - Бурлак М.А. у судовому засіданні 11 лютого 2014 року та Рибалко Ю.В. у судовому засіданні 13 березня 2014 року позовні вимоги [PERSON] не визнали в повному обсязі, зустрічні позовні вимоги підтримали просили суд їх задовольнити. Представник Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомлено. Відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом [PERSON] подав заяви від 02 жовтня 2014 року та від 29 січня 2014 року про розгляд справи за його відсутності. Відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала в повному обсязі та просила у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник третьої особи за первісним позовом - Органу опіки та піклування Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомлено. Представник третьої особи за первісним позовом - Відділу приватизації житлового фонду управління комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради - у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомлено. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши покази свідків та надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку (ст.72 ЖК України). Згідно статті 51 Житлового кодексу України жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів. Згідно ст. 58 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЖК України, ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Ордер може бути визнаний недійсним виключно у судовому порядку. Згідно ст.117 ЖК України у разі визнання ордера на жиле приміщення недійсним внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордер, вони підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Якщо громадяни, зазначені в ордері, раніше користувалися жилим приміщенням у будинку державного або громадського житлового фонду, їм повинно бути надано жиле приміщення, яке вони раніше займали, або інше жиле приміщення. Відповідно до п. п. 69, 73 Постанови Ради Міністрів УРСР від 11 грудня 1984 року, № 470 "Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР" На підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер (додаток N 7), який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів. Бланки ордерів зберігаються як документи суворої звітності. Ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. Згідно ч. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин) приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 січня 2008 року задоволено позов Фрунзенської районної в м. Харкові ради та визнано [PERSON] втративши право користування жилим приміщенням в [ADDRESS], зобов'язано відділ громадянства та реєстрації фізичних осіб Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області анулювати державну реєстрацію [PERSON] у вказаній квартирі (а.с. 5-6). На засіданні громадської комісії з житлових питань при Фрунзенській районній у м. Харкові раді (протокол № 5 від 19 травня 2008 року) запропоновано надати громадянам, які перебувають на квартирному житловому обліку житлову площу із зняттям з квартирного обліку: [PERSON] сім'єю на чотири особи квартиру [ADDRESS]. Рішенням виконкому Фрунзенської районної в м. Харкові ради № 68/1 від 20 травня 2008 року затверджено протокол засідання районної громадської комісії з житлових питань від 19 травня 2008 року № 5. 26 травня 2008 року, на підставі рішення виконкому Фрунзенської районної в м. Харкові ради № 68/1 від 20 травня 2008 року, [PERSON] видано ордер № 074765 на жиле приміщення - квартиру [ADDRESS], на склад сім'ї із чотирьох осіб (а.с.9). Згідно свідоцтва про право власності на житло реєстраційний № 8-08-294638-Х2 від 13 жовтня 2008 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.10). Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» від 23 листопада 2012 року на даний час у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO] (уповноважений власник), [PERSON], [INFO] (дружина), [PERSON], [INFO] (дочка), [PERSON], [INFO] (дочка) (а.с. 30). Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2008 року заочне рішення цього суду від 21 січня 2008 року скасоване, а справа призначена до розгляду в загальному порядку (а.с.7). Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 січня 2012 року залишені без розгляду позовні вимоги Адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с. 8). Проте, на час прийняття виконкомом Фрунзенської районної в м. Харкові ради рішення № 68/1 від 20 травня 2008 року заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 січня 2008 року про визнання [PERSON] втратившим право користування жилим приміщенням в [ADDRESS], - набрало законної сили і було чинним. На підставі даного рішення [PERSON] було знято з реєстрації і квартира була вільна. Таким чином, суд приходить до висновку, що на момент видачі ордеру № 074765 від 26 травня 2008 року, квартира [ADDRESS] знаходилася у комунальній власності, і на час видачі ордеру існували правові підстави для його видачі, оскільки зареєстрованих осіб у спірній квартирі не було, і фактично ніхто не проживав, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про скасування рішення виконкому Фрунзенської районної ради № 68/1 від 26 травня 2008 року та визнання ордеру № 074765 від 26 травня 2008 року недійсним. Суд вважає, що [PERSON] набув право на приватизацію квартири та отримав свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] не на підставі заочного рішення суду від 21 січня 2008 року, а на підставі рішення виконкому Фрунзенської районної в м. Харкові ради № 68/1 від 20 травня 2008 року, підстав для скасування якого судом не встановлено, в зв'язку із чим позовні вимоги про визнання свідоцтва про право власності на житло від 13 жовтня 2008 року задоволенню не підлягають. У зв'язку із відмовою судом у задоволенні вказаних позовних вимог, які тісно пов'язані із позовними вимогами про виселення [PERSON] та вселення [PERSON] до квартири [ADDRESS], відновлення за останнім права користування квартирою та поставлення на реєстраційний облік, ці позовні вимоги задоволенню не підлягають. Доводи позивача [PERSON], що на час розгляду у 2008 році справи про втрату ним права користування житловим приміщенням, він періодично проживав у спірному житловому приміщенні не підтверджені жодними доказами, оскільки позивач не надав доказів того, що він ніс витрати по утриманню спірного житла і користувався ним як своїм постійним місцем проживання на час надання ордеру відповідачці [PERSON] та вселення до квартири її родини. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON] і [PERSON] до [PERSON], суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. При цьому, право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням, 3) про визнання фізичної особи безвісно відсутньою; 4) про визнання фізичної особи померлою. На даний час суду не надано доказів того, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], в зв'язку із чим у задоволенні зустрічних позовних вимог належить відмовити. На підставі ст.ст. 51, 58, 59, 71, 117, 150 Житлового кодексу України, ст.ст. 383, 391 ЦК України,

Outcome: dismissed