Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 30.08.2016 року у м.Херсоні в районі площі Перемоги на Миколаївському шосе мало місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб «BMW 525і», реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , є позивач. Відповідача, відповідно до постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 20.09.2016 року по справі №766/10347/16-п, визнано особою винною у даній дорожньо-транспортній пригоді. Відповідно до звіту транспортного дослідження, вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю «BMW 525і», реєстраційний номер [NUMBER] , під час дорожньо-транспортної пригоди, дорівнює 129\~229,83 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 129\~229,83 грн. та судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.01.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального провадження до підготовчого засідання. 28.03.2018 року позивачем надано до суду уточнення до позовної заяви, в якому зазначено, що 30.08.2016 року о 16-45 год. в м.Херсоні по Миколаївському шосе на Площі Перемоги, відповідач, керуючи легковим автомобілем «BMW 523і», державний номер [NUMBER] , при виїзді на перехрестя з круговим дорожнім рухом з другорядної дороги, не надав переваги в русі легковому автомобілю «BMW 525і», державний номер [NUMBER] , котрий рухався з лівого боку, внаслідок чого відбулось зіткнення між зазначеними транспортними засобами. В результаті вказаного зіткнення, легковий автомобіль, який належить позивачу, отримав пошкодження в наслідок чого позивачу було завдано матеріальної шкоди. Вина відповідача полягає в тому, що ним були вчинені неправомірні дії, а саме порушення правил дорожнього руху. Відповідно до звіту транспортного дослідження, вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю «BMW 525і», реєстраційний номер [NUMBER] , під час дорожньо-транспортної пригоди, дорівнює 129\~229,83 грн. Відповідача, відповідно до постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 20.09.2016 року по справі №766/10347/16-п, визнано особою винною у даній дорожньо-транспортній пригоді. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 129\~229,83 грн., що дорівнює розміру матеріального збитку заподіяного легковому автомобілю «BMW 525і», реєстраційний номер [NUMBER] та понесені судові витрати. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2018 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.01.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 25.11.2019 року позивачем надано до суду позовну заяву у новій редакції з уточненнями, в якій зазначено, що 30.08.2016 року о 16-45 год. в м.Херсоні по Миколаївському шосе на Площі Перемоги, відповідач, керуючи легковим автомобілем «BMW 523і», державний номер [NUMBER] , при виїзді на перехрестя з круговим дорожнім рухом з другорядної дороги, не надав переваги в русі легковому автомобілю «BMW 525і», державний номер [NUMBER] , котрий рухався з лівого боку, внаслідок чого відбулось зіткнення між зазначеними транспортними засобами. В результаті вказаного зіткнення, легковий автомобіль, який належить позивачу, отримав пошкодження в наслідок чого позивачу було завдано матеріальної шкоди. Вина відповідача полягає в тому, що ним були вчинені неправомірні дії, а саме порушення правил дорожнього руху. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз». Відповідно до звіту транспортного дослідження, вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю «BMW 525і», реєстраційний номер [NUMBER] , під час дорожньо-транспортної пригоди, дорівнює 129\~229,83 грн. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником пошкодженого легкового автомобіля «BMW 525і», 1995 року випуску, державний номер [NUMBER] , є ТОВ «Автокредит Плюс». Відповідно до відомостей які містяться на офіційному ресурсі МТСБУ, розмір страхових суми у випадку заподіяння шкоди майну потерпілих складає 100\~000 грн. Тобто обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування 100\~000 грн. покладається на страховика, ПрАТ «Європейський страховий союз». Решта суми, яка складає частину матеріальної шкоди яка є розміром матеріальної шкоди за вирахуванням 100\~000 грн. гранично допустимого страхового відшкодування в розмірі 29229,83 грн. відшкодовує [PERSON] . Відповідача [PERSON] , відповідно до постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 20.09.2016 року по справі №766/10347/16-п, визнано особою винною у даній дорожньо-транспортній пригоді. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з ПрАТ «Європейський страховий союз» на свою користь частину матеріальної шкоди (обмежену гранично допустимим розміром страхового відшкодування) в розмірі 100\~000 грн. Стягнути з [PERSON] на свою користь частину матеріальної шкоди (яка є розміром матеріальної шкоди за вирахуванням 100\~000 грн. гранично допустимого страхового відшкодування) в розмірі 29229,83 грн., заподіяну легковому автомобілю «BMW 525і», державний номер [NUMBER] . Ухвалою суду від 18.03.2020 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ПрАТ "Європейський страховий союз". Представник відповідача надав до суду письмові пояснення, згідно яких не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь ТОВ «Автокредит Плюс» матеріальної шкоди в розмірі суми страхового відшкодування, яка складає 100\~000 грн., щодо решти позовних вимог, а саме стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Автокредит Плюс» матеріальної шкоди, що є різницею між її фактичним розміром та розміром страхового відшкодування, яка складає 29229,83 грн., вважав їх безпідставними, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначив, що 30.08.2016 року о 16-45 год. на площі Перемоги в м.Херсоні мала місце ДТП за участю автомобіля BMW, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля BMW, д.н.з. [NUMBER] . В результаті зазначеної пригоди автомобілі учасники отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 20.09.2016 року у справі №766/10347/16-п, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз». Розмір суми страхового відшкодування у випадку заподіяння шкоди майну потерпілих, згідно договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно полісу №АЕ9730772 від 30.08.2016 складає - 100 000 грн. Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог на підтвердження розміру спричиненої шкоди надав звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу «BMW 525і» д.н.з. [NUMBER] . Аналізом звіту встановлено, що: ринкова вартість ТЗ до пошкодження: 129229,83 грн.; вартість відновлювального ремонту ТЗ: 195983,60 грн.; вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу: 87170,66 грн.; ринкова вартість аварійно пошкодженого ТЗ: 42059,16 грн. Під час судового засідання 18.03.2020 року, представник позивача пояснив, що спірний автомобіль відремонтовано та він вибув з фактичного володіння позивача, у зв`язку з продажем. Вказана обставина взагалі позбавляє позивача процесуальної можливості вимагати відшкодування повної ринкової вартості автомобіля з огляду на те, що навіть з урахуванням висновків оцінки, приймаючи до уваги, що позивач залишив у своїй власності та в подальшому реалізував аварійно пошкоджений автомобіль, сума фактичної шкоди, яка підлягає відшкодуванню складає різницю між ринковою вартістю ТЗ до його пошкодження та ринковою вартістю аварійно пошкодженого ТЗ, що складає 87170,67 грн., що слідує з розрахунку (129229,83 - 42059,16 = 87170,67 грн.). З урахуванням вищевикладених обставин сума матеріальної шкоди спричиненої «ТОВ «Автокредит Плюс» не перевищує суми страхового відшкодування, згідно полісу №АЕ9730772, що в свою чергу позбавляє позивача права звернення з відповідною вимогою до фактичного заподіювана шкоди - [PERSON] (згідно правової позиції викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав, просив їх задовольнити. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь ТОВ «Автокредит Плюс» матеріальної шкоди в розмірі суми страхового відшкодування, яка складає 100\~000 грн., щодо решти позовних вимог, а саме стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Автокредит Плюс» матеріальної шкоди, що є різницею між її фактичним розміром та розміром страхового відшкодування, яка складає 29229,83 грн., вважав їх безпідставними, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнав частково, згідно наданих письмових пояснень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Представник відповідача - ПрАТ «Європейський страховий союз» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , ТОВ «Автокредит Плюс» є власником транспортного засобу «BMW 525і», реєстраційний номер [NUMBER] . 30.08.2016 року о 16-45 год. в м.Херсоні по Миколаївському шосе на Площі Перемоги, відповідач, керуючи легковим автомобілем «BMW 523і», державний номер [NUMBER] , при виїзді на перехрестя з круговим дорожнім рухом з другорядної дороги, не надав переваги в русі легковому автомобілю «BMW 525і», державний номер [NUMBER] , котрий рухався з лівого боку, внаслідок чого відбулось зіткнення між зазначеними транспортними засобами. В результаті вказаного зіткнення, легковий автомобіль, який належить позивачу, отримав пошкодження в наслідок чого позивачу було завдано матеріальної шкоди. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.09.2016 року по справі №766/10347/16-п [PERSON] визнано особою винною у дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 30.08.2016 року о 16-45 год. в м.Херсоні по Миколаївському шосе, на Площі Перемоги, та застосовано відносно [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до звіту транспортного дослідження, вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю «BMW 525і», реєстраційний номер [NUMBER] , під час дорожньо-транспортної пригоди, ринкова вартість т/з до пошкодження - 129 229,83 грн., вартість відновлювального ремонту т/з 195 983,60 грн., вартість відновлювального ремонту т/з з урахуванням зносу 87170,66 грн., ринкова вартість аварійно пошкодженого т/з 42059,16 грн. Частиною 1,2 статті 22 ЦК України передбачено, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 своєї Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, зазначив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до абз.1 п.22.1 ст.22 Закону України від 01.07.2004 №1961 -IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Згідно ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.5 цього Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст.6 Закону). Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність». Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Саме такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц. За матеріалами справи встановлено, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз». Відповідно до положень ч. 1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, зобов`язаною особою внаслідок заподіяних ТОВ «Автокредит Плюс» у результаті дорожньо-транспортної пригоди збитків, є страховик відповідача. Таким чином, враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час настання страхового випадку була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз», позивач мав самостійно звернутись до страхової компанії з вимогою про виплату страхового відшкодування за полісом. Позивачем не надано доказів, що у ПрАТ «Європейський страховий союз» не виникає обов`язок з виплати страхового відшкодування. Таким чином, суб`єктом, який має задовольнити вимогу позивача, є страховик, однак позивач не звертався до ПрАТ «Європейський страховий союз» та не отримав його відмову у виплаті страхового відшкодування та є підставою для відмови в частині вимог щодо стягнення з ПрАТ «Європейський страховий союз» матеріальної шкоди (обмежену гранично допустимим розміром страхового відшкодування) в розмірі 100\~000 грн. Визначення різниці між фактичним розміром шкоди та розміром страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з винної особи, можливо лише після здійснення страховиком виплати страхового відшкодування. Непред`явлення вимоги до страховика, який має відшкодувати шкоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є підставою для відмови у позові до особи, яка завдала шкоди. Відповідно до положень ст.ст.12, 13, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed