Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

У серпні 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів. У позовній заяві посилається на те, що з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. За рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 06.06.2011 р. з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Зазначене рішення перебуває на примусовому виконанні у відділі ДВС Тернівського МУЮ Дніпропетровської області. Вироком Павлоградського міськрайонного суду від 11.02.2013 р. відповідача було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, після чого дитина постійно проживає разом з ним. Оскільки тривалий час дитина проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні, позивач вважає що фактично змінилися обставини, які впливали на призначення аліментів. Відповідач жодних коштів на забезпечення потреб дитини не надає, а отримані від позивача аліменти використовує не за цільовим призначенням. Тому просить звільнити його від сплати аліментів на користь відповідача на утримання дитини - [PERSON], [INFO] з 01 липня 2014 року та відкликати з виконання виконавчий лист, що знаходиться на виконанні у відділі ДВС Тернівського МУЮ Дніпропетровської області. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів відповідач зазначила, що з позивача на її користь стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку. Зазначені кошти вона отримує, проте витрачати їх на утримання доньки вона не має можливості у зв'язку з тим, що позивач перешкоджає її спілкуванню з донькою [PERSON], яка з 2011 року проживає з позивачем. Кошти вона не витрачає, тому вони знаходяться на картковому рахунку. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Павлоградської міської ради у судовому засіданні пояснив, що донька сторін - [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. За місцем проживання позивача створені всі належні умови для життя та розвитку дитини. Відповідач не приймає участі у вихованні та забезпеченні потреб дитини. Представники органу опіки та піклування неодноразово намагалися відвідати відповідача [PERSON] за місцем її проживання з метою вирішення питання щодо цільового використання аліментів. Проте, поспілкуватися з відповідачем не вдалося, двері ніхто не відчиняв. Також представник третьої особи зазначив, що задоволення позову буде відповідати інтересам дитини, яка проживає з батьком, оскільки кошти, які отримує відповідач, будуть витрачатися саме на утримання дитини. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2011 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку починаючи з 21 квітня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Зазначене рішення перебуває на примусовому виконанні у відділі ДВС Тернівського МРУЮ Дніпропетровської області. Як вбачається з довідки про заробітну плату позивача, із заробітної плати проводяться відрахування на сплату аліментів/а.с.12/. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (ч. 3 ст. 181 СК України). З аналізу наведених норм закону вбачається, що необхідною передумовою виникнення права батьків на отримання аліментів на утриманні дитини є її проживання з одним із батьків. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с.15/. Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 26.06.2014 р., він проживає разом з донькою [PERSON], [INFO], та матір'ю [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. За місцем проживання батька створені належні умови для повноцінного виховання та всебічного розвитку малолітньої дитини [PERSON], яка постійно проживає разом з ним /а.с.8/. Згідно довідки ЖБК "Комунальник-1" від 08.09.2014 р., [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою, з 2012 року з ним разом проживає донька [PERSON], [INFO] /а.с.28/. Крім того, у судовому засіданні відповідач визнала факт проживання доньки [PERSON] з батьком - [PERSON] за вищевказаною адресою з травня-червня 2011 року. Також позивач пояснила, що не витрачає отримані аліменти на дитину, оскільки не має такої можливості. Приймаючи до уваги вищевикладене та вимоги закону, те, що в даний час змінилися обставини, які впливають на право [PERSON] отримувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині звільнення його від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] та в частині відкликання виконавчого листа з виконання. Суд не приймає доводи відповідача про неможливість витрачати кошти на дитину, оскільки фактично утриманням та забезпеченням потреб дитини займається позивач, з яким проживає дитина, тому у відповідача на теперішній час відсутнє право на отримання аліментів. У разі зміни місця проживання дитини, відповідач не позбавлена права звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач звільняється від сплати аліментів на користь відповідача починаючи з дня набрання рішенням законної сили. У судовому засіданні не встановлено підстав, з яких позивач може бути звільнений від сплати аліментів за минулий час, тобто саме з 01 липня 2014 року. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved