Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач не виконує умови кредитного договору № б/н укладеного 26.11.2010 р. 26.11.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору щодо строків погашення кредиту, станом на 30.11.2014 р. заборгованість відповідачів по кредиту становить 27276, 39 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Представник позивача наполягав на задоволенні позовної заяви. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, оскільки позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду, просить суд застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач не виконує умови кредитного договору № б/н укладеного 26.11.2010 р. 26.11.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте із позовної заяви та доданого розрахунку не вбачається з використанням якої саме платіжної картки Відповідач використовувал кошти. Кредитний договір складається із заяви позичальника Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою який не підписаний позичальником. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. До позовної заяви представником позивача надано розрахунок, в якому відображається рух коштів по картрахунку. Пунктом 3.1 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг Банк відкриває клієнту картковий рахунок, його вид і строк дії визначений в заяві і в пам'ятці клієнта, підписанням якої клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Згідно пункту 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонгується на такий саме термін. Відповідно до п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операції по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Пунктом п. 5.4 Правил користування кредитною карткою встановлено, що строк погашення кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії) у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (поле MONTH). Згідно з п. 9.4 Умов і правил надання банківських послуг у разі наявності перевитрати платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом на протязі шести місяців, картка закривається. У відповідності до ч.ч. 1, 2 статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Однак позивачем не надано належних доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Пам'ятки Клієнта. Умов та правил надання банківських послуг і Тарифів, що б у сукупності із Заявою, свідчило про укладання у належній формі договору між сторонами про надання банківських послуг. Вказана позиція взаємоузгоджується з правовою позицією ВСУ, висловленою у справі №6-16цс15. Так Верховний Суд України у вказаному рішенні вказав, що згідно із частиною 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Виходячи із правового аналізу вказаних норм Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо вони не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника. Під час розрахунку заборгованості Позивачем застосовуються зовсім інші умови, а ніж ті, які зазначені в Тарифах, що надані до матеріалів справи. Крім того, з наданого розрахунку (а.с. 9) Вбачається перевипуск раніше отриманої карти на картку універсальну 12.12.2013 року. Представник позивача не зміг розяснити суду та обґрунтувати доводи з приводу продовження дії кредиту починаючи з 12.12.2013 року. Крім того не обґрунтував наданий до суду розрахунок за період з 12.12.2013 року по 30.11.2014 року. Отже, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України Позивачем жодних належним письмових доказів з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року N 168, надано не було. Так,\~до позовної\~заяви Позивачем\~не долучено\~договір б/н\~від 10.10.2012\~року,\~на який\~він посилається\~як на\~підставу виникнення\~кредитних правовідносин\~між учасниками\~провадження по\~даній цивільній\~справі,\~а також\~не долучено\~доказів того,\~що відповідача банком було письмово повідомлено про кредитні умови договору б/н від 10.10.2012 року, які діяли на момент укладення вищезазначеного договору, зокрема про ліміт кредитування, розмір відсотків за користування кредитом, термін повернення кредиту, розмір штрафних санкцій за невиконання умов кредитного договору тощо. За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ Клопотання представника відповідача про застосування позовної даності не підлягає задоволеною оскільки відповідачем в 2012 році здійснювались певні платежі за вище вказаною картою, а позивач звернувся до суду в межах трьохрічного строку.

Outcome: dismissed