Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна Сергія Володимировича, третя особа Харківська міська рада про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що 28 листопада 2016 року заступник керівника Харківської міської прокуратури № 3 звернувся з позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради до неї про визнання спадщини відумерлою, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння. 21 квітня 2017 року ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова накладено арешт на квартиру, загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить їй на праві власності. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2017 року вказану вище позовну заяву задоволено та визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [PERSON] та складається з квартири [ADDRESS] , визнано право власності на дану квартиру за територіальною громадою м. Харкова в особі Харківської міської ради, витребувано квартиру від добросовісного набувача [PERSON] на користь територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради. Постановою апеляційного суду Харківської області від 02 серпня 2018 року заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2017 року залишено без змін. 24 вересня 2018 року державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіним С.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно внесені відомості, відповідно до яких квартира [ADDRESS] має комунальну форму власності, а власником є Харківська міська рада Харківської області. Позивач зазначила, що у середині березня 2019 року нею було подано заяву до Харківської міської ради в якій повідомила, що справа перебуває на розгляді у Верховному суді, а тому вчинення будь-яких дій відносно спірної квартири порушує її право на мирне володіння майном. На початку травня позивач отримала лист від Харківської міської ради Харківської області відповідно до якого Рішенням 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 року № 1484/19 «Про комунальну власність міста Харкова» квартиру [ADDRESS] прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Посилається на те, що арешт квартири до теперішнього часу так і не було скасовано, однак відповідачем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно було внесено іншого власника, а також змінено форму власності майна. Зазначає, що відповідачем, в порушення вимог діючого законодавства, неналежно перевірено факт наявності заборони на відчуження майна. Так, відповідач не міг скасувати її право приватної власності на спірну квартиру, оскільки була наявна ухвала Фрунзенського районного суду м. Харкова про забезпечення позову, яка ніким не скасована. Вважає, що відповідачем порушено вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» та право позивача на мирне володіння майном, дії відповідача є незаконними. Просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо скасування права приватної власності позивача на квартиру [ADDRESS] , зобов`язати відповідача поновити запис про право власності позивача на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 липня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за вищевказаним позовом. Представником третьої особи [PERSON] подані до суду пояснення в яких останній просить суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог. Вказує на те, що позивач належним чином не обґрунтовує позовні вимоги щодо визнання неправомірними дії відповідача та не надає аргументів на підставі яких повинен бути поновлений запис про право власності позивача на квартиру [ADDRESS] . Вважає, що позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню виходячи із наступного. Так, зазначає, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог, які можуть бути прийняті судом на підтвердження факту неправомірності дій відповідача. Заочним рішеннями Фрунзенського районного суду м. Харкова квартиру [ADDRESS] було визнано відумерлою спадщиною, визнано право власності та витребувано майно з чужого незаконного володіння, а постановою апеляційного суду Харківської області від 02 серпня 2018 року заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.09.2017 р. залишено без змін, це є підставою для визнання права власності вказаної вище квартири за територіальною громадою міста Харкова в особі Харківської міської ради Харківської області. Вказує на те, що рішення суду про задоволення позову про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації за власником, а також скасуванням попередньої реєстрації. Перехід спадкового майна у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини є юридичним наслідком відповідного судового рішення, який передбачено ч. 3 ст. 1277 ЦК України. Посилається на те, що заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Вважає безпідставним міркування позивача про те, що відповідач не міг скасувати право приватної власності позивача на спірну квартиру у зв`язку з тим, що була наявна ухвала Фрунзенського районного суду м. Харкова про забезпечення позову від 21.04.2017 р., оскільки звернення прокурора з клопотанням про накладення арешту на вказану вище квартиру було необхідним для забезпечення позовних вимог Харківської міської ради і гарантуванням виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Вказує, що датою набрання законної сили рішення суду є дата винесення постанови апеляційного суду Харківської області, а саме: 02.08.2018 р. Діючим законодавством передбачено, що рішення суду про задоволення позову про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Позивачем надано до суду відповідь на пояснення третьої особи, в якої позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та посилається на наступне. Так, позивач не погодилась з наданими третьою особою поясненнями та вважає їх необґрунтованими й такими, що не відповідають дійсності. Зазначає, що Харківська міська рада Харківської області підтверджує у своїх поясненнях факт наявності обтяження у вигляді арешту майна квартири [ADDRESS] , яке діє з 21.04.2017 р. на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова. Арешт квартири на сьогоднішній день так і не було скасовано, однак відповідачем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно було внесено іншого власника, а також змінено форму власності майна. Окрім того, рішенням 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 року № 1484/19 «Про комунальну власність міста Харкова» спірну квартиру прийнято до комунальної власності територіальної громади міста Харкова. Вказує на те, що наявність в реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. Таким чином, при скасуванні права приватної власності позивача на спірну квартиру відповідачем було порушено вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та право позивача на мирне володіння майном. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2019 року закрито підготовне засідання за даною позовною заявою та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та представника. Відповідач державний реєстратор Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткін С.В. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи, також не з`явився у судове засідання, повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2017 року позов заступника керівника Харківської міської прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Некрасова Н.А., задоволено. Визнано відумерлою спадщину, яка складається з квартири [ADDRESS] . Визнано за територіальною громадою м. Харкова в особі Харківської міської ради право власності на дану квартиру, витребувано квартиру від добросовісного набувача на користь територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру, загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Постановою Апеляційного суду Харківської області від 02 серпня 2018 року заочне рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2017 року залишено без змін. Як убачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 31.05.2019 р. відповідачем винесено рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за Харківською міською радою, форма власності: комунальна, дата, час державної реєстрації: 24.09.2018 р., підстави виникнення права власності: заочне рішення Фрунзенського районного суду від 27.09.2017 р., постанова Апеляційного суду Харківської області від 02.08.2018 р. Відповідно до листа виконавчого комітету юридичного департаменту Харківської міської ради Харківської області від 01.04.2019 р. № 2431/9-19, рішенням 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 № 1484/19 «Про комунальну власність м.Харкова» квартиру [ADDRESS] прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Постановою Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 02 серпня 2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 січня 2020 року позовну заяву заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Харківської міської ради залишено без розгляду. Постановою Харківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 січня 2020 року змінено, викладено її мотивувальну частину в редакції цієї постанови, в іншій частині ухвалу суду залишено без змін. Положеннями ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який діяв на час реєстрації права власності за Харківською міською радою, передбачено, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: -відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; -відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; -відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; -наявність обтяжень прав на нерухоме майно; 2)перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 даного Закону, державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Відповідно до вимог ст. 18 даного Закону, державна реєстрація прав проводиться, зокрема в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; …4)перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень. Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). За змістом ч. 2 ст. 26 вказаного Закону, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Також п. 9 ч. 1 ст. 27 вказаного Закону визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Частиною 1 ст.\~37\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Пунктом 1 ч. 1 ст.\~2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Особливості проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів визначені у ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зокрема, відповідно до частини другої цієї статті Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно примірника такого судового рішення. При цьому вказані вимоги мають бути заявлені до осіб, на ім`я яких було зареєстровано право власності (постійного користування), або в інтересах яких було здійснено реєстрацію (Харківська міська рада), оскільки предмет спору безпосередньо стосується їх прав та обов`язків. Однак при вирішенні спору за цим позовом, клопотань про залучення до участі у справі як відповідача Харківську міську раду позивачем заявлено не було. Позивач та його представник клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв, в судовому засіданні участі не приймав, представник надав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Стаття 51\~ЦПК України передбачає, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, до таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановлюється ухвала. Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови «Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції»\~від 12\~червня 2009\~року №2 роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному законом. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Суд позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача, оскільки відсутні передбачені законом повноваження змінювати склад осіб, які беруть участь у справі. Розгляд справи з неналежним відповідачем або за відсутності всіх належних відповідачів позбавляє суд можливості зробити висновок щодо обґрунтованості або необґрунтованості позовних вимог по суті в повному обсязі. До того ж, за змістом висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 36 постанови від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. В даному випадку спір виник\~\~з третьою особою Харківською міською радою з приводу порушення права позивача на квартиру внаслідок дій третьої особи щодо реєстрації за нею такого права. Таким чином, оскільки пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі в зв`язку з тим, що заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України, тому за результатами розгляду такої справи, суд повинен відмовити в позові до неналежного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed