Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

02 вересня 2016 року ТзОВ «ВМП» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 4312,78 грн. Вимоги мотивує тим, що [PERSON] в період з 29.07.2015 року по 14.07.2016 року перебував у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «ВМП», що підтверджується наказами про прийняття на роботу N359 від 28.07.2015 року та про припинення трудового договору №364 від 14.07.2016 року. З 07.12.2015 року відповідно до наказу № 588 про переведення [PERSON] працював підсобним робітником у відділенні виготовлення напівфабрикатів. 23.05.2016 року було проведено інвентаризацію цінностей на складі напівфабрикатів (субпродуктів), готової продукції ВПМ. В результаті інвентаризації було виявлено недостачі на суму 339886,41 грн. та надлишки на суму 150741,27 грн., що підтверджується актом контрольної перевірки інвентаризації цінностей. Відповідач був ознайомлений з [PERSON]. Інвентаризаційною комісією було прийнято рішення провести залік нестач та надлишків пересортицею, врегулювати за рахунок уточнень записів в обліку, нестачі утримати за рахунок винних осіб, надлишки оприбуткувати. В кінцевому результаті, після проведення заліку, сума недостачі, яка підлягає стягненню за рахунок матеріально-відповідальних осіб по результатах інвентаризації становить 94143,44 грн. Позивачем було видано наказ про відшкодування матеріальної шкоди, завданої підприємству №242/1 від 07.06.2016р., з яким матеріально-відповідальні особи були належним чином ознайомлені, проте від підпису відмовились. Згідно розрахунку завданих збитків, розмір шкоди, що підлягає стягненню з [PERSON] становить 2769,09 грн. 27.06.2016 року було проведено інвентаризацію цінностей на складі напівфабрикатів субпродуктів), готової продукції ВПМ. В результаті інвентаризації було виявлено недостачі на суму 214841,21 грн. та надлишки на суму 84839,10 грн., що підтверджується актом контрольної перевірки інвентаризації цінностей. Відповідач з актом ознайомлений. Інвентаризаційною комісією було прийнято рішення провести залік нестач та надлишків пересортицею, врегулювати за рахунок уточнень записів в обліку, нестачі утримати за рахунок винних осіб, надлишки оприбуткувати. В кінцевому результаті, після проведення заліку, сума недостачі, яка підлягає стягненню за рахунок матеріально-відповідальних осіб по результатах інвентаризації 86499,83 грн. Позивачем було видано наказ про відшкодування матеріальної шкоди, завданої підприємству №270/1 від 07.07.2016р., з яким матеріально-відповідальні особи ознайомлені, від підпису відмовились, що підтверджується актом від 11.07.2016р. По результату другої інвентаризації розмір шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, становить 2440,30 грн. В кінцевому результаті, після проведення заліку, сума недостачі, яка підлягає стягненню за рахунок матеріально-відповідальних осіб по результатах інвентаризацій становить 180643,27 грн. Згідно розрахунків відшкодування завданих збитків, поданих головним бухгалтером товариства, розмір відшкодування завданої матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача по двох інвентаризаціях, становить 4312,78 грн., із розрахунку 5209,39 грн. 896,61 грн. Відповідач відшкодував завдану матеріальну шкоду в сумі 896,61 грн., та надалі виконувати свій обов'язок по відшкодуванню шкоди відмовляється. 01.04.2016 року між ТзОВ «ВМП» та членами колективу (бригади) складу готової продукції ВПМ, дільниці пакування м'яса та відділення виготовлення напівфабрикатів було укладено Договір про колективну матеріальну відповідальність. Відповідно до Договору члени колективу (бригади) зобов'язані: дбайливо ставитись до цінностей і вживати заходів до запобігання шкоди; в установленому порядку вести облік, складати і своєчасно подавати звіти про рух та залишки цінностей; своєчасно інформувати власника про всі обставини, які загрожують зберіганню цінностей. [PERSON] був членом бригади матеріально-відповідальних осіб та підписав договір. Зазначає, що відповідач порушив виконання покладених на нього трудових обов'язків, в результаті чого було заподіяно матеріальну шкоду позивачу. Просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМП» завдану матеріальну шкоду у розмірі 4312,78 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просить у задоволенні позову відмовити. Пояснив, що він перебував у трудових відносинах з ТзОВ "ВМП". Щодня, по виході з території підприємства, його перевіряли працівники охорони і повсюди, у приміщеннях підприємства вмонтовані камери відеоспостереження. Крім того, цехи, де зберігається продукція не зачинялися і доступ до них був вільним. Згідно протоколів інвентаризаційної комісії ТзОВ «ВМП» про затвердження аналізу результатів інвентаризації, факторами, що спричинили недостачу були: доступ на територію складу сторонніх осіб; пересортування продукції, відтак немає підстав покладати відповідальність за незбереженість майна на працівників підприємства в тому числі на нього. Крім того, при зберіганні продукції мясо втрачало свою вагу, а тому нести майнову відповідальність відповідач не зобовязаний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. [PERSON] був прийнята на роботу підсобним робітником у відділення виготовлення напівфабрикатів з 29.07.2015 року відповідно до наказу №359 від 28.07.2015 року, Наказом №588 від 07.12.2015 року був переведений на підсобного робітника у відділення виготовлення напівфабрикатів (5,6). На підставі наказу №364 від 14.07.2016 року відповідача звільнено з ТзОВ «ВМП» згідно п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с.7). 23.05.2016 р. в ТзОВ «ВМП» було проведено інвентаризацію цінностей на складі напівфабрикатів (субпродуктів), готової продукції ВПМ. В результаті інвентаризації було виявлено недостачі на суму 339886,41 грн. та надлишки на суму 150741,27 грн., що підтверджується протоколом робочої інвентаризаційної комісії ТзОВ «ВМП» від 25.05.2016 року та актом контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 23.05.2016 року (а.с. 10,11). Згідно акту складеного комісією ТзОВ «ВМП» відповідач [PERSON] був ознайомлений з актом контрольної перевірки інвентаризації цінностей, від підпису відмовився. Згідно розрахунку відшкодування завданих збитків від 23.05.2016 року (а.с. 15), поданих головним бухгалтером ТзОВ «ВМП», розмір відшкодування завданої матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з [PERSON] становить 2769,09 грн. 27.06.2016р. в ТзОВ «ВМП» було проведено інвентаризацію цінностей на складі напівфабрикатів (субпродуктів), готової продукції ВПМ. В результаті інвентаризації було виявлено недостачі на суму 214841,21 грн. та надлишки на суму 84839,10 грн., що підтверджується протоколом робочої інвентаризаційної комісії ТзОВ «ВМП» від 04.07.2016 року та актом контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 27.06.2016 року (а.с. 16,17). Згідно акту складеного комісією ТзОВ «ВМП» (а.с.18,21) відповідач був ознайомлений з актом контрольної перевірки інвентаризації цінностей, від підпису відмовився. Згідно розрахунку відшкодування завданих збитків від 27.06.2016 року (а.с. 24), поданих головним бухгалтером ТзОВ «ВМП», розмір відшкодування завданої матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з [PERSON] становить 2440,30 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.\~\~При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Згідно ст. 131 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов'язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді. Як передбачено ч. 1 ст. 135-2 КЗпП України при спільному виконанні працівниками окремих видів робіт, зв'язаних із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей, коли неможливо розмежувати матеріальну відповідальність кожного працівника і укласти з ним договір про повну матеріальну відповідальність, може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність. Відповідно до роз'яснень викладених у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» суд зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Представник позивача стверджує, що відповідач була членом бригади матеріально-відповідальних осіб та підписала договір про колективну матеріальну відповідальність, тому за результатами інвентаризацій винна у вчиненні матеріальної шкоди і зобовязана її відшкодувати. Суд не погоджується з такими висновками, так як представником позивача не надано доказів на підтвердження юридичних фактів, таких як: наявність прямої дійсної шкоди, причинний зв'язок між порушенням трудових обовязків і шкодою та вина відповідача, сукупність яких дає власникові право притягти працівника до матеріальної відповідальності. Колективна (бригадна) матеріальна відповідальність установлюється власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації. Письмовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність укладається між підприємством, установою, організацією і всіма членами колективу (бригади). Натомість, договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 1 квітня 2016 року, який укладений між ТзОВ «ВМП» та членами колективу (бригади) складу готової продукції ВПМ, дільниці пакування мяса та відділення виготовлення напівфабрикатів, не відповідає вимогам ст. 135-2 КЗпП України, так як він не погоджений з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації. Як вбачається з договору 01 квітня 2016 року (а.с.8,9) договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність укладався між ТзОВ «ВМП» в особі директора [PERSON] з однієї сторони та члени колективу (бригади) складу та працівниками відділення напівфабрикатів в особі керівника колективу завідувача складом готової продукції ВМП [PERSON] з другої сторони. Однак договір не підписаний [PERSON], а лише останній разом з членами колективу, в тому числі відповідачем [PERSON] були ознайомлені з договором. Тому суд не бере до уваги доводи позивача з цього приводу. Крім того, не може бути запроваджена колективна (бригадна) матеріальної відповідальності, так як працівники складу готової продукції ВПМ, дільниці пакування мяса та відділення виготовлення напівфабрикатів не здійснюють спільне виконання окремих видів робіт, і можливо розмежувати матеріальну відповідальність кожного працівника, в тому числі і працівників окремих складів. Для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду, власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст. 130 КЗпП України, а саме те, що матеріальна шкода заподіяна підприємству внаслідок порушення покладених на відповідача трудових обов'язків, а також винними протиправними його діями (бездіяльністю). Вищевказаних доказів представник позивача суду не надав. Разом з тим, представником позивача не було надано жодних підтверджуючих документів про те, що власником було проведено службове розслідування для належного встановлення конкретних винуватців заподіяння шкоди, хоча підп. б) п. 9 договору про колективну (бригадну) відповідальність передбачено обовязок власника виявити конкретних осіб, винних у заподіяній шкоді та притягти їх до відповідальності. У зв'язку з наведеним, обов'язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві. Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну при виконанні трудових обов'язків за наявності порушення працівником трудових обов'язків, наявності прямої дійсної шкоди, причинного зв'язку між порушенням і шкодою та вини працівника. Заперечуючи позов відповідач покликався на ту обставину, що цехи, де зберігається продукція не зачиняються та наявний вільний доступ до вказаних приміщень. Висновок про те, що до виникнення недостач міг призвести доступ на територію складу сторонніх осіб, а також пересортування продукції міститься у висновках робочої інвентаризаційної комісії ТзОВ «ВМП». За таких обставин позивач не довів, що він виконав свій обов'язок, передбачений ч. 1 ст. 131 КЗпП України щодо створення умов, необхідних для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого працівникам майна та не надав доказів того, якими неправомірними діями відповідача заподіяно матеріальну шкоду і наявність його вини у заподіянні шкоди, не довів порушення ним робочої інструкції підсобного робітника відділення виготовлення напівфабрикатів. Для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду, власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст.130 КЗпП України, а саме те, що матеріальна шкода заподіяна підприємству внаслідок порушення покладених на [PERSON] трудових обов'язків за наявності винних протиправних його дій (бездіяльності). У матеріалах справи відсутні документи, які б вказували на те, що відповідач отримував матеріальні цінності товариства для зберігання, використання в процесі роботи або з іншою метою на підставі довіреності чи іншого разового документа. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що цехи, де зберігалася продукція, не зачинялися і доступ до цих приміщень був вільним. Даний факт підтверджується аналізом результатів інвентаризації проведеної 25.05.2016 року. Інвентаризаційною комісією рекомендовано привести у відповідність умови зберігання готової продукції для запобігання можливих зловживань. Однак, власник підприємства не вжив заходів по покращенню умов зберігання майна, що підтверджує аналіз результатів інвентаризації проведеної 04.07.2016 року (комісією зроблено аналогічні висновки та надано аналогічні пропозиції, що і за результатами попередньої ревізії). Даною бездіяльністю власник підприємства не виконав обовязку, встановленого підп. б) п.9 договору про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність. Так, як інших доказів на підтвердження протилежного, представником позивача надано не було, суд приходить до висновку, що власником підприємства не створено працівникам необхідних умов для забезпечення повного збереження дорученого їм майна, відтак безпідставно відповідальність покладати на відповідача [PERSON] Разом з тим, представником позивача не було надано жодних підтверджуючих документів про те, що власником було проведено службове розслідування для належного встановлення конкретних винуватців заподіяння шкоди, хоча підп. б) п.9 договору про колективну (бригадну) відповідальність передбачено обовязок власника виявити конкретних осіб, винних у заподіяній шкоді та притягти їх до відповідальності. Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що [PERSON] завдано ТзОВ «ВМП» матеріальну шкоду у зв'язку з порушенням покладених на нього трудових обов'язків, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed