Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

24 липня 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою, в якій просять ухвалити рішення, яким визнати за ними спільні сумісні майнові права на однокімнатну квартиру, що знаходиться по [ADDRESS] та відшкодувати за рахунок відповідача суму сплачених судових витрат. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 02 липня 2010 року позивач [PERSON] та відповідач ПрАТ «Ірокс» уклали договір №63 підряду у будівництві житла. Згідно даного договору замовник (позивач) передає, а підрядник (відповідач) приймає пай для його подальшого залучення у будівництво об'єкту інвестування однокімнатної квартири [ADDRESS]. За умови виконання інвестиційних зобов'янь у повному обсязі замовник отримує право власності на об'єкт інвестування. Договірна вартість будівництва квартири складала 260096,00 (двісті шістдесят тисяч дев'яносто шість) гривень, в т. ч. 5000,00 (п'ять тисяч) гривень за попереднім договором та 255096,00 (двісті п'ятдесят п'ять тисяч дев'яносто шість) гривень за договором. Вказану суму позивач оплатив через касу відповідача. 18 серпня 2010 року за взаємною згодою сторін були внесені доповнення до договору № 63 підряду у будівництві, згідно яких замовниками підряду у будівництві по договору № 63 від 02.07.2010 р. виступають замовники - фізичні особа [PERSON] та [PERSON]. Позивачі оплатили відповідачу вартість виготовлення та отримали технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]. Згідно даних технічного паспорту, виготовленого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», площа квартири [ADDRESS] складає 39,2 кв. м., що на 1,44 кв. м. менша від проектної площі. У відповідності до п. 2.10 договору відповідач повернув позивачам вартість різниці площі квартири в сумі 9216,00 (дев'ять тисяч двісті шістнадцять) гривень, після чого остаточна вартість квартири склала 250880,00 (двісті п'ятдесят тисяч вісімсот вісімдесят) гривень. У червні 2017 р., департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ще 10.07.2014 р. зареєстрував «Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації» першої черги будівництва (секції 1-2, 5, 6, 7-8) багатоквартирного житлового будинку у [ADDRESS], яка внесена до єдиного державного реєстру зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації за № ЛВ 143141910418. 08 червня 2018 р. рекомендованим поштовим відправленням позивачі направили листи з вимогою виконати відповідачем зобов'язання по договору № 63 підряду у будівництві від 02 липня 2010 року (з доповненнями), а саме: лист про видачу довідки про зміну номера квартири [ADDRESS] на номер [ADDRESS]; лист про видачу довідки про 100% оплату паю в об'єкт інвестування - квартири [ADDRESS]; лист про підписання та видачу акту прийому-передачі об'єкту завершеного будівництва - квартири [ADDRESS]; лист про оформлення права власності на завершений будівництвом об'єкт інвестування - квартири [ADDRESS]. Відповіді на дані листи позивачами не отримано. Проте, працівник відповідача [PERSON] в усній формі повідомила, що ці зобов'язання будуть виконані, якщо позивачі виконають вимоги ПрАТ «Ірокс»: підпишуть з ЖЕК дирекції по будівництву ЗАТ «Ірокс» договір про надання послуг з електропостачання та водопостачання та договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; підпишуть зміни до договору № 63 від 02.07.2010 р.; підпишуть акт приймання-передачі квартири [ADDRESS] у власність; підпишуть договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS], замінивши цим договором існуючий договір № 63 підряду у будівництві від 02 липня 2010 р. Такі умови ПрАТ «Ірокс» є неприйнятними для позивачів, оскільки вони вважають їх протизаконними, які суперечать чинному законодавству України та порушують їхні законні права та інтереси. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали пояснення, аналогічні, які викладені у позовній заяві, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача, генеральний директор ПрАТ «Ірокс» Микичак І. П. подав до суду відзив на позовну заяву, яким проти позову заперечив. Відзив мотивований тим, що між позивачем [PERSON] та відповідачем ПрАТ "Ірокс" 02.07.2010 року було укладено договір №63 підряду будівництва житла, а саме - однокімнатної квартири [ADDRESS]. Сторони зобов'язання виконали та позивачі на даний час проживають у спірній квартирі. Відповідач ПрАТ «Ірокс» виконав перед позивачем [PERSON] свої зобов'язання та не заперечує його майнові права на квартиру [ADDRESS] та вважає, що позивачем [PERSON] не обґрунтовано та не підтверджено доказами факт порушення майнових прав позивача [PERSON] на дану квартиру. Між сторонами у цій частині спір відсутній та вимоги відповідачів є безпідставними. Вважає, що позивача [PERSON] включено до договору №63 підряду будівництва житла від 02.07.2010 року (доповненням до договору №63 підряду будівництва житла від 02.07.2010 року), але не включено до самого цього договору, вона не оформила належним чином свою частку у майнових правах у даному будівництві та не надала документу, що підтверджує шлюбно-сімейні відносини позивача [PERSON] та позивача [PERSON] Позивачі не надали доказів відмови в їх реєстрації права власності на спірну квартиру, а договорами підряду, якими врегульовано відносини між позивачами та відповідачем про майнові права не йдеться. Тому даними договорами не передбачено обраний позивачами спосіб захисту цивільного права. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Судом встановлено, що 02 липня 2010 року між ПрАТ «Ірокс» (підрядником) та позивачем [PERSON] (замовником) укладено договір №63 підряду у будівництві із доповненнями до договору №63 підряду у будівництві житла від 02.07.2010 року, які внесені 18.08.2010 року (а. с.11-18). Згідно даного договору замовник (позивач) передає, а підрядник (відповідач) приймає пай для його подальшого залучення у будівництво об'єкту інвестування однокімнатної квартири [ADDRESS]. За умови виконання інвестиційних зобов'янь у повному обсязі замовник отримує право власності на об'єкт інвестування. Договірна вартість будівництва квартири складала 260096,00 (двісті шістдесят тисяч дев'яносто шість) гривень, в т. ч. 5000,00 (п'ять тисяч) гривень за попереднім договором та 255096,00 (двісті п'ятдесят п'ять тисяч дев'яносто шість) гривень за договором. Свої зобов'язання позивач виконав у повному обсязі, вказану суму оплатив через касу відповідача. 18 серпня 2010 року за взаємною згодою сторін були внесені доповнення до договору № 63 підряду у будівництві, згідно яких замовниками підряду у будівництві по договору № 63 від 02.07.2010 р. виступають замовники - фізичні особа [PERSON] та [PERSON]. Позивачі оплатили відповідачу вартість виготовлення та отримали технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]. Згідно даних технічного паспорту, виготовленого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», площа квартири [ADDRESS] складає 39,2 кв. м., що на 1.44 кв. м. менша від проектної площі. У відповідності до п. 2.10 договору відповідач повернув позивачам вартість різниці площі квартири в сумі 9216,00 (дев'ять тисяч двісті шістнадцять) гривень, після чого остаточна вартість квартири склала 250880,00 (двісті п'ятдесят тисяч вісімсот вісімдесят) гривень. У червні 2017 р., департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ще 10.07.2014 р. зареєстрував «Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації» першої черги будівництва (секції 1-2, 5, 6, 7-8) багатоквартирного житлового будинку у [ADDRESS], яка внесена до єдиного державного реєстру зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації за № ЛВ 143141910418. 08 червня 2018 р. позивачі письмово звернулися із вимогами виконати відповідачем зобов'язання по договору № 63 підряду у будівництві від 02 липня 2010 року (з доповненнями), а саме: видати довідку про зміну номера квартири [ADDRESS] на номер [ADDRESS]; видати довідку про 100% оплату паю в об'єкт інвестування - квартири [ADDRESS]; підписання та видачу акту прийому-передачі об'єкта завершеного будівництва - квартири [ADDRESS] та оформити право власності на завершений будівництвом об'єкт інвестування - квартири [ADDRESS]. Не отримавши відповіді від відповідача позивачам в усній формі представником ПрАТ «Ірокс» заявлено вимоги, якими позивачі зобов'язуються підписати з ЖЕК дирекції по будівництву ЗАТ «Ірокс» договір про надання послуг з електропостачання та водопостачання та договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; підписати зміни до договору № 63 від 02.07.2010р.; підписати акт приймання-передачі квартири [ADDRESS] у власність; підписати договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS], замінивши цим договором існуючий договір № 63 підряду у будівництві від 02 липня 2010 р. З такими умови позивачі не згідні, оскільки вони вважають їх протизаконними, які суперечать чинному законодавству України та порушують їхні законні права та інтереси. Згідно положень статті 331 ЦК України, до прийняття об'єкта новоствореного нерухомого майна в експлуатацію та його державної реєстрації право власності на цей об'єкт не виникає. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів регулюється статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється у різному порядку залежно від категорій їх складності і, відповідно, від того, як оформлювалась вся попередня правова процедура будівництва: Об'єкти І -ІІІ категорії складності приймаються в експлуатацію шляхом реєстрації відповідною Інспекцією ДАБК декларації про готовність об'єкта до експлуатації; Об'єкти IV-V категорій складності приймаються в експлуатацію шляхом оформлення забудовником акта готовності об'єкта до експлуатації і видачі Інспекцією ДАБК сертифіката. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Відомості про всі декларації та сертифікати вносяться до Єдиного будреєстру у порядку, передбаченому наказом Мінбуду від 24 червня 2011 року. До матеріалів справи представником ПрАТ «Ірокс» долучено копію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрована Інспекцією ДАБК у Львівській області 10.07.2014 року за № ЛВ 143141910418 (а. с. 71-78), акт приймання-передачі, яким у відповідності до договорів №63 підряду будівництва та № 63 підряду будівництва житла від 02.07.2010 року ПрАТ «Ірокс» передає у власність громадянину [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS] (а. с.46), довідку про 100% оплату вартості квартири у розмірі 250880,00 (двісті п'ятдесят тисяч вісімсот вісімдесят) гривень (а. с. 47). Представники відповідача, не визнаючи позову, вказували на те, що вони не заперечують ні майнових прав позивачів на спірну квартиру, ні їх права власності на квартиру. Таким чином, суд вважає що позивачі не довели належними та допустимими доказами факт порушення чи невизнання їх майнових прав відповідачем. Відповідач не заперечує прав позивачів на цю квартиру, останні на даний час проживають у спірній квартирі. Відповідно до загального правила норми статті 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до загального правила норми статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 875 ЦК України, за договором будівельного підряду, підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 876 ЦК України, власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник. Особливістю відносин між сторонами за договором будівельного підряду є те, що громадянин вступає у правовідносини по будівництву своєї квартири безпосередньо з підрядником, а саме з будівельною організацією, що здійснює будівництво житлового будинку. Статтею 883 ЦК України визначено, що підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі. Таким чином, вказаними вище нормами матеріального закону передбачено способи захисту прав замовника внаслідок невиконання або неналежного виконання умов договору будівельного підряду. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачі обрали спосіб захисту порушеного права, який не передбачений ні умовами самого договору, ні нормами матеріального закону, які регулюють спірні договірні правовідносини. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов не підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: dismissed