Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

01.03.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на нежитлове приміщення (склад), загальною площею 740 м2, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивував тим, що згідно акту прийому-передачі основних засобів СВК «Великотроянівський», у рахунок майнового паю, йому та громадянам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 27.12.2001 року було здійснено передачу складу сінної муки від СВК «Великотроянівський». Відповідно до розписки від 09.04.2003 року він придбав у [PERSON] частину складського приміщення, належного їй згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серія КД №240450 від 14.12.2001 року. Відповідно до розписки від 11.07.2010 року він придбав у гр. [PERSON] частину складського приміщення, належного йому згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серія КД №240454 від 14.12.2001 року. Відповідно до розписки від 11.07.2010 року він придбав у [PERSON] частину складського приміщення, належного їй згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серія КД №240452 від 14.12.2001 року. Відповідно до розписки від 26.06.2009 року він придбав у [PERSON] частину складського приміщення, належного їй згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серія КД №240453 від 14.12.2001 року. Відповідно до розписки від 26.06.2009 року він придбав у [PERSON] частину складського приміщення, належного їй згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія КД №240232 від 01.12.2001 року. Відповідно до розписки від 26.06.2009 року він придбав у [PERSON] частину складського приміщення, належного йому згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серія КД №240233 від 01.12.2001 року. З 2001 року по теперішній час [PERSON] використовує складське приміщення за адресою: [ADDRESS] . Тобто, він вікрито добросовісно володіє та користується вищезазначеним складським приміщення понад 10 років. Однак, він своєчасно не оформив право власності на придбане ним майно, а тому на даний час у позасудовому порядку не має можливості оформити право власності на складське приміщення, оскільки СВК «Великотроянівський» ліквідовано, а тому змушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності за набувальною давністю. Позивач у судове засідання не з"явився, його представник за довіреністю подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Благовіщенської міської ради у судове засідання не з"явився, подав клопотання, яким не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, згідно копії Акту прийому-передачі основних засобів СВК "Великотроянівський" в рахунок майнового паю (а.с.7) позивачеві та громадянам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 27.12.2001 року було здійснено передачу складу сінної муки від СВК «Великотроянівський». У відповідності до розписок (а.с.8-13) [PERSON] придбав у громадян: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належні їм частки складського приміщення (а.с.14-20) за визначені суми. Згідно довідки Великотроянівської сільської ради (а.с.22) складському приміщенню була присвоєна адреса: [ADDRESS] (а.с.21) підтверджується, що [PERSON] з 2001 року по теперішній час використовує вищевказане складське приміщення, відкрито та добросовісно володіє і користується ним. Приймаючи рішення, суд керується наступним. На підставі ст.344 ЦК України набувальна давність - одна з підстав набуття права власності. Частина 1 статті 344 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито й безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років або рухомим майном протягом 5 років, набуває права власності на нього. Суб`єктом набувальної давності може бути як фізична, так і юридична особа. Відповідно до ч.4. ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Згідно п. 11 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК а також; частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов та визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на складське приміщення. На підставі наведеного,

Outcome: approved