Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

У травні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача територіальної громади м. Києва в особі Київської міської державної адміністрації про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON] [PERSON] за життя на праві власності належала квартира [ADDRESS] [PERSON] стверджував, що заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не склав, а він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька. 15 січня 2014 року позивач звернувся до Другої київської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом, проте постановою державного нотаріуса Другої київської міської державної нотаріальної контори Шершун Н.К. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Зважаючи на те, що позивач прийняв спадщину у встановленому порядку, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, він просив суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги свого довірителя та просив суд їх задовольнити. У ході розгляду справи за клопотанням представника позивача судом будо замінено неналежного відповідача Київську міську державну адміністрації належним - Київською міською радою. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21 грудня 2013 року серії [NUMBER] (а. с. 67). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належала на праві власності спадкодавцеві. Те, що спадкодавець за життя був власником згаданого об'єкта нерухомості підтверджується відповіддю комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" від 01 вересня 2014 року №39782 (И-2014), наданої на запит суду (а. с. 92). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склав, а тому спадкування після його смерті повинно здійснюватись за законом. За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є сином [PERSON], а тому він є спадкоємцем першої черги після смерті батька (а. с. 74, 75, ). Інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] виявлено не було. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину шляхом подання до Другої київської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України (а. с. 66). Ч. 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. [PERSON] звернувся до Другої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], однак постановою державного нотаріуса Другої київської міської державної нотаріальної контори Шершун Н.К. від 03 червня 2014 року з посиланням на норми п. 4.12, п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позаяк спадкоємцем не було надано нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності спадкового нерухомого майна спадкодавцеві [PERSON] Як пояснив у судовому засіданні представник [PERSON], документи, що засвідчували право власності [PERSON] на нерухоме майно були втрачені власником та на даний час не можуть бути відновлені. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України ). За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 392, 1261, 1268, 1270 Цивільного кодексу України та,

Outcome: approved