Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

02.06.2020 товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДНА ТЕПЛОЕНЕРГЕТИЧНА ГРУПА» (далі ТОВ «ЗАХІД-ТЕГ») в особі представника адвоката Рогака В.А. звернулось до суду з позовом до [PERSON] , Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (далі Департамент ДАБІ), Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець Ольги Олександрівни, товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР», третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору\~на стороні\~позивача \~Запорізька міська\~рада, про визнання незаконною\~та скасування\~декларації про\~готовність до\~експлуатації об`єкта, скасування реєстраційних записів про реєстрацію права власності, витребування майна (т. 1 а.с. 212). Ухвалою судді від 03.06.2020 відмовлено у відкритті провадження у справі в частині\~позовних вимог позивача до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець Ольги Олександрівни, товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР» про скасування реєстраційних записів про реєстрацію права власності за товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР», витребування майна, оскільки ці позовні вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства (т. 1 а.с. 157158). Таким чином, предметом судового\~розгляду у справі є вимоги ТОВ «ЗАХІД-ТЕГ»\~до [PERSON] ,\~Державної архітектурно-будівельної\~інспекції України\~в особі\~Департаменту ДАБІ\~у Запорізькій\~області про\~визнання незаконною\~та скасування\~декларації про\~готовність до\~експлуатації об`єкта, скасування реєстраційного запису про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за [PERSON] . Позовні вимоги ТОВ «ЗАХІД-ТЕГ»\~обґрунтовано тим, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.11.2006 позивачеві належить на праві власності автостоянка [ADDRESS] , що розташована на земельній ділянці площею 2,7206 га. Майновий комплекс автостоянки складається, серед іншого, із замощення площею 18\~950 кв.м. Вказана автостоянка розташована на земельній ділянці, кадастровий номер 2310100000:05:003:0050, що передана в оренду позивачеві за рішенням Запорізької міської ради від 23.06.2010 № 69/8 на підставі договору оренди від 18.08.2010 строком дії до 26.04.2016, зареєстрованого у Запорізькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 21.08.2010 за № 041026101985. Листом від 09.03.2016 № 82 позивач звернувся до Запорізької міської ради із пропозицією укласти додаткову угоду до договору з метою продовження терміну його дії. Листом від 25.03.2016 № 712/02-03 Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради повідомило про відсутність заперечень щодо поновлення договору та необхідність укладання нового договору оренди у зв`язку зі зміною орендної плати. Новий договір не укладався до завершення виконання рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/4970/14 про зобов`язання ПрАТ «АЛЕРО», директором якого був [PERSON] , усунути позивачеві перешкоди в користуванні вказаною земельною ділянкою шляхом демонтажу розташованої на цій земельній ділянці газової заправки, однак його умови продовжували виконуватися сторонами. Після виконання рішення Господарського суду Запорізької області рішенням Запорізької міської ради від 29.05.2019 № 55 договір оренди позивачеві було поновлено. Із запиту Департаменту ДАБІ у Запорізькій області позивач дізнався, що земельна ділянка в частині, що виходить на вул. Лермонтова, почала активно забудовуватися та використовуватися під автозаправний комплекс, як згодом з`ясувалось ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР», що створено [PERSON] у травні 2017 р. та зареєстровано за адресою, що фактично не існує: [ADDRESS] . Вважає, що ці об`єкти не будувались [PERSON] , а раніше належали ПрАТ «АЛЕРО». Статутний капітал ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР» було сформовано за рахунок внеску його єдиного учасника та директора [PERSON] у вигляді нерухомого майна будівлі літ. А загальною площею 6,7 кв.м, навісів літ. Б, В, Г, вбиральні літ. Д, газорозподільної колонки № 1, замощення І, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане майно [PERSON] набув у власність на підставі декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорій складності, що зареєстрована Департаментом ДАБІ у Запорізькій області 12.04.2017 за № ЗП142171002389, яку позивач вважає правочином, на підставі якого виникло право власності [PERSON] на нерухоме майно. Позивач стверджує, що у п. 13 цієї декларації зазначені відомості про документи, що посвідчують право власності чи користування земельної ділянкою додатковий договір від 08.05.2012 до договору оренди № 041026101985 від 21.08.2010, тобто про вищезазначений договір, що укладався між позивачем та Запорізькою міською радою, до якого [PERSON] жодного відношення не має. Крім того, у п. 22 декларації міститься інформація про сплату [PERSON] пайової участі на підставі договору № 386/09 від 12.12.2016 із Запорізькою міською радою згідно з квитанцією від 13.12.2016 № 0.734769795.4. У дійсності вказаний договір не укладався і грошові кошти за вказаною квитанцією не сплачувались, що підтверджено листом Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 03.03.2020 № 1032. Незважаючи на викладені обставини, державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно М.Ю. проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] на вказаний об`єкт нерухомості, про що до реєстру внесено запис № 20071352 від 19.04.2017. 11.01.2019 було виготовлено новий технічний паспорт на автозаправний комплекс на підставі акту ПП «МТЦІ», за яким виявлено, що обсяг нерухомого майна є більшим, та до цього комплексу включено: операторську-кафе-магазин літ. А, навіс літ. Б, стели №№ 2, 3, паркани №№ 4, 5, ємності для зберігання палива №№ 6, 7, 8, заправні колонки №№ 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, асфальтове замощення І, операторська літ. Г, навіс літ. В, вбиральня літ. Д, вбиральня літ. Е, стела № 1, паркан № 4, ємкість для зберігання палива № 9, заправна колонки № 10, асфальтове замощення І, що в подальшому стало двома окремими об`єктами нерухомості майновими комплексами за адресами [ADDRESS] . На підставі вказаного були внесені зміни до запису про право власності. Позивач стверджує, що забудова вказаної ділянки здійснювалась з травня 2018 р., а до цього часу існувало майно, що було незаконно збудовано ПрАТ «АЛЕРО», та яке підлягало знесенню за вищезазначеним рішенням господарського суду. У листопаді 2019 р. Департаментом ДАБІ у Запорізькій області проведено перевірку з приводу реконструкції адмінбудівлі та торгівельно-виставкового павільйону за адресою: [ADDRESS] , за наслідками якого на ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР» накладено штрафні сакнції. Крім того, ані позивачем, ані Запорізькою міською радою не надавалось згоди на розміщення вказаних об`єктів нерухомого майна на вказаній земельній ділянці. Автозаправний комплекс всупереч вимогам законодавства розміщено на земельній ділянці, яка не має цільового призначення «землі автомобільного транспорту». Вказаний комплекс, що був збудований [PERSON] , має ознаки самочинного будівництва. З наведених підстав просив визнати незаконною та скасувати декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорій складності, що зареєстрована Департаментом ДАБІ у Запорізькій області 12.04.2017 за № ЗП142171002389, скасувати реєстраційний запис (номер запису про право власності) № 20071352 від 19.04.2017, вчинений державним реєстратором Запорізької державної адміністрації Запорізької області Лагно М.Ю. щодо об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: [ADDRESS] (реєстрація об`єкту нерухомості за [PERSON] ). Відповідач-1\~ [PERSON] в особі представника адвоката Шумейка І.П. із позовними вимогами ТОВ «ЗАХІД-ТЕГ» не погодився, у відзиві на позов та у запереченнях на відповідь на відзив зазначив, що на сьогодні власником майна, реєстраційний запис щодо якого просить скасувати позивач, є ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР», який має у власності об`єкти нерухомого майна по [ADDRESS] та по [ADDRESS] , що утворились внаслідок поділу об`єкта по [ADDRESS] , запис про який з реєстру було вилучено. Скасування реєстраційного запису про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за [PERSON] не поновить жодних прав позивача. [PERSON] не є належним відповідачем у справі, оскільки майно не перебуває у його власності. Крім того, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 908/1457/19 визнано незаконним та скасовано рішення Запорізької міської ради від 29.05.2019 № 55 «Про поновлення ТОВ «ЗАХІД-ТЕГ» договору оренди землі по [ADDRESS] для розташування відкритої платної автостоянки № 26» в частині поновлення позивачеві строком на 10 років договору оренди землі (кадастровий номер 2310100000:05:003:0050), на якій розміщені об`єкти нерухомості ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР». Суд встановив, що об`єкти ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР» розташовані на вказаній ділянці, а поряд з ними розташована автостоянка, що підтверджується матеріалами кадастрових зйомок. Тобто, судом встановлено, що об`єкти нерухомого майна ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР» не перебувають на автостоянці позивача, а перебувають поряд із нею, що також підтверджується тим, що площа замощення згідно з наданою позивачем копією технічного паспорту становить 12\~298 кв.м (замощення І) та 6\~652 кв. м (замощення ІІ), тобто загалом 18\~950 кв.м (1,895 га). Площа земельної ділянки із кадастровим номером 2310100000:05:003:0050 є більшою та становить 2,7206 га. Різниця між площею ділянки і площею замощення складає 0,8256 га. Якщо скласти площу всіх будівель і споруд, вказаних у копії технічного паспорту позивача, то вийде 19\~319,6 кв.м, що також є меншою за площу земельної ділянки. Тому відсутні підстави стверджувати, що вся площа земельної ділянки зайнята забудовою позивача. Отже, право власності, що виникло в [PERSON] на нерухоме майно, не порушує прав позивача. Крім того, зауважив, що у вищезазначеній постанові встановлено обставини, що ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР», маючи право власності на об`єкти нерухомого майна, має законний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під таким будинком і спорудою після їх набуття, а також, що право оренди позивача припинилось тільки в частині земельної ділянки, на якій розміщені об`єкти нерухомості позивача. Також колегією суддів встановлено, що скаржником не надано доказів на спростування правомірності набуття права власності ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР» на зазначені об`єкти нерухомого майна. Також вважав безпідставними доводи позивача, що об`єкти нерухомого майна ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР» є колишніми об`єктами ПрАТ «АЛЕРО», оскільки сам позивач у позовній заяві вказав, що рішення суду ПрАТ «АЛЕРО» виконало, газовий модуль демонтувало. Рішення у справі № 908/4970/14 стосується ПрАТ «АЛЕРО», яке не є учасником цієї справи. Оскільки права позивача не порушені, тому вважав відсутніми підстави для задоволення позовних вимог (т. 1 а.с. 178180). Третя особа-2\~ТОВ «ЛАСКАВИЙ\~ВЕЧІР» в особі представника адвоката Фоміна А.Ю. в наданих ним письмових поясненнях також не погодився із позовними вимогами ТОВ «ЗАХІД-ТЕГ» з підстав, аналогічних тим, що зазначені у відзиві відповідача-1 [PERSON] (т. 1 а.с. 209215). Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою судді від 10.06.2020 прийнято до провадження та відкрито провадження у справі за позовними вимогами ТОВ «ЗАХІД-ТЕГ» в особі представника адвоката Рогака В.А. до [PERSON] , Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту ДАБІ у Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Запорізька міська рада, про визнання незаконною та скасування декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорій складності, яку зареєстровано Департаментом ДАБІ у Запорізькій області 12.04.2017 за № ЗП142171002389, скасування реєстраційного запису (номер запису про право власності) № 20071352 від 19.04.2017, вчиненого державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно М.Ю. щодо об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: [ADDRESS] (реєстрація об`єкту нерухомості за [PERSON] ); визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання на 08.07.2020; учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи (т. 1 а.с. 157158). 07.07.2020 до суду надійшов відзив відповідача-1 [PERSON] на позовну заяву (т. 1 а.с. 178180), зміст якого наведено судом вище, а також його клопотання про витребування доказів (т. 1 а.с. 181). Ухвалою від 08.07.2020 до участі у цій справі залучено товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 (т. 1 а.с. 189). Ухвалою від 08.07.2020 частково задоволено клопотання представника відповідача-1 про витребування доказів, внаслідок чого у Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) витребувано належним чином засвідчені копії таких матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 17.04.2015, виданого на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 02.02.2015 у справі № 908/4970/14, про демонтаж газової заправки: -документів, на підставі яких відкрито виконавче провадження (заява про примусове виконання наказу, копія наказу господарського суду Запорізької області від 17.04.2015); -актів обстеження земельної ділянки та інших документів із переліком об`єктів, що підлягали демонтажу та були демонтовані (за наявності); -документів, на підставі яких завершено вказане виконавче провадження (акт державного виконавця про виконання наказу, постанова про закриття виконавчого провадження) (т. 1 а.с. 190). Витребувані матеріали надійшли до суду 28.07.2020 (т. 2 а.с. 63). 17.07.2020 надійшли письмові пояснення представника третьої особи-2 товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР» на позовну заяву, зміст яких наведений судом вище (т. 1 а.с. 209215). 22.07.2020 від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1 на позов, в якій зазначав, що господарським судом у рішенні по справі № 908/1457/19 не досліджувались обставини набуття права власності [PERSON] та ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР». Суть позову полягає в тому, щоб виходячи зі змісту ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) в судовому процесі спростувати правомірність набуття [PERSON] права власності на об`єкти нерухомості. Через невиконання рішення суду з боку ПрАТ «АЛЕРО» позивач був позбавлений можливості своєчасно укласти договір оренди земельної ділянки. Крім того, [PERSON] з кінця 2016 р. є директором вказаного товариства та сприяв унеможливленню виконання рішення суду 2014 р., одночасно будучі єдиним учасником ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР» та «забудовником» земельної ділянки, наданої в користування ТОВ «ЗАХІД-ТЕГ». Також представник позивача наголосив на обставинах, що викладені в позовній заяві, та просив позов задовольнити (т. 2 а.с. 2128). 22.07.2020 від представника відповідача-1 надійшли заперечення на відповідь представника позивача на відзив відповідача-1, за змістом яких зауважив, що позивач у відповіді на відзив не спростував, що власником майна на сьогодні є ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР», а також, що скасування реєстраційного запису права власності на об`єкти нерухомого майна за [PERSON] не поновить жодних прав позивача. Позивач всупереч ч. 2 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у відповіді на відзив вказав, що обставини, встановлені постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 908/1457/19, не підлягають врахуванню, оскільки дані обставини не встановлювались, а лише констатувались. У той же час, позовні вимоги у вказаній справі пред`являв ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР» виходячи з права власності на майно, що розташовано на земельній ділянці. Якщо ТОВ «ЗАХІД-ТЕГ» вважав, що право власності набуто за відсутності законних підстав, то мало пред`явити зустрічний позов, але таким правом не скористалось. Доводи позивача, що його майно розташовано на всій земельній ділянці, є припущенням, що спростовується копією технічного паспорту позивача. Також є припущенням посилання позивача на те, що частина ділянки, яка вільна від твердого покриття, це зовсім не та частина ділянки, яка зайнята майном ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР». З урахуванням вищезазначеного рішення господарського суду ТОВ «ЗАХІД-ТЕГ» не має жодних прав на ту частину земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР». Наполягав на тому, що права ТОВ «ЗАХІД-ТЕГ» діями відповідача-1 не порушені, а тому в задоволенні позову просив відмовити (т. 1 а.с. 236237). Відповідач-2 Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту ДАБІ у Запорізькій області копію ухвали судді від 10.06.2020 отримав 16.06.2020, однак у встановлені цією ухвалою строки не подав відзиву на позов, а також не скористався правом заявити клопотання про поновлення процесуального строку на його подання. Третя особа-1 Запорізька міська рада копію ухвали судді від 10.06.2020 отримала 15.06.2020, однак у встановлені цією ухвалою строки не подала пояснення на позовну заяву, а також не скористалась правом заявити клопотання про поновлення процесуального строку на його подання. Оскільки третьою особою-1 не дотримані вимоги ч. 4 ст. 181 ЦПК України, тому письмові пояснення, подані третьою особою-1 через канцелярію суду 05.08.2020, судом не приймаються до уваги. Інших заяв по суті справи від учасників процесу не надходило. У судовому\~засіданні представник позивача адвокат Рогак В.А. підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити з підстав, що викладені в ньому. Представник відповідача-1 адвокат Шумейко І.П. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача-2 [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, оскільки відповідно до вимог Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, орган державного архітектурно-будівельного контролю перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру. Згідно з ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у декларації про готовність об`єкта до експлуатації. 07.04.2017 відповідачем-1 було подано до Департаменту ДАБІ у Запорізькій області спірну декларацію у відповідності до норм чинного на той час законодавства. Після перевірки повноти даних цю декларацію було зареєстровано. Отже, відповідач-2 здійснює виключно реєстраційну функцію та вносить до реєстру дані, що зазначені в декларацію, та перевіряє декларацію виключно щодо питання повноти внесених даних. Підставою для відмови у реєстрації декларації є лише подання неповних даних в декларації. Отже, відповідач-2 діяв в межах наданих законом повноважень та відповідно до норм законодавства. Просила в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи-1 Запорізької міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. У письмових поясненнях, що надійшли на адресу суду, просив розглянути справу за його відсутності. За таких обставин та враховуючи положення ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи-1. Представник третьої особи-2 ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. У письмових поясненнях, що надійшли на адресу суду, просив у разі його неявки розглянути справу за його відсутності. За таких обставин та враховуючи положення ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи-2. Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини справи та зміст спірних правовідносин. 12.04.2017 за № ЗП 142171002389 Департаментом ДАБІ в Запорізькій області зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності по об`єкту «Будівництво будівель та споруд адміністративного призначення [ADDRESS] , 1220.9; категорія складності ІІ», замовником якого є [PERSON] (т. 1 а.с. 8386). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів від 09.01.2020 № 195750257, 19.04.2017 державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно М.Ю. внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 20071352 про реєстрацію за [PERSON] права власності на вказаний об`єкт нерухомості. Підставою внесення запису зазначено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 34869925 від 21.04.2017, а підставою виникнення права власності акт б/н інженера з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] , вищезазначена Декларація, технічний паспорт б/н від 04.04.2017, виданий ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» (т. 1 а.с. 7577). Позивач у позові просить визнати незаконною та скасувати вищезазначену декларацію з таких підстав: відсутність на час реєстрації декларації у відповідача-1 речового права на земельну ділянку, на якій розташовано об`єкти нерухомості, що обумовлює недостовірність відомостей, внесених до п. 13 декларації щодо наявності права користування земельною ділянкою; недостовірність відомостей у п. 22 декларації щодо укладання із Запорізькою міською радою договору про пайову участь, сплату грошових коштів за таким договором; у декларації зазначено розташування об`єктів нерухомості за неіснуючою адресою; самочинність будівництва; нецільове використання земельної ділянки. При цьому, вказану декларацію позивач вважає правочином, на підставі якого у відповідача-1 виникло право власності. Крім того, як наслідок незаконності набуття права власності згідно з вказаною декларацією позивач просив скасувати вищезазначений реєстраційний запис. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно з ч. 1 ст. 39 цього Закону, в редакцій станом на час реєстрації спірної декларації, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I-III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма\~декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 2 ст. 39-1 вказаного Закону у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Станом на час реєстрації відповідачем-2 спірної декларації діяв Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (у редакції постанови від 08.09.2015 № 750) (далі Порядок). Згідно з п. 17 Порядку замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації: … щодо об`єктів, які належать до I-III категорії складності, за формою, наведеною у\~додатку 3\~до цього Порядку. Дії органу державного архітектурно-будівельного контролю у разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог регламентовані пп. 19, 20 Порядку, якими передбачено можливість повернення декларації замовнику, а у разі виявлення недостовірних даних у декларації п. 22 Порядку. У даному випадку позивач стверджує про внесення до декларації недостовірних даних з боку відповідача-2, зокрема до пп. 13, 22 декларації, а тому у даному випадку застосуванню підлягає п. 22 Порядку. Так, згідно з п. 22 Порядку, у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю. Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня, з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування. Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили. Проаналізувавши зміст\~наведених норм\~права,\~суд доходить\~висновку,\~що правовим\~наслідком виявлення\~органом державного\~архітектурно-будівельного\~контролю недостовірних\~даних,\~ наведених\~у зареєстрованій\~декларації,\~є скасування реєстрації декларації, зокрема і за рішенням суду. Разом із тим, позивач визначив способом захисту свого права визнання незаконною та скасування саме декларації, а не її реєстрації, що чинним законодавством не передбачено. Натомість, скасування реєстрації декларації, як і подання до суду відповідного позову, є виключною компетенцією органу державного архітектурно-будівельного контролю, який своєю чергою в порядку відповідного контролю уповноважений здійснювати перевірку обставин, про які вказує позивач як на підстави для визнання незаконною та скасування декларації у цій справі. Аналогічний висновок міститься й у постанові Верховного Суду України від 04.11.2019 № 638/12029/15-а, провадження № К/9901/10518/18. Також суд не погоджується із визначенням декларації як правочину, що наведено позивачем у позовній заяві, оскільки саме ЦК України визначаються поняття правочину та підстави для його недійсності. Натомість, поняття декларації про готовність об`єкта до експлуатації та підстави для скасування її реєстрації визначені спеціальним законом, норми якого наведено судом вище. Крім того, у позові позивач не вказує передбачені ЦК України підстави для визнання правочину недійсним, а посилається на вказані обставини виключно у контексті обґрунтування незаконності набуття права власності на об`єкти нерухомості наступним власником ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР». Відтак, у даному випадку позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, що є підставою для відмови у задоволенні вказаних позовних вимог. Стосовно позовної вимоги про скасування запису про державну реєстрацію права власності на майно за [PERSON] суд зазначає наступне. Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). При цьому, судом враховується, що відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного суду від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, провадження № 11-377апп18, належним відповідачем у справах про скасування запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано, а не державний реєстратор, який зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі. З урахуванням викладеного, державний реєстратор Лагно М.Ю., яка внесла запис про державну реєстрацію права власності на майно за [PERSON] , до участі у цій справі в якості відповідача не залучалась. У позові підставу для скасування вищезазначеного запису про реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна за [PERSON] позивач пов`язує із необхідністю скасування вищезазначеної декларації. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні цих позовних вимог, тому, як наслідок, не підлягають задоволенню похідні від них вимоги про скасування запису про державну реєстрацію права власності. При цьому, у даному випадку судом також не може бути врахований наданий представником позивача наказ Міністерства юстиції України № 2422/5 від 15.07.2020 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Марини Юріївни», яким останній тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці, зокрема, в зв`язку із не зупиненням\~розгляду заяви [PERSON] про державну реєстрацію права власності у зв`язку із ненаданням документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, оскільки зазначені обставини виходять за межі предмету спору. Позивач у позовній заяві, а також під час підготовчого судового засідання не визначав у якості підстави позову невідповідність дій вказаного державного реєстратора вимогам Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, порушення якого було встановлено вищезазначеним Наказом. Також, відповідно до вищенаведених положень ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», наведене порушення державним реєстратором вимог Порядку не визначається у якості підстави для скасування державної реєстрації. Крім того, в межах даної справи не вирішується спір про протиправність дій та рішень вказаного державного реєстратора щодо реєстрації права власності на майно за [PERSON] . Також суд звертає увагу на те, що 22.05.2017 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом ЄдемськоюФастовець О.О. внесено запис про припинення права власності [PERSON] на вказане нерухоме майно (т. 1 а.с. 76 зворот), що унеможливлює скасування запису про реєстрацію за ним права власності на це нерухоме майно від 19.04.2017. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 815/4789/16, провадження № 11-143апп19 зроблено висновок, що \~скасування оскаржуваного рішення ДАБІ за умови реєстрації нерухомого майна особи, яка стала власником нерухомого майна, не призведе до поновлення прав та інтересів позивача. У контексті правовідносин, що виникли між учасниками даної справи, спір стосується використання на даний час ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР» замощення, яке позивач ТОВ «ЗАХІД-ТЕГ» вважає своєю власністю, оскільки воно було ним придбано за відповідним договором купівлі-продажу від 23.11.2006 (т. 1 а.с. 1415) та розташоване на земельній ділянці, яка, як вказує позивач, з часу укладання договору оренди землі від 18.08.2010 (т. 1 а.с. 4042) належить йому на праві користування та протиправно була забудована об`єктами нерухомості ПрАТ «АЛЕРО», [PERSON] та останнім власником цих об`єктів юридичною особою ТОВ «ЛАСКАВИЙ ВЕЧІР». У той же час, ці обставини були предметом розгляду у господарських справах № 908/4970/14 та № 908/1457/19, в яких ухвалені рішення, що набрали законної сили (т. 1 а.с. 5357, 5866). Крім того, рішення у справі № 908/4970/14 наразі виконано, що підтверджується копіями матеріалів виконавчого провадження, наданими Вознесенівським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на виконання ухвали суду від 08.07.2020 (т. 2 а.с. 6383). Також посилання позивача на положення ч. 2 ст. 328 ЦК України в обґрунтування мети звернення до суду із цим позовом спростування правомірності набуття [PERSON] права власності на об`єкти нерухомості, суд вважає необґрунтованим, оскільки ця правова норма не визначає конкретних підстав визнання незаконним набуття права власності. У той же час, визначення змісту позовних вимог та способу захисту порушеного права є виключним диспозитивним правом позивача, яким він розпоряджається на власний розсуд, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України. Звертаючись до суду із даним позовом позивач визначив підставу незаконності набуття права власності незаконність декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що, як зазначено судом вище, є неналежним способом захисту порушеного права, оскільки не ґрунтується на вимогах закону. Інші аргументи учасників справи за наведених обставин не є суттєвими, а тому судом до уваги не беруться та не оцінюються. Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «ЗАХІД-ТЕГ», у зв`язку із чим в задоволенні цього позову слід відмовити повністю. Звертаючись до суду із цим позовом позивач сплатив судові витрати на суму 6\~306,00 грн. У той же час, з урахуванням відмови у відкритті провадження в частині позовних вимог, предметом спору у цій справі було дві позовні вимоги немайнового характеру. З урахуванням ставки судового збору, визначеної у пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з урахуванням положень ч. 3 ст. 6 цього Закону, розмір судового збору за цими позовними вимогами становив 4\~204,00 грн. Оскільки в задоволенні цих позовних вимог суд відмовляє, тому судові витрати зі сплати судового збору у вказаному розмірі розподілу не підлягають. У той же час, позивач не позбавлений права звернутись до суду із заявою про повернення надміру сплаченого судового збору у розмірі 2\~102,00 грн. (6\~306 4\~204 = 2\~102).

Outcome: dismissed