Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

17.01.2014 р. [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів. Вказував на те, що відповідно до рішення суду з нього на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 600 грн. щомісячно на період до закінчення ним навчання в Херсонському державному морському інституті, але не пізніше досягнення ним 23-річного віку. Як зазначає позивач, на теперішній час його син закінчив навчання, однак відповідні відомості відсутні у відділі державної виконавчої служби, в зв`язку з чим державний виконавець продовжує нараховувати аліменти. Також позивач зазначав, що його син [PERSON] на теперішній час працює та отримує дохід, який перевищує його власний, оскільки він не працює. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд звільнити його від сплати аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] В судовому засіданні позивач та представник заявлені вимоги підтримали. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Зазначала, що повнолітній [PERSON] продовжує навчання на денному відділенні того ж закладу, оскільки після закінчення інституту продовжує навчання в Херсонській державній морської академії, до складу якої входить інститут і не працює та потребує матеріальної допомоги. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO] Відповідно до Рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 24.11.2010 р. з відповідача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі 600 грн. 00 коп. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], на період до закінчення навчання в Херсонському державному морському інституті, але не пізніше досягнення ним 23-річного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно Договору № 09-306 про навчання від 25.08.2009 р., укладеного між ВНЗ "Херсонський державний морський інститут" та [PERSON] щодо навчання [PERSON], термін навчання визначено з 2009 р. по 2013 р. Проте, відповідно до довідки та листа, наданого на адресу державної виконавчої служби від 17.12.2013 року, [PERSON], після закінчення навчання 01.07.2013 року четвертого курсу Херсонського державного морського інституту та отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», продовжив навчання з 23.08.2013 року на п'ятому курсі денної форми навчання у Херсонській державній морської академії. Тобто навчання його триває та триватиме до 01.03.2015 року. Як вбачається з пояснень позивача, він не має можливості в подальшому продовжувати сплачувати аліменти на утримання [PERSON], оскільки в нього на утриманні перебувають також його дружина [PERSON], малолітня донька [PERSON], [INFO] батьки пенсіонери з племінниками, він не працює. Суд не може прийняти до уваги ці доводи, оскільки вони були предметом дослідження та з їх урахуванням приймалось рішення Апеляційним судом Миколаївської області від 24.11.2010 р. Крім того, позивачем не надано суду доказів отримання сином будь-якого доходу в період навчання на денному відділенні. Відповідно до ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Згідно ч.1 ст.188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що [PERSON] продовжує навчання, не досяг віку 23 років, відтак передбачені Сімейним Кодексом підстави для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання повнолітнього сина - відсутні, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі ст. 199 СК України,

Outcome: dismissed