Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

У вересні 2019 року позивач, в інтересах якої діє [PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона є споживачем банківської послуги, оскільки є власником картки міжнародної платіжної системи Mastercard № [NUMBER] , емітентом якої є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»). Пунктом 1.13.1.2 Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Правила), що розміщені на сайті відповідача, передбачено, що відповідач зобов`язувався обслуговувати контр рахунки у порядку та на умовах, передбачених договором, правилами Міжнародних платіжних систем за якими обслуговуються картки, чинним законодавством. Це означає, що відповідач будучі банком- емітентом і випускаючи платіжні картки міжнародної платіжної системи (МПС) Mastercard прийняв також і Правила цієї платіжної системи, а саме - MastercardRules, які передбачають послугу зворотного платежу (чарджбек). При цьому порядок по зворотному поверненню грошових коштів є невід`ємною частиною правил цієї МПС. Таким чином, відповідач зобов`язаний надавати власнику банківської картки системи Mastercard усі сервіси та послуги цієї міжнародної системи в повному обсязі у тому числі і послуги зворотного платежу. 10 серпня 2018 року позивач надіслала на адресу відповідача заяву про оскарження 16 транзакцій по картці [NUMBER] на суму 35700 доларів США. 18 серпня 2018 року відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до змінених правил Mastercard відповідач не має права здійснювати обробку спорів щодо транзакцій, в результаті яких платежі використовувались для інвестування. Проте це не відповідає суті претензій позивача та підстав повернення коштів, зазначених у заяві про оскарження транзакцій. 22 серпня 2018 року позивач звернулась до відповідача з вимогою провести претензійну роботу відповідно до правил МПС Mastercard. 08 листопада 2018 року позивач подала відповідачу відповідь банка - еквайра про відмову у поверненні коштів. Відповідно до пункту 3.3.7 Правил, якщо спірна ситуація не була врегульована, банк ініціює процедуру арбітражного врегулювання, де арбітром спорів у врегулюванні спорів виступає Платіжна система. Проте, відповідач не ініціював процедуру арбітражного врегулювання за заявою позивача. З цього випливає, що відповідач неналежно виконав обов`язки банку-емітента в частині обробки претензії власника картки на повернення грошових коштів. Таким чином, діями відповідача позивачу завдано збитків, що полягають у втраті нею коштів в сумі 35700 доларів США. Посилаючись на викладене, позивач просила про задоволення позову. До позовної заяви позивач подала клопотання про витребування доказів. Ухвалою судді від 17 вересня 2019 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та позивачці надано строк для усунення недоліків позовної заяви. 15 жовтня 2019 року від позивача надійшли матеріали на усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді від 23 жовтня 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 26 грудня 2019 року до суду подано відзив на позов, у якому відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що позивач протягом тривалого часу особисто та за соєю волею ініціювала платежі за допомогою використання реквізитів платіжної картки. При цьому Chargback (чарджбек) - це процедура опротестування транзакції банком-емітентом з метою захисту прав платника, при якій сума платежу безакцептно списується з одержувача (банку-еквайра) і повертається платнику, після чого обов`язок доведення істинності транзакції покладається на одержувача. Істотним в даній процедурі є те, що правила процедури Chargbackдають можливість саме банку-емітенту (відповідачу) самостійно вирішувати, в якому випадку опротестування є правомірним і вимагає розгляду, а в якому - ні. Щодо проведення претензійної роботи, то за зверненням [PERSON] банком було ініційовано претензійну роботу з приводу оскарження проведених операцій з платіжної карти клієнта. За результатами оскарження проведених транзакцій було програно, а заявкою на повернення коштів отримано відповідь від торгової точки з відмовою про відшкодування коштів. Таким чином, банк позбавлений можливості ініціювати проведення арбітражної процедури за проведеними транзакціями переказу грошових коштів. Таким чином, з наведених обставин не вбачається, що збитки в сумі 35700 доларів США спричинені позивачу внаслідок неправомірних дій відповідача. У лютому 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що правилами МПС визначено, що в обов`язки банка-емітента в процедурі Chargback (чарджбек) входить направлення претензії клієнта щодо незгоди з транзакцією банку-екваєру. І в разі незгоди за заявою клієнта ініціювання арбітражного врегулювання спору за участю МПС. Обґрунтованість позовних вимог позивача підтверджується задоволенням претензії громадянки [PERSON] , поданої 22 листопада 2018 року через ПАТ «ПУМБ», яка була повністю задоволена. З цього випливає, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язків банка-емітента, позивач втратила можливість повернення коштів в сумі 35700 доларів США. 11 лютого 2020 року представник позивача подав заяву про проведення підготовчого засідання без його участі та без участі позивача. 10 квітня 2020 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 15 липня 2020 року в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовлено. Ухвалою суду від 15 липня 2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. 26 листопада 2020 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом установлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву N0 б/н, згідно з якою позивачу було відкрито картковий рахунок, підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. При укладенні Договору сторони керувались частини першої статті 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 3.4.1.1 Умов та правил, платіжна картка - це електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або з відповідного рахунку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій,передбачених відповідним договором. Умовами та правилами передбачено, що держатель карти несе відповідальність за всі операції, що супроводжується авторизацією, включаючи операції ,що супроводжуються правильним введенням нанесених на карті даних, до моменту звернення Держателя карти в Банк і заяви про блокування коштів на картрахунку і за всі операції , які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Карти в Стоп-Лист платіжною системою. Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Порядок відкликання розрахункових документів передбачено статтею 23 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», відповідно до пункту 23.1 статті 23 якого платіжне доручення може бути відкликане ініціатором переказу в будь- який час до списання суми коштів з його рахунка шляхом подання до банку, що обслуговує цього ініціатора, документа на відкликання. Відповідальність при здійсненні переказу коштів регламентується розділом VII Закону. При цьому пункт 32.3 Закону встановлено, що банки зобов`язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 2 цього Закону. Згідно з пунктом 33.2 статті 33 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. Встановлено, що [PERSON] з 06 квітня 2018 року до 23 травня 2018 року особисто та за своєю волею за допомогою використання реквізитів платіжної картки Mastercardперерахувала продавцю - OP * Omega, Prague, що позиціонує себе як веб-майданчик форекс-брокера, що надає доступ до торгівлі на міжнародних фінансових ринках 35 700 доларів США. Згідно з пунктом 9.2. статті 9 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні платіжна система (крім внутрішньобанківської платіжної системи) діє відповідно до правил, установлених платіжною організацією відповідної платіжної системи. Внутрішньобанківська платіжна система діє відповідно до внутрішніх документів банку. Chargeback (поворотний платіж) - це встановлена в банківських правовідносинах процедура опротестування транзакції банком-емітентом з метою захисту прав платника, при якій сума платежу безакцептно списується з одержувача (банку-еквайра) і повертається платнику, після чого обов`язок доведення істинності транзакції покладається на одержувача. Технологія повернення платежу використовується в системах взаєморозрахунків з пластикових карт. Поворотний платіж може бути оскаржений шляхом виставлення повторної фінансової вимоги (secondpresentment, representment), в даній процедурі з одного боку виступає одержувач і банк-еквайєр, з іншого банк-емітент і платник (власник картки). Процедура регламентована платіжними системами Visa і Masterсard, в тому числі має тимчасове обмеження, а також мінімальну суму транзакції для подачі заяви. Для того, щоб оскаржити платіж платник (власник картки) звертається в банк-емітент з письмовою заявою із зазначенням номеру картки, дати, суми транзакції, відомостей про одержувача коштів із обов`язковим наданням вагомих доказів для опротестування транзакції як несанкціонованої, авторизованої із порушенням вимог платіжних систем, такої, за якою не було отримано послугу тощо. Далі банк-емітент проводить розслідування і в разі правоти заявника списує з карткового рахунку одержувача опротестовану суму платежу і повертає її платнику. Істотним при даній процедурі є те, що правила процедури Chargeback дають можливість саме банку-емітенту (відповідачу) самостійно вирішувати, в якому випадку опротестування є правомірним і вимагає розгляду, а в якому ні. Претензійна робота здійснюється відповідно до Регламенту ведення претензійної роботи і обробки підтримуючої документації по операціях, здійснених з використанням платіжних карт Masterсard і VisaInternational. Порядок проведення претензійної роботи регулюється розділом 2.1.4.58 Умов та правил надання банківських послуг, що розміщуються в мережі інтернет. Правовідносини пов`язані з використанням міжнародних платіжних систем регулюються Регламентом ведення претензійної роботи і обробки підтримуючої документації по операціях, здійснених з використанням платіжних карт МПС MasterCardInternational і VisaInternational, емітованих AT КБ «ПриватБанк» та іншими учасниками МПС MasterCard (крім банків-партнерів) та VisaInternational, в торгівельно-сервісних підприємствах і банкоматах Приватбанку та інших банків членів платіжної системи MasterCardInternational та VisaInternational, якиий діє з 1998 року (надалі - Регламент), а також Уніфікованими правилами та звичаями для документарних акредитивів Міжнародної торгової палати, Уніфікованими правилами з інкасо Міжнародної торгової палати та Уніфікованими правилами по договірних гарантіях Міжнародної торгової палати та іншими міжнародно-правовими актами з питань переказу коштів. Вищенаведений Регламент регулює претензійну роботу по операціях, здійснених з використанням платіжних карт міжнародної платіжної системи MasterсardInternationalIncorporated (далі MasterCard) і VisaInternational (далі Visa) в торгівельно-сервісних підприємствах, банкоматах і пунктах видачі готівки. Процедура складена на підставі Правил MasterсаrdInternationalChargebackGuide і Правил VisaInternationalOperatingRegulations (далі VIOR), що регламентують порядок вирішення спірних питань між банками-емітентами, з одного боку, і банками-еквайєрами, з іншого боку, з приводу транзакцій, учасниками яких вони є одночасно, а також внутрішніх нормативних документів з ведення претензійної роботи. В Бюлетені глобальних операцій No 10 від 3 жовтня 2016 року, Mastercard змінила вимоги до суперечок власників картки, щоб обмежити обробку певних платежів з інвестицій, рахунками в іноземній валюті та аналогічним спорам. Переглянуті Стандарти були представлені в статті жовтневого бюлетеня. Ця зміна говорить, що в той момент, коли кошти завантажуються в інвестиції, іноземну валюту, послуга Mastercard вважається наданою, і Mastercard не зважатиме на умови і положення, що стосуються таких транзакцій. Ця стаття служить нагадуванням про те, що з 21 квітня 2017 року емітенти не мають права обробляти питання про відшкодування суперечок власниками карт по інвестиційним операціям та інших послуг, пов`язаних з обліковим записом, в умовах, описаних вище. [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до OmegaCapitalsіз вимогою про повернення коштів, у зв`язку з тим, що продавець надавав послуги з порушенням пункту 2.1 Умов та угод, що опубліковані на веб сторінці продавця. 10 серпня 2018 року позивач надіслала на адресу відповідача заяву про оскарження 16 транзакцій по картці [NUMBER] на суму 35700 доларів США. 18 серпня 2018 року відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до змінених правил Mastercard відповідач не має права здійснювати обробку спорів щодо транзакцій, в результаті яких платежі використовувались для інвестування. Проте це не відповідає суті претензій позивача та підстав повернення коштів зазначених у заяві про оскарження транзакцій. 22 серпня 2018 року позивач звернулась до відповідача з вимогою провести претензійну роботу відповідно до правил МПС Mastercard. 08 листопада 2018 року позивач подала відповідачу відповідь банка - еквайра про відмову у поверненні коштів. 08 листопада 2018 року OmegaCapitals надало [PERSON] відповідь про те, що вона як клієнт відкрила рахунок в компанії 06 квітня 2018 року, ніколи не висловлювала невдоволення сервісом, добровільно надавала свою особисту та контактну інформацію та копії своїх ідентифікаційних документів при цьому компанія оперативно надавала відповідні послуги. 12 грудня 2018 року [PERSON] подала до АТ КБ «Приватбанк» заявку про ініціацію арбітражного процесу щодо повернення коштів за здійсненими транзакціями. За зверненням [PERSON] банком було ініційовано претензійну роботу з приводу оскарження проведених операцій з платіжної карти клієнта. За результатами оскарження транзакції заявка №713416 від 22 серпня 2018 року- закрита, справа програна. З матеріалів справи вбачається, що всі оскаржувані транзакцій позивачем здійснено свідомо, розуміючи значення своїх дій та можливість настання від них наслідків, було самостійно ініційовано. Позивачем не доведено обставини, якіб давали підстави вважати, що саме дані транзакції являлись несанкціонованими, помилковими чи шахрайськими. АТ КБ "Приватбанк" як банком емітентом, міжнародною платіжною системою MasterCard, а також банком - еквайром, яким прийняті платежі було виконано належним чином та в повному обсязі доручення клієнта, що дає підстави дійти висновку про відсутність спірності проведених транзакцій. Відповідно до міжнародного операційного бюлетеня №10 від 03 жовтня 2016 з 21 квітня 2017 року платіжна система MasterCard не проводить повернення грошових коштів за операціями, пов`язаними з інвестиціями, валютними операціями та операціями, пов`язаних з переказом грошових коштів на брокерські рахунки. Таким чином, банки-емітенти позбавлені можливості проводити оспорювання транзакціями за вищезазначеними операціями. Банк позбавлений можливості ініціювати проведення арбітражного процесу за проведеними транзакціями переказу грошових коштів на брокерські рахунки. Позиція MasterCard щодо брокерських операцій є такою, що послуга була надана, якщо кошти клієнта були успішно зараховані на його торговий рахунок. Тобто порядок вирішення спірних питань між банком, який випустив та обслуговує карту(банк-емітент) і банками, через платіжні пристрої здійснюється переказ (банк-еквайєр), встановлюється правилами міжнародної платіжної системи. Таким чином,у АТ КБ «Приватбанк» були відсутні підстави в подальшому оскарженні рішень платіжної системи за допомогою арбітражу, зважаючи на те, що застосування банком опротестування процедури Chargeback є його правом, а не обов`язком, та можливе виключно під час проведення в системах взаєморозрахунків з пластикових карт до завершення виконання транзакції, що не стосується даного випадку. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Тобто, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Позивач не довела факт протиправної поведінки банку та її шкідливий результат, у зв`язку з відсутністю ознак протиправної поведінки у діях банку, відсутній і причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками; не доведено вини банку у заподіянні збитків. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частин першої, другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що кошти у сумі 35700 доларів США не повернуті в зв`язку з неправомірними діями АТ КБ «ПриватБанк», порушення вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів», тому позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. На підставі обставин, встановлених судом, що мають юридичне значення, та

Outcome: dismissed