Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 05 квітня 2011 року на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,2472 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в селі Стоянка, Києво-Святошинського району Київської області, відповідно до Державного акта, який був оформлений на ім'я [PERSON] 23 травня 1998 року на підставі Рішення виконкому Гореницької сільської ради народних депутатів від 23.12.1997 року № 21/3. На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0.2472 га було розпочато виготовлення технічної документації на присвоєння кадастрового номера та подальшої реєстрації права власності. В травні 2016 року Позивач звернувся до Управління Держгеокадастру у Києво- Святошинському районі Київської області із заявою про внесення відомостей про належну йому земельну ділянку до Державного земельного кадастру та з'ясував, що це неможливо у зв'язку з перетином земельної ділянки [PERSON] із земельними ділянками суміжних землевласників (кадастрові номери [NUMBER]). Рішенням № РВ-3200304572016 від 19.05.2016 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру позивачу було відмовлено у знесенні відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру у зв'язку із знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. При виготовленні технічної документації виявилось, що належні на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки фактично не відповідають конфігурації земельним ділянкам, що полягає у невідповідності їх розміру, які відображені в державних актах, а саме вони були виміряні, зареєстровані в земельному кадастрі та зображені у Державних актах на право власності на земельну ділянку таким чином, що накладаються на сусідню земельну ділянку площею 0,2472 га, належну Позивачу. Оскільки внести зміни до державного акту на право власності на земельні ділянки, виданого спадкодавцю Позивача без визнання недійсним Державних актів відповідачів неможливо, так як необхідно змінити конфігурацію земельних ділянок та підготовити нову технічну документацію, - виникла необхідність визнати недійсними видані відповідачам державні акти на земельні ділянки для подальшої перереєстрації в земельному кадастрі належним чином без накладення однієї земельної ділянки на іншу. На підставі Рішень Гореницької та Шпитьківської сільських рад Київської області допущено грубі порушення вимог чинного законодавства України під час формування та державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами [NUMBER] , внаслідок чого виникло накладання на земельну ділянку площею 0,2472 га, що розташована в селі Стоянка Києво-Святошинського району Київської області, цільове призначення якої ведення особистого підсобного господарства, що належало спадкодавцю [PERSON]. Державні акти на право власності на земельну ділянку, якими посвідчувалось право власності [PERSON] та [PERSON], на земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER], було видано з порушенням вимог земельного законодавства. Тому позивач просив прийняти рішення, яким визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, яким посвічується право власності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на земельну ділянку, що розташована в селі Стоянка Києво-Святошинського району Київської області кадастровий номер [NUMBER]. Скасувати запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю про державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на земельну ділянку, що розташована в селі Стоянка Києво-Святошинського району Київської області кадастровий номер [NUMBER]. Прийняти рішення, яким визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів па право приватної власності на землю, яким посвідчується право власності [PERSON] ( ідентифікаційний номер [NUMBER]) на земельну ділянку площею 1,618 га цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована в селі Шпитьки Києво - Святошинського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Скасувати запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю про державну реєстрацію права власності [PERSON] ( ідентифікаційний номер [NUMBER]) на земельну ділянку площею 1,618 га цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована в селі Шпитьки Києво-Святошинського району Київської області кадастровий номер [NUMBER]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Представник відповідача [PERSON]. в судовому засіданні проти вимог позову заперечував та просив у позові відмовити. Відповідач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Гореницька сільська рада направила до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, рішення прийняти на розсуд суду. Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі, Київської області направило до суду лист про розгляд справи у відсутності їх представника. Шпитьківська сільська рада направила до суду лист згідно якого просила розгляд справи проводити у відсутності їх представника. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що у позовних вимогах необхідно відмовити, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 05 квітня 2011 року державним нотаріусом Києво-Святошинської нотаріальної контори було видано свідоцтво на ім'я [PERSON] про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,2472 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в селі Стоянка, Києво-Святошинського району Київської області, відповідно до Державного акта, який був оформлений на ім'я [PERSON] 23 травня 1998 року на підставі Рішення виконкому Гореницької сільської ради народних депутатів від 23.12.1997 року № 21/3. В подальшому Позивач звернувся до Управління Держгеокадастру у Києво- Святошинському районі Київської області із заявою про внесення відомостей про належну йому земельну ділянку до Державного земельного кадастру. Однак, рішенням державного кадастрового реєстратора від 19.05.2016 р. було прийнято рішення про відмову [PERSON] у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. З даного рішення вбачається що земельна ділянка [PERSON] перетинається із суміжними земельними ділянками з кадастровими номерами [NUMBER]). Відповідно до листа Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області, вбачається що згідно даних, що містяться в НКС ДЗК земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] зареєстрована за гр. [PERSON], земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] зареєстрована за [PERSON] Рішенням Гореницької сільської ради від 27 червня 2013 року № 4/105 було надано гр. України [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0319 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] за рахунок земель запасу сільської ради. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 грудня 2016 року по справі була призначена земельно-технічна експертиза. Відповідно до Висновку експерта № 8806 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 26.05.2017 р. було встановлено що при співставленні координат поворотних точок зовнішніх меж земельної ділянки площею 0,2472 га, що розташована за [ADDRESS], яка обліковується за [PERSON] визначені ФОП [PERSON], із земельною ділянкою площею 0,0319 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: Київської області, Києво-Святошинського району, с. Стоянка, яка обліковується за [PERSON] та земельною ділянкою площею 1,6002 га, кадастровий номер [NUMBER], яка обліковується за [PERSON], встановлено, що зовнішні межі земельних ділянок перетинаються у площині та накладаються утворюючи дві плями накладання у вигляді складних багатокутних фігур площею 318,7 кв.м (0,03187 га) та 202,9 кв.м (0,02029 га) відповідно. Крім того, згідно зі статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положеннями статей 116, 118 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до пункту г) частини третьої статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Частиною 1 ст. 155 ЗК України встановлено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Положеннями статті 198 ЗК України передбачено, що кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану. Згідно зі статтею 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам. Зважаючи на позицію Верховного Суду України, викладену у Постанові Пленуму "Про судове рішення у цивільній справі" № 14 від 18 грудня 2009 року, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Заявляючи позовні вимоги позивач ставив питання про визнання недійсними державних актів виданих на ім'я відповідачів. Проте, в матеріалах справи відсутні копії оскаржуваних державних актів, і відповідних клопотань щодо витребування даних документів не було. Таким чином, позивачем на виконання статті 60 ЦПК України не було надано належних та допустимих письмових доказі на підтвердження своїх позовних вимог. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тому суд, приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання недійсними державних актів та похідні вимоги не підлягають до задоволення. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у позовних вимогах. На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 91, 116, 125, 152, 155 ЗК України, та

Outcome: dismissed