Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Чкаловської селищної ради Чугуївського району, Харківської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог вона зазначила, що з відповідачем вона була зареєстрована в шлюбі з 12 липня 2003 року по 18 квітня 2008 року, від якого вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. До розірвання шлюбу відповідач створив іншу сім'ю, в якій у нього є син [INFO]. З вказаного періоду його син [PERSON] перестав його цікавити. Відповідач ухиляється від сплати від виконання своїх батьківських обов'язків, не турбується про фізичний та духовний розвиток сина, не надає коштів на його утримання, не спілкується з ним, не цікавиться станом здоров'я та його добробутом, умовами життя та інтересами. Позивачка вважає, що таке відношення батька негативно відображається на самоствердженні дитини, як молодої особи та спричиняє йому значні душевні переживання. Органи опіки та піклування при виконкомі Чкаловської селищної ради, розглянувши заяву позивачки по суті вищевказаного прийшли до висновку, про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Позивачка надала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Третя особа проти задоволення позовних вимог не заперечувала, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Враховуючи цей факт, суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення зі згоди позивача за наявним в матеріалах справи доказами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У період часу з 12 липня 2003 року по 18 квітня 2008 року [PERSON] перебувала шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Чугуївському району Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 38 (а.с.). Від даного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Черкаської селищної ради Новомосковського району, Дніпропетровської області, 20 лютого 2004 року, актовий запис № 05 (а.с. ). Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року №2402-III, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Законодавство України, а саме Сімейний кодекс України в ст. 150, визначає, що батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, зобов'язані поважати дитину, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про неї. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 Сімейного кодексу України, встановлює рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини та стверджує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідач проживав окремо, з іншою сім'єю ще до розірвання шлюбу із [PERSON], жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, трудової або будь-якої іншої участі у вихованні спільної дитини. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 17 березня 2010 року було зменшено розмір аліментів стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], з 1\\4 частини всіх видів його доходу щомісячно до 1/6 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини даного віку, але з дня присудження аліментів по даний час жодного платежу від відповідача [PERSON] не отримала, що підтверджується довідками відділу Державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 17 листопада 2010 року № 478/8-10, від 27 вересня 2012 року № 111/8-12, від 22 жовтня 2013 року № 1808, від 21 жовтня 2014 року № 83 (а.с.) та довідками Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 08 червня 2015 року № 771 та від 26 червня 2015 року № 8350 (а.с.). Окрім невиконання обов'язків, покладених на [PERSON] судом та законом, він не виконує і інші батьківські зобов'язання: не турбується про фізичний та духовний розвиток сина, не надає коштів на його утримання, не спілкується з ним, не цікавиться станом здоров'я та його добробутом, умовами життя та інтересами, що підтверджується довідкою виданою Чкаловським навчально-виховним комплексом Чугуївської районної ради Харківської області від 21 липня 2015 року № 01-22/69 з якої вбачається, що за час навчання батько, [PERSON] не брав участі у виховані та навчанні свого сина [PERSON], навчанням та вихованням дитини займається мати [PERSON] (а.с.)., а також довідкою виданою амбулаторією загальної практики-сімейної медицини смт. Чкаловське Чугуївського району Харківської області, від 21 липня 2015 року № 65, вбачається, що [PERSON] жодного разу не звертався за медичною допомогою та не приймав участь в лікуванні сина. Лікуванням дитини займалась мати (а.с.). Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову вихованні; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Як вбачається з характеристики [PERSON] виданої Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області від 14 липня 2015 року, позивачка всіляко оберігає свого сина, проводить з ним весь свій вільний час, витрачається на його виховання та утримання в належному стані свого помешкання, для дитини створені всі умови для проживання, виховання та розвитку (а.с.). Також існування підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], було підтверджено Висновком органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Чкаловської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] - [INFO] по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON] - [INFO], затвердженим рішенням Виконавчого комітету Чкаловської селищної ради № 74 від 14 липня 2015 року (а.с. ). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Зазначені позивачкою обставини у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, а також інші особи. На підставі викладеного та у відповідності з ч. 4, 5 ст. 19, ст.ст. 164, 165, СК України, ст.ст. 6, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved