Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

У травні 2016 р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина - [PERSON] , який народився [INFO]. Від [PERSON] заяви про визнання позову або заперечень проти позову не надходило. Виконавчий комітет Половецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області позов підтримав (а. с. 26). Судом з'ясовано, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини - сина [PERSON], який народився [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.09.2015 р. та встановлено рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.03.2014 р. у справі № 274/3877/13-ц, яке набрало законної сили (а. с. 8, 9 - 11). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.03.2014 р. у справі № 274/3877/13-ц, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, визначено місце проживання дитини \- [PERSON], з [PERSON], присуджено до стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] (а. с. 9 - 11). Між тим, [PERSON] обов'язків зі сплати аліментів на утримання сина не виконував, внаслідок чого станом на 01.05.2016 р. має заборгованість у розмірі 14 091,60 грн., що підтверджується довідкою від 25.05.2016 р. № 17/981 Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирської області Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.03.2014 р. у справі № 274/3877/13-ц, яке набрало законної сили, встановлено, що [PERSON] за місцем проживання характеризується сусідами як конфліктна людина, яка не приймає участі у вихованні дитини. Школу, у якій навчався [PERSON], [PERSON] не відвідує. У довідці від 23.05.2016 р. № 74 Половецької загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів Бердичівської районної ради Житомирської області зазначено, що [PERSON] навчається у четвертому класі цієї школи, його вихованням та навчанням займається постійно займається мати - [PERSON], батько - [PERSON], не цікавиться життям дитини (а. с. 14). Свідок [PERSON] дала показання про те, що її дочка - [PERSON], проживає з нею та її чоловіком з кінця 2015 р. Колишній її зять - [PERSON], ніяких стосунків з її дочкою не підтримує, його ні разу не було, дитину - [PERSON], він не вітав ні на Новий рік, ні на день народження. Будь-якої допомоги вона також від нього не бачила. Її дочка дитину сама виховує, вона з чоловіком матеріально допомагають. [PERSON] аліментів на утримання сина не сплачує. Перешкод у баченні з сином [PERSON] вони не чинять. Де знаходиться [PERSON] їй не відомо. Зі слів дочки та онука їй відомо, що [PERSON] з ними давно не спілкувався. Свідок [PERSON] дала показання про те, що вона спілкується з [PERSON] з кінця 2015 р. Вона бачить, та зі слів [PERSON] їй відомо, що [PERSON] не допомагає ні фінансово, ні у вихованні дитини, ні будь-яким яким іншим чином, аліменти не сплачує. Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] останній не спілкується з сином. На останньому дні народження дитини [PERSON] не було, він і не дзвонив. [PERSON] не чинить перешкод [PERSON] у спілкуванні з сином, навіть скаржиться, що той не спілкується з дитиною. Наскільки вона знає, [PERSON] не телефонує [PERSON] та синові, за допомогою Інтернету з ними також не спілкується. Вихованням сина займається [PERSON]. Відповідно до висновку (згідно рішення № 50 від 21.07.2016 р.) Виконавчого комітету Половецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносну його сина [PERSON] батько [PERSON] з моменту проживання дитини - [PERSON] у с. Половецькому Бердичівського району Житомирської області не провідував дитину і не шукав можливостей поспілкуватись з сином, а це є свідченням того, що він не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я та розвитком. Порушує рішення суду щодо сплати аліментів для дитини. Це свідчить, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. За період навчання дитини у Половецькій загальноосвітній школи батько школи не відвідував. [PERSON] знаходиться у м. Севастополі, зв'язок з ним відсутній. Беручи до уваги наведенеі обставини, Виконавчий комітет Половецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області вирішив клопотати перед судом вирішити позитивно доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина - [PERSON] (а. с. 27 - 28). Суд, оцінивши наведені вище докази, приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини - сина [PERSON] , а саме - не піклувався про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, не створював належних умов для розвитку її природних здібностей, не готував до самостійного життя та праці. Згідно з пунктом 2 частини першої статі 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частинами першою - третьою статті 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами першої та другої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Враховуючи викладене, Суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. При цьому Суд роз'яснює, що батьківські права [PERSON] можуть бути поновлені у порядку та за наявності підстав, наведених у статті 169 Сімейного кодексу України (Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина). Частинами першими статей 79 та 88 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню у якості відшкодування судових витрат 551,20 грн. (судовий збір, а. с. 2).

Outcome: approved