Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

У травні 2016 року до суду із позовом про стягнення заборгованості звернулося Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Банк). Свої вимоги обґрунтувало тим, що відповідно до договору № б/н від 13 серпня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень плюс 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що стало причиною виникнення заборгованості, яка станом на 31 березня 2016 року становить 16332 гривень 26 копійок, і складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 1931 гривень 26 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 10547 гривень 35 копійок, заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2600 гривень 00 копійок, штрафу в розмірі 500 гривень 00 копійок (фіксованої частини), штрафу в розмірі 753 гривні 93 копійки (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, тому Банк просив позов задовольнити, стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та 1378 гривень 00 коп. на відшкодування судових витрат. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи до суду не зявилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Також у заяві вказувалося, що позивач вимоги підтримує у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість здійснювати розгляд справи за відсутності сторін по наявним у справі документам у заочному порядку. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 13 серпня 2012 року [PERSON] уклав договір з Банком на отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2000 гривень 00 копійок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 5). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н 13 серпня 2012 року станом на 31 березня 2016 року заборгованість складає 16332 (шістнадцять тисяч триста тридцять дві) гривні 26 копійок, з яких 1931 (одна тисяча девятсот тридцять одна) гривня 26 копійок - заборгованості за кредитом, 10547 (десять тисяч пятсот сорок сім) гривень 35 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2600 (дві тисячі шістсот) гривень 00 копійок - заборгованість за пенею та комісією, 500 (пятсот) гривень 00 копійок - штрафу (фіксованої частини), 753 (семисот пятдесяти трьох) гривень 93 копійок - штрафу (процентна складова) (а.с. 4). Відповідач жодним чином заявлені до нього позовні вимоги не спростував. А тому суд вважає ці вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 коп. (а.с. 1). Таким чином, відповідачу належить сплатити Банку зазначену суму на відшкодування понесених ними судових витрат. На підставі ст. 509, 526, 530, 1049,1054 ЦК України,

Outcome: approved