Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач 26.05.2017 року звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом. Підставою звернення із позовом вважає те, що 28 липня 2012 року помер його дядько-Підчасюк [PERSON], який постійно проживав в [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-СР №181075, виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Монастирищенського району Черкаської області 02 серпня 2012 року. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном, склавши заповіт на житловий будинок і земельну ділянку на племінників [PERSON] та [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради 19.10.2009 року, який зареєстрований в реєстрі за №101. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями, земельна ділянка (пай), частина майна СТОВ «Леськове» Монастирищенського району Чкркаської області. Спадщину він прийняв. На земельну ділянку (пай), частку майна СТОВ йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстровими №798,800. У зв»язку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок він не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок з надвірними будівлями, що підтверджується листом Жашківської державної нотаріальної контори. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За відсутності права власності на будинок з надвірними будівлями він вимушений звертатись до суду з позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул.Шевченка,65А в с.Леськове Монастирищенського району Черкаської області в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст.1266 ЦК України він має право на спадкове майно, яке належало [PERSON] Просить визнати за ним, [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на будинок позначений в плані під літерою А-1, з надвірними будівлями: веранда а, вимощення I, огорожа №1, хвіртка №2, ворота №3, який розташований в с.Леськове по вул.Шевченка,65А Монастирищенського району Черкаської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 28 липня 2012 року. У судове засідання позивач [PERSON] не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку, подав заяву про підтримання позову та про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позову. У судове засідання відповідач [PERSON] не з"явився, подав заяву про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного: - розгляд справи 09.08.2017 року проведено без фіксації технічними засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України; - згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про його задоволення за наявності до того законних підстав, разом з тим суду належних та допустимих доказів для задоволення позову сторони не надали; -судом встановлено, що [PERSON] помер 28.07.2012 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-СР №181075 (а.с.9); - факт родинних стосунків із спадкодавцем позивача підтверджується наступними документами: -згідно свідоцтва про народження [PERSON], серії IV-УР №1488076, виданого 21.03.1962 року [PERSON] с/Загс її матір»ю є [PERSON] (а.с.7); -відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], серії V-УР №0978803, виданого 27.01.1965 року [PERSON] сільзагс його матір»ю є [PERSON] (а.с.8); -згідно свідоцтва про шлюб, виданого повторно 29.10.2014 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, [PERSON] після державної реєстрації шлюбу прізвище отримала «Муха» (а.с.6); -згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); -у відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; -відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; -згідно наданого заповіту позивач та [PERSON] є спадкоємцями в рівних долях житлового будинку, присадибної земельної ділянки, що знаходиться в с.Леськове по вул.Шевченка, 65 а, Монастирищенського району Черкаської області (а.с.12); - заявою від 06.12.2012 року спадкоємець [PERSON] відмовився від прийняття спадщини; -згідно ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва; -відповідно до ст.392 ЦК України \~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -відповідно до повідомлення №171/02-14 від 23.05.2017 року Жашківської державної нотаріальної контори Черкаської області, [PERSON], як спадкоємця, повідомлено про неможливість видачі на його ім»я свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно [PERSON], який помер 28.07.2012 року (спадкова справа 283/2013), на житловий будинок, який розташований по вул.Шевченка,65-а, с.Леськове Монастирищенського району Черкаської області, оскільки на час смерті спадкодавець не набув права власності на вищевказане майно. Інші спадкоємці відсутні (а.с.20); - позивач як на підставу звернення до суду з позовом посилається на відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім»я спадкодавця; - відповідачі подали заяви про визнання позову, тому суд вважає, що спір про право відсутній; - відповідно до п.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України\~від 25 грудня 2015 р. № 1127\~(в редакції постанови Кабінету Міністрів України\~від 23 серпня 2016 р. № 553) передбачено порядок реєстрації прав на нерухоме майно за спадкодавцем, зокрема : «Для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені\~статтею 27\~Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про субєкта права власності - спадкодавця з обовязковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.»; \~- відповідно до\~ ЦК України щодо виникнення права власності на новостворене нерухоме майно встановлені особливості, передбачені ч. 2 ст. 331 ЦК, відповідно до якої право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації (прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів регулюється відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (систему органів державної реєстрації прав становлять центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та структурні підрозділи територіальних органів Міністерства юстиції України, які забезпечують реалізацію його повноважень та є\~органами державної реєстрації прав ст. 6 Закону України № 1952-ІV«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 року). Положення ч. 2 ст. 331 ЦК слід розуміти у системному звязку із положенням ст. 182 ЦК щодо державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, яка не передбачає винятків. Як правило, всі обєкти нерухомого майна, зважаючи на свою специфіку, після завершення будівництва підлягають прийняттю до експлуатації та державній реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону № 1952-ІV права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.\~ Отже, моментом виникнення права власності на новостворене нерухоме майно є державна реєстрація; - оскільки, побудований житловий будинок не був нерухомим майном\~ в розумінні положень ст.181 та 182 ЦК України, а тому відсутні підстави вважати, що спадкодавець набув право власності на це майно; - визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва (на недобудоване нерухоме майно) в судовому порядку ЦК України не передбачено. Зазначений висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 19 вересня 2011 р. за результатами розгляду заяви ТОВ «Черкасизалізобетонстрой» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 10 лютого 2011 р. в справі № 18/314 за позовом ТОВ «Черкасизалізобетонстрой» до ЗАТ «Будсоцсервіс», підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на майно (справа № 3-82гс11/32/14) та на правильність саме такого тлумачення положень законодавства вказує Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ Верховного Суду України від 03.10.2013 року; \~ \~ \~ \~- щодо підстав визнання права власності згідно ст.392 ЦК України, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки, із системного аналізу статтей 15, п.1 ч.2 ст.16 та ст.392 ЦК України вбачається, що позов про визнання права власності подається у випадку, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Метою подання даного позову є усунення невизначеності у суб»єктивному праві належному особі, а також здійснення суб»єктивного права особою. Для задоволення позову на підставі вказаної норми судове рішення повинно базуватися на встановленому юридичному факті і не може собою підміняти правовстановлюючих документів. Тобто, на підставі вказаних норм законний власник може підтвердити виникле в минулому право власності, а не встановити його вперше. Право власності на нерухоме майно та інші похідні від нього права виникають з моменту державної реєстрації таких прав. Позивач на час зверення до суду з\~ позовом не підтвердив належними доказами виникнення у нього права власності на нерухоме майно; \~ \~ \~ \~- даний висновок узгоджується з Правовим висновком Верховного Суду України у справі про визнання права власності на нежитлові приміщення від 18.02.2015 року в справі № № 6-244цс14, предметом якої був спір про визнання права власності на нежитлові приміщення, який відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов»язковим при застосуванні судами загальної юрисдикції\~ при застосуванні таких же норм права; \~ \~ \~ \~- крім цього, відповідні положення містяться і в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014\~ № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»; -тому суд вважає, що, оскільки, спір про право відсутній, можливість оформлення права власності відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень позивач не використав, доказів відмови органів державної реєстрації у реєстрації права власності на спадкодавця суду не надав, а тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення та вважає за необхідне визнати право позивача на реєстрацію права власності на спадкодавця. У задоволенні позову в іншій частині відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed