Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до ТОВ «Компанія Фарін» про визнання права власності на самочинно збудовану будівлю автомийки з автомобільною стоянкою, розташованої на земельній ділянці кадастровий номер 4410161400:01:010:0020, адреса земельної ділянки [ADDRESS] , третя особа: ВЦА м. Щастя Новоайдарського району Луганської області. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що 24 грудня 2004 року Щастинська міська рада в особі міського голови Горшковського Віктора Михайловича, діючого на підставі ст. 42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні» та частини 12 Перехідних положень Земельного кодексу та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНІЯ ФАРІН», в особі директора підприємства Абулова С.Н. уклали договір оренди, згідно з яким Третя особа на підставі рішення XIX сесії ХХШV скликання Щастинської міської ради від 24.09.2004 року надало Відповідачу у строкове платне користування земельну ділянку під розміщення автостоянки, яка находиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 2 Договору оренди Відповідач отримав в оренду земельну ділянку загальною площею 0,0734 га, у тому числі 0,0017 га - під будівлями та спорудами основного та допоміжного виробництва, 0,0086 га - під зеленою зоною та 0,0631 га - територія без твердого покриття. Земельна ділянка не підтоплюється, ґрунтові води залягають на глибині понад 2 м, ґрунти - дернові глибокі неоглеєні і глеюватігрунти та чорноземи глеювата і глибокоглеюваті на давньоалювіальних піщаних відклада, супіщані. Договір оренди було укладено між Щастинською міською радою та Відповідачем строком на 10 (десять) років, про що зазначено у п. 7 Договору оренди. Відповідно до п. 14 Договору оренди земельна ділянка передана Відповідачу в оренду під розміщення автостоянки. Земельна ділянка площею 0,0734 га за адресою: [ADDRESS] СТО передана Щастинською міською радою Відповідачу на умовах і у строки визначені Договором оренди, що підтверджується актом приймання - передачі земельної ділянки від 09 липня 2005 року, копія якого додається до даної позовної заяви. 17.09.2014 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір про спільну діяльність під час будівництва (далі - Договір про спільну діяльність), згідно з п .2.2 якого Відповідач надав (відвів) для будівництва автомийки земельну ділянку площею 0,0734 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (без зміни землекористувача) з метою подальшого спільного використання у господарській діяльності сторонами. Безпосереднє будівництво автомийки за власні кошти здійснив Позивач. Згідно п. 3.1. Договору про спільну діяльність Позивач отримав повністю всю корисну площу збудованої автомийки з подальшим оформленням права власності на неї. Відповідач відповідно до п. 4.1. Договору про спільну діяльність протягом тридцяти днів з моменту закінчення спорудження автомийки Відповідач здійснює фактичну передачу приміщень автомийки в натурі Позивачу на підставі Акту приймання- передачі. Відсутність у Позивача відповідного Акту не є перешкодою для визнання за ним права власності на автомийку. Факт відсутності у Позивача після спливу тридцяти днів Відповідач та Позивач визначають як обставину порушення права власності Позивача та констатацію факту того, що Позивач вжив всіх можливих заходів щодо складання та підписання такого Акту прийманння - передачі, що може бути підставою для оформлення (визнання) права власності за ним. Відповідач порушив умови п. 4.1. Договору про спільну діяльність, а саме не склав з Позивачем Акт приймання-передачі автомийки та порушив тим самим право власності Позивача на збудований ним об`єкт. Підпунктом 6.2.5 пункту 6.2. Договору про спільну діяльність передбачено право Позивача після завершення будівництва автомийки отримати в натурі у власність площу автомийки згідно Умов Договору про спільну діяльність. Разом із автомийкою Позивачем було споруджено автомобільну стоянку, що не було оскаржено з боку Відповідача. Позивач з метою введення автомийки з автомобільною стоянкою в експлуатацію виготовив технічний паспорт на будівлю автомийки з автомобільною стоянкою та здійснив її технічне обстеження. За результатами технічного обстеження самочинно збудованої автомийки з автомобільною стоянкою, проведеного експертом, яка має кваліфікований сертифікат відповідного виконавця окремих видів робіт (послуг) пов`язаних із створенням об`єкта архітектури, зроблено висновок про можливість введення в експлуатацію самочинно збудованої будівлі автомийки з автомобільною стоянкою, яка розташована у [ADDRESS] », загальною площею нежитлової будівлі мийки літ. А 1-70,4 кв. м., загальною площею нежитлової будівлі літ Б-1 - 25,4 кв. м., загальною площею навісу літ К - 132 кв. м. З метою оформлення права власності на самочинно збудовану автомийку з автомобільною стоянкою Позивач звертався до ВЦА м. Щастя, однак остання повідомила листом від 25.03.2019 року № 192/61 про необхідність звернення Позивача до державного Реєстратора для здійснення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - будівлю автомийки з автомобільною стоянкою, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 14 листопада 2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Військово -цивільної адміністрації міста Щастя Новоайдарського району Луганської області за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 08.11.2019 року від Позивача прийнято рішення про відмову у державній реєстрації права власності на будівлю автомийки з автомобільною стоянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з не наданням повного переліку документів необхідних для державної реєстрації, передбаченого ст. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року 1127, а саме: документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Таким чином представник позивача просить визнати за [PERSON] право власності на самочинно збудовану будівлю автомийки з автомобільною стоянкою, розташованою на земельній ділянці кадастровий номер 4410161400:01:010:0020, адреса земельної ділянки [ADDRESS] . Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, оскільки було відмовлено у реєстрації права власності у зв`язку з відсутністю адреси. Дія договору оренди землі вже закінчилась. Представник відповідача Кобзарь Д.О. у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що не знає з якого часу він є керівником ТОВ «Компанія Фарін». Договір про спільну діяльність з позивачем укладав не він. Автомийка дійсно збудована. Договір оренди на даний час не діє тому він не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи: ВЦА м. Щастя Новоайдарського району Луганської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника (а.с. 132). Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд відмовляє у прийнятті визнання позову та приходить до наступних висновків. Завданням цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України). Судом та матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії договору оренди землі від 24.12.2004 року Щастинська міська рада в особі міського голови Горшковського Віктора Михайловича, діючого на підставі ст. 42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні» та частини 12 Перехідних положень Земельного кодексу та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНІЯ ФАРІН», в особі директора підприємства Абулова С.Н. уклали договір оренди, згідно з яким Третя особа на підставі рішення XIX сесії ХХШV скликання Щастинської міської ради від 24.09.2004 року надала Відповідачу у строкове платне користування земельну ділянку під розміщення автостоянки, яка находиться за адресою: [ADDRESS] СТО. Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с.15-17). Згідно з копією Акту приймання-передачі земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] у районі СТО від 09 липня 2005 року Щастинська міська рада в особі голови міської ради Горшковського В.М. з однієї сторони та ТОВ «Компанія Фарін» в особі директора [PERSON] з другої сторони склали акт про те, що земельна ділянка площею 0,0734 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] СТО передана орендарю на умовах і у строки визначені договором оренди (а.с.18). Відповідно до копії договору про спільну діяльність під час будівництва від 17.09.2014 року між ТОВ «Компанія Фарін» та ФОП [PERSON] уклали договір згідно якого ТОВ «Компанія Фарін» надає (відводить) для будівництва об`єкт Земельну ділянку (без зміни землекористувача) та виступає в якості замовника будівництва об`єкта, а Сторона 2 ( [PERSON] ) здійснює фінансування будівництва об`єкта та безпосереднє будівництво. Договір діє з моменту підписання до моменту остаточного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору (а.с. 10-12). Згідно технічного паспорту дане приміщення, а саме будівля автомийки з автомобільною стоянкою за адресою [ADDRESS] є об`єкт збудований самочинно та не прийнятим до експлуатації (а.с.32-34). Відповідно до копії листа виконавчого комітету Щастинської міської ради від 25.03.2019 року «Щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна» ФОП [PERSON] запропоновано звернутись до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в межах області за місцем знаходження майна, для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - будівлю автомийки з автомобільною стоянкою, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Згідно з копією листа ВЦА міста Щастя від 09.07.2019 року № 497/17 «Щодо передачі в оренду земельної ділянки» розглянуто звернення щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0734 га під будівлю автомийки з автомобільною стоянкою за адресою: [ADDRESS] » для подальшої передачі вищезазначеної земельної ділянки в оренду строком на 1 рік. При додатковому наданні правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна - будівлю автомийки з автомобільною стоянкою за адресою: [ADDRESS] , буде надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою (а.с.13). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-4403690012019 від 09.09.2019 року земельна ділянка кадастровий номер 4410161400:01:010:0020 місце розташування [ADDRESS] ), цільове призначення 1.11.6, категорія Землі житлової та громадської забудови, для використання земельної ділянки - під розміщення автостоянки, форма власності комунальна, площа - 0,0734 га, право власності Щастинська міська рада, орендар ТОВ «Компанія Фарін» строк дії права 10 (а.с. 20-21). Згідно з звітом про проведення технічного обстеження від 20.02.2019 року об`єкту будівлі автомийки з автомобільною стоянкою, яка розташована у [ADDRESS] - за результатами проведеного технічного обстеження об`єкта самочинно збудованої будівлі автомийки з автомобільною стоянкою, яка розташована у [ADDRESS] (загальною площею будівлі мийки літ А-1 - 70,4 кв.м, загальною площею нежитлової будівлі літ Б-1- 25,4 кв.м, загальною площею навісу літ К - 132 кв.м. встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с.23-31). Відповідно до копії Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 49685530 від 14.11.2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ВЦА міста Щастя Новоайдарського району Луганської області розглянуто заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 08.11.2019 року від [PERSON] для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на будівлю автомийки з автомобільною стоянкою, що розташована [ADDRESS] та документи подані для проведення державної реєстрації прав не надають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (а.с. 19). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон) проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником. Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля". Частиною другою статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 ЦК України, частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації. За змістом ч. 7 ст. 34 Закону та ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту. Як вбачається із матеріалів справи перед початком будівництва позивач не отримав проектну документацію на будівництво автомийки та не отримав документи, які дають дозвіл на початок будівництва, а відтак об`єкт нерухомого майна автомийки є самочинним будівництвом. Частина 2 ст. 376 ЦК України визначає, що особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч. 3, 5 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. За змістом Закону України «Про місцеве самоврядування» до повноважень органів місцевого самоврядування віднесено питання про прийняття до експлуатації об`єктів будівництва. При розгляді справ, пов`язаних із самочинним будівництвом, слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону України «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 12.Постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», роз`яснив, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). При цьому вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 18 Закону України «Про основи містобудування» реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об`єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій. Закінчені будівництвом об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об`єктів забороняється. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року № 1243, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об`єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів (далі - закінчені будівництвом об`єкти), їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування. Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Уданій справі, позивачем не надано доказів введення спірної прибудови до експлуатації в установленому порядку і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна як об`єкта цивільного права. Визнання ж права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15. Окрім цього суд зауважує, що ТОВ «Компанія Фарін» не є належним відповідачем у справі, оскільки земельна ділянка є комунальною власністю Щастинської міської ради, з якою ТОВ «Компанія Фарін» 24.12.2004 року уклало договір оренди землі строком на 10 років і який закінчився 22 грудня 2014 року та не був подовжений за зверненням орендаря. Таким чином належним відповідачем у справі є Військово-цивільна адміністрація міста Щастя Новоайдарського району Луганської області, яка була утворена Указом Президента України 18 січня 2019 року № 13/2019 замість Щастинської міської ради Новоайдарського району Луганської області. На підставі вказаного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Outcome: dismissed