Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

У листопаді 2018 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» звернулося до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11\~270,55 грн., витрати за правничу допомогу в розмірі 1\~500,00 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем 26 травня 2018 року було укладено договір № 3053701974-005816, відповідно до якого [PERSON] отримав від ТОВ «Фінансова компанія є гроші» грошові кошти у розмірі 1\~500,00 грн., зі сплатою процентів за користування позикою за 31 день у розмірі 545,55 грн., зі строком повернення позики - не пізніше 25.06.2018 року включно. Вказаний договір було укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті і виконання ним певних дій, які свідчать про укладання договору. ТОВ «Фінансова компанія є гроші» свої зобовязання виконала у повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі встановленому договором. Строк надання послуг за цим договором починається з моменту отримання позичальником коштів, відповідно до умов договору (п. 5.1 Договору). За умовами договору проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою. У порушення зазначених норм законодавства та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з чим, за договором станом на 26.10.2018 року виникла заборгованість у розмірі 11\~270,55 грн., яка складається з наступного: 1 500,00 грн. заборгованість за кредитом; 4 235,55 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5\~535,00 грн. заборгованість за пенею, яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, за позивачу була надана правнича допомога за підготовку матеріалів для звернення до суду, вартість якої складає 1\~500,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. 26 травня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено договір № 3053701974-005816, відповідно до якого [PERSON] отримав від ТОВ «Фінансова компанія є гроші» грошові кошти у розмірі 1\~500,00 грн., зі сплатою процентів за користування позикою, зі строком повернення позики - не пізніше 25.06.2018 року включно. Вказаний договір було укладено в електронному вигляді. Статтею 11\~Закону\~України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору, яким визначено, що електронний договір\~укладається шляхом\~пропозиції його\~укласти (оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний\~договір вважається\~укладеним з\~моменту одержання\~особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті. Пропозиція\~укласти електронний\~договір (оферта)\~може бути\~зроблена шляхом\~надсилання комерційного\~електронного повідомлення,\~розміщення пропозиції\~(оферти)\~у мережі\~Інтернет або\~інших інформаційно-телекомунікаційних\~системах. Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; вчинення\~дій,\~що вважаються\~прийняттям пропозиції\~укласти електронний\~договір,\~якщо зміст\~таких дій\~чітко розяснено\~в інформаційній\~системі,\~в якій\~розміщено таку\~пропозицію,\~і ці\~розяснення логічно\~повязані з\~нею. Пропозиція\~укласти електронний\~договір (оферта)\~або електронний\~договір повинні\~містити інформацію\~щодо можливості\~отримання стороною\~такої пропозиції\~або договору\~у формі,\~що унеможливлює\~зміну змісту. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12\~цього Закону,\~є оригіналом\~такого документа. Електронні\~документи (повідомлення),\~повязані з\~електронним правочином,\~можуть бути\~подані як\~докази сторонами\~та іншими\~особами,\~які беруть\~участь у\~судовому розгляді\~справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~статтею 64\~Цивільного процесуального кодексу України,\~статтею 36\~Господарського процесуального кодексу України та\~статтею 79\~Кодексу адміністративного судочинства України. З копії платіжного доручення № 1629 від 26.05.2018 року вбачається, що [PERSON] отримав від ТОВ «Фінансова компанія є гроші» грошові кошти в сумі 1\~500,00 грн . Згідно розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Фінансова компанія є гроші» станом на 26.10.2018 року у [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 11\~270,55 грн., яка складається з наступного: 1 500,00 грн. заборгованість за кредитом; 4 235,55 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5\~535,00 грн. заборгованість за пенею. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредитному договору доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Стосовно судових витрат, повязаних з наданням професійної правничої допомоги слід зазначити наступне. \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. п. 47, 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст. ст. 12, 46, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом стягується не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (складання позовної заяви, надання консультацій). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Із матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ФОП [PERSON] укладено договір про надання юридичних послуг № 01/08-2, з розрахунком судових витрат та актом прийому-передачі виконаних робіт від 01.10.2018 року на суму 1 500,00 грн. Відповідно до\~ст.\~137\~ЦПК України\~для визначення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги. Розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати повязані з наданням правничої допомоги у розмірі 1\~500,00 грн. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved