Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, який мотивував тим, що згідно рішення Снятинського районного суду від 08.07.2013р. з нього стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що станом на сьогоднішній день складає 1600 грн. Позивач зазначив, що ухвалюючи рішення, суд керувався тим, що на момент розгляду справи платник аліментів мав постійне місце роботи, працював техніком Долішньозалучанського сільського клубу та отримував заробітну плату, що робило можливим стягнення аліментів у частці від заробітку, однак на сьогоднішній день його сімейне становище значно змінилось. 15.10.2013 року у позивача народився син [PERSON], який перебуває на його утриманні. Крім того, з січня 2017р. він ніде не працює і до цього часу не працевлаштований, підприємницькою діяльністю не займається, не володіє рухомим або нерухомим майном, власного житла також не має, тому з дружиною та малолітнім сином проживає у господарстві своєї сестри. Оскільки, на даний момент позивач безробітний і має на утриманні ще одну дитину, тому вважає, що є всі підстави для зміни розміру аліментів. Просить суд змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття на 930 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] рішення Снятинського районного суду від 08.07.2013р. з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] у розмірі розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. [PERSON] обстеження матеріально-побутових умов сімї слідує, що [PERSON] безробітний та разом з дружиною [PERSON] і малолітнім сином [PERSON] проживають у будинку сестри в с. Горішнє Залуччя Снятинського району Івано-Франківської області. Відповідно до довідки Горішньозалучанської сільської ради №1011 від 07.06.2018р. встановлено, що [PERSON] не працює з 25.01.2017р. 15.10.2013р. у [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НМ № 244769. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. [PERSON] з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи. [PERSON] з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що позивач має на утриманні ще одну малолітню дитину, яка народилась після ухвалення рішення про призначення стягнення з нього аліментів. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181 , 192 СК України,\~\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що він на утриманні має ще одну малолітню дитину та на даний час ніде не працевлаштований. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто позивача в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на дитину щомісячно,\~\~що відповідно до положень ст.\~192\~СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/3 частини до 1/4 на утримання неповнолітньої доньки, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини. Враховуючи наведене, та те, що представлені позивачем докази підтверджують факт погіршення його матеріального становища та наявності на утриманні ще однієї дитини, що, відповідно, є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, позовна вимога підлягає частковому задоволенню. \~\~ На підставі зазначеного ,

Outcome: dismissed