Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] \~та [PERSON] \~у березні\~2015\~року звернулись\~до суду\~із позовом\~до [PERSON] ,\~третя особа\~Дарахівська сільська\~рада Теребовлянського\~району Тернопільської\~області,\~про повернення\~самовільно зайнятої\~частини земельної\~ділянки та\~усунення перешкод\~в користуванні\~земельною ділянкою.Позовна заява\~мотивована тим,\~що [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~кожен окремо,\~є суміжними\~землекористувачами земельних\~ділянок на\~території Дарахівської\~сільської ради\~Теребовлянського району.Згідно з\~висновком експертів\~судової земельно-технічної\~експертизи зовнішні\~межі та\~конфігурація земельних\~ділянок,\~якими фактично\~користуються землекористувачі\~ [PERSON] ( [ADDRESS] ),\~ [PERSON] ( [ADDRESS] )\~та [PERSON] \~( [ADDRESS] ),\~не відповідають\~конфігурації схеми\~планово-\~картографічних матеріалів\~М 1:2000\~с.\~Дарахів Теребовлянського\~району від\~1964\~року.\~Враховуючи точність\~масштабу 1:2000\~планово-картографічних\~матеріалів с.\~Дарахів Теребовлянського\~району розбіжності\~лінійних промірів\~по межі\~ділянок можуть\~становити не\~менше 0.40\~м.Площа зміщення земельної ділянки зі сторони [PERSON] в сторону земельної ділянки [PERSON] складає 43 кв.м, а площа зміщення земельної ділянки зі сторони [PERSON] в сторону земельної ділянки [PERSON] складає 170 кв.м. Позивачі вважають, що їх право землекористування порушено зі сторони відповідача, і просять зобов`язати [PERSON] повернути їм самовільно зайняті частини земельних ділянок та усунути перешкоди у користуванні ними. У судовому засіданні [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] позов підтримали із мотивів, викладених у ньому, на та підставі доказів, які подані суду, просять його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позову не визнав із мотивів, викладених у відзиві на позов, з якого вбачається, що право позивачів на землю, за захистом якого вони звернулись до суду із вказаним позовом до [PERSON] , у них не виникло, вони не набули та не оформили відповідно до вимог закону прав на земельні ділянки, такі земельні ділянки на час звернення позивачів до суду із позовом та розгляду справи судом не сформовані та не зареєстровані у встановленому законом порядку. Вважає, що відповідач не захоплювала частин земельних ділянок позивачів та не чинила їм перешкод у користуванні ними. У задоволенні позову просить відмовити. Представник третьої особи Дарахівської сільської ради Теребовлянського району Сивульська М.М. у судовому засіданні вказала, що між позивачами і відповідачами тривалий час існує спір про право користування земельними ділянками, однак захоплення земельних ділянок позивачів відповідачем немає, що підтверджується рішеннями комісії при сільській раді, які проводили обстеження земельних ділянок сторін. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив Позивачі [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] , кожен окремо, є суміжними землекористувачами земельних ділянок в с. Дарахів Теребовлянського району Тернопільської області. На праві користування [PERSON] ( [ADDRESS] [NUMBER] ) площею 0,60 га; [PERSON] ( [PERSON] ) ( [ADDRESS] ) - земельна ділянка № [NUMBER] ( [NUMBER] ) площею 0,30 га.; [PERSON] ( [ADDRESS] ) - земельна ділянка № [NUMBER] ( [NUMBER] ), площею 0,33 га. Рішенням Дарахівської сільської ради від 17 серпня 1995 року № 30 передано безоплатно у приватну власність [PERSON] 0,84 га землі, з яких - 0,59 га для ведення особистого підсобного господарства, 0,25 га для обслуговування житлових будівель та господарських будівель. У 2014 році в зв`язку з приватизацією [PERSON] землі проведено кадастрові зйомки (обміри) земельної ділянки відповідача. Складений кадастровий план зафіксував, що земельна ділянка [PERSON] не відповідає відомостям земельно-кадастрової документації, планово-картографічним матеріалам с. Дарахів. Відповідачем захоплено частини земельних ділянок, які повинні перебувати в користуванні позивачів, [PERSON] і [PERSON] . Акту погодження меж суміжного землекористування підписано не було. Рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність [PERSON] Дарахівською сільською радою не прийнято. Правовстановлюючі документи у сторін на ці земельні ділянки відсутні. Згідно з висновками експерта, який проводив судові земельно-технічні експертизи від 26 серпня 2015 року № 316/15-22 та від 18 квітня 2016 року № 65/16-22 розмір (площа) земельної ділянки, якою користується [PERSON] , враховуючи точність облікової одиниці, відповідає схемі планово- картографічних матеріалів с. Дарахів від 1964 року та земельно-кадастровій книзі Дарахівської сільської ради; розмір (площа) земельної ділянки, якою користується [PERSON] більша і не відповідає схемі планово картографічних матеріалів с. Дарахів від 1964 року та земельно-кадастровій книзі Дарахівської сільської ради, а розмір (площа) земельної ділянки, якою користується [PERSON] менша і не відповідає схемі планово-картографічних матеріалів с. Дарахів від 1964 року та земельно-кадастровій книзі Дарахівської сільської ради. Зовнішні межі та конфігурація земельних ділянок, якими фактично користуються землекористувачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , не відповідають конфігурації схеми планово-картографічних матеріалів с. Дарахів Теребовлянського району за 1964 рік. Площа зміщення земельної ділянки зі сторони [PERSON] в сторону [PERSON] складає - 43 кв.м. Площа зміщення земельної ділянки зі сторони [PERSON] в сторону земельної ділянки [PERSON] складає - 170 кв.м. Житлові будинки та господарські споруди [PERSON] та [PERSON] збудовані в межах дотримання необхідних вимог. Житловий будинок [PERSON] відповідає схемі планово-картографічних матеріалів с.Дарахів від 1964 року, де стіна житлового будинку проходить безпосередньо по межі. Ділянка площею 12 кв.м виділялась в особисте користування [PERSON] із правом безперешкодного доступу [PERSON] до конструктивних елементів житлового будинку на період його ремонту й обслуговування. Будучи допитаним у судовому засіданні судовий експерт Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON] , складені ним висновки у справі за результатами проведених судової земельно-технічної експертизи від 26 серпня 2015 року № 316/15-22, додаткової судової земельно-технічної експертизи від 18 квітня 2016 року № 65/16-22 підтримав у повному обсязі. Відповідно до постанови Верховного Суду від 23 травня 2018 року, прийнятої за наслідками розгляду касаційної скарги [PERSON] на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 08 грудня 2016 року, Верховний Суд вказав суду першої інстанції під час нового розгляду на необхідність при вирішенні вказаного спору перевірити, коли позивачі набули право на земельні ділянки, на якій правовій підставі позивачі користуються земельними ділянками та які їх права були порушені. Згідно з ч.1 ст.417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язквими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Судом встановлено, що рішенням Дарахівської сільської ради Теребовлянського району від 1 серпня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» матері позивача [PERSON] [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0.69 га, з яких 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0.36 га для ведення особистого селянського господарства. Правовстановлюючі документи на зазначену земельну ділянку на ім"я [PERSON] позивачем [PERSON] до суду не надано. Рішенням цієї ж ради від 27 квітня 1995 року № 18 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» чоловікові позивача [PERSON] [PERSON] передано у власність земельну ділянку загальною площею 0.84 га, з яких 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0.59 га для ведення особистого селянського господарства. Правовстановлюючі документи на зазначену земельну ділянку на ім"я [PERSON] позивачем [PERSON] до суду не надано. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24 листопада 2009 року, виданого державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори за реєстром №1-1866, [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] успадкувала житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] . Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано Теребовлянським бюро технічної інвентаризації за позивачем 30 грудня 2009 року. Відповідно до ч.1,2 ст.120 Земельного кодексу України у редакції, яка діяла на час виникнення у [PERSON] права власності житловий будинок з надвірними будівлями, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Враховуючи зазначені норми закону до [PERSON] після успадкування житлового будинку з надвірними будівлями та його реєстрації, тобто 30 грудня 2009 року, до неї перейшло право користування на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у розмірі 0.25 га, тобто у тому розмірі, який належав попередньому її власникові [PERSON] . Позивачем до суду не подано доказів, які б підтверджували, що [PERSON] захопила частину її земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, і в якому саме розмірі. Із долучених до справи висновків експерта, який проводив у справі судові земельно-технічні експертизи, суду неможливо зробити висновок про те, чи площа зміщення земельної ділянки зі сторони [PERSON] в сторону земельної ділянки [PERSON] , яка складає 170 кв.м, відноситься до площі земельної ділянки [PERSON] , призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а тому суд вважає, що її право землекористувача на цю частину земельної ділянки не порушено. Судом також з`ясовано, що [PERSON] стала власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] 20 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Дарахівської сільської ради Теребовлянського району 20 вересня 2012 року, та витягом про державну реєстрацію прав від 20 вересня 2012 року. Рішення органу місцевого самоврядування про надання [PERSON] земельних ділянок у власність чи користування після того, як вона стала власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, до суду позивачем не подано. Згідно із\~ч.1,2\~ст.120\~Земельного кодексу\~України у\~редакції,\~яка діяла\~на час\~виникнення у\~ [PERSON] \~права власності\~житловий будинок\~з надвірними\~будівлями,\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони\~розміщені,\~без зміни\~її цільового\~призначення.\~ Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Враховуючи зазначені вимоги закону, у [PERSON] , яка стала власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] 20 вересня 2012 року, виникло право лише на ту частину земельної ділянки, на якій розміщені ці об`єкти нерухомого майна. З огляду на наведене, суд вважає, що [PERSON] не захоплювала частини земельної ділянки [PERSON] , право на яку вона набула у вересні 2012 року, а тому право користування на вказану земельну ділянку відповідачем не порушено. Суд не приймає до уваги довідок виконавчого комітетеу Дарахівської сільської ради Теребовлянського району від 20 червня 2020 року №№ 927,928, в яких міститься інформація про площі земельних ділянок, якими користуються позивачі, оскільки, на думку суду, такі довідки не вказують правової підстави користування позивачами цими земельними ділянками, як цього вимагає Верховний Суд у своїй постанові від 23 травня 2018 року. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Беручи до уваги з`ясовані обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції від 23 травня 2018 року, суд вважає, що відповідачем [PERSON] право позивачів [PERSON] та [PERSON] на користування земельними ділянками не порушено, а тому у задоволенні їх позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed