Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь борг за авансовими звітами за період з 06 червня 2016 року по 22 березня 2018 року у сумі 14499,82 грн. Відшкодування судових витрат покласти на відповідача. Мотивуючи вимоги тим, що після створення ОСББ «Березняківська 20» позивач була обрана загальними зборами Головою ОСББ та з вересня 2016 року по квітень 2018 року займала посаду Голови правління ОСББ «Березняківська 20». Під час виконання своїх обов`язків позивач з 6 червня 2016 по 22 березня 2018 року за власний рахунок на господарські потреби відповідача здійснила придбання товарів та послуг на загальну суму 14 499,82 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. Після переобрання голови правління відповідача, позивач припинила з відповідачем трудові відносини та звернулась до нового голови правління ОСББ про повернення їй вищезазначеної суми, адже придбання працівниками підприємства спочатку за власні кошти товарно-матеріальних цінностей з послідуючим отриманням від підприємства компенсації за них є досить поширеними і прямої заборони щодо здійснення таких операцій, тобто здійснення працівником витрат- без отримання авансу, - законодавством не передбачено. Проте відповідач безпідставно відмовив позивачці у сплаті зазначеної суми, що підтверджується численними листами. Оскільки, позивач не отримувала від відповідача авансові суми для придбання товарно-матеріальних цінностей, як не отримувала довіреностей чи договорів-доручень на такі дії, - то в даному випадку правовідносини які склалися між сторонами є цивільними відносинами, що передбачають право на вчинення дій у майнових інтересах іншої особи без її доручення (ст. 1158 ЦК України), а тому відповідно до ст. 1160 ЦК України - підзвітна особа (позивач) має право на відшкодування фактично понесених нею витрат. З огляду на означене позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Березняківська 20» про відшкодування понесених витрат. Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу був встановлений строк протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду надати відзив на позов. (а.с.53). 30.07.2019 року до суду надійшов відзив відповідача. З змісту якого убачається, що ОСББ «Березняківська 20» заперечує проти заявлених позовних вимог. Мотивуючи тим, що після звільнення позивача з посади голови ОСББ «Березняківська 20» було здійснено аудиторську перевірку діяльності ОСББ ревізійною комісією ОСББ. Перевіркою встановлено, що [PERSON] не звітувала перед ОСББ щодо коштів, використаних для вчинення нею дій в майнових інтересах ОСББ і не передавала матеріальні цінності\\послуги, які вона оплачувала в інтересах ОСББ. Обліку таких матеріальних цінностей немає. Крім того, з огляду на числені звернення позивача, відповідач 22.12.2018 року звернувся до Державної фіскальної служби щодо роз`яснення можливості здійснення повернення коштів [PERSON] Розглянувши звернення, Головне управління ДФС у Дніпровському районі, надало відповідь в якій зазначає, що господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони здійснювалися. Таким чином, відповідач зазначає, що у разі придбання підзвітною фізичною особою за власні готівкові кошти товарів для потреб підприємства, така фізична особа подає у визначений законодавством строк Звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт. Керівник підприємства, при затвердженні зазначеного звіту, повинен підтвердити доцільність та обґрунтованість здійснених підзвітною особою витрат. Отже, ОСББ «Березняківська 20» не бачить підстав для повернення коштів позивачу майже через 1-3 роки давності їх використання. Також відповідач зазначає, що частина терміну, за який позивач просить повернути їй використанні кошти, перевищують термін позовної давності, встановлений в 3 роки. Дата підписання позовної заяви - 26 червня 2019 рік. Отже, період з 6 по 26 червня 2016 року, перевищує строк позовної давності. Більше того, ОСББ «Березняківська 20» вказує, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір понесених витрат, оскільки надані копії квитанцій не підтверджують суму про стягнення якої просить [PERSON] . Відповідач вважає, що у позивача відсутнє право вимоги щодо відшкодування їй зазначених в позовній заяві коштів на підставі ст. 1159 ЦПК і п.2 ст. 1160 ЦПК України. За таких обставин у задоволенні позову просив відмовити. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2019 року прийнято відзив відповідача та задоволено заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Березняківська 20» про розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Березняківська 20» про відшкодування понесених витрат у порядку загального позовного провадження. Розгляд справи за позовом [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Березняківська 20» про відшкодування понесених витрат проводиться за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.83). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. (а.с.93). У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, та виходячи з доводів, якими обґрунтовуються позовна заява просили позов задовольнити. Представники відповідачів у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. З огляду на означене у задоволенні позову просили відмовити. Заслухавши позивача, представника позивача, представників відповідача, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з вересня 2016 року була обрана загальними зборами Головою ОСББ «Березняківська 20». Наказом № 1 ОСББ «Березняківська 20» від 26 лютого 2018 року [PERSON] звільнена з 26 лютого 2018 року з посади Голови правління ОСББ «Березняківська 20» за згодою сторін. Позивач вказує, що за період з 06 червня 2016 року по 22 березня 2018 року 2018 року за власний рахунок на господарські потреби ОСББ «Березняківська 20» здійснила придбання товарів та послуг на загальну суму 14 499,82 грн. Посилаючись на положення ст. ст. 1158,1160 ЦК України просить стягнути дані кошти з відповідача. Згідно долучених до матеріалів справи квитанцій, товарних чеків, актів, оригінали яких були досліджені судом, у період з червня 2016 року по листопад 2017 року було здійснено витрати на канцелярські товари, миючі засоби, сантехнічне обладнання, господарчі товари, відвідування семінарів, витрати на відправлення поштової кореспонденції в сумі 14 499,82 грн. (а.с.4-31). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1158 ЦК України, якщо майновим інтересам іншої особи загрожує небезпека настання невигідних для неї майнових наслідків, особа має право без доручення вчинити дії, спрямовані на їх попередження, усунення або зменшення. Особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, зобов`язана при першій нагоді повідомити її про свої дії. Якщо ці дії будуть схвалені іншою особою, надалі до відносин сторін застосовуються положення про відповідний договір. За ст. 1159 ЦК України, особа, яка вчинила дії в інтересах іншої особи без її доручення, зобов`язана негайно після закінчення цих дій надати особі, в майнових інтересах якої були вчинені дії, звіт про ці дії і передати їй усе, що при цьому було одержано. Виходячи з положень ст. 1160 ЦК України, особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії. Якщо особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, при першій нагоді не повідомила цю особу про свої дії, вона не має права вимагати відшкодування зроблених витрат. Згідно із ч.ч. 2,3, ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів. Як було повідомлено під час судового розгляду позивачем, вона звіту про витрачені кошти на потреби ОСББ «Березняківська 20» не надавала. Зазначені обставини були підтверджені і допитаним у судовому засіданні свідком [PERSON] , яка перебувала на посаді бухгалтера у ОСББ «Березняківська 20», зокрема і в спірний період з 06 червня 2016 року по 22 березня 2018 року 2018 року. За даними Акту ревізії фінансово-господарської діяльності ОСББ «Березняківська 20», за період з 01.08.2017 року по 31.12.2017 року № 1 від 17-17 лютого 2018 року, в ОСББ облік товарно-матеріальних цінностей та їх списання не велися. (а.с.66-70). Таким чином, позивач обіймаючи посаду Голови Правління ОСББ «Березняківська 20» не подавала звіту про витрати на придбання товарів та послуг на загальну суму 14 499,82 грн., дані витрати не були обліковані в регістрах бухгалтерського обліку і фінансовій звітності. Як було встановлено судом на підставі оригіналів наданих позивачем квитанцій, у період з червня 2016 року по листопад 2017 року було здійснено витрати на канцелярські товари, миючі засоби, сантехнічне обладнання (хомут та кран вартістю 200 грн.), господарчі товари, відвідування семінарів, витрати на відправлення поштової кореспонденції. Разом з тим, позивачем не надано доказів того, що означені витрати були понесені на господарські потреби саме ОСББ «Березняківська 20». А також те, що була необхідність їх понесення в силу загрози майновим інтересам ОСББ «Березняківська 20» та небезпеки настання невигідних для ОСББ майнових наслідків, а дані дії були спрямовані на їх попередження, усунення або зменшення. Із матеріалів справи убачається та не заперечується сторонами, що [PERSON] починаючи з 2018 року зверталась до нового керівництва ОСББ «Березняківська 20» із заявами про повернення їй зазначених грошових коштів. У зв`язку із чим відповідач направив лист до Державної фіскальної служби України ГУ ДФС з проханням надати роз`яснення, щодо правомірності повернення даних коштів. Зі змісту листа Державної фіскальної служби України ГУ ДФС від 19.01.2019 року № 24/1901/19 убачається, що господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені (пункт 5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і звітів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи (пункт 8 статті 9 означеного Закону). Таким чином, у разі придбання підзвітною фізичною особою за власні готівкові кошти товарів для потреб підприємства, така фізична особа подає у визначені законодавством строки Звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт. Керівник підприємства при затвердженні зазначеного повинен підтвердити доцільність та обгрунтованість здійснених підзвітною особою витрат.(а.с.72-74). Відповідно до підпункту 170.9.2 пункту 170.9 статті 170 Податкового Кодексу України, Звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, подається за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, до закінчення п`ятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податку: а) завершує таке відрядження; б) завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок особи, що видала кошти під звіт. За наявності надміру витрачених коштів їх сума повертається платником податку в касу або зараховується на банківський рахунок особи, що їх видала, до або під час подання зазначеного звіту. Форму Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, та Порядок його складання затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28.09.2015 № 841 зі змінами та доповненнями (далі - Порядок). Норми Порядку поширюються на осіб, що видали платнику податку фізичній особі кошти на відрядження або під звіт для виконання окремих цивільно-правових дій від імені та за рахунок особи, що їх видала, та платників податків - фізичних осіб, які отримали такі кошти (пункт 2 Порядку). Згідно із пунктом 3 статті 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зі змінами та доповненнями (далі - Закон № 996) відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган керівництво підприємством, або власник установчих документів. Згідно із ч.ч. 1-3,5 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. За положеннями ч.ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав і інтересів судом. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України, визначено поняття належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Під час судового розгляду судом встановлено, що позивач обіймаючи посаду Голови Правління ОСББ «Березняківська 20» не подавала Звіту про використання коштів на загальну суму 14 499,82 грн., не підтвердила належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст. ст. 77-81 ЦПК України доцільність та обгрунтованість здійснених нею, на той час підзвітною особою, витрат, дані витрати не були обліковані в регістрах бухгалтерського обліку і фінансовій звітності. Суд також приймає до уваги доводи відповідача щодо пропуску строку загальної позовної давності, визначеної ст. 257 ЦК України, за період з 06 по 26 червня 2016 року та приходить до висновку про застосування наслідків спливу такого строку, оскільки відповідач подав про це заяву, а позивач не навів обгрунтувань поважності пропуску строку. З огляду на означене, розглядаючи справу виходячи з диспозитивності цивільного судочинства на підставі ст. 13 ЦПК України, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду не відшкодовується.

Outcome: dismissed