Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

У серпні 2018 року КП «Управління міським господарством» звернулося з даним позовом, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу, укладеного 16.03.2015 року, реєстраційний номер об`єкту нерухомості 369422732224, номер запису про право власності 9060186, [PERSON] , проживає в квартирі [ADDRESS] в період з березня 2015 року по липень 2017 року, та користується житлово-комунальними послугами, що включають в себе: витрати на утримання будинку та прибудинкової території, послуги гарячої та холодної води, послуги опалення, послугу водопостачання та водовідведення. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/7542/16ц, провадження №2/369/3397/16 від 18.10.2016 року, яке набрало законної сили 02.03.2017 року, договір купівлі-продажу визнаний недійсним. Але відповідач продовжувала проживати в квартирі до липня 2017 року. Відповідно до статуту, затвердженого 21 листопада 2006 року КП «Управління міським господарством» має договірні відносини з організаціями, які забезпечують населення комунальними послугами. У зв`язку з цим КП «Управління міським господарством» проводить нарахування платежів за теплопостачання, водопостачання і водовідведення та надає послуги по обслуговуванню житлового фонду. Відповідач користується та споживає всі види комунальних послуг, при цьому не своєчасно здійснювала оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим за період з березня 2015 року по липень 2017 року утворилась заборгованість в сумі 28\~558 грн. 41 коп., яка складається з: за утримання будинку 6 080,28 грн., боргу за холодне водопостачання та водовідведення 8\~081,29 грн., боргу за гаряче водопостачання - 3\~225,47 грн. та боргу за опалення 11\~158,95 грн., за користування кладовою 12,42 грн. Враховуючи викладене позивач просив стягнути з відповідача на користь КП «Управління міським господарством» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 28\~558,41 грн. та понесені судові витрати. Заочним рішенням\~Києво-Святошинського\~районного судуКиївської області від 15 листопада 2018 року позов Комунального підприємства «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги було задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 28\~558 грн. 41 коп., яка складається з: за утримання будинку 6 080,28 грн., боргу за холодне водопостачання та водовідведення 8\~081,29 грн., боргу за гаряче водопостачання - 3\~225,47 грн. та боргу за опалення 11\~158,95 грн., за користування кладовою 12,42 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь комунального підприємства «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області судовий збір в розмірі 1762 грн. Ухвалою Києво-Святошинського\~районного судуКиївської області від 03 червня 2020 року заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2018 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги скасовано. При розгляді справи представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити. При розгляді справи представник відповідача заперечував, щодо задоволення позову та просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу, укладеного 16.03.2015 року, реєстраційний номер об`єкту нерухомості 369422732224, номер запису про право власності 9060186, [PERSON] , проживає в квартирі [ADDRESS] в період з березня 2015 року по липень 2017 , та користуються житлово-комунальними послугами, що включають в себе: витрати на утримання будинку та прибудинкової території, послуги гарячої та холодної води, послуги опалення, послугу водопостачання та водовідведення. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/7542/16ц, провадження №2/369/3397/16 від 18.10.2016 року, яке набрало законної сили 02.03.2017 року, договір купівлі-продажу визнаний недійсним. Відповідно до статуту, затвердженого 21 листопада 2006 року КП «Управління міським господарством» має договірні відносини з організаціями, які забезпечують населення комунальними послугами. У зв`язку з цим КП «Управління міським господарством» проводить нарахування платежів за теплопостачання, водопостачання і водовідведення та надає послуги по обслуговуванню житлового фонду. Сума боргу за весь час прострочення, що підлягає стягненню станом на серпень 2018 року складає 28\~558 грн. 41 коп., яка складається з: за утримання будинку 6 080,28 грн., боргу за холодне водопостачання та водовідведення 8\~081,29 грн., боргу за гаряче водопостачання - 3\~225,47 грн. та боргу за опалення 11\~158,95 грн., за користування кладовою 12,42 грн. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Згідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року, встановлено, що власники та наймачі квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. За п.2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і при будинкової території. Відповідно до\~ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. За\~ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~балансоутримувач здійснює функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти їм чи передавати за договором повністю або частково функції управління управителю; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; укладати договори на надання житлово-комунальних послуг; приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів; здійснювати господарську діяльність у порядку, визначеному законом; звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або членом його сім`ї про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обов`язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Матеріалами справи не доведено, що відповідач [PERSON] була споживачем житлово-комунальних послуг, що надаються за адресою: [ADDRESS] , оскільки рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/7542/16ц, провадження №2/369/3397/16 від 18.10.2016 року, яке набрало законної сили 02.03.2017 року, договір купівлі-продажу від 16.03.2015 року визнаний недійсним, а інших доказів про право власності [PERSON] на вказане житло чи право користування матеріали справи не місять. У відповідності до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Тому будь-яких належних доказів того, що станом на момент нарахування заборгованості відповідач [PERSON] була фактичним споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, - матеріали справи не містять. Таким чином, оскільки позивачем не надано суду належні та допустимі докази, а також не повідомлено про підстави звільнення від доказування у порядку ст. 82 ЦПК України, не заявлено клопотання про витребування доказів, позовні вимоги до відповідача [PERSON] є недоведеними, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України, ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України та

Outcome: dismissed