Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

07 березня 2017 року до Олександрівського районного суду надійшла заява [PERSON], про встановлення факту народження. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що 26 червня 2016 року, в Державній установі "Луганський перинатальний центр" в м. Луганськ, Луганської області, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, вона народила дитину - хлопчика. Не маючи змоги перетнути межу розмежування з новородженою дитиною, 13 липня 2016 року вона змушена була зареєструвати народження дитини в Жовтневому відділі записів актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції та отримала відповідне свідоцтво про народження сина серії І-ВВ №005821. З метою реєстрації факту народження сина та отримання відповідного свідоцтва про його народження встановленого зразка 07.03.2017 року вона звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції в Донецькій області. З огляду на той факт, що медична довідка про народження дитини була видана установою, яка перебуває на тимчасово неконтрольованій території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, в реєстрації народження сина заявниці було відмовлено. Заявник у судове засідання з'явилася, вимоги підтримала та надала пояснення відповідні викладеному у заяві. У судове засідання представник заінтересованої особи Олександрівський райониий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, заперечень по справі не має (а.с. 15). У судове засідання представник заінтересованої особи Управління Державної казначейської служби в Олександрівському районі Донецької області не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника (а.с.17-18). Представник заінтересованої особи Управління соціального захисту населення Олександрівської райдержадміністрації до суду не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с.16). Суд, у судовому засіданні, вислухавши заявника, свідків, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до виписного епікризу з історії пологів № 176 від 30.06.2016 року виданого лікарем Державної установи "Луганський перинатальний центр", [PERSON] 26.06.2016 року, народила дитину вагою 2700,0 грамів (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії І - ВВ № 005821 виданого 13.07.2016 року, та довідки від 01.03.2017 року, 26.06.2016 року у м. Луганськ народився [PERSON], та його матір'ю є [PERSON] (а.с.6,19). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЕД № 060611, 23 лютого 2007 року [PERSON] народила доньку [PERSON]. У судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання про те, що заявник є її племінницею, стосовно якої вона була опікуном до її повноліття. 26 червня 2016 року заявник народила у м. Луганськ, сина. Зараз вона перебуває у смт. Олександрівка, намагалася отримати належне свідоцтво про народження дитини, але їй відмовили. У заявника це друга дитина, перша дитина, донька, народилася у 2007 році. У судовому засіданні свідок [PERSON] надав аналогічні показання. За вимогами ст. 234 ЦПК України: суди розглядають у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. Частинами 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації народження № 160/15.50-38 від 07.03.2017 року наданого Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, заявнику [PERSON] відмовлено у державній реєстраії народження (а.с.8). Відповідно до вимог ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви. Постановою Верховної Ради України № 254 від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України № 252 від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08.04.2015 року. Відповідно до додатку до розпорядження КМ України від 07 листопада 2015 року за № 1085, м. Луганськ віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Під час розгляду данної справи суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprusv. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v the Republico f Moldova and Russia», « Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні на підставі показів свідків, інформації, що міститься у досліджених матеріалах справи, було встановлено, що 26.06.2016 року в м. Луганськ Луганської області, громадянка України [PERSON], [INFO], народила сина.

Outcome: approved