Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом\~ до ТОВ «Кредитні ініціативи», ПАТ «Промінвестбанк» про визнання частково недійсним договір відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року за кредитним договором № 05-03-16/46 від 25.01.2007 року, з моменту укладання. Позов мотивовано тим, що 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором від 25.01.2007 року № 05-03-16/46 укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та позивачем. Позивач вважає вказаний договір відступлення права вимоги недійсним в частині відступлення права вимоги, що виникло за кредитним договором від 25.01.2007 року з огляду на те, що боргові зобовязання за кредитним договором виражені в іноземній валюті доларах США, а у Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» відсутня ліцензія на здійснення операцій з іноземною валютою, а тому ТОВ «Кредитні ініціативи» не має права на отримання грошових коштів в іноземній валюті і до нього не могло перейти право вимоги таких коштів. На підставі викладеного, позивач звернулась до суду із вказаним позовом та просила визнати недійсним договір відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року, укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в частині відступлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» права вимоги за кредитним договором №05-03-16/46 від 25.01.2007 року, з моменту укладання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог. Надав до суду заперечення (а.с.73-82) в яких зазначив, що твердження позивача в частині відсутності ліцензії в ТОВ «Кредитні ініціативи» на здійснення операцій з валютними цінностями безпідставними так як укладення договору відступлення прав вимоги, чи факторингу не є валютною операцією, а відтак і валютна ліцензія для його укладання не потрібна. Згідно Положення про Державний реєстр фінансових установ вбачається, що фінансова установа має право надавати фінансові послуги після внесення її до Реєстру та отримання Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, свідоцтво є документ, що підтверджує статус фінансової установи. ТОВ «Кредитні ініціативи» зареєстроване як фінансова установа Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 18.09.2008 року № 1121, за реєстровим номером 13102248, що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ФК №214 від 22.09.2008 року (а.с.83) У додатку до вказаного Свідоцтва (а.с.84) зазначено всі види фінансових послуг, які має право здійснювати ТОВ «Кредитні ініціативи» без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства, а саме: фінансовий лізинг, надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів, надання поручительств, надання гарантій, факторинг. Також просив застосувати строки позовної давності. Представник ПАТ «Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку» в судове засідання не зявилась, надала до суду відзив на позовну заяву (а.с.69-70) в якому просила провести розгляд справи за її відсутності, а також зазначила, що не згодна із позовними вимогами з огляду на те, що між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги до позивача, а тому належним відповідачем за вказаним позовом є ТОВ «Кредитні ініціативи». Треті особи в судове засідання не зявились, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг) надав до суду пояснення (а.с.34-37) та клопотання про розгляд справи за відсутності представника Нацкомфінпослуг (а.с.55-56,65-66).В поясненнях зазначив, що основні функції та повноваження Нацкомфінпослуг визначені Положенням про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженим Указом Президента України від 23.11.2011 № 1070. Згідно до підпунктів 4, 5 пункту 3 Положення № 1070, одними з основних завдань Нацкомфінпослуг є здійснення в межах своїх повноважень державного регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг фінансовими установами і дотриманням законодавства у відповідній сфері, а також захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування в межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг. Відповідно до статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 № 2664-ІІІ із змінами і доповненнями (далі - Закон) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. Пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансова послуга це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів, звертають увагу суду,що ТОВ «Кредитні ініціативи» внесене до державного реєстру фінансових установ, та видано відповідне свідоцтво. Представник Державної інспекції з питань захисту прав споживачів (Держспоживінспекція України) надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.130,132) Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оглянувши надані представником позивача документи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 25.01.2007 року між ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та позивачем було укладено кредитний договір № 05-03-16/46 (далі за текстом «кредитний договір»), предметом якого було надання кредиту в іноземній валюті в сумі 28\~551, 00 дол.США, з датою погашення не пізніше 24.01.2014 року, з процентною ставкою за використання кредитних коштів у розмірі 12%, що підтверджується копією зазначеного договору, (а.с.5-7). 17.12.2012 між ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги (далі за текстом «договір відступлення прав вимоги»), відповідно до умов якого до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги до позивача, що випливає з Кредитного договору, що підтверджується копією зазначеного договору (а.с. 108-118), Витягу з Реєстру позичальників (Додаток № 1) до нього (а.с. 19 на звороті), вірність якого перевірено судом за нотаріально посвідченою копією договору з додатками, наданою представником позивача та оглянутою в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Пунктом 5.3.4. кредитного договору,визначено, що банк має право відступити право вимоги за цим договором з наступним повідомленням позичальника про кредитора протягом 5 днів моменту укладення договору з цього приводу про особу нового кредитора. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1\~ст. 516 ЦК України) Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні (ст. 517 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 1\~ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до п.7.\~Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 року\~правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених\~законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У п. 8. даної Постанови зазначено, що відповідно до частини першої\~статті 215 ЦК\~підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого\~\~цивільного\~\~права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорювань цивільне право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту, перелік яких містить\~\~ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод»\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 1950 року, кожен, чиї права та свободи порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. Суд може захистити право особи у спосіб, не передбачений законом, якщо такий спосіб є ефективним, тобто таким, що є адекватним змісту порушеного права, характеру порушення та наслідкам, які це порушення потягло за собою, й повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості поновлення- гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Відповідно до ч. 1\~\~ст. 3 ЦПК України\~\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Внаслідок укладення між відповідачами спірного договору відступлення прав вимоги, обєм зобовязань позивача за кредитним договором не змінюється, позивачем не доведено порушення його прав укладенням оспорюваного договору відступлення прав вимоги, відсутність валютної ліцензії у ТОВ "Кредитні ініціативи" не може бути підставою для визнання недійсним спірного договору, оскільки чинне законодавство не вимагає її наявності під час здійснення відступлення прав вимоги, , що є правовою підставою для відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed