Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

24.02.2016 року позивач [PERSON] звернувся із позовом до Жуківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про визнання права власності на земельну частку (пай). В судовому засіданні 20.04.2016 року від позивача [PERSON] надійшла уточнена позовна заява до Жуківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа - Відділ Держгеокадастру у Кобеляцькому районі Полтавської області, у якій позивач вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка раніше мешкала в смт.Білики, Кобеляцького району Полтавської області. Позивач є єдиним спадкоємцем на все майно [PERSON], на підставі заповіту, посвідченого Білицькою селищною радою Кобеляцького району Полтавської області 14 травня 1985 року по реєстру № 71 та 18 жовтня 2000 року в Кобеляцькій державній конторі Полтавської області він одержав свідоцтво про право на спадщину. На даний час він бажає отримати в спадщину земельну ділянку, на яку його мати мала право, так як перед досягненням пенсійного віку працювала в Колективному сільськогосподарському підприємстві «Мате Залки» та була членом цього господарства до дня смерті, але згідно довідки Кобеляцького районного відділу земельних ресурсів від 25. 07. 05 № 199 прізвище його матері не було внесено до списку-додатку громадян-членів КСП ім. Мате Залки, що додається до Державного акту серія [NUMBER] на право колективної власності на землю, зареєстрованого у Кобеляцькій РДА 06 липня 1995 року. Позивач просить суд встановити факт, що земельна частка (пай) розміром 3,26 умовних кадастрових гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Жуківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області належить на праві власності [PERSON], яка померла [INFO], визнати за ним у порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, а саме земельну частку (пай) площею 3,26 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жуківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, на яку мала право [PERSON], зобов'язати Головне Управління Держгеокадастру у Полтавській області виділити в натурі із земель запасу земельну частку (пай) площею 3, 26 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Жуківської сільської ради Кобеляцького району. Від позивача 16.05.2016 року надійшла заява про доповнення до позову, у якій він просить продовжити строк позовної давності, так як йому стало відомо про те, що його мати [PERSON] була членом КСП ім. Мате Залки лише у 2015 році. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Бердніченко О.П. підтримали вимоги позовної заяви та просять суд задовольнити позов. Представник відповідача Жуківської сільської ради - сільський голова Охріменко О.О. проти задоволення позовних вимог позивача заперечував, пояснивши, що на час, коли [PERSON] була прийнята в члени колгоспу ім. Мате Залки в 1978 році, дане сільськогосподарське підприємство діяло на території багатьох сільських рад, й де саме в 1978 р., на території якої сільської ради працювала [PERSON] на даний час встановити неможливо. Тоді ж саме в 1978 році, вона припинила будь-які зв'язки з колгоспом та не продовжувала бути членом КСП ім. Мате Залки. Ніяких заяв, щодо включення [PERSON] до списку - додатку громадян членів КСП ім. Мате Залки, що додається до Державного акту на право колективної власності ніхто не подавав. Від представника відділу Держгеокадастру в Кобеляцькому районі Полтавської області надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував. Суд, заслухавши сторони, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO], спадкоємцем якої, що прийняв та оформив спадкове майно є її син [PERSON], дійсно в липні 1978 року була прийнята в члени колгоспу імені Мате Залки , де відпрацювала 24 вихододні ( а.с. 76), однак припинила своє членство в колгоспі, шляхом працевлаштування техпрацівницею Білицької восьмирічної школи № 4 з 10.09.1982 року, де працювала по 27.02.1983 року( а.с. 75), та з серпня 1984 року по листопад 1989 року вона працювала робочою при заводського бурякопункту Кобеляцького цукрового заводу( а.с. 74). Закон України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» був прийнятий Верховною Радою України 14 лютого 1992 року та опублікований в газеті Голос України 20.03.1992 року. Згідно п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95 "право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства". Оскільки [PERSON] припинила своє членство в колгоспі, шляхом працевлаштування техпрацівницею Білицької восьмирічної школи № 4 з 10.09.1982 року, де працювала по 27.02.1983 року, набула статусу робітника та службовця, після листопаду 1989 року - завершення роботи на Кобеляцькому цукровому заводі, її в члени КСП ім. Мате Залки не приймали та вона не залишалася членом зазначеного підприємства, а тому й не мала права на земельну частку (пай). Отже, в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed