Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

26.11.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначила, що 16.01.2019 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Горбач Л.С. було посвідчено договори купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , та земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий № 0722885000:01:001:3370 на якій розташований вказаний житловий будинок (далі - договори). За умовами даних договорів [PERSON] , як покупець, зобов`язана була сплатити їй, як продавцю, 270500 грн., однак станом на 26.11.2019 року жодних коштів від останньої вона не отримала. Разом з тим, за довго до укладення спірного договору вона отримала 2500 дол. США від чоловіка [PERSON] - [PERSON] на оплату лікуванні свого молодшого сина. Так, після смерті старшого сина у віці 40 років, будучи в пригніченому емоційному стані, шляхом обману та психологічного тиску з боку [PERSON] , вона була змушена підписати зазначені договори купівлі-продажу. Крім того, на фіктивність договорів свідчить той факт, що на момент подачі даного позову вона продовжує бути зареєстрованою та проживати в будинку, який є предметом оскаржуваних правочинів. Про недійсність договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки свідчить їх умисно занижена ринкова вартість. Враховуючи наведене, просить суд визнати недійсними та розірвати договори купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , та земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий № 0722885000:01:001:3370 на якій розташований вказаний житловий будинок. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.05.2020 року в приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Горбач Л.С. було витребувано належним чином засвідчені копії нотаріальних справ (нотаріальної справи) щодо посвідчення договорів купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . та земельної ділянки, площею 0,25 га, кадастровий номер: 0722885000:01:001:337 від 16.01.2019 року (а.с. 58). 05.06.2020 року на виконання вищевказаної ухвали суду від приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Горбач Л.С. надійшли копії нотаріальних справ щодо посвідчення Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 16.01.2019 року за № 205 та Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 16.01.2019 року за № 206 (а.с. 62-118). В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала із зазначених у позові підстав, просила їх задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснила, що вона взяла в борг у [PERSON] 2500 дол. США на лікування свого сина та з метою забезпечення виконання своїх зобов`язань було оформлено оспорювані договори. Разом з тим, вона щомісячно виплачувала суму заборгованості перед [PERSON] разом із відсотками. При поверненні боргових коштів вона розписок не брала, однак частину з них пересилала на банківську картку [PERSON] . Також зазначила, що коштів на виконання договорів вона не отримувала, а факт заниження ринкової вартості майна, яке є предметом спірних правочинів обгрунтувати не може. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином - шляхом передачі ій телефонограми (а.с. 60), заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходили. Відповідач приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Горбач Л.С. в судове засідання повторно не з`явилася, до початку судового засідання від неї на поштову адресу суду надійшло клопотання з проханням розгляд справи здійснювати без іі участі (а.с. 55). Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Стаття 655 ЦК України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну. Ціна товару - це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ. Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. За загальним правилом (ч. 1 ст. 692 ЦК України) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Судом встановлено, що 16.01.2019 року між [PERSON] , як продавцем, та [PERSON] , як покупцем, укладено Договір купівлі-продажу житлового будинку, який було посвідчено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Горбач Л.С. та зареєстровано в реєстрі за № 205 (далі - Договір-1) (а.с. 63-64). За умовами Договору-1, - [PERSON] передає, а [PERSON] приймає у власність належний продавцю житловий будинок [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці, площею 0,2500 га, кадастровий № 0722885000:01:001:3370 (п. 1.1. Договору-1). Пунктом 2.1. Договору-1 визначено, що відповідно до Висновку про вартість об`єкта оцінки, складеного 12.01.2019 року ТзОВ «Київський центр нерухомості», ринкова вартість предмета Договору-1, становить 200000 грн. Крім того, 16.01.2019 року між [PERSON] , як продавцем, та [PERSON] , як покупцем, укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, який було посвідчено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Горбач Л.С. та зареєстровано в реєстрі за № 206 (далі - Договір-2) (а.с. 92-93). За умовами Договору-2, - [PERSON] передає, а [PERSON] приймає у власність належну продавцю земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий № 0722885000:01:001:3370, що розташована за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Піддубці (п. 1.1. Договору-2). Пунктом 2.1. Договру-2 визначено, що відповідно до Висновку про вартість об`єкта оцінки, складеного 12.01.2019 року ТзОВ «Київський центр нерухомості», ринкова вартість предмета Договору-2, становить 70500 грн. Згідно п. 2 ст. 692 ЦК України покупець повинен виконати свій обов`язок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Якщо покупець не виконує свого обов`язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (ч. 3 ст. 692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених ст. 651 ЦК України. Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ст. 651 ЦК України). Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На обгрунтування своїх позовних вимог про розірвання Договорів купівлі-продажу позивач посилається, зокрема, на ту обставину, що ринкова вартість будинку та земельної ділянки була умисно занижена та, попри цю обставину, станом на 26.11.2019 року жодних коштів від [PERSON] вона не отримала. Проте, як слідує із п. 2.2. Договору-1, - його сторони домовились про те, що вартість Предмету Договору-1, становить 200000 грн. і ця сума була повністю сплачена [PERSON] та отримана [PERSON] до підписання цього Договору-1. На час підписання Договору-1 сторони не мають одна до одної жодних претензій щодо проведення розрахунків. В свою чергу, п. 2.2. Договору-2 визначено, що його сторони домовились про те, що вартість Предмету Договору-2, становить 70500 грн. і ця сума була повністю сплачена [PERSON] та отримана [PERSON] до підписання цього Договору-2. На час підписання Договору-2 сторони не мають одна до одної жодних претензій щодо проведення розрахунків. Крім того, у п. 2.3. Договору-1, який є ідентичний п. 2.3. Договору-2, вказано, що [PERSON] заявляє, що їй відома ринкова вартість житлових будинків на вторинному ринку Луцького району Волинської області, сума продажу Предмету договорів, зазначена в Договорах, є еквівалентом його вартості та результатом її домовленості з [PERSON] . Суд вважає, що позивачкою [PERSON] , всупереч вимогам ст.ст. 76-81 ЦПК України, не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, які б спростовували обставини зазначені в оспорюваних договорах, а саме те, що розрахунок з нею відповідачем [PERSON] був здійснений в обсязі, зазначеному в договорах до їх підписання, як і не надано жодних доказів того, що дії приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Горбач Л.С. при посвідченні оспорюваних договорів купівлі-продажу були неправомірними, а вартість предметів Договорів купівлі-продажу була заниженою. Крім того, як слідує зі змісту Договору-1 та Договру-2, їх сторони - [PERSON] та [PERSON] , уклали вказані правочини діючи добровільно, цілеспрямовано, свідомо, розумно та на власний розсуд, без будь-якого примусу, як фізичного так і психічного, не порушуючи прав третіх осіб, бажаючи реального настання правових наслідків, обумовлених нижче, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, усвідомлюючи значення своїх дій та керуючи ними, не страждаючи на захворювання, що перешкоджають усвідомленню суті цього правочину, не обмежені у встановленому порядку у праві укладати правочин, не помиляючись щодо обставин, обумовлених нижче, діючи без впливу обману, попередньо ознайомлені нотаріусом з приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений правочин (у тому числі, з вимогами щодо недійсності правочину) та володіючи українською мовою. Вищезазначене в повній мірі спростовує доводи позивачки про те, що оспорювані правочини вона змушена була підписати шляхом обману та психологічного тиску, оскільки через сімейні обставини перебувала в пригніченому емоційному стані. Також, суд не приймає до уваги доводи [PERSON] про фіктивність договорів через те, що вона продовжує бути зареєстрованою та проживати в будинку, який є предметом оскаржуваних правочинів, оскільки такі не грунтуються на вимогах чинного законодавства України та жодним чином не свідчать про недійсність оспорюваних правочинів. Таким чином, укладаючи 16.01.2019 року Договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, сторони підписали його, досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним, добровільним та відповідало їхній внутрішній волі під час його укладання. Крім того суд вважає за необхідне зауважити, що позивачем не заявлялися позовні вимоги про визнання спірних договорів недійсними через їх фіктивність, удаваність або з інших підстав, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказане положення матеріального закону кореспондується з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України, відповідно до якої завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що її права та законні інтереси стосовно відчуження належних їй житлового будинку та земельної ділянки, відповідачами були порушені, а тому підстав для розірвання оспорюваних договорів купівлі-продажу, передбачених приписами ст. 651 ЦК України, немає, а отже у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. За таких обставин, судові витрати по справі, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, слід покласти на [PERSON] . На підставі ст.ст. 3, 15, 16, 632, 651, 655, 691 ЦК України,

Outcome: dismissed