Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що її дочка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем по даній справі. Від спільного подружнього життя у них [INFO]. народився син - [PERSON]. Однак, у зв'язку із тим, що відповідач часто перебував у місцях позбавлення волі, [PERSON] разом із дитиною постійно проживали у позивача. Згодом, шлюб між відповідачем та [PERSON] розірвано. Відповідач бачив свого сина лише один раз, вихованням дитини не займався та не цікавився, будь-якої допомоги на утримання сина не надавав. [INFO] [PERSON] померла. Після цього, відповідач також жодного разу не цікавився сином, його здоров'ям та розвитком. На даний час дитина проживає разом із позивачем, повністю перебуває на її утриманні. Відповідач повністю ухиляється від своїх батьківських обов'язків, а тому має бути позбавлений батьківських прав. З підстав, викладених вище, позивач змушена звернутися до суду із відповідним позовом. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісячно, і до досягнення останнім повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області Сундук Л.І. у судове засідання також не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши надані докази, та дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 20 січня 2012 року районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівстького міськрайонного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с. 11). Матеріалами справи встановлено, що від спільного шлюб у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження [NUMBER], виданого 11 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 9). Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 серпня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 14). Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 31 березня 2017 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області, [INFO] [PERSON] померла (а.с. 16). Зі змісту копії акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 06 квітня 2017 року депутатом Броварської міської ради Київської області, вбачається, що у квартирі [ADDRESS] проживала [PERSON] разом із своїм сином [PERSON] Батько дитини проживає окремо у м. Черкаси, матеріально дитину не утримує та життям сина не цікавиться (а.с. 19). Як вбачається із акту обстеження умов проживання за № 135, складеного 28 квітня 2017 року завідувачем сектору у справах сім'ї ССДС [PERSON] та головним спеціалістом [PERSON], малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом зі своєю бабусею [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. Квартира мебльована. Дитина забезпечена одягом, взуттям, продуктами харчування (а.с. 18). У матеріалах справи міститься копія заяви [PERSON], яка посвідчена 11 квітня 2017 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О., та відповідно до якої [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO] (а.с. 15). Згідно із копією висновку від 10 травня 2017 року за № 1-18/1145, наданого виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області, вбачається, що орган опіки та піклування Броварської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його сина [PERSON], [INFO], у зв'язку із тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків. За змістом ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На підставі викладеного вбачається, що відповідач належним чином не виконує свої обов'язки по утриманню дитини, не займається її вихованням, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не проявляє бажання зустрічатися з сином, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тому повинен бути позбавлений батьківських прав. Як передбачено ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. З огляду на вищевказані норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, задоволенню також підлягають позовні вимоги щодо стягнення із відповідача аліментів у розмірі 500 грн. на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Таким чином, дослідивши матеріали справи та врахувавши те, що відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного, та

Outcome: approved