Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

у листопаді 2018 року заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, заінтересована особа: Баришівська селищна рада, в якій просила суд: встановити факт того, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 22.11.2006 року Баришівською селищною радою, на земельну ділянку площею 0,060 га кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], є виданим на ім'я [PERSON]. Свою заяву заявниця обґрунтовувала тим, що при видачі акту в останньому помилкової її ім'я замість «[PERSON]» вказали як «[PERSON]», що тепер перешкоджає їй у розпорядженні вказаним майном. В судове засідання заявник не з'явилась, від останньої надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та із зазначенням щодо підтримання заяви та проханням її задовольнити. Заінтересована особа, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, в судове засідання свого представника не направила, надала заяву про розгляд справи у його відсутність. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи належне повідомлення всіх осіб, які беруть участь у справі, про дату та час судового засідання, суд, провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення за відсутності осіб, які не з'явились, на підставі наявних документів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступних висновків. Так, з матеріалів справи вбачається, що 22.11.2006 року Баришівською селищною радою на ім'я [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,060 га кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). На вказано акті містить відмітка «виправленому вірити ([PERSON] )». Листом № 1753/01-16 від 19.10.2018 року Баришівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] повідомлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,060 га кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] містить розходження у вказаних даних про власника земельної ділянки та його паспортними даними, а також містить недопустимі виправлення (а.с. 7). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно п. п. 1, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,060 га кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] містить виправлення, однак, вони є недопустимими, оскільки згідно п. 2.9. чинної на момент видачі акту серії [NUMBER] Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 року, котрий втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 404 від 03.07.2013 року, заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" та його структурні підрозділи. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп'ютерної техніки. З 2013 року державні акти не видаються. Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявником подано докази про те, що правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 22.11.2006 року Баришівською селищною радою, на земельну ділянку площею 0,060 га кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], належить їй, і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на наведене, заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved