Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

У лютому 2015 року Виконавчий комітет Павлоградської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якій просить суд визнати [PERSON], 1993 року народження, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: кімнатою [ADDRESS] В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що кімната [ADDRESS] була надана [PERSON] на підставі рішення Виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 1051 від 26.10.2005 року. 15.11.2005 року [PERSON] зареєструвалася в зазначеній кімнаті. 24.12.2009 року в зазначеній кімнаті була зареєстрована дочка [PERSON] - [PERSON]. 27.09.2011 року [PERSON] знята з реєстрації за вказаною адресою, у зв'язку з переїздом до будинку-інтернату. Станом на 12.11.2014 року у спірній кімнаті зареєстрована [PERSON], 1993 року народження, що підтверджується довідкою про реєстрацію та склад сім'ї від 12.11.2014 року. Відповідачка більше шести місяців не мешкає за вказаною адресою. Таким чином, відповідачка без поважних причин житлом не користується, витрат по утриманню квартири не несе. По факту не проживання 12.11.2014 року та 20.02.2015 року представниками КП «Павлограджитлосервіс» були складені акти. У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити в повному обсязі на підставах, зазначених у позові. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість з'явитися в судове засідання відповідачка суду не надала. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. У судовому засіданні встановлено, що кімната [ADDRESS] перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Павлограда та має статус "Соціальне житло", що підтверджується довідкою Відділу по обліку комунального майна та житлової площі Павлоградської міської ради. Кімната [ADDRESS] була надана [PERSON] на підставі рішення Виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 1051 від 26.10.2005 року. 15.11.2005 року [PERSON] зареєструвалася в зазначеній кімнаті. 24.12.2009 року в зазначеній кімнаті була зареєстрована дочка [PERSON] - [PERSON]. 27.09.2011 року [PERSON] знята з реєстрації за вказаною адресою, у зв'язку з переїздом до будинку-інтернату. На теперішній час у спірній кімнаті зареєстрована [PERSON], 1993 року народження, що підтверджується довідкою про реєстрацію та склад сім'ї від 12.11.2014 року, копією по квартирної картки (а.с. 8-9). Відповідно до матеріалів справи та актів від 12.11.2014 року та 20.02.2015 року, складених представниками КП «Павлограджитлосервіс», встановлено, що [PERSON], 1993 року народження, не проживає в кімнаті [ADDRESS] більше року, особистих речей її в кімнаті немає, комунальні послуги відповідачка не сплачує. Відповідачці ніхто не чинить перешкод у користуванні жилим приміщенням. Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або члені його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин більше 6 місяців, то цей строк може бути подовжений наймодавцем по заяві відсутніх. Відповідачка не зверталася з заявою про подовження зберігання на ним жилого приміщення понад 6 місяців у зв'язку з поважністю не проживання. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідачка більше року не проживає в кімнаті [ADDRESS], особистих речей її в кімнаті немає, комунальні послуги відповідачка не сплачує, суд вважає за необхідне визнати [PERSON], 1993 року народження, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: кімнатою [ADDRESS] На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved