Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

15.03.16 р. позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив суд постановити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, закріпленою за будинком № 1 на вул. Прилуцькій у смт. Брюховичі шляхом відновлення стану, що існував до порушення права позивача , визнати недійсним та скасувати рішення Брюховицької селищної ради № 714 від 15.10.15 р. « Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд громадянам в смт. Брюховичі « в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0705 га ( кадастровий номер 4610166300:03:002:0145 ; визнати недійсним та скасувати рішення Брюховицької селищної ради № 456 від 01.07.14 р. « Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в смт. Брюховичі « в частині надання дозволу [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0738 га на вул. Івасюка , 45 у смт.Брюховичі ; визнати недійсним та скасувати реєстрацію земельної ділянки з присвоєнням кадастрового номеру ; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку на вул. Івасюка, 45 у смт.Брюховичі та визнати недійсним та скасувати реєстрацію права власності на земельну ділянку на вул. Івасюка, 45 у смт.Брюховичі. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Брюховицького райвиконкому за багатоквартирним будинком № 1 на вул. Прилуцькій у смт. Брюховичі від 20.04.57 р. було закріплено земельну ділянку пл. 1032 кв.м. , що є його прибудинковою територією. Позивач зареєстрований та є співвласником квартири № 3 вказаного будинку. Відповідач [PERSON] у 90-х роках самочинно на прибудинковій території побудував будинок, який було прийнято в експлуатацію на підставі рішення селищної ради № 343 від 06.09.94 р. Цим же рішенням було вирішено передати безоплатно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку пл. 417 кв.м для обслуговування вказаного будинку. Проте вказане рішення в цій частині не було виконане . Навпаки , 19.11.94 р. [PERSON] незаконно було видано Державний акт про право власності на земельну ділянку пл. 752 кв.м. Рішенням Шевченківського райсуду м. Львова від 02.07.01 р. вказаний Державний акт було визнано недійсним, а виконком Брюховицької селищної ради зобов»язано видати [PERSON] Державний акт на право приватної власності на землю відповідно до рішення виконкому № 343 від 06.09.94 р. Вказане рішення суду теж виконане не було. На даний час Брюховицька селищна рада не приймаючи жодного рішення про вилучення частини земельної ділянки з площі прибудинкової території будинку № 1 на вул. Прилуцькій у м. Львові прийняла оскаржувані рішення, порушивши права землекористувачів, зокрема і самого позивача. Він позбавлений можливості користуватись належним йому майном, оскільки відсутній належний доступ до квартири. Без його згоди Брюховицька селищна рада передала у власність відповідача частину прибудинкової території, закріпленої за будинком № 1 на вул. Прилуцькій. Враховуючи наведене просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позов з підстав, наведених у заяві. Представник відповідача Брюховицької селищної ради в судовому засіданні заперечив проти заявлених вимог та пояснив, що оспорювані рішення селищної ради прийняті з дотриманням вимог ст.118, 122 ЗК України та жодні права позивача, як співвласника квартири № 3 на вул. Прилуцька, 1 у смт. Брюховичі не порушені. В судове засідання, що відбулось 24.10.16 р. представник не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник Відділу Держгеокадастру в судовому засіданні заперечив проти позову з підстав, наведених у письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи. Представники [PERSON], один з яких одночасно є третьою особою - [PERSON] в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що приймаючи оспорювані рішення відповідачі діяли в межах наданих їм повноважень, а жодні права позивача, як співвласника квартири, не порушені. Від [PERSON], [PERSON], [PERSON] поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Інші учасники в судове засідання не з»явились повторно, про причини неявки суду не повідомили,хоча належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з»ясувавши дійсні обставини справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок № 1 на вул. Прилуцькій у смт. Брюховичі є трьохквартирним , не знятий з балансу Брюховицької селищної ради, об»єднання співвласників багатоквартирного будинку мешканцями не створювалось . Співвласниками квартири № 3 є позивач, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про право власності від 05.11.01 р. ( а.с. 50). Власниками двох інших квартир є [PERSON] та [PERSON] На підставі рішення Брюховицького райвиконкому від 20.04.57 р. за будинком було закріплено земельну ділянку площею 1032 кв.м. Вказана обставина зафіксована у технічному паспорті будинку від 15.08.71 р. Рішенням виконкому Брюховицької селищної ради від 06.09.94 р. за № 343 було задоволено заяву [PERSON] ,- погоджена самовільна будова житлового будинку по вул. Івасюка, 37 в смт. Брюховичі на території комунального будинку ( колишня Прилуцька ,1 ) ; затверджено Державний акт про прийняття в експлуатацію вказаного будинку та вирішено передати у приватну власність [PERSON] земельну ділянку для обслуговування житлового будинку плошею 417 кв.м. Рішенням Шевченківського райсуду м. Львова від 02.07.01 р., що набрало законної сили було визнано недійсним Державний акт про право власності [PERSON] на земельну ділянку пл. 752 кв.м та зобов»язано Брюховицьку селищну раду видати [PERSON] Державний акт про право власності відповідно рішення виконкому № 343 від 06.09.94р. Рішення суду набрало законної сили, проте виконане не було. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини, що врегульовано ч. 3 ст. 61 ЦПК України. Як встановлено в ході розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Брюховицької селищної ради за участю третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про поновлення порушених прав землекористувачів та позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, знесення самовільної забудови, мешканцями будинку [PERSON], що є батьком позивача, та [PERSON] були проведені добудови до квартир, в яких вони проживали. В ході приватизації квартири № 2 [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на вказане житло з врахуванням проведених ним добудов. В подальшому, [PERSON] на підставі рішення виконкому Брюховицької селищної ради від 29.10.97 р. було видано Державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0542 га. Рішенням Шевченківського райсуду м. Львова від 18.06.03 р., що набрало законної сили встановлено, що при виділенні вказаної земельної ділянки із території, яка належить до будинку № 1 на вул. Прилуцькій у м. Львові було включекно площу 259 кв.м, інша площа була включена з допоміжної території селищної ради. На підставі заяви [PERSON] пунктом 1.1 рішення Брюховицької селищної ради від 01.07.14 р. за № 456 останньому було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки пл. 0.0738 га для будівництва та обслуговування будинку на вул. Івасюка, 45 в смт. Брюховичі . В ході виготовлення такого проекту були враховані червоні лінії та межі суміжних землекористувачів , внаслідок чого площа ділянки була зменшена до 0,0705 га. В подальшому, на підставі заяви [PERSON] від 06.10.15 р. , розробленого і погодженого проекту землеустрою, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.110.15 р.,Акту встановлення і узгодження меж від 11.09.13 р. , п.1.3 рішення Брюховицької селищної ради від 15.10.15 р. за № 714 [PERSON] затверджено проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку пл. 0,0705 га по вул. Івасюка, 45 у м. Львові. На думку суду, при прийняття вказаних рішень Брюховицька селищна рада керувалась вимогами ст. 26 Закону України « Про місцеве самоврядування» та ст. 12 ЗК України. Подальше оформлення права власності відповідача на земельну ділянку для обслуговування будинку № 45 на вул. Івасюка у м. Львові проведено з дотриманням вимог ст.ст. 21-26,28 Закону України « Про державний земельний кадастр» . Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суду не представлено жодних доказів на підтвердження того, що оспорюваними рішеннями порушені будь-які права позивача. Так, згідно ст.181 Цивільного кодексу до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначеня. Згідно зі ст. 1 Закону України "Про об'єднання власників багатоквартирного житлового будинку" (далі - Закон про ОВББ), об'єднання власників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна. Земельна ділянка під багатоквартирним будинком є його прибудинковою територією. При цьому відповідно до ст. 1 Закону про ОВББ прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на прав власності і користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 42 ЗК України, у разі приватизації громадянами багатоквартирного житлового будинку, відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Співвласники квартир будинку № 1 на вул. Прилуцькій в смт. Брюховичі не створили ОСББ, жодна документація на прибудинкову територію не розроблялась. Суду не представлено і доказів того, що позивач, як користувач земельної ділянки вносив будь-коли кошти по оплаті земельного податку. Статтею 116 ЗК України врегульовано, що громадяни та юридичні особа набувають права власності та права користування земельними ділянками з земель державної чи комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень , визначених цим Кодексом. Позивач не представив доказів того, що у нього, як у одного із співвласників квартири багатоквартирного будинку виникло право на користування земельною ділянкою, що була передана в подальшому відповідачу [PERSON] Крім того, законодавство не передбачає можливості закріплення у користування чи у власність земельної ділянки співвласнику квартири у багатоквартирному будинку. Відтак, голослівними є покликання представника позивача на необхідність згоди підпису позивача у акті встановлення та узгодження меж земельної ділянки, який представляв [PERSON] до Брюховицької селищної ради. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи не здобуто доказів порушення відповідачами будь-яких прав позивача.

Outcome: dismissed