Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON], про виселення. Ухвалою суду від 05.08.2015 року провадження у справі в частині вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про виселення закрито у зв'язку зі смертю останньої. Позов обгрунтовано тим, що 30.05.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ODIVGA0000000013. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 28800 доларів США строком до 30.05.2018 року, а [PERSON] зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 30.05.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], [PERSON] уклали договір іпотеки. Згідно п. 7, 8 договору іпотеки відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 70,9 кв.м., житловою площею 36,60 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Банк виконав свої зобов'язання, а [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Банк звернувся в суд з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. 02.12.2010 року суд виніс рішення про звернення стягнення на квартиру. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Посилаючись на викладене, позивач просив виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), яка розташована за адресою: [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що вимога про виселення відповідача з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], є безпідставною, оскільки рішенням суду звернуто стягнення на квартиру, яка розташована за іншою адресою, а саме в [ADDRESS] Крім того, він посилався на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до якого не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явилася. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Вислухавши доводи представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.05.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ODIVGA0000000013. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 28800 доларів США строком до 30.05.2018 року, а [PERSON] зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 30.05.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], [PERSON] уклали договір іпотеки. Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Ст. 40 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Згідно п. 7, 8 договору іпотеки [PERSON], [PERSON] надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 70,9 кв.м., житловою площею 36,60 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Банк виконав свої зобов'язання, а [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Банк звернувся в суд з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 02.12.2010 року звернуто стягнення на квартиру загальною площею 70,9 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаної квартири ПАТ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача про виселення відповідача з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], є безпідставною, оскільки вказана квартира не являється предметом іпотеки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed