Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

03.08.2020 року до суду з Личаківського районного суду м. Львова надійшов позов Львівського міського центру зайнятості до [PERSON] про стягнення з коштів в розмірі 2 787,01 грн., виплачених як допомогу з безробіття та судових витрат. Ухвалою від 23.10.2020 р. позовні матеріали були скеровані по територіальній підсудності до Шевченківського районного суду м. Львова, куди поступили 23.11.2020 р. Провадження у справі відкрито 25.11.2020р. Позивач свої вимоги мотивує тим, що Львівський міський центр зайнятості є органом Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що діє від імені Фонду відповідно до законів України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Про зайнятість населення". [PERSON] 08.01.2020р. звернулась до позивача в пошуках роботи і цього ж дня їй було надано статус безробітного відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» на підставі поданої заяви. За час перебування на обліку у центрі зайнятості, [PERSON] отримала допомогу по безробіттю з 15.01.2020р. по 29.04.2020р. , загальною сумою 2 787,01 грн. Між тим, позивачем з`ясовано, що остання перебуває на обліку у Шевченківському відділі соціального захист, де з 01.07.2019р. по 30.09.2020р. отримувала компенсацію, як непрацюючій працездатній особі, яка доглядає особу з інвалідністю І групи. Таким чином, в результаті не повідомлення відповідачем спеціалістів центру зайнятості під час реєстрації у центрі 08.01.2020р. про те, що вона відноситься до зайнятого населення, остання незаконно набула статус безробітної, а відтак незаконно отримувала допомогу по безробіттю у вказаному вище розмірі. Львівським міським центром зайнятості скеровано [PERSON] повідомлення з вимогою про відшкодування вищевказаних коштів в сумі 2 878,01 грн., яка залишена без розгляду та задоволення. За таких обставин, змушене звернутись до суду. Представник позивача Львівського міського центру зайнятості Борис А.С. в судовому засіданні позов підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеним в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подала відзив на позовну заяву. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 08.01.2020р. звернулась із заявою до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи та цього ж дня набула статусу безробітного відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення». У своїй заяві остання підтвердила, що не отримує, відповідно до законодавства допомогу, компенсацію, та/або надбавку по догляду за інвалідом І групи, що засвідчила власним підписом. За час перебування на обліку, [PERSON] отримувала у центрі зайнятості матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю, загальною сумою 2 787,01 грн. за період часу з 15.01.2020р. по 29.04.2020р. Між тим, згідно акту проведеного розслідування страхових випадків №25 від 30.04.2020р. з`ясовано, що [PERSON] перебуває на обліку у Шевченківському відділі соціального захисту і відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №832 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян», з 01.07.2019р. по 30.09.2020р. їй призначено компенсацію не працюючій працездатній особі, яка доглядає особу з інвалідністю І групи. Статтею 4 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що до зайнятого населення належать, зокрема, непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства Згідно ч.3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Пунктом 8 ч.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості, що встановлено п.8 ч.1ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Частиною 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, у зв`язку з тим, що [PERSON] не повідомила спеціалістів центру зайнятості під час реєстрації 08.01.2020р. про те, що вона відноситься до зайнятого населення, остання незаконно набула статус безробітної, а відтак незаконно отримала допомогу по безробіттю, загальною сумою 2 787,01 грн. за період часу з 15.01.2020р. по 29.04.2020р. Пунктом 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено: «сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг». 04.05.2020р. та 11.06.2020р. Львівським міським центром зайнятості скеровано відповідачу повідомлення з вимогою про повернення незаконно набутих коштів, які залишені без задоволення. За таких обставин, виходячи із встановлених судом обставин та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставним та підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню 2 102,00 грн. судового збору в користь позивача.

Outcome: approved