Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач через своїх представників [PERSON] та [PERSON], які діють на підставі довіреності, звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, у якій просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на балансі виробничого підрозділу «Харківська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» знаходиться житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зазначеного будинку зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Як вказує позивач, родина [PERSON] тривалий час, а саме останні три роки, не проживає за зареєстрованою адресою. Вхідні двері до квартири [ADDRESS], згідно до актів складених комісією виробничого підрозділу «Харківська дистанція колії», є постійно відчиненими. При відкриванні дверей доноситься нестерпний запах сміття та не прибраного приміщення. Відповідно до скарг сусідів родини [PERSON] до адміністрації Харківської дистанції колії, родина [PERSON] не ночує у вказаній увартирі , не навідується, не стежить, не користується за призначенням житловим приміщенням, що є загрозою заселення в квартиру сторонніх осіб без постійного місця проживання, підвищує ризик пожежної небезпеки. Окрім того, [PERSON] як відповідальний квартиронаймач, на яку відкрито особистий рахунок, вже більше трьох років не вносить плату за проживання та комунальні послуги до бухгалтерії виробничого підрозділу «Харківська дистанція колії». Оскільки відповідачі не проживають понад шість місяців без поважних причин у вказаному приміщенні , на думку позивача, вони повинні бути визнані такими, що втратили право користування житлом, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися з даним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача ПАТ «Українська» в особі регіональної філії «Південна залізниця» Гараєва О.С., яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила суд позов задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідачів повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення і доводи представника позивача, пояснення свідка [PERSON], перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що позивач ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» утримує на своєму балансі житловий будинок літ. «А-2», загальною площею 760,3 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом № 28101014 від 23.11.2010 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 26). Актом прийому-передачі картотеки з питань реєстрації фізичних осіб № 17 від 01.04.2016 виробничій підрозділ «Харківська дистанція колії» регіональна філія «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» в особі начальника [PERSON] (обслуговується, зокрема, будинок по [ADDRESS]) передав, а відділ реєстрації місця проживання у Жовтневому районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації ХМР в особі начальника відділу [PERSON] прийняв картотеки з питань реєстрації фізичних осіб (а.с. 16). Як вбачається з опису до акту прийому-передачі картотек з питань реєстрації фізичних осіб від 01.04.2016, в квартирі [ADDRESS] зареєстровано чотири особи: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 17-18). Листом Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 09.11.2016 за № 1450/0/50-16 начальника у виробничому підрозділі «Харківська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» повідомлено, що в адресній картці особи (форма Б) за адресою: [ADDRESS] містяться відомості щодо наступних осіб: «[PERSON]», [INFO], у графі «Дата прописки та на який термін» вписано «24.01.86»; «[PERSON]», [INFO], у графі «Дата прописки та на який термін» вписано «01.03.06»; «[PERSON]», [INFO], у графі «Дата прописки та на який термін» вписано «14.06.94»; «[PERSON]», [INFO], у графі «Дата прописки та на який термін» інформація відсутня. В період з 04.04.2016 до відділу реєстраці місця проживання у Жовтневому районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департманету реєстрації Харківської міської ради заяв про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою не надходило (а.с. 49-51). З актів обстеження , які складені працівниками виробничого підрозділу «Харківська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», вбачається, що відповідачі у квартирі [ADDRESS] протягом 2016 року були відсутні, на стук в двері квартири та голосне гукання ніхто не відповідав, вхідні двері у квартиру на замок зачинені не були, з квартири доносився неприємний запах сміття (а.с. 60-63). Окрім того, за відповідачем [PERSON], яка мешкає в квартирі [ADDRESS], як за відповідальним квартиронаймачем, на яку відкрито особистий рахунок, значиться заборгованість за квартирну плату та опалення, яка станом на 01.10.2016 складає 9812,99 грн., заборгованість виникла з вересня 2013 року. Останній проплата за комунальні послуги була здійснена 12.08.2013 року в сумі 30,52 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 7-8). Як пояснила у судовому засіданні свідок [PERSON], яка проживає у вказаному житловому будинку та є сусідкою відповідачів, родина [PERSON] не проживає у спірній квартирі більше п'яти років, влітку 2016 року двері було відчинено, замок в дверях відсутній, вікна побиті, у квартирі дуже брудно, присутній стійкий неприємний запах, квартира схожа на смітник. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 163 ЖК Української РСР у разі тимчасової відсутності наймача або члена його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, пунктами 1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 71 і 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору-судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України" № 2 від 12.04.1985 у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характеру роботи. Отже, відповідно до вказаних положень закону, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є відсутність цієї особи без поважних причин протягом встановленого законом строку в жилому приміщенні, право користування яким має ця особа. Дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи (а.с. 60-63), а також поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка підтверджується, що відповідачі не проживають у спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, факт їх реєстрації носить формальний характер. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Реєстрація відповідачів у спірній квартирі порушує права позивача, оскільки існують перепони в розпорядженні житловим фондом та його ефективним використанням. Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1378 грн за подачу позову, що документально підтверджується платіжним дорученням, долученим до матеріалів цивільної справи (а.с. 2), підлягає стягненню на користь позивача з відповідачів у розмірі по 459,33 грн з кожного.

Outcome: approved