Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

18 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до приватного акціонерного товариства «Росава» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на наступні обставини. 27.04.2012 року його, [PERSON] (надалі Позивач), було призначено на посаду вантажника складського господарства приватного акціонерного товариства «Росава» (надалі Відповідач) на підставі наказу від 27.04.2012 року №584-к. Наказом від 18.04.2017 року №628-к його було переведено на посаду техніка з благоустрою території та приміщень господарчої дільниці. Наказом про припинення трудової угоди від 20.11.2018 року №1448-к, [PERSON] звільнено з посади техніка з благоустрою території та приміщень господарчої дільниці згідно п.2 ст.36 КЗпП України у зв'язку із закінченням строку трудового договору. Вважає звільнення незаконним, таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки ст.23 КЗпП України передбачає, що трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін: 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Позивач був прийнятий на роботу на посаду вантажника складського господарства за безстроковим трудовим договором, що підтверджується наказом про прийом на роботу від 27.04.2012 року№584-к. В період роботи Позивач був переведений на посаду вантажника логістично- складського господарства (наказ про переведення на іншу роботу від 05.05.2014 року №1129-к) оператора диспетчерської служби контакт-групи (наказ про переведення на іншу роботу від 13.01.2017 року №36-к). З 11.06.2015 року по 06.10.2016 року був призваний та проходив службу в зоні проведення АТО. Наказом від 18.04.2017 року №628-к [PERSON] було переведено на посаду техніка з благоустрою території та приміщень господарчої дільниці. При ознайомленні 18.04.2017 року [PERSON] з наказом про переведення на іншу роботу від 18.04.2017 року №628-к, в графі «постійно -1, тимчасово -2» було зазначено -1, а в графі «Дата, до якої переводиться» поставлено прочерк. 01.11.2018 року Позивачу поштою було надіслано повідомлення про закінчення строку трудового договору та його звільнення, оскільки він працював за строковим трудовим договором терміном до 01.11.2018 року. На час отримання вказаного повідомлення Позивач перебував у відпустці до 19.11.2018 року, а вже 20.11.2018 року наказом про припинення трудової угоди №1448-к його було звільнено з роботи з 20.11.2018 року за п.2 ст.36 КЗпП України у звязку із закінченням строку трудового договору. 01.11.2018 року при огляді оригіналу наказу про переведення від 18.04.2017 року №628- к Позивачем виявлено незаконні дописки, зокрема: в графі «постійно -1, тимчасово -2» цифру 1 виправлено на 2, а в графі «Дата, до якої переводиться» проставлено 01.11.18. До особової карточки [PERSON] (зворотній бік наказу) зроблено дописку іншим почерком «тимчасово до 01.11.2018 р.». Щодо підроблення вказаних документів посадовими особами ПРАТ «Росава» та незаконного звільнення Позивач звернувся до Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення. Тобто, роботодавець всупереч вимогам трудового законодавства односторонньо здійснив переведення працівника на іншу посаду з одночасною зміною умов трудового договору з безстрокового на строковий договір, оскільки Позивач надав згоду лише на переведення на посаду техніка з благоустрою території та приміщень господарчої дільниці, а не на зміну умов трудового договору з безстрокового на строковий та вважав, що продовжує працює за безстроковим трудовим договором. Просив суд розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, скасувати наказ про припинення трудової угоди від 20.11.2018 року №1448-к., виданий приватним акціонерним товариством «Росава», поновити [PERSON] на посаді техніка з благоустрою території та приміщень господарчої дільниці приватного акціонерного товариства «Росава», стягнути з приватного акціонерного товариства «Росава» (код 30253385) на користь [PERSON] (код [NUMBER]) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.11.2018 року по день прийняття судового рішення з розрахунку 404.11 гри. за кожен робочий день вимушеного прогулу, допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді техніка з благоустрою території та приміщень господарчої дільниці приватного акціонерного товариства «Росава» ( а. с. 2 6 ). Ухвалою судді від 28 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін ( а. с. 29-30 ). 23.01.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог, мотивуючи наступним. 16.02.2017 року було видано Наказ № 67 « Про зміни в організації виробництва і праці», згідно якого прийнято рішення ліквідувати в структурі управління ПРАТ «Росава» окремий структурний підрозділ контакт-групу; затвердити зміни до штатних розкладів керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців та робітників; прийняти заходи з працевлаштування працівників, посади яких підлягають скороченню; працівників, які відмовилися від запропонованих посад, або у зв'язку з відсутністю вакантних посад та професій, після закінчення двомісячного терміну з дня попередження, звільнити згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. 20.02.2017 року Позивач із Наказом № 67 від 16.02.2017 року був ознайомлений, про що свідчить проставлений ним підпис на зворотній стороні Наказу № 67 від 16.02.2017 року. Позивачу на протязі двох місяців пропонувалися вакантні посади. Актом пропонування посад у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці на ПРАТ «Росава» ( далі - [PERSON]) від 23.02.2017 року, Позивачем було обрано посаду майстра господарчої дільниці. Повідомленням, виданим начальником ВП та НК ПРАТ «Росава» [PERSON], Позивачу було відмовлено, оскільки він не відповідає кваліфікаційним вимогам обраної посади. 24.03.2017 року Позивач із повідомленням був ознайомлений. Актом від 15.03.2017 року, Позивачем було обрано посаду змінний диспетчер ВДВ. Повідомленням від 24.03.2017 року, виданим начальником ВП та НК ПРАТ «Росава» [PERSON], Позивачу було відмовлено, оскільки він не відповідає кваліфікаційним вимогам обраної посади. 24.03.2017 року Позивач із повідомленням був ознайомлений. Актом від 03.04.2017 року, Позивачем було обрано посаду заступник начальника логістично-складського господарства по готовій продукції основного виробництва та складах ТМЦ. Оскільки Позивач не відповідав кваліфікаційним вимогам посади заступника начальника логістично-складського господарства по готовій продукції основного виробництва та складах ТМЦ йому, в обраній посаді, також було відмовлено. 14.04.2017 року Відповідачем було затверджено зміну до штатного розкладу керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців господарчої дільниці ПРАТ «Росава» № 3 від 14.04.2017 року, та введено посаду технік з благоустрою території та приміщень господарчої дільниці групи ВВГШ на період часу з 18.04.2017 року по 01.11.2018 року та запропоновано відповідну посаду Позивачу. Актом від 18.04.2017 року, Позивач обрав посаду техніка з благоустрою території та приміщень господарчої дільниці групи ВВГШ. Наказом від 18.04.2017 року № 628-к Позивача було переведено па посаду техніка з благоустрою території та приміщень господарчої дільниці групи ВВГШ та вказано, що переведення здійснюється тимчасово на період з 18.04.2017 року по 01.11.201 8 року. Позивач з Наказом від 18.04.2017 року № 628-к ознайомився, про що ним було проставлено підпис і надано згоду на посаду техніка з благоустрою території та приміщень господарчої дільниці групи ВВГШ. Позивач надав згоду на переведення на посаду техніка благоустрою території та приміщень господарчої дільниці групи ВВГШ та знав, що посада вводиться тимчасово з 18.04.2017 року по 01.11.2018 року, а трудові відносини мають строковий характер. Посада техніка з благоустрою території та приміщень господарчої дільниці групи ВВГШ, на яку було призначено Позивача, згідно зміни до штатного розкладу керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців господарчої дільниці ПРАТ «Росава» від 14.04.2017 року № 3 та Наказу від 18.04.2017 року № 628-к. було чітко визначено строк, який визначався конкретним терміном з 18.04.2017 року по 01.11.2018 року. Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви працівника. Так як, попередня посада Позивача оператора диспетчерської служби контакт-групи відділу маркетингу скорочувалася, і таким чином трудові відносини на попередній посаді не могли бути продовженні на невизначений строк, а всі інші посади, запропоновані Позивачу не могли бути ним зайняті, оскільки Позивач не відповідав кваліфікаційним вимогам, та у зв'язку із неможливістю Позивача працювати зі значними фізичними навантаженнями, оскільки було встановлено інвалідність третьої групи з 01.12.2016 року після одержання травми під час проходження військової служби за мобілізацією в зоні АТО, Відповідач, виходячи із можливого характеру виконання робіт, умов їхнього виконання та інтересів працівника запропонував укладення строкового трудового договору на визначений строк на посаду техніка з благоустрою території та приміщень господарчої дільниці групи ВВГШ ( а. с. 36-40 ). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] кожний окремо підтримали позовні вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просили задовольнити вимоги в повному обсязі. Представник відповідача ПРАТ «Росава» [PERSON], яка діє на підставі довіреності в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача, просила суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. Посилалася на те, що з боку відповідача при звільнення позивача не було порушено вимог законодавства про працю. Посилання позивача на те, що в Наказі № 628-к від 18.04.2017 року зроблені якісь додаткові записи, які при підписання позивачем були відсутні, то такі доводи позивача жодним чином не підтверджені. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON]не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,\~ що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 27.04.2012 року [PERSON] було призначено на посаду вантажника складського господарства приватного акціонерного товариства «Росава» на підставі наказу від 27.04.2012 року №584-к. Наказом від 18.04.2017 року №628-к позивача було переведено на посаду техніка з благоустрою території та приміщень господарчої дільниці. Наказом про припинення трудової угоди від 20.11.2018 року №1448-к, [PERSON] звільнено з посади техніка з благоустрою території та приміщень господарчої дільниці згідно п.2 ст.36 КЗпП України у зв'язку із закінченням строку трудового договору. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач вважає його звільнення незаконним, таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Встановлено, що 16.02.2017 року було видано Наказ № 67 « Про зміни в організації виробництва і праці», згідно якого прийнято рішення ліквідувати в структурі управління ПРАТ «Росава» окремий структурний підрозділ контакт-групу; затвердити зміни до штатних розкладів керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців та робітників; прийняти заходи з працевлаштування працівників, посади яких підлягають скороченню; працівників, які відмовилися від запропонованих посад, або у зв'язку з відсутністю вакантних посад та професій, після закінчення двомісячного терміну з дня попередження, звільнити згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, з яким 20.02.2017 року був ознайомлений позивач, про що свідчить підпис останнього. Встановлено, що позивачу [PERSON] на протязі двох місяців пропонувалися вакантні посади, що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами, однак останньому у вибраних вакансіях було відмовлено, оскільки останній не відповідав кваліфікаційним вимогам обраної посади. [PERSON] в матеріалах справи від 23.02.2017 року, від 15.03.2017 року, від 03.04.2017 року. 14.04.2017 року відповідачем було затверджено зміну до штатного розкладу керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців господарчої дільниці ПРАТ «Росава» № 3 від 14.04.2017 року, та введено посаду технік з благоустрою території та приміщень господарчої дільниці групи ВВГШ на період часу з 18.04.2017 року по 01.11.2018 року, відповідну посаду було запропоновано позивачу. Так, [PERSON] від 18.04.2017 року, позивач [PERSON] обрав посаду техніка з благоустрою території та приміщень господарчої дільниці групи ВВГШ. Наказом від 18.04.2017 року № 628-к позивача було переведено па посаду техніка з благоустрою території та приміщень господарчої дільниці групи ВВГШ та вказано, що переведення здійснюється тимчасово на період з 18.04.2017 року по 01.11.2018 року. З зазначеного Наказу від 18.04.2017 року № 628-к вбачається, що позивач ознайомився, про що свідчить підпис останнього. Отже, позивач надав згоду на переведення на посаду техніка благоустрою території та приміщень господарчої дільниці групи ВВГШ та знав, що посада вводиться тимчасово з 18.04.2017 року по 01.11.2018 року, а трудові відносини мають строковий характер. Згідно зі ст. 23 Кодексу законів про працю України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Строковий трудовий договір може укладатися як під час прийняття на роботу, так і згодом, якщо є підстави для укладання (переукладання) строкового трудового договору, а саме: якщо трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений сірок з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви працівника. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 р. "Про практику розгляду судами трудових спорів", при укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв'язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт). Відповідно до ч. 1 ст. 32 КЗпП України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Отже, позивач [PERSON] обираючи запропоновану відповідачем посаду техніка з благоустрою території та приміщень господарчої дільниці групи ВВГШ, підписуючи Наказ № 628-к від 18.04.2017 року, погодився на його переведення на строк, який було зазначено у вказаному Наказі. Як встановлено в судовому засіданні та не спростовано самим позивачем, що останній був ознайомлений з вказаним Наказом, про що поставив свій підпис. Крім того, не спростовано, що заперечень та зауважень у позивача не було. Посилання позивача на те, що в Наказі про переведення від 18.04.2017 року № 628- к, виявлено незаконні дописки, зокрема: в графі «постійно -1, тимчасово -2» цифру 1 виправлено на 2, а в графі «Дата, до якої переводиться» проставлено 01.11.18, не може бути прийнято судом до увагу, оскільки з боку позивача з цього приводу не надано жодного належного та допустимого доказу. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання позивача на звернення до правоохоронних органів, де було внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом грубого порушення законодавства про працю посадовими особами ПРАТ «Росава», не підтверджує того факту, що у Наказ від 18.04.2017 року з боку відповідача були самостійно дописані зміни вже після того, як позивач з ним ознайомився та поставив свій підпис. Отже, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження того факту, що наказ про звільнення позивача був винесений з порушенням діючого законодавства. Тому, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині скасування наказу про звільнення є такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки, судом відмовлено позивачу у скасування наказу про звільнення не підлягають до задоволення і позовні вимоги позивача в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Частиною 5 статті 263 ЦПК України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до вимог ст. ст. 131, 141 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача судові витрати на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed