Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк (далі - АТ КБ) «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 108165,47 грн., а також судових витрат, пов`язаних зі зверненням до суду, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач по справі добровільно не погашає суму кредиту, чим порушує умови договору № б/н від 21.12.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 10.09.2019 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача, була постановлена ухвала про відкриття провадження у справі та розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Направлено відповідачеві копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов в установлений строк. Запропоновано позивачеві подати до суду відповідь на відзив. Запропоновано відповідачу подати до суду, в установлений законодавством строк заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення. Відзив до суду не надходив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 21.12.2007 р.ним була підписана заява № б/н, згідно з якою Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 8300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають Договір про надання банківських послуг між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] .. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Згідно з інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 07.07.2018 № Е.65.0.0.0/3-365676, з 21.05.2018 публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва - АТ КБ «ПриватБанк»). Згідно з кредитним договором, Позичальник зобов`язаний повернути кредитні кошти згідно з умовами, визначеними цим кредитним договором, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку (штраф/пеню). Позичальник ухиляється від взятих на себе зобов`язань по сплаті кредитних платежів та відсотків за користування кредитом. Станом на 30.06.2019 р. його заборгованість за кредитним договором становить 555068,33 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була присуджена до стягнення рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.05.2015 р. з відповідача на користь позивача, яка складала 16014,02 грн., з яких: 8297,71 грн.. - заборгованість за кредитом; 6265,54 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 450,00 грн. - заборгованість за комісією та пенею за користуваня кредитом; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 750,67 грн. - штраф (процентна складова ). Різниця становить: 540055,08 грн., з яких 534755,08 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 5300,00 грн. - заборгованість за пенею і комісією. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 108165,47 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача саме цю суму заборгованості за кредитом та судові витрати. Згідно з кредитним договором, Позичальник зобов`язаний повернути кредитні кошти згідно з умовами, визначеними цим кредитним договором, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку (штраф/пеню). Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.05.2015 р. у цивільній справі № 509/1740/15-ц за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.12.2007 р., яка складала 16014,02 грн. станом на 31.01.2015 р. Згідно висновку про правильне застосування норм права, викладеному у п. 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, на підставі ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно з п. 91 Постанови, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, Банк скористався правом дострокового повернення кредитних коштів та у 2015 році звернувся до суду з вимогою про стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.12.2007 р., внаслідок чого змінив строк виконання основного зобов`язання, а зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитним договором, що узгоджується із позицією Верховного Суду, викладенній у постанові від 07.11.2018 по справі № 675/26/17. У зв`язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги належним чином необґрунтовані та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed