Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила суд усунути відповідача від права на спадкування після смерті його батька, а її чоловіка - [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що як спадкоємці першої черги за законом після смерті останнього, який помер 30.11.2016 в селищі Новослобідському Путивльського району Сумської області, вони прийняли спадщину шляхом постійного проживання з померлим на час відкриття спадщини. Однак вона вважає, що відповідач має бути усунутий від права на спадкування з підстав, передбачених ч. 1\~ст. 1224 ЦК України, а саме в звязку з позбавлення життя спадкодавця, вина у чому встановлена ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22.03.2017. В судовому засіданні свої вимоги підтримала, треті особи в судове засідання не зявилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач знаходиться на примусовому лікування в ДЗ "УПЛСН МОЗ України" та за повідомленням цього закладу його участь в судовому засідання може спровокувати погіршення його хронічного психічного захворювання. Згідно письмових заперечень [PERSON], підпис якого завірено лікарем зазначеної установи, відповідач проти позову заперечує з тих підстав, що його дії не носили характер умисних, що є необхідною передумовою для застосування\~ч.1 ст. 1224 ЦК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних міркувань. 30.11.2016 в селищі Новослобідському Путивльського району Сумської області помер [PERSON], про що видано свідоцтво про смерть серії І-БП № 271644 (а.с. 6). Дружина померлого - [PERSON] та його син - [PERSON], сторони у справі, в силу ст.ст. 1261, 1268 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом та прийняли спадщину після його смерті, оскільки постійно проживали з ним на час відкриття спадщини. Ці обставини підтверджується наданими копіями свідоцтва про укладення шлюбу з позивачем серії І-БП № 345720 від 24.01.1981, свідоцтва про народження відповідача серії ІІ-БП № 313749 від 12.12.1981 та довідкою Мазівською сільської ради Путивльського району від 19.04.2017 № 213 про місце проживання та склад сімї померлого (а.с. 7-9). Інший спадкоємець першої черги - [PERSON], донька померлого, від цієї спадщини відмовилася, про що свідчить відповідна письмова заява (а.с. 12). Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1224 ЦК України\~не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. За змістом зазначеної норми особа усувається від спадщини лише у разі наявності умислу (вини). Як розяснено в п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує\~\~пов'язані із спадкуванням права та обов'язки. За змістом статтей 23 і 24 КК України\~виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності. Умислом є усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії або бездіяльності), передбачення його суспільно небезпечних наслідків, бажання, або свідоме припускання\~\~їх настання. З ухвали Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22.03.2017 вбачається, що 30.11.2016 [PERSON] за місцем свого проживання у [INFO], під час сварки зі своїм батьком - [PERSON], спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, від яких він помер на місці. За висновком судово-психіатричної експертизи від 12.12.2016 № 483 під час вчинення цього суспільно-небезпечного діяння [PERSON] страждав на хронічне психічне захворювання і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто перебував у стані неосудності (а.с. 13-21). В силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок (ухвала, постанова) у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, в діях [PERSON] щодо позбавлення життя спадкодавця відсутня вина у формі умислу, що виключає застосування до спірних правовідносин положень ч. 1\~ст. 1224 ЦК України. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed