Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» в особі Вишневського відділення № 1, публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» про захист прав споживачів. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 14.05.2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії», було укладено договір № 2620/05/426467 про відкриття Вкладного Рахунку (вклад «Ощадний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Сбербанку Росії». При цьому під Вкладом сторонами Договору розуміється сума коштів, що містить на Вкладному Рахунку у відповідний момент часу, з урахуванням поповнення Вкладу та/або повернення частини вкладу. Згідно з п. 2.2 Договору Позивачем на вкладному Рахунку [NUMBER] первинно було розміщено суму Вкладу в розмірі 190000,00 (сто дев'яносто тисяч доларів США 00 центів), яка протягом строку дії Договору була збільшена Позивачем і станом на момент пред'явлення даного позову становить 670378,60 дол. США, що підтверджується сальдовою відомістю Відповідача за 04.02.2015р. Відповідно до п. 2.3 Договору принцип нарахування процентів за користування Вкладом є наступним: якщо сума Вкладу на Вкладному Рахунку менше, ніж 200 дол. США, застосовується базова процентна ставка 0,1% річних; якщо сума Вкладу на Вкладному Рахунку дорівнює, або перевищує 200 дол. США, застосовується процентна ставка 3% річних; якщо сума Вкладу на Вкладному Рахунку дорівнює, або перевищує 1000000 дол. США, застосовується процентна ставка 2% річних. У відповідності до пп. 2.6 п. 2 Договору поповнення коштами Вкладного Рахунку протягом всього строку дії Договору здійснюється без обмежень щодо кількості операцій та суми операцій у безготівковій формі шляхом перерахування відповідної суми коштів з Поточного Рахунку на Вкладний Рахунок, в тому числі згідно з пп. 2.5 п. 2 Договору, - зняття коштів з Вкладного Рахунку протягом всього строку дії Договору здійснюється без обмежень щодо кількості операцій та суми операцій у безготівковій формі шляхом перерахування відповідної суми коштів з Вкладного Рахунку на Поточний Рахунок. Позивачем відкритий Поточний (мультивалютний) Рахунок [NUMBER]. При цьому поповнення коштами Вкладного Рахунку Позивача періодично здійснювалось у відповідності до пп. 2.6 п. 2 та п. 3 Договору згідно з його дорученнями шляхом перерахування Відповідачем відповідних сум грошових коштів з Поточного Рахунку Позивача на Вкладний Рахунок Позивача. Між тим, комплексне обслуговування та поповнення коштами Поточного Рахунку Позивача здійснювалося в рамках виконання вимог Договору від 17.01.2014 року №263/05/562411 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Стабільний»), платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №5718738 від 17.01.2014 року про залучення коштів в розмірі 6491,86 дол. США, Договору від 04.02.2013 року №263/05/371983 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Стабільний»), платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №6521423 від 04.02.2013 року про залучення коштів в розмірі 1000,00 дол. США, Договору банківського вкладу від 17.01.2014 року №3330/005/562304 з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника, платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №5709043 від 17.01.2014 року про залучення коштів в розмірі 100000,00 дол. США, Договору банківського вкладу від 17.01.2014 року №3330/005/562310 з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника, платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №5709533 від 17.01.2014 року про залучення коштів в розмірі 100000,00 дол. США, Договору банківського вкладу від 17.01.2014 року №3330/005/562317 з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника, платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №5709906 від 17.01.2014 року про залучення коштів в розмірі 100000,00 дол. США, Договору банківського вкладу від 17.01.2014 року №3330/005/562323 з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника, платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №5710471 від 17.01.2014 року про залучення коштів в розмірі 100000,00 дол. США, Договору банківського вкладу від 17.01.2014 року №3330/005/562330 з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника, платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №5711123 від 17.01.2014 року про залучення коштів в розмірі 100000,00 дол. США, Договору банківського вкладу від 17.01.2014 року №3330/005/562294 з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника, платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №5707799 від 17.01.2014 року про залучення коштів в розмірі 30000,00 дол. США, Договору банківського вкладу від 17.01.2014 року №3330/005/562299 з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника, платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №5708501 від 17.01.2014 року про залучення коштів в розмірі 50000,00 дол. США, Договору банківського вкладу від 17.01.2014 року №3330/005/562407 з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника, платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №5717974 від 17.01.2014 року про залучення коштів в розмірі 100000,00 дол. США, Договору про відкриття Депозитного Рахунку від 02.02.2012 року № 2630/05/195856, платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах №3028961 від 02.02.2012 року про залучення коштів в розмірі 300000,00 дол. США. Отже, загалом Позивач є власником грошових коштів в розмірі 670378,60 дол. США, які знаходяться на Вкладному Рахунку Позивача. 03.02.2015 року Позивач звернувся до Відповідача з метою зняття коштів з Вкладного Рахунку в розмірі 630000,00 дол. США, що відповідає умовам Договору. Між тим листом від 04.02.2015 року вих. №32/7/50-1 Відповідач відмовив видавати грошові кошти. На письмову вимогу Позивача від 09.02.2015 року щодо надання пояснень з вказаної відмови Відповідач листом вих. № 19/7/50-43 від 09.02.2015 року надав пояснення в яких мотивував відмову набранням чинності Постанови Правління Національного банку України № 758 від 01.12.2014 року «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» у відповідності до п. 9 Постанови. Аналізуючи норми матеріального права, Позивач вважає відмову Відповідача безпідставною, такою, що порушує його права . Позивач просив суд стягнути з публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» (код ЄДРПОУ 25959784) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) грошові кошти у сумі 630 000 (шістсот тридцять тисяч) дол. США 00 центів одноразовою операцією через касу банку. Представник позивача неодноразово уточнювала позовні вимоги, в кінцевому результаті просила суд, з урахуванням уточненої інформації, отриманої від Відповідача, яка міститься у виписці від 13.03.2015 року про рух коштів по рахунку, зобов'язати публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії» (код ЄДРПОУ 25959784) видати [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) належні їй грошові кошти в сумі 741 018 (сімсот сорок одна тисяча вісімнадцять) дол. США 00 центів готівкою, одноразовою операцією через касу банку; стягнути з публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» (код ЄДРПОУ 25959784) на користь держави судові витрати у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. В судовому засіданні представник Відповідача надав письмові заперечення проти позову, відповідно до яких зазначив, що Позивач звернулась до Банку з вимогою зняття та видачі одноразовою операцією готівкою у валюті через касу коштів у сумі 630 000 дол. США, проте з урахуванням підпункту 9 пункту 6 постанови Правління Національного банку України від 01 грудня 2014 року № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», яким встановлено обмеження для банків щодо видачі (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати, Банк не мав змоги виконати вимогу Позивача. При цьому, Позивач була проінформована, що не позбавлена права отримати кошти в національній валюті шляхом перерахування на її рахунок у гривні, відкритий в Банку. В судовому засіданні представник Позивача підтримала уточнені позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вислухавши думку учасників процесу, розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги первісної та зустрічної позовної заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. У ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, 14.05.2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії», було укладено договір № 2620/05/426467 про відкриття Вкладного Рахунку (вклад «Ощадний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Сбербанку Росії». При цьому під Вкладом сторонами Договору розуміється сума коштів, що містить на Вкладному Рахунку у відповідний момент часу, з урахуванням поповнення Вкладу та/або повернення частини вкладу. Згідно з п. 2.2 Договору Позивачем на вкладному Рахунку [NUMBER] первинно було розміщено суму Вкладу в розмірі 190000,00 (сто дев'яносто тисяч доларів США 00 центів), яка протягом строку дії Договору була збільшена Позивачем і станом на момент пред'явлення даного позову становить 670378,60 дол. США, що підтверджується сальдовою відомістю Відповідача за 04.02.2015р. Відповідно до п. 2.3 Договору принцип нарахування процентів за користування Вкладом є наступним: якщо сума Вкладу на Вкладному Рахунку менше, ніж 200 дол. США, застосовується базова процентна ставка 0,1% річних; якщо сума Вкладу на Вкладному Рахунку дорівнює, або перевищує 200 дол. США, застосовується процентна ставка 3% річних; якщо сума Вкладу на Вкладному Рахунку дорівнює, або перевищує 1000000 дол. США, застосовується процентна ставка 2% річних. У відповідності до пп. 2.6 п. 2 Договору поповнення коштами Вкладного Рахунку протягом всього строку дії Договору здійснюється без обмежень щодо кількості операцій та суми операцій у безготівковій формі шляхом перерахування відповідної суми коштів з Поточного Рахунку на Вкладний Рахунок, в тому числі згідно з пп. 2.5 п. 2 Договору, - зняття коштів з Вкладного Рахунку протягом всього строку дії Договору здійснюється без обмежень щодо кількості операцій та суми операцій у безготівковій формі шляхом перерахування відповідної суми коштів з Вкладного Рахунку на Поточний Рахунок. Позивачем відкритий Поточний (мультивалютний) Рахунок [NUMBER]. При цьому поповнення коштами Вкладного Рахунку Позивача періодично здійснювалось у відповідності до пп. 2.6 п. 2 та п. 3 Договору згідно з його дорученнями шляхом перерахування Відповідачем відповідних сум грошових коштів з Поточного Рахунку Позивача на Вкладний Рахунок Позивача. Між тим, комплексне обслуговування та поповнення коштами Поточного Рахунку Позивача здійснювалося в рамках виконання вимог Договору від 17.01.2014 року №263/05/562411 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Стабільний»), платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №5718738 від 17.01.2014 року про залучення коштів в розмірі 6491,86 дол. США, Договору від 04.02.2013 року №263/05/371983 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Стабільний»), платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №6521423 від 04.02.2013 року про залучення коштів в розмірі 1000,00 дол. США, Договору банківського вкладу від 17.01.2014 року №3330/005/562304 з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника, платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №5709043 від 17.01.2014 року про залучення коштів в розмірі 100000,00 дол. США, Договору банківського вкладу від 17.01.2014 року №3330/005/562310 з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника, платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №5709533 від 17.01.2014 року про залучення коштів в розмірі 100000,00 дол. США, Договору банківського вкладу від 17.01.2014 року №3330/005/562317 з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника, платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №5709906 від 17.01.2014 року про залучення коштів в розмірі 100000,00 дол. США, Договору банківського вкладу від 17.01.2014 року №3330/005/562323 з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника, платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №5710471 від 17.01.2014 року про залучення коштів в розмірі 100000,00 дол. США, Договору банківського вкладу від 17.01.2014 року №3330/005/562330 з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника, платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №5711123 від 17.01.2014 року про залучення коштів в розмірі 100000,00 дол. США, Договору банківського вкладу від 17.01.2014 року №3330/005/562294 з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника, платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №5707799 від 17.01.2014 року про залучення коштів в розмірі 30000,00 дол. США, Договору банківського вкладу від 17.01.2014 року №3330/005/562299 з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника, платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №5708501 від 17.01.2014 року про залучення коштів в розмірі 50000,00 дол. США, Договору банківського вкладу від 17.01.2014 року №3330/005/562407 з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника, платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №5717974 від 17.01.2014 року про залучення коштів в розмірі 100000,00 дол. США, Договору про відкриття Депозитного Рахунку від 02.02.2012 року № 2630/05/195856, платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах №3028961 від 02.02.2012 року про залучення коштів в розмірі 300000,00 дол. США. Відповідно до інформації, отриманої від Відповідача, яка міститься у виписці від 13.03.2015 року про рух коштів по рахунку, Позивач є власником грошових коштів в сумі 741 018 (сімсот сорок одна тисяча вісімнадцять) дол. США 00 центів Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. На виконання умов Договору, Позивач здійснив Вклад на Вкладний Рахунок, в той час, як Банк зобов'язаний був повернути Вклад на вимогу Позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 1058 ЦК України, договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. Частина 1 ст. 633 ЦК України дає визначення поняттю публічний договір: публічний договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно з ч. 2 ст. 633 ЦК України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на належну якість обслуговування. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Частиною 1 ст. 1058 ЦК України визначається, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до п. 2.4. «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року № 516 (далі - Положення від 03.12.2003 року № 516), за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від іншої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові цю суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, установлених договором. Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). 03.02.2015 року Позивач звернувся до Відповідача з метою зняття коштів з Вкладного Рахунку в розмірі 630000,00 дол. США, що відповідає умовам Договору. Між тим листом від 04.02.2015 року вих. №32/7/50-1 Відповідач відмовив видавати грошові кошти. На письмову вимогу Позивача від 09.02.2015 року щодо надання пояснень з вказаної відмови Відповідач листом вих. № 19/7/50-43 від 09.02.2015 року надав пояснення в яких мотивував відмову набранням чинності Постанови Правління Національного банку України № 758 від 01.12.2014 року «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» у відповідності до п. 9 Постанови. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно п. 1.2. Положення від 03.12.2003 року № 516, договір банківського вкладу (депозиту) укладається на умовах видачі вкладу (депозиту) на першу вимогу (вклад (депозит) на вимогу) або на умовах повернення вкладу (депозиту) зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад (депозит). За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором (абз. 2 п. 3.3. Положення від 03.12.2003 року № 516). Згідно зі ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Проте, Публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанк Росії» свої обов'язки за договором банківського вкладу належним чином не виконало. Доводи представника Відовідача про те, що відмовляючи [PERSON] у видачі одноразово через касу банку вищавказаної грошової суми Відповідач керувався положеннями постанови Національного банку України №540 від 29 серпня 2014 року, а тому ніяким чином не порушив права Позивача, суд вважає необгрутованими, з огляду на наступне. Так, в Постанові Європейського суду з прав людини від 29.01.2013 р. (скарга № 66610/09) по справі «Золотас (Zolotas) проти Греції (No 2)» суд зазначив, що у відповідності до Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід'ємні для банківських операцій і пов'язаним з ними правом. Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності Позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції. Так, у ст.1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Цей же принцип закріплено і в ст. 41 Конституції України. Однак, в порушення цих норм, Позивач позбавлений права користуватися своїм майном. В даному випадку його майном є грошові кошти, які Банк на виконання умов договору відмовляється повернути Позивачу. Також суд вважає за необхідне зазначити, що Постанови Правління НБУ за № 758 та № 160 не можуть бути підставою для відмови Позивачу в задоволенні позову, оскільки правовідносини між сторонами регулюються законом та договором й зазначене суперечить приписам Конституції України, норми якої мають вищу юридичну силу та пряму дію. Враховуючи те, що видача коштів за розпорядженням клієнта є обов'язком банку, встановленим ЦК України та умовами договору банківського обслуговування, проте Банк не виконав свої зобов'язання по видачі коштів, то суд приходить до висновку про зобов'язання публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росіїі» видати [PERSON], належні їй грошові кошти в сумі 741 018 (сімсот сорок одна тисяча вісімнадцять) дол. США 00 центів готівкою, одноразовою операцією через касу банку. Оскільки Позивач згідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», та до ст. 5 ч. 1 п. 7 Закону України "Про судовий збір", як споживач звільнений від сплати судового збору, то суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. На підставі викладено та ст. 41, ст. 57 Конституції України, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Закону України «Про захист прав споживачів», Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 р. № 516, «Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи та інтереси громадян або мають міжвідомчий характер», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 731 від 28.12.1992 р., п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» № 731 від 28.12.1992 р., п. 1, 3 Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» № 493/92 від 03.10.1992 р., ст. 56 Закону України «Про Національний банк України», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», ст. ст. 525, 526, 625, 1058, 1061, 1066, 1068 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved