Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

19 вересня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 20.09.2012 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 8213.27 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач станом на 14.08.2016 р. порушив умови кредитного договору і має заборгованість на загальну суму 18336.46 грн. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити його позов. Представник позивача ПАТ КБ „Приват Банк" у судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ « ПриватБанк», справу розглянути без участі представника ПАТ КБ « ПриватБанк». Відповідач [PERSON] позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не визнала, просила застосувати строки позовної давності. З цих підстав просив суд відмовити ПАТ КБ „Приват Банк" у задоволенні його позовних вимог. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.06.2007 року між позивачем та відповідачем по справі був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 4800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.5). Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість по кредитному договору, яка станом на 14.08.2016р. становить 18336.46 грн., з яких 6690.21 грн. - заборгованість за кредитом; 4157.97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5887.20 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1601.08 грн. - штраф ( фіксована частина).(а.с.3) Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та згідно ст. 259 ЦК може бути збільшена за домовленістю сторін. Зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (ст. 266 ЦК України). Згідно ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Відповідно до ч.1 ст.253 ЦПК перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Суд звертає свою увагу на те, що остання проплата відповідача за кредитним договором була здійснена, згідно розрахунку позивача, саме 22 травня 2013 року на суму 300.00 грн.. Суд ставить під сумнів погашення заборгованості від 14.01.2014 року на суму 0.52 грн.(п'ятдесят дві копійки) та від 15.01.2014 року на суму 0.26 грн.(двадцять шість копійок), оскільки відповідачка в судовому засіданні наголосила, що не здійснювала погашення заборгованості на такі суми. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що перебіг позовної давності розпочався з 22 травня 2013 року і закінчувався 22 травня 2016 року. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про відмову позивачу у позові в зв'язку з пропуском строку позовної давності. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позивач ПАТ КБ « ПриватБанк» - кредитодавець звернувся до суду за захистом своїх прав лише 29 вересня 2016 року, а тому суд приходить до висновку, що строк позовної давності для звернення до суду минув, що є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed