Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявлені вимоги обґрунтовувала тим, що вона [PERSON], [INFO], 30 серпня 2013 року о 18 год. 44 хв. народила сина [PERSON]. Дитину вона народила вдома в селі Богданівка, вул. Пушкіна, 12 позам межами пологового будинку. На обліку в жіночій консультації заявниця не знаходилась. Під час вагітності відвідала медичний кабінет УЗД в м. Бровари, вул. Грушевського, 7 де Лікар [PERSON] визначив нормальний стан вагітності, про що засвідчує виданий документ з кабінету УЗД. Користуючись своїм правом на добровільність отримання медичної допомоги швидку допомогу заявник не викликала, так як попередні двоє пологів також відбувались вдома. Коли 3 вересня 2013 року, заявниця своєчасно звернулась до місцевого медичного закладу, то їй було відмовлено у встановленні факту народження дитини. Та було відмовлено у видачі потрібних довідок, мотивуючи це нібито лікарі не знають як і що написати в довідках. Заявниці було рекомендовано звернутись до медичної комісії що знаходиться в м. Бровари по вул. Шевченка, 14. Лікар медично-консультативної комісії також відмовила видавати будь-які довідки нічим не мотивуючи свої дії. Потім з заявою [PERSON] звернулась в Броварське міськрайонне управління юстиції відділ державної реєстрації актів цивільного стану, де їй було відмовлено в письмовій формі. За відсутності документів закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії що підтверджує факт народження, заявниці було рекомендовано звернутись до суду. Оскільки відсутність свідоцтва про народження дитини не дає в майбутньому отримати атестат про закінчення середньої школи, отримати паспорт громадянина України, а ці обставини порушують конституційні права людини. На підставі викладено заявниця просила встановити юридичний факт, про те що [PERSON] [INFO], уродженка с. Мих. Рубежівка, Києво-Святошинського району Київської області 30 серпня 2013 року о 18 год. 44 хв. за місцем свого проживання в [INFO] народила дитину-хлопчика. Зобовязати Міністерство юстиції України Головне управління юстиції у Київській області, Реєстраційну службу зареєструвати дитину та видати свідоцтво про народження на імя [PERSON] [INFO]. У судовому засіданні предстанвик заявника вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду заяви повідомлений належним чином. Направив до суду клопотання згідно якого просив розгляд справи проводити у відсутності представника Головного управління юстиції у Київській області. Суд, заслухавши пояснення представника заявника та показання свідка, дослідивши матеріал справи та зібрані в ній докази прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства. Держава зобовязується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживає всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. З метою реалізації прав дитини, закріплених у зазначеній Конвенції, статтею 144 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так статтею 13 Закону України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану встановлено, що державна реєстрація народження дитини, яка досягла одного року і більше, проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини за заявою батьків або інших заінтересованих осіб за наявності документів про народження і перебування дитини під наглядом закладу охорони здоровя та довідки з місця проживання дитини. Якщо документи про народження дитини відсутні, то державна реєстрація її народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоровя документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоровя, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоровя не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету міністрів України № 9 від 09.01.2013 року затверджено «Порядок підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя», згідно якого, заявник не пізніше одного тижня з імовірного дня народження дитини поза закладом охорони здоровя, факт народження якої потребує підтвердження, подає медично консультаційній комісії такі документи: 1) письмову заяву (у довільній формі); 2) паспорт або інший документ, що посвідчує особу; 3) обмінну карту пологового будинку, пологового відділення лікарні або виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за формою відповідно № 113/о або 027/о, затвердженою МОЗ; 4) результати аналізів, ультразвукового дослідження, проведених під час вагітності жінки, яка народила дитину поза закладом охорони здоровя; 5) копію картки виклику медичної швидкої допомоги за формою № 109/о, затвердженою МОЗ; 6) довідку про генетичну спорідненість між жінкою, яка народила дитину поза закладом охорони здоровя, та дитиною; 7) медичну довідку лікарсько-консультативної комісії лікувально-профілактичного закладу про огляд дитини, яка народилася поза закладом охорони здоровя, згідно з додатком 1 та медичну довідку лікарсько-консультативної комісії лікувально-профілактичного закладу про огляд жінки для підтвердження факту народження дитини згідно з додатком 2; 8) інші документи, які підтверджують надання медичної допомоги жінці у звязку з пологами. Комісія розглядає питання щодо підтвердження факту народження дитини за письмовою заявою жінки, яка народила дитину, або її чоловіка, родичів, інших осіб, представника служби у справах дітей (далі - заявник). Відповідно до Наказу Міністерство охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», а саме абзацу 2 п. 1.2 ст. 1 "Інструкція щодо заповнення та видачі медичного свідоцтва про народження" у разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я при державній реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану факт народження дитини підтверджується медичною довідкою про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о) або рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема (згідно з п. 7 цієї ж статті), справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження). Так, суд, перевіривши всі письмові докази надані заявницею, не вбачає, що з наданих матеріалів можливо встановити факт про те, що [PERSON] дійсно 30 серпня 2013 року о 18 год. 44 хв. за місцем свого проживання в [INFO] народила дитину-хлопчика. Заявниця [PERSON] не надала доказів того що вона, зверталась до медичної консультаційної комісії закладу охорони здоровя. Медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о) заявниці не видавалась. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про необхідність відмови у заяві в повному обсязі. На підставі ст. 144 СК України, ст. 13 Закону України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану, Наказу Міністерство охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», Постанови Кабінету міністрів України № 9 від 09.01.2013 року затверджено «Порядок підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя» та

Outcome: dismissed