Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

У січні 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій позивач вказує, що на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2019 року є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідач по справі зареєстрований у вказаному, але фактично не проживає в ньому з 2014 року, відмовляється в добровільному порядку знятися з реєстрації Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловими приміщення - будинком по [ADDRESS] внаслідок відсутності понад 1 рік в порядку ч. 2 ст. 405 ЦК України. Ухвалою суду від 24.01.2020 року позовна заява [PERSON] залишена без руху, оскільки оформлена без дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України. 05.02.2020 року від позивача до суду надійшла заява на виконання вимог, викладених в ухвалі від 24.01.2020 року, в якій, зокрема, наголошено на помилковому посиланні у позовній заяві на положення ст. 405 ЦК України, вказано, що позивач в родинних чи дружніх відносинах з відповідачем не перебуває, він не є членом сім`ї позивача, вона взагалі з відповідачем не знайома. Ухвалою суду від 17.02.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи. В судове засідання учасники справи не з`явились, незважаючи на те, що були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] , будучи повідомлений про час та місце слухання справи за місцем реєстрації та останньої відомою адресою місця проживання, а також шляхом опублікування оголошення на сайті суду, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2410, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вищезазначене нерухоме майно зареєстроване за позивачем у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 175811003 від 31.07.2019 року, виданим Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М. Як вбачається з домової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , за вказаною адресою зареєстрований з 22.07.1996 року [PERSON] , [INFO] . Факт реєстрації [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , підтверджується також довідкою Департаменту з питань реєстрації Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради № 01-12-03.1-09/2373 від 28.01.2020 року. Згідно заяви попереднього власника будинку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] від 15.07.2019 року, адресованої селищному голові с. Червоний шлях Ленінського району м. Полтави, [PERSON] є приписаним у будинку за адресою: [ADDRESS] , згідно даних Домової книги, але не проживає в ньому, не утримує його житловий стан, не сплачує комунальні послуги, в будинку відімкнені системи газопостачання та електрики, що підтверджено свідками: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно запису на вказаній заяві від імені голови ОСН " Червоний шлях", він підтверджує факт, що [PERSON] не проживає за адресою реєстрації: [ADDRESS] . Відповідно до положень ст. 150 ЖК України, які узгоджуються зі змістом ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В ст. 71, 72 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS] , за цією адресою не проживає більше шести місяців без поважних причин, що створює перешкоди в користуванні будинком позивачу, яка є їйого власником, та обмежує у праві вільно розпорядитись власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved