Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ленінської районної у м. Донецьку, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за яким просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] терміном в три місяці. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] , на території держави Ізраїль, померла її мати - [PERSON] . Після смерті матері залишились грошові кошти розміщені на депозитних рахунках в АТ «ОЩАДБАНК», АТ КБ «ПРТВАТБАНК», АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ». За життя [PERSON] була власником квартири та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але після початку військових дій на території України її мати виїхала до держави Ізраїль де проживала разом з позивачкою. Після смерті матері, у строк встановлений законодавством, позивачка не мала можливості звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки, вона є громадянкою Ізраїлю та необізнана з українським законодавством, місто Донецьк є територією тимчасово непідконтрольною українській владі, тому звернутися до нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини за місцем її відкриття, у неї не було можливості. За вказаних обставин, з метою захисту своїх прав та інтересів, позивачка була змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 07.11.2019 позовну заяву [PERSON] було залишено без руху. Ухвалою суду від 27.01.2020 року було відкрито провадження у справі. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Шох С.М. позовні вимоги підтримав. Додатково пояснив, що позивачка до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась. Позивачка є єдиним спадкоємцем, яка має право на прийняття спадщини після [PERSON] , вважає причини пропуску поважними. Представник позивача наполягав, що в матеріалах справи достатньо доказів, які свідчать, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , заперечував на пропозицію суду здійснити запит до нотаріуса про отримання відомостей щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] . Представник відповідача Ленінської районної у м. Донецьку ради у судове засідання не з`явився, відповідач був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином. Суд, за згодою представника позивача, з урахуванням вимог ч.1 ст.223 ЦПК України, ухвалив слухати справу за відсутності представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). У ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з копії паспорту - позивачка [PERSON] є громадянкою Ізраїлю./а.с. 15, 16/. 25.06.2018, на території держави Ізраїль, померла громадянка України [PERSON] про що 02.06.2018 уповноваженим органом держави Ізраїль видано свідоцтво про смерть. /а.с.9/. На підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] представник позивача надав копії наступних документів: - свідоцтво про народження [PERSON] , яка народилась [INFO] /а.с. 123/; - свідоцтво про шлюб, який був укладений між [PERSON] 1942 р.н. та [PERSON] від 11.11.1964 р., з присвоєнням подружжю прізвища [PERSON] /а.с. 124/; - свідоцтво про народження [PERSON] , яка народилась [INFO] .. Згідно свідоцтва матір`ю [PERSON] , є [PERSON] /а.с. 13/; - рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 29.07.2011, згідно якого був розірваний шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] /а.с.14/; - копію паспорту від 07.01.2018 р., згідно якого позивачка [PERSON] [INFO] є громадянкою держави Ізраїль./а.с.15, 16/. З поданих представником позивача копій документів, які були дослідженні під час розгляду справи, не було доведено, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] яка померла [INFO] , таким чином в судовому засіданні не було встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги та відносно неї померлою складено заповіт. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , яка померла [INFO] , на час смерті була зареєстрована в м. Донецьку, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно ст. 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» - У разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Відповідно до статті 70 Закону України "Про міжнародне приватне право" спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був. Вибір права спадкодавцем буде недійсним, якщо після складання заповіту його громадянство змінилося. Ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. В матеріалах справи відсутні відомості про відмову нотаріуса у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . За таких обставин, суд вважає, що право позивача на спадкування нею після смерті [PERSON] ніким не оспорюється таким чином відсутній спір про право. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки з поданих позивачем письмових доказів не можливо встановити факт родинних відносин позивача [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , позивачем не доведено, що вона є спадкоємцем за законом усіх прав та обов`язків, що належали [PERSON] на момент відкриття спадщини, також не доведено невизнання або оспорювання прав на спадкування які б давали б підстави для їх захисту в судовому порядку, суд доходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed