Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду свої вимоги мотивував тим, що між [PERSON] , як споживачем та Приватним акціонерним товариством «Київобленерго», як постачальником електроенергії було укладено Договір про користування електричною енергією (особовий рахунок [NUMBER] ), за умовами якого постачальник постачає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього Договору. Зазначав, що ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та ними ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується давати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені говором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Звертав увагу суду, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю - продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Вказував, що ч. 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Посилався на те, що 09.06.2018 року уповноваженими представниками Позивача проводився огляд за місцем знаходження електричного обладнання споживача за адресою: [ADDRESS] . Під час проведення огляду було виявлено факт порушення Правил користування ектричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 (далі - ПКЕЕп), зокрема: «…п. 48 ПКЕЕн, а саме самовільне підключення струмоприймачів, електрообладнання до мереж електропостачальника шляхом зняття пломби з клемової кришки. Облік без пломби вважати не розрахунковим…». За фактом виявлених порушень під час огляду, Позивачем був складений Акт про порушення правил користування електричною енергією № К 037207 від 09.06.2018 р.. У разі відмови споживача або представника споживача від отримання повідомлення про місце, час і дату засідання комісії або відсутності споживача або його представника за адресою, значеною у даних щодо споживача, наявних в оператора системи, оператор системи правляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про учення поштового відправлення. У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дня направлення споживачу такого повідомлення. За зверненням споживача оператор системи може розглянути акт про порушення на засіданні комісії раніше указаного терміну. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків (п. 8,2.6. ПРРЕЕ), що на думку Позивача повністю було дотримано. 13.06.2018 р. було проведено засідання комісії по розгляду Акту та складено протокол № 283 від 13.06.2018 р. засідання комісії з розгляду Акту порушення користування електричною енергією та вирішено, що порушення сталося з вини Споживача, вчинене відкртим способом і що Акт підлягає розрахунку згідно п. 5.5.5, п.п. 5, п. 3.1.3. Методики, яка затверджена постановою Національної комісії електроенергетики України (НКРЕ) від .05.2006 № 562 (далі - Методика), оскільки мало місце «…явні ознаки втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показів - вплив на лічильник електричної енергії високачастотним полем високочастотного генератора внаслідок чого споживча електрична енергія не враховується». Вважав, що ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилався на ч. 1 та ч. 3 ст. 2 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» (в редакції від 09.11.2017 р. за № 2189-УІП,) визначає, що регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з завління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених іонами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, Ітралізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до частини 2 ст. 5 цього закону комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу лродного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, зтачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, водження з побутовими відходами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо пий порядок та строки не визначені відповідним договором (частина 1 ст. 9 Закону). Такому праву прямо відповідає вищезазначена норма щодо обов`язку споживача лачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово - комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Позивач вважав, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим Пов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно - правовий обов`язок з оплати електропостачання, якому респондує право вимоги кредитора (Позивача) вимагати сплату грошей. У встановлений в повідомленні Позивача від 26.11.2018 р. строк Відповідач обов`язок щодо оплати вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення правил користування електроенергією, у відповідності до рішення комісії ПрАТ «Київобленерго» по розгляду акту №К 037207 від 09.06.2018 р. про порушення правил користування електроенергією у споживача, оформленого протоколом засідання комісії № 125 24.10.2018 р., у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед Позивачем складає 8470 грн. 43 коп., що підтверджується, Актом про порушення Правил користування електроенергією у споживача, рішенням комісії ПрАТ «Київобленерго» по розгляду акту про порушення правил користування електроенергією у споживача, розрахунком по акту від 09.06.2018 року. Позивач зазначав, що рішення засідання комісії Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» по розгляду Акту про порушення Правил користування електроенергією споживачем, що оформлене Протоколом, повністю відповідає фактичним обставинам та вимогам чинного в законодавства. Оскільки згідно з п. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана правомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином позивач вважав, що оскільки вартість необлікованої електричної енергії сумі грн. 43 коп., відповідачем не відшкодована, а тому ПрАТ «Київобленерго» звернулося до суду за захистом своїх законних прав та інтересів, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго 8470 грн. 43 коп.- вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та понесені витрати зі сплати судового збору.. У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив задоволити позов. Відповідач позовні вимоги не визнав, заперечуючи сам факт укладення та існування договору про користування електричною енергією, виявлення порушення Правил, а саме самовільного підключення, а тому не визнав нарахувань, за необліковану електричну енергію у сумі 8470 грн. 43 коп. На підставі чого проти позову заперечував, подавши суду відзив на позовну заяву в обґрунтування пред`явлених заперечень стверджував, про необґрунтованість та незаконність саме нарахувань, що проведені позивачем, та тарифу по якому було проведено нарахування з боку Позивача. Треті особи, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Письмових пояснень до суду не подавали. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, подані заперечення та долучені сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на момент виникнення спірних правовідносин, вони врегульовувалися Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 р. № 312(ПРРЕЕ), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562(Методика). В силу ч. 1 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Відповідно до ст. 77 Закону України від 13.04.2017 року № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, в тому числі споживачі, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно з п. п. 1-4, 19-20 п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (далі ПРРЕЕ), споживач електричної енергії зобовязаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору, своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень, не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. У відповідності до п. 1.1.1 ПРРЕЕ ці правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Як вбачається з матеріалів справи між [PERSON] , як споживачем та Приватним акціонерним товариством «Київобленерго», як постачальником електроенергії було укладено Договір про користування електричною енергією (особовий рахунок [NUMBER] ), за умовами якого постачальник постачає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього Договору. 09.06. 2018 року уповноваженими представниками Позивача проводився огляд за місцем знаходження електричного обладнання споживача за адресою: [ADDRESS] . Під час проведення огляду було виявлено факт порушення Правил користування ектричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 (далі - ПКЕЕп), зокрема: «…п. 48 ПКЕЕн, а саме самовільне підключення струмоприймачів, електрообладнання до мереж електропостачальника шляхом зняття пломби з клемової кришки. Облік без пломби вважати не розрахунковим…». За фактом виявлених порушень під час огляду, Позивачем був складений Акт про порушення правил користування електричною енергією № К 037207 від 09.06.2018 р.. 13.06.2018 р. було проведено засідання комісії по розгляду Акту та складено протокол № 283 від 13.06.2018 р. засідання комісії з розгляду Акту порушення користування електричною енергією та вирішено, що порушення сталося з вини Споживача, вчинене відкртим способом і що Акт підлягає розрахунку згідно п. 5.5.5, п.п. 5, п. 3.1.3. Методики, яка затверджена постановою Національної комісії електроенергетики України (НКРЕ) від .05.2006 № 562 (далі - Методика), оскільки мало місце «…явні ознаки втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показів - вплив на лічильник електричної енергії високачастотним полем високочастотного генератора внаслідок чого споживча електрична енергія не враховується». Порядок складання акту про порушення правил передбачений п. 8.2.5 ПРРЕЕ, у відповідності до якого, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення. Споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення, про що зазначається в акті про порушення. В акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення. В акті зазначаються заходи, яких було вжито або яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи). У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті. Представники оператора системи перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести пояснення та зауваження до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. Таким чином, ПРРЕЕ передбачено обов`язковість участі споживача, або уповноваженого представника при складанні акту про порушення правил, і тільки у разі відмови від підпису в складеному акті, останній вважається дійсним коли його підписало більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою. Відповідно до п.4.8 Методики згода або незгода споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб або розрахункових приладів обліку фіксується в акті про порушення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи викладені позивачем стосовно заподіяння відповідачем позивачу саме майнової шкоди у розмірі 8470 грн. 43 коп, підтверджені належні та допустимими доказами. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved