Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

У грудні 2018 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до Гаражного кооперативу "Осінь" капітальних гаражів по [ADDRESS] третя особа: [PERSON] , про визнання загальних зборів такими, що не відбулися. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 19.03.2005 року [PERSON] є членом ГК «Осінь» капітальних гаражів по [ADDRESS] (надалі «Кооператив»), який розташований за адресою: [ADDRESS] та власником гаражного боксу № [NUMBER] , в якому зберігається автомобіль. З вказаного часу до 01.01.2018 року він своєчасно сплачував членські внески та інші оплати згідно рішень загальних зборів Кооперативу. У перших числах березня 2018 року він дізнався про те, що 20.01.2018 року у класі Кооперативу розміром з гаражний бокс (30-40 кв.м.), який є неопалювальний, були проведенні загальні збори членів Кооперативу, на якому були присутні близько 40 членів Кооперативу, при фактичному складі 479 чол., чим було порушено п.п.5.2.1 п.5 Статуту Кооперативу (відсутність кворуму). Переважна більшість членів Кооперативу не були присутні на засіданні загальних зборів, тому що їм, як і йому не було повідомлено про скликання загальних зборів тому вони не могли знати про їх скликання та проведення. Такі дії Голови правління, на думку позивача, грубо порушують його право голосу та участь у зборах при прийняття чи не прийнятті рішень загальними зборами Кооперативу. Вказав, що загальні збори Кооперативу, які нібито відбулися 20 січня 2018 року в приміщенні класу, який не опалюється та знаходиться на території Кооперативу, на яких нібито були присутні 109 членів Кооперативу громадян, та які прийняли вказані вище рішення у формі протоколу загальних зборів були скликані та проведенні з грубим порушенням та недотриманням вимог актів законодавства України та Статуту Кооперативу, що потягло за собою прийняття незаконного, однобічного, необ`єктивного та протиправного рішення, яке порушує права та інтереси інших членів кооперативу, а також окремих її членів, які були обрані до складу ревізійної комісії. Просив суд визнати загальні збори членів ГК «Осінь» протокол № 1 від 20.01.2018 року такими, що не відбулися. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 грудня 2018 року, головуючим у справі було визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 19 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 07.03.2019 року позивачем подано позовну заяву в новій редакції в якій просив суд визнати загальні збори членів ГК «Осінь» протокол № 1 від 20.01.2018 року такими що не відбулись та стягнути з Гаражного кооперативу « Осінь» капітальних гаражів на користь позивача [PERSON] судові витрати по справі, а саме: судовий збір в розмірі 704,80 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 23896,60 грн. 15 травня 2019 року від представника відповідача Бутенка О.О. надійшов відзив на позовну заяву в якій вказав, що чергові загальні збори були проведені за наявності кворуму, адже кількість присутніх осіб 109, включаючи уповноважених представників, які діяли відповідно до поданих голові правління заяв, склала 235 ( 109+126) з 412 членів Кооперативу та позивач не довів належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами обставини присутності на загальних зборах 40 осіб та відсутність кворуму. Вказав, що позивач є членом ГК, однак не є власником гаража № [NUMBER] . Звернув увагу суду на те, що позивач не довів обставин порушення власних законних прав та інтересів рішенням, яке прийнято за наслідками проведення загальних зборів 20.01.2018 року, а використаний ним спосіб захисту прав не буде вважатися ефективним, адже зводиться виключно до приведення до стану, що існував до проведення чергових загальних зборів і не передбачає чіткого способу захисту власних суб`єктивних прав позивача, відокремлюючи такий спосіб від прав та інтересів інших членів кооперативу, якими рішення загальних зборів виконуються належним чином. Вказаний спосіб захисту не передбачений ні положенням ст.16 ЦК України, ні іншими чинними правовими актами. Просив суд в задоволенні позову відмовити. 14 червня 2019 року від [PERSON] надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якій зазначив про те, що з вказаними у відзиві доводами він не погоджується, оскільки члени гаражного кооперативу про призначення зборів на 20.01.2018 року належним чином не були повідомлені, у зв`язку з чим не змогли взяти участь в вирішенні питань черги дня. Загальна кількість гаражів у ГК «Осінь» складає 479 боксів, а у наданих відповідачем документах станом на 20.01.2018 року відповідно до списку реєстрації членів гаражного кооперативу числиться 455 членів кооперативу. Зазначив, що заяви членів гаражних боксів котрі, нібито довіряють представляти інтереси уповноваженій особі їх інтересів на загальних зборах, не відповідають дійсності та були виготовлені вже після подання позовної заяви до суду. Вказав, що список реєстрації членів ГК «Осінь», присутніх на загальних зборах, які відбулися 20.01.2018 р. і в якому зазначені підписи присутніх членів кооперативу складався (фальсифікувався) починаючи з 01.01.2018 року, про що свідчить дата зазначена в самому списку. 08 липня 2019 року від представника відповідача Бутенка О.О. надійшли заперечення на подану відповідь на відзив позивача в яких вказав, що твердження позивача про фальсифікації та підробки не ґрунтуються на будь-яких доказах та є припущеннями. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у справі. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в поданій позовній заяв в новій редакції та відповіді на відзив. Позивач вказав, що до 01.01.2018 року він своєчасно сплачував членські внески та інші оплати згідно рішень загальних зборів Кооперативу та заборгованості не мав. В січні 2018 року були проведені загальні збори членів ГК «Осінь» протокол №1 від 20.01.2018 року, які він просить визнати такими, що не відбулися, оскільки одним із питань, яке розглядалося було підняття оплати за 1 кв.м. гаражного боксу, розмір оплати значно збільшився, загальні збори не були правомочними через відсутність кворуму, та таким чином зазначеним рішенням порушено його права. Просили стягнути із відповідача судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати понесені на правничу допомогу. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав наведених в відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Просив суд в позові відмовити та стягнути витрати, понесені на правничу допомогу, рахунок якого буде подано пізніше. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав, що загальні збори кооперативу відбулися з дотриманням вимог чинного законодавства України та Статуту Кооперативу. Просив в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, третю особу, допитавши свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , доходить висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з копією статуту Гаражного кооперативу «Осінь» капітальних гаражів по [ADDRESS] (в новій редакції), наданого суду позивачем, Статут затверджено загальними зборами членів Гаражного кооперативу, протокол № 2 від 17 грудня 2016 року зміни є новою редакцією Статуту Гаражного кооперативу «Осінь» капітальних гаражів про [ADDRESS] (ЄДРПОУ 25796715), зареєстровано виконавчим комітетом Індустріальної районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, рішення від 21.01.2000 року № 21; з урахуванням змін, зареєстрованих виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 15.03.2005 року, номер запису про державну реєстрацію змін 1 224 00000008974. Однак щодо поданого позивачем Статуту слід зазначити, що даний доказ не посвідчено відповідно до норм цивільного процесуального законодавства та, окрім того, не вбачається, що дані зміни до Статуту набули чинності, оскільки титульний лист не містить відомостей про державну реєстрацію. Відповідно до Статуту, кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, який розташований за адресою: [ADDRESS] (п.1.9, п.1.3). Кооператив створений для задоволення потреб громадян в обслуговуванні території та експлуатації гаражів за рахунок власних засобів і зберігання в них особистого автотранспорту ( п.3.1). Відповідно до ст.2 Закону України «Про кооперацію», кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Статтею 4 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що кооперація базується на таких основних принципах - добровільності вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації; соціальної справедливості, взаємодопомоги та співробітництва; рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос); вільного вибору напрямів і видів діяльності; демократичного контролю за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій; безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності. За змістом ст.8 Закону України «Про кооперацію», правовим документом, що регулює діяльність кооперативу, є його статут. Згідно Статуту Гаражного кооперативу «Осінь» капітальних гаражів про [ADDRESS], правами члена кооперативу, зокрема, є участь в управлінні кооперативу, брати участь у загальних зборах членів кооперативу (зборах уповноважених представників) з правом одного вирішального голосу; обирати і бути обраним до всіх органів управління Кооперативом (п.6.5. Статуту); вищим органом кооперативу є загальні збори членів (збори уповноважених) Кооперативу (п.5.2. Статуту). Чергові загальні збори членів (збори уповноважених) Кооперативу скликаються правлінням або головою правління Кооперативу у разі потреби, але не рідше одного разу на рік. Загальні збори членів Кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених. Кожен член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі ( 5.2.1 Статуту). Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени Кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначення строку їх проведення (п.5.2.3). Рішення загальних зборів членів ( зборів уповноважених) Кооперативу фіксується в протоколі, який підписується головою і секретарем зборів ( п.5.2.6). Рішення загальних членів ( зборів уповноважених) Кооперативу може бути опротестоване членом Кооперативу в судовому порядку ( п.5.2.10 Статуту). 20.01.2018 року відбулись загальні збори членів ГК «Осінь», що підтвердили допитані у судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На порядку денному вирішувалися, крім інших, питання про обговорення та прийняття рішення по веденню господарської діяльності кооперативу на 2018 рік (сума цільового внеску). Відповідно до протоколу № 1 загальних зборів членів ГК «Осінь» від 20.01.2018 року, на зборах присутні 109 членів, із них 21 представник, згідно із заявами, кожен із яких представляє по 6 членів (21х6=126). Загальна кількість членів 235 із 412. Загальні збори вважаються правомочними. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Способи судового захисту цивільних прав та інтересів особи визначені у ч.2 ст.16 ЦК України, в якій крім іншого зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Отже, за змістом даних норм, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права у суді, який, визначається законом чи договором. Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України від 01 грудня 2004р. № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Верховний Суд України у справі №6-10цс14 зазначив, що основними принципами кооперації згідно із статтею 4 Закону України «Про кооперацію» є, зокрема, безпосередня участь членів кооперативної організації у її діяльності, рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос). Здійснення членом кооперативу права на участь у діяльності і управлінні кооперативом, в тому числі при прийнятті рішень органом управління кооперативу забезпечується, в першу чергу, порядком скликання і проведення загальних зборів членів кооперативу, передбачених ст. 15 Закону України «Про кооперацію» та статутом кооперативу. За змістом ст. 15 Закону України «Про кооперацію» і статуту кооперативу для проведення загальних зборів членів кооперативу і прийняття цими зборами правомочних рішень необхідно дотриматися процедури і строків скликання загальних зборів, забезпечити особисту присутність на зборах більшості від загальної кількості членів кооперативу та особисте голосування більшості (простої чи кваліфікованої) присутніх на зборах членів кооперативу при прийнятті рішення. Право окремих членів кооперативу на участь у загальних зборах і голосуванні при прийнятті рішення є порушеним та підлягає захисту у випадку їхньої відсутності на зборах через недотримання органами кооперативу вимог закону і статуту кооперативу про порядок скликання і проведення зборів. Отже, рішення загальних зборів товариства можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої ст.15 Закону України «Про кооперацію». Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Такий спосіб захисту цивільного права, який обрав позивач не можна вважати належним способом захисту у розумінні статті 16 ЦК України. Законодавство не встановлює такого способу захисту цивільного права, як визнання зборів такими, що не відбулися, а тому обраний позивачем спосіб захисту своїх прав та інтересів не відповідає вимогам закону. Відповідно до приписів ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа має право на ефективний спосіб захисту прав і це означає, що вона має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав, суд, зважаючи на предмет та підстави позову, вважає, що позов про визнання загальних зборів такими, що не відбулися, є необґрунтованим, безпідставним та недоведеним, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, сплачений позивачем судовий збір не підлягає відшкодуванню. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати на правничу допомогу, які є іншими судовими витратами у відповідності ч.2 ст.141 та які згідно зі ст.137 ЦПК України також підлягають розподілу між сторонами та у зв`язку із відмовою у позові не підлягають відшкодуванню. Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про відшкодування сплаченого ним при зверненні до суду судового збору та витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed