Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, а саме: моральної шкоди в сумі 10 000 (десять) тисяч гривень, та особистих коштів на лікування в сумі 1369, 34 грн., посилаючись на те, що 09.03.2014 року [PERSON] йому було заподіяно тілесні ушкодження і таким чином завдано фізичної та моральної шкоди. За даним фактом позивач звернувся до Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач до суду не з»явився будучи належним чином повідомленим про дачу, час та місце розгляд справи, надав до суду заперечення та просив розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення позивача, свідка, розглянувши матеріали цивільної справи та витребувані матеріали кримінального провадження № 12014170040000617 від 11.03.2014 року, з правовою кваліфікацією ч. 1ст. 125 КК України, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що у [PERSON] було виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку та садна шкіри лівого надбрів»я, що спричинили короткочасний розлад здоров»я та кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1237 від 04.09.2014 року. Позивач пояснив, що тілесні ушкодження йому було заподіяно [PERSON], який 09.03.2014 року близько 19.45 год. [ADDRESS], наніс позивачу кілька ударів в область лівої частини лоба та ока та намагався його душити. В матеріалах справи є комп»ютерна томографія головного мозку та виписка з амбулаторної картки [PERSON], у яких зафіксована закрито черепно-мозкова травма струсу головного мозку. Статті 1166-1168 ЦК України передбачають відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю фізичної особи. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до роз'яснень, даних в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику по справах про відшкодування моральної немайнової шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішені справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат не майнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] не підтвердила факту нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] [PERSON], оскільки не пригадала даних подій. Кримінальне провадження № 12014170040000617 від 11.03.2014 року за заявою [PERSON] за фактом нанесення йому тілесних ушкоджень [PERSON], закрито у зв»язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях [PERSON], постанова про закриття кримінального провадження від 15.09.2014 року ніким не оскаржена. З огляду наведеного, факту нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] відповідачем [PERSON] не встановлено, і таким чином відсутні підстави для відшкодування шкоди.

Outcome: dismissed