Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві посилалася на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON], який постійно проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаного будинку, що належав батькові на праві приватної власності. З 2000 року вона постійно проживала зі своїм батьком у цьому будинку, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Вона за законом є спадкоємцем першої черги, вважає, що прийняла спадщину свого батька і вступила у володіння (управління) зазначеним будинком, крім неї інших спадкоємців немає. Однак разом з цим у визначений законом строк вона не звернулася до державної нотаріальної контори для видачі їй свідоцтва про право на спадщину. А після такого звернення нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи свою відмову тим, що вона не надала документів, які підтверджують фактичне прийняття нею спадщини. Вказує на те, що її батько був зареєстрований в будинку [ADDRESS], в той же час вона була зареєстрована в будинку [ADDRESS]. Тому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] на житловий будинок [ADDRESS] Представник позивачки [PERSON] при розгляді справи повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив задовольнити позов. Представник відповідача - [PERSON], що діє на підставі довіреності, на розгляд справи до суду не з'явилася, надала заперечення проти позову, посилаючись на те, що [PERSON] належним чином не прийняла спадщину, заяву про прийняття спадщини не подавала у шестимісячний строк, а фактичне її прийняття спадщини шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем не підтверджено рішенням суду. Вказує на те, що позивачка пропустила строк позовної давності та просить суд його застосувати, так як з часу відкриття спадщини до моменту звернення позивачкою до суду з даним позовом минуло 9 років. Звертає увагу, що з заявою про поновлення процесуальних строків вона не зверталася, також відповідним рішенням суду не встановлено факту прийняття спадщини та не визначено додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.Тому просить в задоволені позову [PERSON] відмовити, а справу розглянути в її відсутність. Представник третьої особи на розгляд справи до суду не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення представника позивачки та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Як вбачається з ксерокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 16 грудня 1959 року Орджонікідзевським РАЦС м.Жданова, актовий запис № 1316, [PERSON] народилася [INFO], в графі "батьки" зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], про що Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, зроблений актовий запис № 1125 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. За даними Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO] станом на 29 січня 2015 року не відкривалася. Згідно довідки від 06 червня 2014 року, виданої головою квартального комітету «Таганрозький», [PERSON] фактично проживала зі своїм батьком [PERSON] в [ADDRESS] до дня його смерті [INFO] і проживає по даний час. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). Стаття 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частина 3 ст.1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Статтею 1270 ЦК України встановлено, що строк для прийняття спадщини встановлюється у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку для прийняття спадщини не подав заяву про її прийняття, він вважається таким що не прийняв її. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позивачка [PERSON] відповідно до ст.60 ЦПК України не довела суду тієї обставини, що вона спільно проживала разом зі спадкодавцем - [PERSON] на момент його смерті в будинку [ADDRESS] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк не зверталася, як і не зверталася до суду з відповідним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Довідка з місця проживання надана [PERSON] не може бути прийнята судом як беззаперечний доказ для задоволення її позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно. У зв»язку з цим її вимоги про визнання права власності на спадкове майно суд вважає безпідставними. Разом з цим, статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Також у відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. З огляду на те, що з моменту відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] до моменту звернення позивачкою до суду з даним позовом 27 листопада 2014 року минуло більше 9 років, суд вважає, що позивачкою пропущено строк позовної давності, про застосування наслідків пропуску якого просить відповідач у поданій до суду письмовій заяві, а позивачка [PERSON] та її представник такий строк поновити не просили, тому в задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності. На підставі ст.ст.1217,1220,1258,1268,1270,1272 Цивільного кодексу України, пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: dismissed