Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Пальмєра» про визнання недійсним договору оренди землі, вказуючи на те, що 25.08.2012 року він уклав договір оренди землі із товариством з обмеженою відповідальністю «Пальмєра» в особі директора Григор'єва С.В. За даним договором оренди він передав в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 4,1435 га, у тому числі 4,1435 га на ріллі, кадастровий номер 6323783900:02:000:0150, для сільськогосподарської виробничої діяльності, яка знаходиться на території Моначинівської сільської ради Куп'янського району Харківської області і належить позивачу на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЛ № 184215. Договір оренди землі від 25.08.2012 року було зареєстровано у мїськрайонному управлінні Держкомзему у місті Куп'янськ і Куп'янському районі Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.08.2012 року за № 632378394001627. Вважає, що даний договір оренди земельної ділянки було укладено з порушенням вимог чинного законодавства. П..8 Договору оренди землі від 25.08.2012 року, він був укладений на 15 років, що є порушенням ч. 3 ст. 19 Закону України «Про оренду землі», так як строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою. У договорі оренди від 25.08.2012 року, який було зареєстровано 27.08.2012 року дана істотна вимога відсутня. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.08.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Пальмєра» в особі директора Григор'єва С.В. та позивачем [PERSON] укладено договір оренди землі, за яким позивач передав в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 4,1435 га, у тому числі 4,1435 га на ріллі, кадастровий номер 6323783900:02:000:0150, для сільськогосподарської виробничої діяльності (а.с.7-10). Земельна ділянка знаходиться на території Моначинівської сільської ради Куп'янського району Харківської області і належить позивачу [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЛ № 184215. (а.с.16). Договір оренди землі від 25.08.2012 року було зареєстровано у мїськрайонному управлінні Держкомзему у місті Куп'янськ і Куп'янському районі Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.08.2012 року за № 632378394001627. Згідно зі ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законодавством як істотні. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року № 161-ХІУ (далі Закон № 161-ХІУ) істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Судом встановлено, що позивач не навів належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення прав позивача у зв'язку з відсутністю у договорі оренди істотних умов. Згідно зі ст. 18 цього Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. В п.18 розділу Х перехідних положень вказано, що на період до 1 січня 2015 року вимоги ч.4 ст.22 Земельного Кодексу України поширюються лише на тих власників та користувачів, які використовують земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 100 гектарів. Оскільки площа земельної ділянки, яка орендується позивачем [PERSON] загальною площею 4,1435 га, є меншою 100 гектарів, то зазначення у тексті договору оренди змісту ч.2 ст.19 Закону України «Про оренду землі» не є обов'язковими. Зважаючи на вищевикладені обставини, перевіривши всі наявні докази, суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження своїх вимог, даний договір оренди земельної ділянки було укладено без порушенням вимог законодавства України. Таким чином, суд вважає, що підстав визнавати договір оренди землі 25.08.2012 року укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Пальмєра» та [PERSON] недійсним немає., тому у задоволенні позову позивачу слід відмовити.

Outcome: dismissed