Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

У квітні 2019 року позивачі звернулися до Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачі в позовній заяві посилалися на те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також відповідач [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Кожному з них належить по 1/5 частини вказаної вище приватизованої квартири. Зареєстрованими в даній квартирі станом на сьогоднішній день є троє з позивачів, а саме - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також відповідач - [PERSON] . Відповідач лише суто формально числиться зареєстрованим за даною адресою, але насправді не проживає в даній квартирі з літа 2017 року, без будь-якої причини. Відповідач при цьому не бажає зніматися з реєстрації проживання та не приймає ніякої участі в оплаті комунальних послуг за квартиру. Факт не проживання відповідача в квартирі підтверджується актом про його не проживання, який складений 28 березня 2019 р., в присутності двох свідків, та затверджений керівництвом комунального підприємства «Житлове господарство». Однією з\~причин зняття\~відповідача з\~реєстрації є\~той факт,\~що позивачі\~сплачують за\~нього грошові\~коштиза\~комунальні послуги та не можуть отримати субсидію на користування даним житлом. Просили суд: визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2019 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, відповідно до заяви просили справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні з наведених в позові підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивачі не заперечували проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.\~280-282\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, відповідно до заяви просив справу розглядати без його участі, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06 січня 2004 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, квартира за адресою: [ADDRESS] \~належить на\~праві спільної\~сумісної власності\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та[PERSON] . Згідно з витягом КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" № 2861398 від 18 лютого 2004 року, квартира за адресою: [ADDRESS] \~належить на\~праві спільної\~сумісної власності\~ [PERSON] (1/5\~частка),\~ [PERSON] (1/5\~частка),\~ [PERSON] (1/5\~частка),\~ [PERSON] (1/5\~частка)\~та[PERSON] (1/5 частка). Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 2155 від 22 лютого 2019 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту про не проживання за місцем реєстрації від 28 березня 2019 р., складеного та завіреного заступником голови ЖБК [PERSON] , [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з літа 2017 року. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст.\~321\~ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок по застосуванню статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71\~ЖК Української\~РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач не довів. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Частина друга статті 405\~ЦК України також встановлює, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Системний аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець чітко визначив осіб, які втрачають право користування житловим приміщенням, за умов встановленими статтею 71\~ЖК Української\~РСР та статтею 405 ЦК України. Цими особами є: член сім`ї власника житла, наймач або члени його сім`ї. Вказані норми матеріального права не передбачають визнання особи, якій жиле приміщення належить на праві спільної сумісної власності, такою, що втратила право користування цим жилим приміщенням, оскільки це є порушенням статті 41 Конституції України. Враховуючи вищевикладене,\~оскільки відповідачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить 1/5 частка квартири за адресою: [ADDRESS] , суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позову, то судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed