Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

08.04.2021 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся з позовною заявою представник позивача [PERSON] адвокат Бут Н.В. до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріально округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна. В своїй заяві позивач посилається на те, що 05.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис за № 65405 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за Кредитним договором № 014/0198/82/0564921 від 13.08.2012 у розмірі 33 854,59 грн. за період з 11.08.2020 по 17.08.2020, про який позивач дізнався після отримання постанови від 29.01.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за місцем його роботи ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат». Приватним виконавцем Малковою М.В. було відкрито виконавчого провадження № 64255864 на підставі виконавчого напису нотаріуса № 65405 від 05.10.2020. При цьому, за місцем його роботи вже відбулося стягнення із заробітної плати у розмірі 2 993,45 грн. Оскільки позивач не погоджується з вчиненим виконавчим написом, оскільки позивачем виплачено всі кошти за отриманий кредит, всі договірні відносини із банком були припинені у зв`язку з виконанням сторонами своїх зобов`язань у повному обсязі, а тому вчинення виконавчого напису нотаріусом є незаконним, тому просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Крім того позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно стягнуті з нього кошти за виконавчим провадженням у розмірі 1549,63 грн., а також судові витрати: судовий збір у розмірі 6880,56 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн. 09.04.2021 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у вказаній справі, визначено справу розглядати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді від 09.04.2021 вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення примусового стягнення на заробітну плату боржника по виконавчому провадженню № 64255864 на підставі вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. виконавчого напису від 05.10.2020 № 65405, який оскаржується боржником у судовому порядку, до прийняття судового рішення у даній справі. 20.05.2021 постановлено ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області про витребування від Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича належним чином завірену копію нотаріальної справи по виконавчому напису за нотаріуса № 65405 від 05.10.2020. Запитувані докази до суду не надано. 05.08.2021 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області підготовче провадження в цивільній справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник Бут Н.В. не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься письмове клопотання з проханням розглянути справу за відсутності позивача та його представника, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» у судові засідання не з`являвся, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відзив та будь-які інші клопотання на адресу суду не надано. Треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріально округу Горай О.С. та Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В. у судові засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Заяви та будь-які інші клопотання на адресу суду не надано. При таких обставинах суд визнав неявку представника відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог ст. 281 ЦПК України заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, ознайомившись із позовною заявою, за відсутності заперечень відповідача проти позову, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.08.2012 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем по справі [PERSON] укладено кредитний договір №014/0198/82/0564921, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредитні кошти на споживчі потреби у розмірі 21818 грн. 85 коп. строком на 72 місяців, із нарахуванням процентів у розмірі 35,3 %. Зазначені обставини підтверджуються копією кредитного договору №014/0198/82/0564921 від 13.08.2012, що був наданий позивачем. З матеріалів справи слідує, що 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з [PERSON] , що є боржником за Кредитним договором №014/0198/82/0564921 від 13.08.2012, укладеним з АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 17.08.2017 року № 114/44 є АТ «Комерційний індустріальний банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №КП-17082017 від 17.08.2017 є ТОВ «ФК «Кредит капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №11/08/2020-ФА від 11.08.2020 є ТОВ «ФК «Аланд», заборгованість за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року в загальному розмірі 33354,59 грн. , з яких: 24800,49 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту; 8554,10 грн. простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом;. За вчинення даного виконавчого напису також стягується плата в розмірі 500 грн., яка також підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню з боржника становить 33854,59 грн. 25.01.2021 року на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 05.10.2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 33854,59 грн. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. З метою перевірки доводів позивача, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, судом 20.05.2021 постановлено ухвалу про витребування від Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича належним чином завірену копію нотаріальної справи по виконавчому напису від 05.10.2020 № 65405. Судом встановлено, що наказом Міністерства юстиції України від 24.02.2021 № 727/5 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26.12.2011 за № 8679 на ім`я Горай О.С. 17.09.2021 від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. до суду надійшла відповідь про неможливість надати витребувані судом документи, у зв`язку з тим, що 28 липня 2021 року в нотаріальній конторі було проведено обшук та вилучено документи нотаріального діловодства та архіву відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 270.07.2021. Таким чином в силу об`єктивних причин, суд позбавлений можливості надати оцінку доводам позивача щодо безпідставності вчинення 05.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. виконавчого напису, зокрема щодо припинення всіх договірних відносин із банком внаслідок повного погашення позивачем боргу за кредитним договором, а також щодо відсутності на час вчинення виконавчого напису документів, які б відповідно до чинного законодавства свідчили про існування безспірної заборгованості. Зважаючи, що позивач виконав всі передбачені процесуальним законом вимоги щодо надання доказів, суд не може відмовляти у задоволенні позову з підстав ненадання позивачем доказів на доведення своїх позовних вимог, оскільки позивач не може довести ту обставину, існування якої він заперечує, отже у нього не може існувати матеріальних доказів наявності певної обставини, а саме відсутності у нього боргових зобов`язань перед ТОВ «ФК «Аланд». За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Верховний Суд в постанові від 27.08.2020 р. у справі № 419/2304/18 зазначив, що суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін, а, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Необхідність цього принципу підтверджена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, (провадження № 14-473цс18), в якій зазначено, що «згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація учасниками справи спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм». З аналізу наведених норм процесуального права убачається, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Отже, незважаючи на те, що в силу вищезазначених обставин суд був позбавлений можливості надати оцінку доводам позивача, суд має право самостійно визначити правову кваліфікацію щодо спірних правовідносин та застосувати для прийняття рішення ті норми матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини та які позивачем самостійно в позовній заяві не зазначалися. Так, з тексту оспорюваного виконавчого напису від 05.10.2020 № 65405 встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87 - 91 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 за № 1172. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Як встановлено судом, кредитний договір №014/0198/82/0564921 від 13.08.2012 було укладено в простій письмовій формі та нотаріально не посвідчений, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Отже, приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 05.10.2020 № 65405. Крім того, судом встановлено, що з позивача по справі за місцем його роботи в ПАТ «ДМК» в ході виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 05.10.2020 № 65405 за період з лютий по квітень 2021 здійснено стягнення з заробітної плати на користь ТОВ «ФК «Аланд» в загальному розмірі 6880,56 грн. Згідно ст.. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи, що виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 05.10.2020 № 65405 визнанийтаким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що стягнуті з позивача кошти в ході виконавчого провадження відкритого на підставі такого виконавчого напису в розмірі 6880,56 грн. є майном, яким ТОВ «ФК «Аланд» заволоділо без достатньої на те правової підстави, а тому мають бути повернуті позивачу, у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення з ТОВ «ФК «Аланд» на користь позивача коштів у розмірі 6880,56 грн. є законною та підлягає задоволенню. З урахуванням положення ст.141 ЦПК України з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Аланд» на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову у загальному розмірі 1362 грн. Крім того, позивачем документально підтверджені витрати на правову допомогу адвоката у загальному розмірі 7000 грн., які є витратами, пов`язаними з розглядом справи та відповідно до ст.141 ЦПК України також підлягають стягненню з ТОВ «ФК «Аланд» на користь позивача. Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved