Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на дитину, в якому просив стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В подальшому [PERSON] подав заяву про збільшення позовних вимог та просив стягнути з [PERSON] на свою користь аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не менше 2/3 прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, починаючи від дня подачі позову. Поданий позов обґрунтовувався тим, що за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.03.2009 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], у розмірі 1/4 всіх видів її заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Посилаючись на те, що позивач тривалий час не може знайти роботи, знаходиться на обліку в міському центрі зайнятості та має двох дітей від попереднього шлюбу, на утримання яких має сплачувати аліменти, а також необхідність додаткових витрат на забезпечення розвитку та навчання, вказував на неможливість задоволення всіх потреб дитини за рахунок стягуваної з відповідача суми аліментів у звязку з чим просив збільшити їх розмір. Позивач в судовому засіданні поданий позов підтримав у повному обсязі та вказав про неможливість забезпечити всі потреби дитини Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що відповідачка має іншу сімю, утримує новонароджену дитину, отримує лише соціальну допомогу по народженню дитини, інших доходів не має, вказували на те, що 1/4 суми отриманої допомоги сплачується як аліменти на утримання спільної дитини, вказували на неможливість відповідачки сплачувати аліменти у більшому розмірі. Розглянувши подані документи і матеріали та заслухавши пояснення позивача, відповідача та її представника, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], 18.01.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 31, 32). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.03.2009 року стягнуто з [PERSON], яка змінила прізвище на [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], 18.01.2002 року, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с. 27-28). Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З роз'яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вбачається, що при визначенні розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що у позивача на утриманні знаходиться донька [PERSON], 18.01.2002 року, яка навчається у 7 класі загальноосвітньої школи №7 ім. В.В. Бражевського та є вихованкою Житомирської обласної дитячо-юнацької спортивної школи Юність Житомирської обласної ради з спортивної акробатики. В судовому засіданні позивач [PERSON] ствердив, що звільнився з колишнього місця роботи за згодою сторін, у звязку із необхідністю приділяти більше уваги дитині, хоча матеріали справи не містять доказів того, що дитина є такою, що потребує стороннього догляду. З матеріалів справи вбачається, що позивач з 8.08.2013 року побуває на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості як безробітний та за період з серпня 2013 по липень 2014 отримав сукупний дохід у сумі 5375,32 грн. Також [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира та за період з 01.08.2014 по 31.01.2015 отримав соціальну допомогу малозабезпеченим сімям на дитину у сумі 985,36 грн. Судом також встановлено, що з 14.03.2013 року відповідач перебуває у новому шлюб із [PERSON], від якого мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. При цьому, [PERSON] перебуває на обліку в Корольовському районному Управлінні соціального захисту населення м.Житомира та з березня 2014 року отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у сумі 860,00 грн. В судовому засіданні відповідач проти участі в утриманні спільної з позивачем дитини та сплати встановленої судом розміру аліментів в сумі 1/4 отриманого доходу не заперечувала, однак вказувала, що у зв'язку з матеріальним станом не має можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі. Вирішуючи спір на підставі наявних у справі доказів і встановивши, що позивач є працездатним, не являється інвалідом і за станом здоров'я може працювати та отримувати доходи для утримання дитини, однак звільнився з колишнього місця роботи за власною волею, чим погіршив свій матеріальний стан та зараз перебуває на обліку як безробітний, отримує державні соціальні допомоги, інших відрахувань по аліментах не здійснює, а також враховуючи, що відповідач проживає у новому шлюбі та має на утриманні новонароджену дитину, у звязку з чим отримує державну допомогу по догляду за дитиною як непрацююча жінка, інших доходів не має та при цьому щомісячно сплачує аліменти на спільну з позивачем дитину у розмірі 1/4 від отриманих доходів, то суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про збільшення розміру аліментів на дитину.

Outcome: dismissed