Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Заявник звернувуся до суду із заявою про визнання свого пасинка [PERSON] безвісно відсутнім, посилаючись на наступні обставини. З 1998 року він став проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] разом з її сином [PERSON]. Вони всі проживали та були зареєстровані в [ADDRESS] та в 2006 році приватизували зазначену квартиру. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті спадщину ніхто не приймав. В травні 2014 року [PERSON] зібрав всі свої речі та пішов із сім'ї. З того часу зв'язок з ним втрачено. Він намагався розшукати свого пасинка у знайомих та друзів, але результату це не принесло. З того часу не має жодних відомостей про [PERSON]. Він звертався й до ВП ГУНП в Дніпропетровській області, але встановити його місце перебування не виявилось можливим. Через реєстрацію [PERSON] в квартирі він не може реалізувати своє право на отримання субсидії. Тому звернувся до суду. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав і суду пояснив, що після смерті його дружини [PERSON] зібрав свої речі і пішов з дому. Більше він його не бачив. Намагався шукати пасинка сам, їздив до матері своєї дружини - бабусі [PERSON], але там його теж не було і теща не знає, де він. Представник заявника вимоги свого довірителя також підтримав і суду пояснив, що, на їх думку, є всі підстави для задоволення заяви. Тому просять заяву задовільнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув. Про день та час розгляду справи по суті був повідомлений належним чином судовим повідомленням. Надав заяву про розгляд справи у свою відсутність. Вислухавши заявника, представника заявника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.43 ЦК України, громадянин може бути в судовому порядку визнаний безвісно відсутнім, якщо напротязі одного року в місці його постійного проживання немає відомостей про його місце перебування. Як встановлено в судовому засіданні, заявник - співмешканець [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.12). 14.12.2005 року квартира, в якій проживали заявник, його співмешканка [PERSON] та її син [PERSON], була приватизована ними по 1/3 частині кожному (а.с.10-11). Згідно довідки ОСББ «Перлина-15А», в квартирі [ADDRESS], після смерті [PERSON], залишились зареєстрованими заявник [PERSON] та його пасинок [PERSON] (а.с.6). Відповідно до Акту про непроживання, виданого 07.09.2018 року, зі слів сусідів, з травня 2014 року і по теперішній час за вищевказаною адресою не проживає [PERSON] (а.с.7). Начальником Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Є.В. Кравцовим заявника було повідомлено, що проведеною перевіркою по наявним облікам було встановлено, що гр.[PERSON] серед померлих, заарештованих, затриманих в порядку ст.208, 191, 535 КПК України, осіб невстановлених трупів громадян та невідомих хворих не значиться; місцезнаходження [PERSON] невідоме та встановити його не виявилось можливим (а.с.8). Свідки [PERSON] та [PERSON], які є молодшими сестрами нині покійної співмешканки заявника, в судовому засіданні підтвердили, що після смерті сестри свого племінника не бачили, де він - не знають. Тому вважають, що його необхідно визнати безвісно відсутнім. Однак, відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, [PERSON], [INFO], за період з 22.12.2015 року по 07.10.2018 року 11 разів перетинав кордон України (а.с.33). За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення вимог заявника. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed