Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього рішенням Котовського районного суду Одеської області на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з 800 грн. до 600 грн. щомісячно, мотивуючи позовні вимоги тим, що його матеріальний стан змінився, оскільки він офіційно не працює та не має можливості влаштуватися на роботу за спеціальністю із заробітком достатнім для утримання не лише себе, а й своїх дітей. Внаслідок вказаних обставин позивач півтора роки ніде не працює та не отримує доходів, а тому не може сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Також зазначає, що він знаходиться на утриманні своїх батьків, які потребують стороннього догляду, оскільки мати є інвалідом ІІІ групи. В судове засідання позивач не зявився. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та зазначила, що позивач неофіційно працює та може сплачувати аліменти. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Котовського районного суду Одеської області з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 13.09.2010 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття. Зазначене рішення набрало законної сили. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Аналіз статті 192 Сімейного кодексу свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме зміни його матеріального чи сімейного стану, погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів є погіршення матеріального стану позивача, однак його посилання не підтверджені будь-якими доказами. Натомість, позивач зазначив, що півтора роки він ніде не працює, при цьому не надав суду докази, що він взагалі намагався працевлаштуватися та яким чином це робив, що свідчать про намагання позивача ухилитися від обов'язку щодо утримання своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. На виконання вимог статей 10, 60 ЦПК України, позивач не довів суду, що його матеріальний стан змінився настільки, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed