Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі за текстом «ПАТ»), в якому просить: стягнути з відповідача на її користь грошові кошти за договором строкового вкладу (депозит) "Пенсійний" № 305835/38106/370-14 від 10.11.2014 року у розмірі суми вкладу - 12549,14 доларів США. В обґрунтування позову навела наступне. Між нею, позивачкою [PERSON] та ПАТ в особі начальника відділення №1 Криворізької філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит», [PERSON], що діяла на підставі Положення про філію та довіреності №1426 від 11 вересня 2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], укладено договір - заявку від 10.11.2014 № 305835/38106/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» строком на 370 днів в іноземній валюті у сумі 20135,00 доларів США під проценти за ставкою 13,60 % річних. Факт вкладу підтверджується меморіальним валютним ордером № 38862153 від 10 листопада 2014 року. Вона, позивачка, виконала умови Договору - заяви №305835/38106/370-14 від 10.11.2014 року внесла грошові кошти у розмірі 20135,00 доларів США для залучення на депозит. В подальшому, 26 листопада 2014 року було укладено додаткову угоду до договору про банківський строковий вклад (депозит) № 305835/38106/370-14 від 10.11.2014 року, відповідно до якої вона, [PERSON], здійснила поповнення вкладу у сумі 540,00 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням № 14170061283432. Після чого сума вкладу збільшилася на депозитному рахунку № 26359010900840/2635.1.061030.002 та становила 20675,00 доларів США. 5 грудня 2014 року було укладено додаткову угоду до договору про банківський строковий вклад (депозит) № 305835/38106/370-14 від 10.11.2014 року, відповідно до якої вона, [PERSON], здійснила поповнення вкладу у сумі 130,00 доларів США, що підтверджується квитанцією № 184964. Після чого сума вкладу збільшилася на депозитному рахунку № 26359010900840/2635.1.061030.002 та становила 20 805,00 доларів США. 6 січня 2015 року було укладено додаткову угоду до договору про банківський строковий вклад (депозит) № 305835/38106/370-14 від 10.11.2014 року, відповідно до якої вона, [PERSON], здійснила поповнення вкладу у сумі 195,00 доларів США, що підтверджується квитанцією № 220017. Після чого, сума вкладу збільшилася на депозитному рахунку № 26359010900840/2635.1.061030.002 та становила 21 000,00 доларів США. Згідно п.6 договору визначається, що після закінчення строку, визначеного п.1 договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених п.5.2 Основних умов, а саме у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати кошти з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію договору припинити, зобов'язаний надати банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку Строкового вкладу, визначеного договором - заявою. Вказану письмову вимогу вкладник зобов'язаний надати банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається банком, а другий - повертається вкладнику з відміткою банку про отримання письмової вимоги. У зазначеній письмовій заяві вкладник обов'язково 4 зазначає спосіб повернення вкладу: видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок (із вказанням у заяві повних реквізитів рахунку для перерахування). Якщо день повернення суми вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми вкладу проводиться банком на наступний перший робочий день. В разі ж, коли вкладник не надав банку зазначену письмову вимогу та не вимагає повернення вкладу після закінчення строку, визначеного договором - заявою, строк розміщення Строкового вкладу вважається продовженим з наступного дня, після закінчення строку, визначеного договором - заявою, на строк, що дорівнює початковому строку розміщення Строкового вкладу. Протягом строку, на який продовжено розміщення Строкового вкладу, банк нараховує і виплачує вкладнику проценти за ставкою, що встановлена банком для банківських строкових вкладів (депозитів) відповідного виду вкладу та діє станом на перший день початку строку, на який продовжено розміщення вкладу. Кількість пролонгацій строку розміщення Строкового вкладу за договором необмежена. Після закінчення кожного строку, на який було продовжено розміщення Строкового вкладу, кошти зі Строкового вкладного рахунку можуть бути повернуті вкладникові за його письмовою вимогою на умовах, визначених у абзаці першому цього пункту Основних умов, а дія договору припиняється. У випадку, коли вкладник надав банку зазначену письмову вимогу про отримання суми Строкового вкладу шляхом видачі готівки, але не вимагає отримання Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного договором-заявою, або останнього з строків, на який продовжено розміщення Строкового вкладу, договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу та нарахування процентів на суму вкладу на вимогу після закінчення вказаного строку за період подальшого знаходження коштів у користуванні банку здійснюється по процентній ставці за вкладом на вимогу, розмір якої встановлено тарифами банку та є чинним у період знаходження коштів на вкладі на вимогу. Для обліку цих коштів вкладник підписанням договору-заяви уповноважує банк: відкрити вкладникові рахунок на вимогу, та не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного договором-заявою, або останнього з строків, на який продовжено розміщення Строкового вкладу, перерахувати суму вкладу зі Строкового вкладного рахунку та суму нарахованих на вклад процентів (суму нарахованих на Вклад, але не виплачених процентів) з рахунку для нарахування процентів за вкладом на рахунок на вимогу та після зазначеного перерахування закрити Строковий вкладний рахунок та рахунок для нарахування процентів за вкладом. Розмір вкладу на вимогу складається із суми вкладу та суми процентів, нарахованих на вклад (суми процентів, нарахованих на вклад, але не виплачених вкладникові). Проценти на вклад на вимогу нараховуються лише на суму вкладу на вимогу. Нараховані банком проценти на вклад на вимогу не збільшують суму вкладу на вимогу. Для обліку процентів, нарахованих на вклад на вимогу, банк відкриває вкладникові відповідний рахунок. Рахунок на вимогу закривається банком та дія договору припиняється після повернення коштів вкладнику за його вимогою. Для припинення дії вищевказаного договору та повернення суми депозитного вкладу із нарахованими процентами [PERSON] звернулася безпосередньо до ПАТ тобто безпосередньо до вигодонабувача та юридичної особи з якою укладався депозитний договір. Тобто, для припинення дії депозитного договору, вона, позивачка, 15 листопада 2015 року особисто з'явилася до банку, де їй було відмовлено у видачі суми депозиту разом із нарахованими процентами без пояснення причин відмови. Отже відповідно до довідки відповідача №71 від 28 січня 2016 року суми коштів, які їй належать, на рахунках банку складають 12549,14доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). Вважає, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частина 1 ст. 1060 ЦК України передбачає, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку. Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Враховуючи, що строк дії договору закінчився, вона, позивачка зверталася до банку з заявою про повернення коштів, але не отримала вказані кошти, тому вважає за необхідне звернутися до суду з вищевказаною заявою. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. При цьому пояснив, що позивачці повернули 200000 грн. в січні 2016 року. Гроші повинні були повернуті позивачці в листопаді 2015 року. Письмову заяву, як це передбачено п. 5.2 Основних умов, в строк до 15 листопада 2015 року про повернення вкладу, позивачка не подавала. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи. З наданих суду письмових заперечень вбачається, що відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог та просить суд відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. Постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року №612 відповідно до статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» визнано неплатоспроможним. Постановою Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року №898 відповідно до статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківську ліцензію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відкликано та прийнято рішення про ліквідацію банку. Відповідно до Постанови виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 грудня 2015 року №230 розпочато процедуру ліквідації банку. Правові засади та порядок ліквідації банку визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зазначений закон є спеціальним відносно даних правовідносин та встановлює окремий порядок задоволення вимог кредиторів банку. Згідно з положеннями ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Частиною 2 ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону, Фонд визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. У відповідності до ч. 6 ст.49 вказаного закону Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів. Задоволення вимог кредиторів здійснюється у черговості, встановленій положеннями ст.52 вищезазначеного закону. В той же час, відповідно до п.3-1 ч. 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку - боржника є підставою закінчення виконавчих проваджень, відкритих стосовно банку - боржника. Частиною 5 вищезазначеної статті закону встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку - боржника виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Отже, чинним законодавством встановлений спеціальний порядок задоволення вимог кредиторів після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, а задоволення таких вимог кредиторів здійснюється за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні позасудові механізми, передбачені чинним законодавством України. Таким чином, іншого порядку задоволення вимог кредитора, ніж у встановлений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» спосіб, чинним законодавством не передбачено, а тому вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: договір - заява (а.с.7), меморіальний ордер (а.с.8), додаткова угода (а.с.9), платіжне доручення (а.с.10), додаткова угода (а.с.11), квитанція (а.с.12), додаткова угода (а.с.13), квитанція (а.с.14), Основні умови (а.с.15-17), довідка (а.с.18), заперечення (а.с.21), прес реліз (а.с.23). Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні договір(а.с.7), ордер (а.с.8), додаткову угоду (а.с.9), платіжне доручення (а.с.11), додаткову угоду (а.с.11), квитанції (а.с.12, 14), додаткову угоду(а.с.13), основні умови (а.с.15-17), довідка (а.с18), належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про наявність у позивачки банківського вкладу. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні: пре-реліз (а.с.23) належним доказом, так як цей доказ містить інформацію щодо предмета доказування, а саме про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Суд, відповідно до ст. 59 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом. Суд вважає досліджені у судовому засіданні докази достовірними. Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні на підстав допустимих, належних та достовірних доказів встановлені наступні факти та обставини. 10 листопада 2014 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення №1 Криворізької філії АТ «Банку «Фінанси та Кредит» був укладений договір-заява № 305835/38106/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті. Відповідно до п.1. договору, позивачка внесла, а відповідач прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2635.1.061030.002 у сумі 20135,00 доларів США, на строк з 10 листопада 2014 року по 15 листопада 2015 року, у порядку та на умовах, визначених в договорі та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит». Відповідно до п.2 договору, за час користування коштами вкладу відповідач нараховує та виплачує позивачці проценти за ставкою 13,60% річних. Згідно п.3 вкладник має право отримувати суми процентів, нараховані на вклад, протягом строку, визначеного п.1. договору, щомісячно, в порядку та у строки, передбачені п.п.4.2, 4.3.2 Основних умов. Відповідно до п.5 договору, вкладник має право вимагати дострокового повернення суми вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього договору заяви (або протягом будь якого з строків, на які було продовжено розміщення вкладу), у порядку та на умовах викладених у п. 5.3 Основних умов. Відповідно до п.6. договору, після закінчення строку, визначеного у п.1. цього договору заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2. Основних умов. Пункт 5.2. Основних умов передбачає, у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати кошти з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію договору припинити, зобовязаний надати банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку строкового вкладу, визначеного договором-заявою. Вказану письмову вимогу вкладник зобов'язаний надати банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається банком, а другий - повертається вкладнику з відміткою банку про отримання письмової вимоги. У зазначеній письмовій заяві вкладник обов'язково зазначає спосіб повернення вкладу: видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок (із вказанням у заяві повних реквізитів рахунку для перерахування). Якщо день повернення суми вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочій день, то повернення суми вкладу проводиться банком на наступній перший робочий день. В подальшому між позивачкою та відповідачем 26 листопада 2014 року було укладено додаткову угоду до договору про банківський строковий вклад (депозит) № 305835/38106/370-14 від 10.11.2014 року, відповідно до якої [PERSON] здійснила поповнення вкладу у сумі 540,00 доларів США. після чого сума вкладу збільшилася та становила 20675,00 доларів США. Також між позивачкою та відповідачем 05 грудня 2014 року було укладено додаткову угоду до договору про банківський строковий вклад (депозит) № 305835/38106/370-14 від 10.11.2014 року, відповідно до якої [PERSON] здійснила поповнення вкладу у сумі 130,00 доларів США, після чого сума вкладу збільшилася та становила 20 805,00 доларів США. Також 06 січня 2015 року було укладено додаткову угоду до договору про банківський строковий вклад (депозит) № 305835/38106/370-14 від 10.11.2014 року, відповідно до якої [PERSON] здійснила поповнення вкладу у сумі 195,00 доларів США, після чого, сума вкладу збільшилася та становила 21 000,00 доларів США. Позивачка не подавала відповідачу письмову вимогу про її бажання не продовжувати дію договору та повернення вкладу та нарахованих процентів шляхом видачі готівки або перерахування на її власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок. Постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року №612 відповідно до статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» визнано неплатоспроможним. Постановою Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року №898 відповідно до статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківську ліцензію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відкликано та прийнято рішення про ліквідацію банку. Відповідно до Постанови виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 грудня 2015 року №230 розпочато процедуру ліквідації банку. Пояснення представника позивачки про те, що остання 15 листопада 2015 року особисто з'явилася до банку, де їй було відмовлено у видачі суми вкладу, не знайшло свого підтвердження дослідженими судом доказами, а тому суд вказане пояснення не приймає до уваги. Встановленим фактам та обставинам відповідають такі правовідносини, які регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Між сторонами, з дотриманням вимог ст.ст. 1058, 1059 ЦК України, укладений договір банківського вкладу. Відповідно до ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу із спливом встановленого строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Судом встановлено, що між позивачкою, яка не юридичною особою та банком, укладений договір строкового банківського вкладу, за яким позивачка є вкладником. Відповідно до ст. 1061 ч.1 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що позивачка у порушення пункту 6 укладеного договору заяви, по закінченню строку розміщення строкового вкладу, умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, не подавала відповідачеві письмову вимогу про отримання коштів з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на її власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, та припинення дії договору. На підставі ст. 26 ч.1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. На підставі ст. 26 ч.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. На підставі ст.45 ч. 5 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. На підставі ст. 49 ч.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону, Фонд визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Таким чином, у звязку з прийняттям Правлінням Національного банку України постанови від 17 грудня 2015 року №898 про відкликання банківської ліцензії Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та прийняття рішення про ліквідацію банку, встановлений спеціальний порядок задоволення вимог кредиторів після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, який здійснюється за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні позасудові механізми, передбачені чинним законодавством України. Таким чином, іншого порядку задоволення вимог кредитора, ніж у встановлений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» спосіб, чинним законодавством не передбачено. Тому суд вважає, що відповідачем не було порушено право позивачки на отримання належного їй банківського вкладу, а тому позивачка необґрунтовано звернулася до суду за захистом свого права. Вислухавши представника позивача та дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що у задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed