Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій. В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS]. Послуги з утримання будинків та прибудинкових територій позивачем були надані за місцем мешкання відповідачів. Плата за надані послуги повинна провадитися щомісячно. Однак, відповідачі оплату за надані послуги з утримання будинків та прибудинкових територій не проводили, у результаті чого станом на 01.05.2014 р. утворилася заборгованість за надані послуги. Позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість у сумі 3019 грн. 75 коп., а також витрати по оплаті судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надавали. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 28.09.2010 р. між позивачам та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно якого відповідач взяв на себе зобов'язання зі своєчасної оплати наданих послуг. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], тобто є споживачем послуг з будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитками, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року, власники, наймачі, члени сім'ї наймача та орендарі жилих приміщень зобов'язані своєчасно вносити плату за обслуговування будинку і прибудинкової території у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.3 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області №417 від 26.06.2013 року, позивача визначено виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкової території, зокрема, з обслуговування багатоквартирного будинку, в якому проживає відповідач . Як вбачається з виписки з особового рахунку, станом на 01 травня 2014 року заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по особовому рахунку , відкритому на ім'я відповідача [PERSON], складає 4156,01 грн. Позивачем заявлено вимогу про стягнення коштів у сумі 3019 грн.75 коп., тому згідно з вимогами ст.11 ЦПК України, суд не може вийти за межі позовних вимог. Оскільки позивачем надавалися послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак відповідачі за надані послуги кошти не сплачували, внаслідок чого утворилася заборгованість з їх оплати, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості з оплати цих послуг з відповідачів. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів.

Outcome: approved