overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

04.12.2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, який було зареєстровано 17.05.2008 року між нею та [PERSON], вказуючи на те, що протягом спільного проживання було відсутнє взаєморозуміння, виникали суперечки з різних підстав, різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені у вересні 2012 року, примирення з відповідачем вважає не можливим. Від сумісного проживання мають малолітнього сина - [PERSON] [INFO], після розірвання шлюбу дитина промиватиме з нею. Їй залишити прізвище - «[PERSON]». Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, зазначив, що не заперечує проти проживання дитини з матір'ю. Суд,дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 17 травня 2008 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], зареєстрували шлюб. Відповідно до Свідоцтва про народження їх сина [PERSON] він народився [INFO], у графах "батько" записаний [PERSON],"мати" - [PERSON]. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. З вересня 2012 року сторони не підтримують подружніх стосунків та сімейних відносин, спроби до примирення позитивного результату не дали, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Суд, оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

04.12.2014 року позивач [PERSON] звернулася до відповідача [PERSON] з вищезазначеною позовною заявою вказуючи на те, що 11.05.2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Подовської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис № 4 Від даного шлюбу вони мають двох дітей, дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, сім»я фактично розпалася, вони проживають окремо, діти на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згоди про добровільнусплату аліментів з відповідачем не досягнуто. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей. Позивач в судовому засіданні заяву підтримала та наполягає на її задоволенні. Надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення позивача, відповідача , дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами Сімейного Кодексу: ст.ст. 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і вважає можливим стягнути з відповідача кошти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 243.60 гривень судового збору. На підставі зазначеного, ст.ст. 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

04.12.2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків у вигляді вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ. Позов обґрунтовано тим, що відповідач споживає електричну енергію за адресою [ADDRESS]. 09.01.14 року представниками Апостолівського РЕМ було перевірено стан електролічильника та електроустановок в домоволодінні відповідача, в результаті чого було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, затвердженх Постановою КМУ від 26.07.99 року, а саме - самовільне підключення після відключення поза засобом обліку, про що складено акт № 103909. На засіданні комісії Апостолівського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» розглянуто даний акт та затверджено розмір збитків, завданих відповідачем вказаним порушенням, який складає 4435,85 грн.. Просить стягнути з відповідача матеріальні збитки та витрати по справі. За заявою представника позивача справу розглянуто у їх відсутності. Відповідач в судові засідання 16.01.15 року та 20.03.15 року не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач постачає електричну енергію відповідачеві за місцем його проживання - [ADDRESS] . 09.01.14 року в результаті перевірки стану електролічильника та електроустановок в домоволодінні, де проживає відповідач, за вказаною адресою, працівниками Апостолівського РЕМ в присутності споживача було виявлено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією для населення шляхом самовільного підключення після відключення поза засобом обліку, про що складено акт № 103909 (а.с.8). Відповідно до розрахунку розміру відшкодування збитків по вищевказаному акту розмір завданих позивачу збитків складає 4435,85 грн. Відповідно до ч.2 ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку є правопорушенням в електроенергетиці; згідно ч.1 ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну … відповідальність. Відповідно до ст.48 Правил користування електроенергією для населення (зі змінами), затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електроенергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Тому з відповідача слід стягнути вказану суму збитків. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гр., на користь позивача, які були сплачені при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

04.12.2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків у вигляді вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ. Позов обґрунтовано тим, що на підставі договору № 01503070 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області від 26.09.06 року відповідач споживає електричну енергію за адресою [ADDRESS]. 22.05.14 року представниками Апостолівського РЕМ було перевірено стан електролічильника та електроустановок в домоволодінні відповідача, в результаті чого було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, затвердженх Постановою КМУ від 26.07.99 року, а саме - самовільне підключення після відключення поза засобом обліку, про що складено акт № 103923. На засіданні комісії Апостолівського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» розглянуто даний акт та затверджено розмір збитків, завданих відповідачем вказаним порушенням, який складає 1211,50 грн.. . Просить стягнути з відповідача матеріальні збитки та витрати по справі. За заявою представника позивача справу розглянуто у їх відсутності. Відповідач в судові засідання 16.01.15 року та 20.03.15 року не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач постачає електричну енергію відповідачеві за місцем його проживання - [ADDRESS] (а.с. 3-10). 22.05.14 року в результаті перевірки стану електролічильника та електроустановок в домоволодінні, де проживає відповідач, за вказаною адресою, працівниками Апостолівського РЕМ в присутності споживача було виявлено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією для населення шляхом самовільного підключення після відключення поза засобом обліку, про що складено акт № 103923 (а.с.11). Відповідно до розрахунку розміру відшкодування збитків по вищевказаному акту розмір завданих позивачу збитків складає 1211,50 грн. Відповідно до ч.2 ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку є правопорушенням в електроенергетиці; згідно ч.1 ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну … відповідальність. Відповідно до ст.48 Правил користування електроенергією для населення (зі змінами), затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електроенергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Тому з відповідача слід стягнути вказану суму збитків. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гр., на користь позивача, які були сплачені при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

04.12.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтувала тим, що 19 грудня 2015 року між нею та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, актовий запис №2102. Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Життя з відповідачем не склалося, між ними виникали сварки, що призвело до відчуження, втрати почуття любові та байдужості один до одного. Внаслідок чого сторони розійшлися та з червня 2019 року проживають окремо. Збереження шлюбу та спільне проживання з відповідачем неможливе, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дитини. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ", сплачений судовий збір стягнути з відповідача. До суду позивачка не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ", понесені нею судові витрати стягнути з відповідача. До суду відповідач не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 19 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2102, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 5). Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові, разом не проживають та сімейні стосунки не підтримують з червня 2019 року. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Судом надавався сторонам строк на примирення, але він результатів не дав. Це дає суду підстави для висновку про те, що сім`я розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, шлюб між сторонами підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу дитину необхідно залишити проживати з матір`ю. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

04 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила про розірвання зареєстрованого 30 грудня 2011 року шлюбу з відповідачем, вказавши на неможливість подальшого збереження сім'ї. Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 березня 2014 року сторонам у справі надавався час на примирення, строком на чотири місяці. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Пояснила, що спільне проживання з чоловіком припинила наприкінці лютого 2014 року, бо той не погодився виїхати на закордонні заробітки. Мір до збереження сім'ї не приймала. Наполягала, що шлюб існує формально та не у її інтересах. Відповідач позовні вимоги визнав. Причиною розпаду сім'ї вважав втручання у стосунки родичів з боку дружини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Подружжя перебуває у юридично зареєстрованому шлюбі, який укладено 30 грудня 2011 року у виконкомі Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області України, актовий запис №9, що підтверджується представленим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3) та мають від шлюбу малолітнього сина [INFO] згідно записів у свідоцтві про його народження серії [NUMBER] (а.с.6). Сторони припинили сімейні та подружні стосунки. Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. У порядку ст.110 СК України позивачка пред"явила позов про розірвання шлюбу. В силу ст.112 СК України за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи судом встановлено, що подружжя не підтримують сімейних стосунків з лютого 2014 року та проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї слугувала втрата сторонами один до одного почуттів, які слугували основою шлюбного союзу, наслідком чого між ними виникали конфлікти на побутовому ґрунті. Обидві сторони, за закінченням наданого строку на примирення заявили, що мір на збереження сім'ї не приймали і надалі продовжувати сімейні відносини не бажають. Суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що мають істотне значення, та ухвалює про задоволення позовних вимог. Суд визнає з урахуванням встановлених обставин справи та категоричності позиції сторін, недоцільним відповідно до ст.111 СК України прийняття додатково мір до збереження сім'ї, наданням часу на примирення. У порядку ст.113 СК України суд утверджує право відповідача, який змінив прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися дошлюбним прізвищем "[PERSON]". Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд ухвалює про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених судових витрат по сплаті судового збору за квитанцією від 24 лютого 2014 року (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

04 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 квітня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Єнакієвського міського управління юстиції , актовий запис [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами були припинені з 2013 року, у зв'язку з тим, що під час спільного проживання між ними склалися відношення взаємного непорозуміння одне одного, а тому було втрачено почуття поваги та довіри одне до одного, у результаті чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам та здоров'ю. З часу припинення шлюбних відносин, сторони не проживають однією сім'єю, відновлювати сім'ю немає ніякого сенсу. В даний час сумісне господарство не ведеться. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, надання строку на примирення вважає недоцільним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд, зі згоди позивачки, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин. Суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинно бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

04 березня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 листопада 2011 року виконавчим комітетом Юнокомунарівської міської ради м.Єнакієвого Донецької області, актовий запис № 214. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у зв'язку з тим, що під час спільного проживання між ними склалися відношення взаємного непорозуміння одне одного, а тому було втрачено почуття поваги та довіри одне до одного, у результаті чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам та здоров'ю. З часу припинення шлюбних відносин, сторони не проживають однією сім'єю, відновлювати сім'ю немає ніякого сенсу. В даний час сумісне господарство не ведеться. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, надання строку на примирення вважає недоцільним, після розірвання шлюбу, просила прізвище залишити - «[PERSON]». У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, на примирення не згоден. Суд, вислухавши сторони, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин. Суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинно бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

04 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 2012 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалося через постійні непорозуміння, сварки, відсутність поваги один до одного, втрату почуття любові. З червня 2014 року подружні стосунки між ними припинені, сумісне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася остаточно та примирення між ними неможливе, в зв'язку з чим позивач вимушена звернутися із зазначеним позовом до суду та просить його задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем, змінивши їй прізвище на дошлюбне, - "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, шлюб зареєстрований 24 листопада 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №526. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]" (а.с.5). Сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved