Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

У листопаді 2020 року ТОВ «ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Позовна заява\~мотивована тим,\~що [PERSON] \~є споживачем\~природного газу,\~постачальником якого\~є ТОВ\~«ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ»\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Позивач виконав в повному обсязі та надав відповідачу послуги з постачання природного газу. Проте, відповідач [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплачує вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 11 листопада 2020 року, за розрахунковий період з 01 грудня 2017 року по 30 вересня 2018 року, складає 7357,49 грн. Позивач вживав заходи щодо повідомлення [PERSON] про наявність заборгованості за спожитий природний газ, проте останньою заходи щодо повного погашення заборгованості не здійснювались. Позивач,\~посилаючись \~ст.\~20\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» та\~статті 610,\~625,\~161\~ЦПК України,\~просить стягнути\~з відповідача\~на його\~користь заборгованість за послуги з постачання природного газу за розрахунковий період з 01 грудня 2017 року по 30 вересня 2018 року в розмірі 7357 гривень 49 копійок, інфляційні втрати в розмірі 792 гривні 26 копійок, три відсотки річних в розмірі 424 гривні 05 копійок, та судові витрати в розмірі 2102 гривні, понесені при зверненні до суду. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, судове засідання призначено на 23 грудня 2020 року. Представник позивача в судовому засіданні, проведеного в режимі відеоконференції з Новозаводським районним судом м. Чернігова, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи за місцем свого фактичного проживання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її участю або за її відсутності, відзиву на позовну заяву суду не надала. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2020 року, з урахуванням думки представника позивача, постановлено провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, виходячи з наступного. За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» ринок природного газу - це сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу. Регулятором ринку природного газу є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг /НКРЕКП/. Постачання природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Постачальник природного газу - це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання газу. Так, відповідно Постанови НКРЕКП № 1644 від 28.05.2015 року ліцензію на право провадження господарською діяльністю з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території м. Чернігів та Чернігівської області терміном дії з 01.07.2015 року по 30.06.2020 року було надано ТОВ «Чернігівгаз Збут». До 01 липня 2015 року на підставі ліцензії серія АЕ № 29557 про право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території м. Чернігова та Чернігівської області здійснював АТ «Чернігівгаз» та з 01 липня 2015 року АТ «Чернігівгаз» діє на ринку природного газу як газорозподільне підприємство (Оператор ГРМ) щодо надання послуг з транспортування природного газу розподільними газовими мережами на території м. Чернігова та Чернігівської області на підставі ліцензії виданої НКРЕКП № 932 від 26.03.2015 року. Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року затверджено Правила постачання природного газу, які регулюють відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газороздільної системи/газотранспортної системи. Згідно з п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, та п. 1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що укладається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно з п. 2 Розділу ІІ Правил № 2496 за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно з п. 4 Розділу І Правил № 2496 та п. 1.3 Типового договору № 2500, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача на приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання), є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу ТОВ «ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ» в газифікованому житловому будинку по [ADDRESS] , з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] (арк.с.13-15). [PERSON] отримувала від постачальника ТОВ «ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ» природний газ у необхідних для нього об`ємах, а отже взяла на себе зобов`язання своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. У відповідності до п. 14 Розділу 3 Правил № 2496 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 611-612 ЦК України). Так, відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496. У відповідності до пункту 4 розділу ІІІ вищевказаних Правил, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500. Згідно з п.п. 4.5 та 4.6 публічного Договору постачання природного газу побутовим споживачам затвердженого постановою НКРЕКП № 2500, розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка. Відповідно до ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Статтями 7, 8 вказаного Закону визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів та відповідний обов`язок щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а обов`язком виконавця - забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Згідно з розрахунком нарахувань (на підставі даних про обсяги споживання наданих АТ «ЧЕРНГІВГАЗ» та оплат по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , заборгованість відповідача перед позивачем за спожитий природний газ за період з 01 грудня 2017 року по 30 вересня 2018 року складає 7357,49 гривень. У зв`язку з несплатою заборгованості за спожитий природний газ відповідачу за адресою: [ADDRESS] припинено постачання природного газу, шляхом його відключення, що підтверджується актом №171 відключення газу (арк.с.20). Згідно з розрахунками наданих позивачем, сума 3 % річних з простроченого платежу відповідачем складає 424,05 грн, суми витрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів складає 792, 26 грн. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Відповідно до п. 11 Розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу. Частиною 2 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву, письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову суду не надав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з постачання природного газу за розрахунковий період з 01 грудня 2017 року по 30 вересня 2018 року в розмірі 7357 гривень 49 копійок, інфляційні втрати в розмірі 792 гривні 26 копійок, три відсотки річних в розмірі 424 гривні 05 копійок. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2102 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved