Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт належності [PERSON], [INFO] Державного акту про право власності на землю [NUMBER], виданого 31.12.2003 року Сарненською районною державною адміністрацією Рівненської області, в якому вона значиться як [PERSON] . В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що вона власниця двох земельних ділянок площею 2,15 га, розташованих на території Кричильської сільської ради Сарненського району Рівненської області, що підтверджується Державним актом на право власності на землю [NUMBER], виданого 31.12.2003 року Сарненською районною державною адміністрацією Рівненської області. На даний час в неї виникла потреба у присвоєнні належним їй на праві власності земельним ділянкам кадастрового номера. При підготовці документів вона виявила розбіжності в написанні її по батькові в Державному акті та документах, які посвідчують її особу. Встановлення факту їй потрібне для присвоєння земельним ділянкам кадастрового номера. Заявник в судове засідання не з'явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно із ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER], встановлено, що він виданий на ім'я [PERSON], [INFO] . Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], встановлено, що він виданий на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Сарненської райдержадміністрації від 31 грудня 2003 року №599 року. У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 зазначено, що для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», організаційну систему державної реєстрації прав становлять: міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти;державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Відповідно до ст..2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень » державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст..26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб'єкта управління об'єктами державної власності, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. З огляду на наведене вище, вбачається, що способом відновлення порушеного права, якщо воно мало місце, вирішується шляхом звернення до відповідного державного реєстратора. У разі відмови - оскарження такої відмови в судовому порядку, а не шляхом звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Outcome: dismissed