Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON], котрі діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON]. [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить встановити факт прийняття нею спадщини по закону після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] та визнати за нею право власності на 1\\4 частину житлового будинку з погосподарськими будівлями, що розташований в с.Василів по [ADDRESS] в порядку спадщини за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] , котрий прийняв та не переоформив на себе 1\\2 частину спадкового майна в порядку спадщини по заповіту після смерті баби [PERSON], померлої [INFO]; встановити факт прийняття спадщини [PERSON] за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] та визнати за нею право власності на 1\\2 частину житлового будинку з погосподарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] в порядку спадщини по заповіту, після смерті [PERSON], померлої [INFO]; встановити факт прийняття спадщини [PERSON] спадщини за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] та визнати за нею право власності на 1\\4 частину житлового будинку з погосподарськими будівлями, що розташований в с.Василів по [ADDRESS] в порядку спадщини за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] , котрий прийняв та не переоформив на себе 1\\2 частину спадкового майна в порядку спадщини по заповіту після смерті баби [PERSON], померлої [INFO]. В обгрунтування вимог посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина на житловий будинок з погосподарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS]. За життя [PERSON] зробила розпорядження своїм майно, а саме: все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого воно б не складалось заповіла в рівних частках дочці [PERSON] та внуку [PERSON]. Осіб, котрі б мали право на обов»язкову частку в спадщині після смерті [PERSON] не має. [PERSON] прийняв спадщину відповідно до ст.ст. 548,549 ЦК України Української РСР, однак своє право власності на вказану частку в спадщині не оформив, оскільки [INFO] помер. За життя [PERSON] заповіту не залишив, а тому після його смерті відкрилась спадщина по закону . Спадкоємцями першої черги по закону є дружина померлого [PERSON] та дочка померлого [PERSON], котрі своєчасно і належним чином прийняли спадщину. Позивачка [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], [PERSON] посилається на те, що даний час бажають оформити своє спадкове право по заповіту та по закону , однак цього зробити не можуть оскільки в померлих [PERSON] та [PERSON] не було правовстановлючого документу на будинок. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] підтримав позов , обґрунтував його вищенаведеним. Представник територіальної громади в судове засідання не з"явився, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . За життя остання зробила розпорядження своїм майном, склавши 24.07.2000 року заповіт, який був посвідчений секретарем Василівської сільської ради за реєстровим №39, згідно якого все належне йому майно, в тому числі і житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] заповіла в рівних частках дочці [PERSON] та внуку [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження від 12.02.2002 року [PERSON] одружилася із [PERSON] і їй присвоєно прізвище «[PERSON]». Встановлено, що [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] не проживала, має в розпорядженні документ на спадкове майно , а саме: сертифікат про право на земельну частку (пай). Звернулась до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право власності на спадщину, згідно якої заведена спадкова справа 350/2012 . Спадкоємець [PERSON] в установленому порядку відповідно до ст. 548, 549 ЦК України ( в ред. 1963 року) прийняв спадщину. До смерті проживав із [PERSON] і продовжував жити та користуватись її майном після смерті, однак не встиг її оформити . [INFO] [PERSON] помер. За життя заповіту не залишав, а тому після його смерті відкрилась спадщина по закону на ? частину житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , на яку він мав право в порядку спадщини по заповіту . після смерті [PERSON]. Відповідно до ст.529 ЦК України ( в ред. 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємцями були дружина [PERSON] та неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 548 ЦК України ( в ред. 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до 549 ЦК України ( в ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно довідки №540 від 02.03.2015 року виданої виконавчим комітетом Веренчанської сільської ради із померлим [PERSON] проживали- дружина [PERSON] та дочка [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] звернулися до Заставнівської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, згідно якої заведена спадкова справа № 208/2012. Відповідно до положення ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свiдоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання вимоги даної статті, позивачі звернулися до нотаріальної контори із відповідними заявами, проте їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину по заповіту та закону, оскільки ними не було надано правовстановлюючих документів на житловий будинок. Вказане підтверджується Постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.02.2015 року. Встановлено, що [PERSON] за життя не оформила документи на належне йому нерухоме майно та не зареєстрував його в органах БТІ. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні (УРСР) із 1979 року. Згідно інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності . Вищий Спецiалiзований Суд України з розгляду цивільних i кримінальних справ в iнформацiйному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" п 3.3. наголошує, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будiвель ", i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Факт належності [PERSON] вищезазначеного житлового будинку підтверджується інвентарною справою та довідками з погосподарської книги, виданими Василівською сільською радою. Постанова Пленуму Верховного суду України вiд 04.10.1991р. №7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" у п. 9 зазначає, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на вiдведенiй в установленому порядку на земельній дiлянцi i прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації виконкомі місцевої ради. Встановлено, що житловий будинок з погосподарськими будівлями , що розташований в [ADDRESS] побудований в 1955 р. - 1956 р.. Громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці , яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності . За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року , на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Враховуючи ту обставину, що [PERSON] має в розпорядженні документ на спадкове майно: земельний сертифікат, що належав [PERSON], користується частиною рухомого майна після смерті матері, суд вважає, що [PERSON] фактично прийняла спадщину в установленому порядку після її смерті . Враховуючи, що [PERSON] жила із [PERSON] до смерті в одному будинку, продовжує жити і розпоряджатись його майном після його смерті , то слід встановити факт прийняття нею спадщини. Суд враховує також ту обставину, що дочка померлого на час смерті батька була неповнолітньою, і вважалась особою, котра прийняла спадщину. Враховуючи наведене,

Outcome: approved