Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

07 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради про усунення перешкод у вихованні дитини, визначення порядку спілкування з дитиною, в якому просив суд зобов'язати [PERSON] не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою - [PERSON], [INFO]; визначити наступні способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з донькою: кожної першої та третьої суботи місяця з 10:00 до 20:00 год. без присутності матері дитини; кожної другої та четвертої середи кожного місяця з 17:00 до20:00 години без присутності матері; мати сумісний з донькою відпочинок протягом одного місяця на рік з правом вибору місця відпочинку без присутності матері; необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; з правом особистого забирання дитини; також просив суд зобов'язати відповідачку за 24 години до дня зустрічі позивача з донькою надати йому інформацію щодо фактичного місця проживання, перебування дитини, а разі настання таких змін - повідомити про це позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин (а. с. 3-4). В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві та у судовому засіданні посилався на те, що відповідачка перешкоджає позивачу у здійсненні ним батьківських обов'язків, а саме: у спілкуванні та вихованні спільної дитини - [PERSON], [INFO], що стало причиною звернення до суд з даним позовом. 12 листопада 2014 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про визначення порядку спілкування з дитиною, в якій позивач за зустрічним позовом просила суд визначити спосіб та порядок спілкування [PERSON] із [PERSON], [INFO], встановивши наступні дні для спілкування: кожної середи місяця з 10:00 до 12:00 години та один з вихідних днів місяця за домовленістю з матір'ю дитини - [PERSON], без порушення режиму дня дитини у присутності матері дитини. В обґрунтування свої вимог [PERSON] посилалась на те, що дійсно від шлюбу з [PERSON] має малолітню доньку, яка проживає разом із нею. Вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається позивачка за зустрічним позовом (а. с. 34-36). [PERSON] у судовому засіданні заявлені ним позовні вимоги підтримав та наполягали на їх задоволенні. У задоволенні зустрічного позову просив суд відмовити. [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення первісного позову, на задоволенні своїх зустрічних позовних вимог - наполягала. Представник органу опіки та піклування служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради надала суду письмову заяву про розгляд даної цивільної справи без її участі, надала висновок Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради з приводу позовних вимог [PERSON] (а. с. 54, 56-57). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а. с. 6). З матеріалів справи, а також пояснень, наданих сторонами у судовому засіданні, вбачається, що після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] дитина мешкає разом із матір'ю (а. с. 40). Згідно з довідкою Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції № 7341/16/12 від 17 квітня 2014 року [PERSON], з якого за рішенням суду підлягає стягнення аліментів на утримання його доньки [PERSON] на користь матері дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, останній з березня 2012 року по квітень 2014 року сплачує аліменти не регулярно та не в повному обсязі (а. с. 41). Висновком виконкому Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради № 5-38-232 від 18 грудня 2014 року рекомендовано в інтересах [PERSON], [INFO], встановити батьку - [PERSON], 1979 року народження, наступний порядок зустрічей: кожної першої та третьої суботи кожного місяця з 10:00 до 14:00 год. в присутності матері; кожної другої та четвертої середи місяця з 17:00 до 19:00 год. у присутності матері; сумісний відпочинок батька з донькою за домовленістю сторін (а. с. 56-57). Згідно ст.ст. 71, 153, 155, 157, 159 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Згідно з ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 ЗУ "Про охорону дитинства" передбачено, зокрема, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт чинення [PERSON] перешкод [PERSON] у спілкуванні з донькою, позивачем за первісним позовом не було надано суду жодного доказу на підтвердження зазначеного, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі. Проте, враховуючи, що дитина сторін мешкає з матір'ю, сторони самостійно не можуть визначитись з порядком участі батька [PERSON] у вихованні доньки - [PERSON], приймаючи до уваги надані сторонами докази на підтвердження доводів позовних вимог та заперечень, суд приходить до висновку щодо можливості встановлення наступного порядку спілкування позивача за первісним позовом з донькою: кожної середи місяця з 10:00 до 12:00 години та один з вихідних днів місяця за домовленістю з матір'ю дитини - [PERSON], без порушення режиму дня дитини у присутності матері дитини.

Outcome: approved