Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа - Львівське комунальне підприємство "Цитадель-Центр", про приведення квартири до попереднього стану. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], який перебуває у власності Львівської міської ради та на обслуговуванні у ЛКП «Цитадель - Центр». Зазначає що відповідачем здійснено самовільне перепланування та переобладнання квартири [NUMBER] у жовтні 2012 року у приміщенні, позначеному у поверхневому плані під літ.16-1 пл.11,9 кв.м. встановила перегородку, внаслідок чого утворилися два нових приміщення у яких облаштовано санвузол та ванну, у зв'язку з чим постановою адміністративної комісії ГРА ЛМР від 06.12.2012 року №232 відповідача притягнено до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Просить суд зобов'язати відповідача за власні кошти привести квартиру [ADDRESS] до попереднього стану, а саме: демонтувати самовільно влаштовані ванну, туалет та перегородку на площу кухні квартири [NUMBER]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, з мотивів викладених у запереченні, зазначили що відповідач не є особою, яка здійснила самовільне переобладнання квартири, оскільки, дана квартира була придбана нею уже із переплануванням тому відповідальність за проведення дій по переплануванню та переобладнанню квартири не може бути покладена на відповідача. Просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представників третіх осіб на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки №1938 від 17.06.2013 року, виданою ЛКП «Цитадель-Центр» (а.с.6). Згідно з протоколом №232 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.150 КУпАП від 06.12.2012 року, Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (а.с.7), відповідач здійснила самовільне перепланування та переобладнання квартири [ADDRESS], а саме: у жовтні 2012 року у приміщенні позначеному у поверхневому плані під літ.16-1 пл.11,9 кв.м. встановила перегородку, внаслідок чого утворилися два нових приміщення у яких облаштовано санвузол та ванну., відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.150 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн. Висновком судової інженерно-технічної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №3611 від 23.12.2013 року встановлено, що проведене в квартирі [ADDRESS] переобрання/перепланування не призвело до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту. Проведення в квартирі [ADDRESS] переобладнання/перепланування не призвело до порушення технічного стану житлового будинку в цілому. Станом на час проведення дослідження, визначити час /період монтажу (встановлення) вбудованого приміщення ванни та туалету в квартирі [ADDRESS] встановити не надається можливим (а.с.51-53). Згідно ч.2 ст.383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до п.1.4.4. Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій не допускається переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього виду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршують умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі. Пунктом 1.4.6 Правил передбачено, що власник наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. Зі змісту зазначених норм вбачається, що обов'язок за власний рахунок привести приміщення до попереднього стану покладено на особу, яка припустила самовільне переобладнання або перепланування, якщо таке переобладнання чи перепланування призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту. Однак відповідач не є особою, яка припустила самовільне переобладнання чи перепланування, оскільки квартиру [ADDRESS] відповідач придбала за договором купівлі-продажу (а.с.33) у попереднього власника уже з проведеним переплануванням. З висновку експерта №3166 вбачається, що станом на час проведення експертного дослідження не можливо встановити час /період монтажу (встановлення) вбудованого приміщення ванни та туалету в квартирі [ADDRESS], а твердження позивача про те, що вищевказані перепланування відповідачем були проведені у жовтні 2012 році не підтверджується жодними доказами. Крім того обов'язок власника привести самовільно переплановане приміщення до попереднього стану виникає внаслідок порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, порушення санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку, чого позивачем також не доведено у судовому засіданні. Оскільки відповідач не вчиняла жодних дій по переплануванню квартири, порушень житлового законодавства не допустила, відсутня її вина у тому що проведене перепланування квартири було здійснено без належного погодження. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed