Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкуванняправо на земельну частку (пай) розміром 4,13 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , належну померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якої була мати померлого [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, але за життя юридично не оформила своїх спадкових прав, так як померла [INFO] . Крім того, після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,13 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , посилаючись на те, що вона як спадкоємець за законом четвертої черги, своєчасно прийняла спадщину, так як подала до держнотконтори відповідну заяву, але не може оформити свої права в позасудовому порядку в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на спадкове майно. За клопотанням позивача ухвалою судді від 04 вересня 2019 року витребувано від Ічнянської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] та інформацію, чи заводилася спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 20-21). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання позивач не з`явилася, яка письмово у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Рожнівської сільської ради у судове засідання також не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності та визнання позовних вимог [PERSON] . Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 4), після смерті якого відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,13 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с. 5), спадкоємцем якого була мати померлого [PERSON] (а.с. 7), яка фактично прийняла спадщину, та як вступила в управління та розпорядження спадковим майном останнього (а.с. 6), але не оформила на неї своїх спадкових прав, так як померла [INFO] (а.с. 9). Крім того, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,13 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с. 10), спадщину після якої прийняла [PERSON] , так як на день смерті спадкодавця проживала разом із нею однією сім`єю, що було встановлено рішенням Ічнянського районного суду від 09 січня 2019 року (а.с. 14). Відповідно до довідки Рожнівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області № 495 від 04 червня 2018 року [PERSON] на день своєї смерті [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , з якою разом проживала [PERSON] (а.с. 12). Як убачається з копії спадкової справи № 217/2019, заведеної Ічнянською районною державною нотаріальною конторою 09 червня 2019 року, після померлої [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] (а.с. 43-44). Як убачається з наданої Ічнянською районною державною нотаріальною конторою інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 57809583 від 04 жовтня 2019 року, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася (а.с. 35). Відповідно до листа Ічнянської районної державної нотаріальної контори № 699/02-14 від 07 червня 2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю в останньої правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 15). Про втрату сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] та сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] свідчить оголошення у газеті «Трудова слава» (а.с. 17). Відповідно до п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Аналізуючі зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що [PERSON] , як спадкоємець за законом четвертої черги, прийняла спадщину післяпомерлої [INFO] [PERSON] , так як подала до держнотконтори відповідну заяву, але не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що є підставою для визнання за нею права в порядку спадкування на зазначене спадкове майно. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі.

Outcome: approved