Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Фастівський міськрайонний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення допомоги по безробіттю у звязку із виявленням факту працевлаштування безробітного, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач на підставі наданих документів був зареєстрований у Фастівському міськрайонному центрі зайнятості як безробітний з 02.03.2016 року та йому була призначена допомога по безробіттю. Під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення було встановленою, що відповідач під час перебування на обліку як безробітний приховав факт працевлаштування до НК «Експоцентр Україна» відповідно до трудової угоди № 198 від 04.05.2016 року та акта прийняття робіт від 30.05.2016 року та отримував дохід, про що складено акт розслідування страхових випадків № 97 від 22.08.2016 року. За період перебування на обліку з моменту працевлаштування з 04.05.2016 року по 22.08.2016 року [PERSON] була нарахована та виплачена допомога по безробіттю в розмірі 4704,22 грн. Позивачем був направлений лист - претензія з вимогою сплати суми незаконно отриманої допомоги, проте відповідач залишив її без відповіді та задоволення. Виходячи з вищевикладеного просив стягнути з [PERSON] допомогу по безробіттю у розмірі 4704,22 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи належним чином, за викликом суду не зявився, не використавши наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України вважає необхідним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] 02.03.2016 року звернулась до Фастівського міськрайонного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, де був зареєстрований як такий, що шукає роботу з отриманням допомоги по безробіттю (а.с. 4,5). За особистою заявою відповідача, наказом директора центру зайнятості від 04.03.2016 р. №НТ 160304 був наданий статус безробітного з 02.03.2016 р., наказом від 09.03.2016 № НТ160309 призначена допомога по безробіттю, як застрахованій особі залежно від страхового стажу, відповідно до п.п. 1,3,4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності: від 2 до 6 років 55% середньої з/п залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру з 09.03.2016 року по 03.03.2017 рік. Згідно наказу №НТ160309 від 09.03.2016 року прийнято рішення розпочати виплату допомоги по безробіттю (а.с.7). Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, в порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним шляхом звіряння даних, які були підставою для призначення матеріальної допомоги, було надіслано запити до державної податкової служби. За результатом проведеного розслідування та отриманих відповідей встановлено факт подання недостовірних даних [PERSON] під час реєстрації в Фастівському міськрайонному центрі зайнятості, які полягали в тому, що під час перебування на обліку як безробітний, приховував факт працевлаштування до НК «Експоцентр Україна» відповідно до трудового договору № 198 року 04.05.2016 року та отримував дохід, що підтверджується актом № 97 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 22.08.2016 року (а.с. 12). Про вказаний факт працевлаштування [PERSON] міськрайонний центр зайнятості не повідомив, що свідчить про не зазначення ним всіх обставин, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю. Статтею 31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості. Згідно довідки Фастівського міськрайонного центру зайнятості [PERSON] за період з 01.05.2016 року по 31.07.2016 рік була нарахована та виплачена допомога по безробіттю в розмірі 4704,22 грн. Відповідно до наказу №НТ160825 від 25.08.2016 року вирішено припинити виплату допомоги по безробіттю у звязку із припиненням реєстрації безробітного відповідно до п. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», п.1 ст. 31 «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пп. 1, 2, п.37 Порядку від 20.03.2013 року № 198 у звязку із встановленням факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг) відповідно до пп.9 п.1 ст. 45 ЗУпЗН та пп. 2 п. 1 частини V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності з 01.05.2016 року. З метою досудового врегулювання питання про добровільну сплату незаконно отриманих коштів, на адресу відповідача було направлено претензію № 05-10/977 від 26.08.2016 року про необхідність добровільного повернення коштів, сплачених як допомога по безробіттю на рахунок центру зайнятості. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування та випадок безробіття» одним з принципів страхування на випадок безробіття є обовязковість страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, за цивільно-правовим договором, військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - підприємців, а також добровільності такого страхування громадянами України, які працюють за межами України, членами особистого селянського та фермерського господарства, якщо вони не є найманими працівниками. Частиною 1 статті 4 передбачено, що страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, а також тих, які працюють неповний робочий день або неповний робочий тиждень, та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи - підприємці. Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є допомога по безробіттю. Частиною 2 статті 22 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування та випадок безробіття» застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців або звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених статтею 37, пунктами 3, 4, 7 і 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, особи, зазначені у частині другій статті 6 цього Закону, особи, зазначені в абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування та випадок безробіття» передбачено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття далі - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України № 60/62 від 13 лютого 2009 року, Постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248 розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообовязкове соціальне страхування на випадок безробіття (далі - центри зайнятості) у разі, коли під час перебування особи на обліку як безробітної до центру зайнятості надійшла інформація від державних органів, підприємств, установ, організацій чи громадян про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг безробітній особі, яка відрізняється від поданих нею відомостей, або така інформація розміщена в засобах масової інформації. Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. Обмін інформацією здійснюється між Державним центром зайнятості, Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України як центральними органами виконавчої влади. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] 04 травня 2016 року уклав з НК «Експоцентр Україна» трудовий договір та за виконану роботу отримав відповідний дохід. Згідно з пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307 (який був чинний на момент надання статусу безробітного), якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Таким чином, з огляду на встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що позивачем вчинено дії щодо встановлення обставин, які впливають на порядок виплати матеріальної допомоги по безробіттю, прийнято рішення в межах повноважень та відповідно до встановленого порядку та з визначених законом підстав про повернення допомоги по безробіттю, яке надіслано відповідачу. На момент розгляду справи сума допомоги не повернута. На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача коштів у сумі 4\~704, 22 грн., є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню 1600 грн.судового збору на користь держави.

Outcome: approved