Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення винагороди за надання правової допомоги, мотивуючи свої вимоги тим, що він працює адвокатом, а тому за класифікацією належить до числа осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме адвокатську практику. З грудня 2014 року його постійним клієнтом був [PERSON], якому він надавав правову допомогу по ряду адміністративних та цивільних справ, а також в кримінальному провадженні. Так, 11.02.2015 року між адвокатом [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 264-к про надання правової допомоги в кримінальному провадженні. Завдяки вжитим адвокатом заходам стосовно службових осіб Городоцької районної ради Хмельницької області було відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (№12015240120000180 від 06.05.2015 р.). Хронологія участі позивача у цьому кримінальному провадженні як адвоката викладена в «Розрахунку вартості правової допомоги з урахування затраченого часу та виходячи з особливостей стадій кримінального провадження і ступеня його складності» (далі - Розрахунок). В подальшому [PERSON] втратив інтерес до цього кримінального провадження. Зі сторони позивача договірні зобовязання виконані у повному обємі. Проте [PERSON] ухилився від сплати винагороди (гонорару) за фактичне надання правової допомоги. Згідно розрахунку, на виконання доручення клієнта (договір № 264-к) позивачем затрачено більше 18 год., а вартість правової допомоги з врахуванням розумності складає 14280 грн. Відповідно до п. 1.2 договору № 264-к Клієнт виплачує Адвокату гонорар та погашає фактичні видатки. Згідно п. 5.3 договору № 264-к підтвердженням повного розрахунку /внесення авансу/ за надання правової допомоги є квитанція до прибуткового касового ордеру (далі квитанція до ПКО), яку Адвокат видає негайно після отримання грошових коштів. За змістом п.6.1 договору №264-к за неналежне виконання або ухилення від виконання Договору сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України. Спірні питання узгоджуються шляхом переговорів, а при недосягненні згоди в судовому порядку. Пунктом 5.3 договору №264-к визначено, що підписання сторонами Договору є погодженням з його умовами. 15.04.2015 року між [PERSON] та [PERSON], з ініціативи останнього, укладено договір №276-ц про надання правової допомоги з приводу ініціації судового провадження та участі в статусі представника позивача-відповідача під час здійснення цивільного судочинства. За результатами розгляду справи №672/629/15-ц (провадження №2/672/210/15) Городоцьким районним судом Хмельницької області винесено рішення від 08.10.2015 року, яким позовні вимоги [PERSON] задоволені частково та стягнуто з Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області на його користь судові витрати у справі, а саме: 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору та 7500 грн. понесених витрат на правову допомогу. Проте відповідачі не погодились з даним судовим рішенням та оскаржили його в апеляційному порядку. За таких обставин, з ініціативи [PERSON] 16 листопада 2015 року між нами був укладений договір за №302-ц про надання правової допомоги під час апеляційного провадження № 22-ц/792/2177/15 (№ 22-ц/792/37/16). Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 12.01.2016 року рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 08.10.2015 року в частині, що стосується інтересів [PERSON], залишено без змін. Зі сторони позивача договірні зобовязання виконані ефективно та у повному обсязі. Проте [PERSON] ухилився від сплати винагороди (гонорару) за фактичне надання правової допомоги. Згідно розрахунку, на виконання передбаченого договором №302-ц доручення клієнта, позивачем затрачено понад 11 год., а вартість правової допомоги складає 6063 грн. 20 коп. Відповідно до п. 1.2 договору № 302-ц Клієнт виплачує Адвокату гонорар та погашає фактичні видатки. За змістом п.5.1 договору №302-ц за неналежне виконання або ухилення від виконання Договору сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України. Спірні питання узгоджуються шляхом переговорів, а при недосягнення згоди - в судовому порядку. Відповідно до п.п. 6.5, 6.6 договору №302-ц дія Договору припиняється його виконанням. Підписання сторонами Договору є погодженням з його умовами. 14 січня 2016 року з ініціативи [PERSON] між сторонами укладено договір №309-ц про надання правової допомоги, суть якої мала полягати в наступному: а) у наданні юридичної консультації; б) в складанні та поданні до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області заяв в інтересах Клієнта; в) в представництві інтересів Клієнта під час засідань постійних комісій та сесій Городоцької райради; г) у складанні та поданні до Городоцької райради адвокатського запиту та отримані копій документів в інтересах Клієнта; г) у складанні та поданні до суду в інтересах Клієнта заяв, позовної заяви, клопотань, заперечень та інших документів правового характеру; д) в представництві інтересів Клієнта як позивача, відповідача, третьої особи в Городоцькому районному суді Хмельницької області під час здійснення цивільного чи/або адміністративного судочинства. Оскільки [PERSON] явно ухилявся від виконання умов договорів №№ 264-к, 302-ц та 309-ц, тому постало питання про припинення надання йому правової допомоги. Однак таке рішення було відстрочено, оскільки з ініціативи [PERSON] укладено угоду від 26.07.2016 року (додаток до договору № 309-ц), відповідно до якої він зобовязався погасити заборгованість по сплаті винагороди. Під час судового засідання у справі №675/615/16 (провадження №2/672/271/16) [PERSON] 12.08.2016 року подав до суду письмове клопотання про залишення його позовної заяви до ГУ Держгеокадастру, треті особи: Кремінянська сільська рада, КП «БТІ» - без розгляду. Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 12.08.2016 року у справі №675/615/16 клопотання [PERSON] задоволено. Позовну заяву [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, треті особи: Кремінянська сільська рада Городоцького району Хмельницької області, КП «Бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсною відмови в передачі земельної ділянки та зобовязання до вчинення дій залишено без розгляду. В подальшому позивачем було складено нову позовну заяву та сформовані додатки. Однак, оскільки [PERSON] затягував виконання угоди від 26.07.2016 року (додаток до договору №309-ц), тому надання йому правової допомоги було припинено. Разом з тим [PERSON] було конкретно розяснено, що адвокат не є і апріорі бути не може маріонеткою в руках клієнта, та запропоновано офіційно розірвати договір за ініціативою клієнта. Однак [PERSON] не виявив бажання ініціювати розірвання договору, між тим у супроводі «авторитетної особи» почергово звертався до місцевих адвокатів в пошуках заміни. Слід констатувати, що договірні зобовязання за договором №309-ц позивачем виконані у повному обсязі. Крім того, клієнту надавалась правова допомога, види якої не увійшли до умов договору. Проте [PERSON] ухилився від сплати гонорару за фактичне надання правової допомоги. Згідно розрахунку, на виконання доручення клієнта (договір №309-ц) позивачем затрачено понад 30 год., а номінальна вартість правової допомоги становить 16140 грн. 14 коп. Відповідно до п. 1.2 договору №309-ц Клієнт виплачує Адвокату гонорар та погашає фактичні видатки. За змістом п. 5.1 - 5.4 договору № 309-ц: адвокат має право на належну оплату його діяльності з надання правової допомоги; обчислення гонорару здійснюється у фіксованому орієнтовному розмірі; клієнт проводить оплату гонорару частинами, але повний розрахунок здійснює не пізніше ніж до початку судового розгляду справи по суті; підтвердженням повного розрахунку /внесення авансу/ за надання правової допомоги є квитанція до ПКО, яку адвокат видає після отримання грошових коштів негайно; відтермінування оплати є виключним випадком, про що укладається додаткова угода. Пунктом 6.1 договору №309-ц визначено, що за неналежне виконання або ухилення від виконання Договору сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України. Спірні питання узгоджуються шляхом переговорів, а при недосягнення згоди - в судовому порядку. Відповідно до п.7.5 договору №309-ц дія Договору припиняється його виконанням. Підписання сторонами Договору є погодженням з його умовами (п. 7.8 договору). З урахуванням п.6.1 договору №264-к, п.5.1 договору № 302-ц та п.6.1 договору №309-ц, 07.11.2016 року на адресу [PERSON] направлено цінним листом з описом лист-пропозицію «Про досудове врегулювання спору, який полягає в ухиленні Клієнта від сплати винагороди за надання правової допомоги». 11.11.2016 року [PERSON] отримав цінний лист, а своє відношення до пропозиції про досудове врегулювання спору того ж дня виразив у класичному стилі по телефону, що зафіксовано. Отже, передбачені договорами заходи щодо досудового врегулювання спірних питань - вичерпано. Таким чином, договірні зобовязання позивачем виконані у повному обсязі, що підтверджується письмовими доказами, які додаються. Проте [PERSON] не погасив заборгованості з винагороди за фактично надану правову допомогу, а отже договірних зобовязань не виконав. Підтвердженням повного або часткового розрахунку /внесення авансу/ за надання правової допомоги є квитанція до прибуткового касового ордеру, що передбачено договорами. Загальний розмір заборгованості за фактично надану правову допомогу згідно договорів від 11.02.2015 р. № 264-к, від 16.11.2015 р. № 302-ц, від 14.01.2016 р. №309-ц складає 36483 грн., які належить стягнути з відповідача. Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України 5 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - [PERSON] № 5076-VI) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське обєднання) зобовязується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобовязується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За змістом ст. 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до ч.3 ст.27 Закону № 5076-VI до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Статтею 29 Закону № 5076-VІ встановлено: Дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобовязаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському обєднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське обєднання) зобовязаний (зобовязане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, повязані з достроковим припиненням (розірванням) договору. Згідно ч. 1 ст. 30 Закону № 5076-VІ гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У п 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. у справі за конституційнім зверненням громадянина [PERSON], справа №1-23/2009, щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу), визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України. Виходячи із загальних умов виконання зобовязання, урегульованих ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 629 ЦК України крім того передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Також з урахуванням проведеного перерахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних станом на 11.10.2017 року, позивач збільшив розмір позовних вимог до 45827,57 грн., з яких адвокатська винагорода (гонорар) - 36483 грн., інфляційні втрати - 7742 грн. 26 коп., три проценти річних - 1602 грн. 31 коп. На підставі наведеного просить задовольнити позов. Відповідач позов не визнав і пояснив, що немає перед позивачем будь-якої заборгованості. Так 14.01.2016 року між сторонами укладено договір про надання правової допомоги №309-ц. У тексті останнього договору хоча і було визначено форму оплати праці адвоката - фіксований розмір, проте конкретну суму гонорару у договорі позивач не зазначив. Однак за усною домовленістю сторін за усю надану відповідачу правову допомогу під час ведення даної цивільної справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції розмір гонорару становив 15000 грн., які він виплатив позивачу в повному розмірі по мірі надання йому правових послуг у різних судових інстанціях. Так за представництво інтересів відповідача в суді першої інстанції він оплатив позивачу обумовлений гонорар в сумі 7500 грн., що доводиться доданою копією квитанції до прибуткового касового ордера від 01.06.2015р. на суму 4000 грн., а також рішенням Городоцького районного суду від 08 жовтня 2015р. у цивільній справі №672/629/15ц, провадження №2/672/210/15. Вказаним рішенням суду на користь відповідача стягнуто понесені ним витрати на надання правової допомоги адвокатом [PERSON] в сумі 7500 грн., які у справі були підтверджені документально. Крім того за надання правової допомоги у справі №672/629/15ц, в суді апеляційної та касаційної інстанції відповідач виплатив адвокату [PERSON] гонорар готівкою в сумі 7500 грн., хоча на його вимогу надати йому платіжний документ щодо оплати вказаної суми позивач відмовився, переконавши його у тому, що ... «людям потрібно довіряти...». Крім того, під час представництва інтересів відповідача в різних судових інстанціях адвокату [PERSON] було здійснено додаткову оплату наданих послуг в натуральній формі, незважаючи на те, що в договорі така додаткова оплата передбачена не була. Зокрема, впродовж 2015-2016 років позивачу було передано: садженці яблуні та смородини в кількості 40 штук на суму 400 грн., садженці малини 12 штук на суму 240 грн., ягоди смородини та вишні 50 кг на суму 800 грн., яблука 500 кг на суму 5000 грн., живі кури та голуби на суму 1800 грн., зерно пшениці 150 кг на суму 525 грн, а також надано транспортні послуги на суму 500 грн., а всього відповідачем було здійснено натуральної оплати на загальну суму 9265 грн. Крім того відповідач зазначив, що позовні вимоги є безпідставними і з тієї причини, що долучені позивачем до матеріалів справи копії договорів про надання правової допомоги від 11.02.2015р. №264-к; від 16.11.2015р. №302-ц , а також додаткова угода (додаток до договору № 309-ц) від 26.07.2016р., укладених між сторонами, є нікчемними доказами, оскільки оригіналів таких договорів в природі не існує і відповідач їх не підписував. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні даного позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 11.02.2015 року між адвокатом [PERSON], свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №488, видане КДКА Хмельницької області 23.07.2010 року, з однієї сторони та громадянином [PERSON], [NUMBER], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], з іншої сторони укладено договір про надання правової допомоги у кримінальному провадженні №12015240120000180 (а.с.184) від 06.05.2015 року, порушеному за заявою [PERSON] за ч.1 ст.366 КК України щодо неправомірних дій службових осіб Городоцької районної ради Хмельницької області. Згідно п.5.1 зазначеного договору обчислення гонорару здійснюється у фіксованому орієнтовному розмірі. Згідно п.5.2 Клієнт здійснює оплату гонорару до підписання сторонами цього Договору. Згідно п.5.3 підтвердженням повного розрахунку (внесення авансу) за надання правової допомоги є квитанція до ПКО, яку Адвокат видає після отримання грошових коштів негайно. Згідно п.5.4 відтермінування оплати є виключним випадком, про що укладається додаткова угода. Згідно п.5.5 Клієнт видає узгоджений розмір авансу в рахунок обумовлених фактичних витрат. У крайньому випадку, фактичні видатки Адвоката, повязані з виконанням цього Договору, погашаються Клієнтом не пізніше наступного дня після дня їх здійснення. Згідно п.7.8 підписання сторонами Договору є погодженням з його умовами. Між тим позивачем надано суду розрахунок вартості наданої відповідачу правової допомоги за договором №264-к від 11.02.2015 року, з урахуванням коефіцієнту складності, за яким вартість 18 год. роботи Адвоката становить 14280 грн. 15.04.2015 року між адвокатом [PERSON] та [PERSON] укладено договір №276-ц про надання правової допомоги у цивільній справі № 672/629/15-ц (провадження №2/672/210/15) за результатами розгляду якої Городоцьким районним судом Хмельницької області винесено рішення від 08.10.2015 року, яким позовні вимоги [PERSON] задоволені частково та стягнуто з Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області на його користь судові витрати у справі, а саме: 243 грн.60 коп. сплаченого судового збору та 7500 грн. понесених витрат на правову допомогу. Проте відповідачі не погодились з даним судовим рішенням та оскаржили його в апеляційному порядку. За таких обставин 16 листопада 2015 року між сторонами був укладений договір за №302-ц про надання правової допомоги під час апеляційного провадження № 22-ц/792/2177/15 (№ 22-ц/792/37/16). Згідно п.4.1 зазначеного договору обчислення гонорару здійснюється у фіксованому орієнтованому розмірі. Згідно п.4.2 Клієнт здійснює оплату гонорару до підписання цього договору. Згідно п.6.6. підписання сторонами Договору є погодженням з його умовами. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 12.01.2016 року рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 08.10.2015 року в частині, що стосується інтересів [PERSON], залишено без змін. Позивачем надано суду розрахунок вартості наданої відповідачу правової допомоги за договором №302-ц від 16.11.2015 року, з урахуванням коефіцієнту складності, за яким вартість 11 год. роботи Адвоката становить 6063 грн. 14.01.2016 року між адвокатом [PERSON] та [PERSON] укладено договір №309-ц про надання правової допомоги, суть якої мала полягати в наступному: а) у наданні юридичної консультації; б) в складанні та поданні до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області заяв в інтересах Клієнта; в) в представництві інтересів Клієнта під час засідань постійних комісій та сесій Городоцької райради; г) у складанні та поданні до Городоцької райради адвокатського запиту та отримані копій документів в інтересах Клієнта; г) у складанні та поданні до суду в інтересах Клієнта заяв, позовної заяви, клопотань, заперечень та інших документів правового характеру; д) в представництві інтересів Клієнта як позивача, відповідача, третьої особи в Городоцькому районному суді Хмельницької області під час здійснення цивільного чи/або адміністративного судочинства. Згідно п.5.1 зазначеного договору Адвокат має право на належну оплату його діяльності з надання правової допомоги. Згідно п.5.2 обчислення гонорару здійснюється у фіксованому орієнтовному розмірі. Згідно п.5.3 Клієнт проводить оплату гонорару частинами, але повний розрахунок здійснює не пізніше ніж до початку судового розгляду справи по суті. Згідно п.5.4 підтвердженням повного розрахунку (внесення авансу) за надання правової допомоги є квитанція до ПКО, яку Адвокат видає після отримання грошових коштів негайно. Згідно п.5.5 відтермінування оплати є виключним випадком про що укладається додаткова угода. Згідно п.7.8 підписання сторонами Договору є погодженням з його умовами. 26.07.2016 року між [PERSON] та Адвокатом [PERSON] укладену додаткову угоду (додаток до договору №309-ц), за умовами якої сторони на підставі попередньо досягнутої згоди уклали дану угоду про наступне: 1.Обчислення гонорару здійснюється шляхом погодинної оплати, виходячи із такого: - за надані послуги до 01 травня 2016 року 551,20 грн. за годину; - за надані послуги з 01 травня 2016 року 580 грн. за годину, але не менше 40% від розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи. Позивачем надано суду розрахунок вартості наданої відповідачу правової допомоги за договором №309-ц від 14.01.2016 року, з урахуванням коефіцієнту складності, за яким вартість 29 год. 46 хв. роботи Адвоката становить 16140,14 грн. З наведеного виходить, що між сторонами у період з 11.02.2015 року по 12.08.2016 року (згідно наданих розрахунків) існували договірні зобовязання, за якими Позивач як адвокат надавав Відповідачу послуги з правової допомоги. Згідно ч.3, 5 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити\~Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та\~правилам адвокатської етики. Згідно із положенням\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. 2. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 3. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб'єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Відповідно до ч.1\~ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 629 ЦК України крім того передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Таким чином, виходячи зі змісту укладених договорів №264-к від 11.02.2015 року, №302-ц від 16.11.2015 року, за ними між сторонами взагалі не може бути будь-якого спору, оскільки за їх умовами Клієнт здійснює оплату гонорару Адвокату до підписання сторонами цих Договорів, а обчислення гонорару здійснюється у фіксованому орієнтованому розмірі, однак цей орієнтований фіксований розмір не зазначений у договорі, тобто факт підписання цих договорів свідчить про проведення Клієнтом обумовленої сторонами оплати гонорару. Що стосується договору №309-ц від 14.01.2016 року, то в ньому також зазначено, що обчислення гонорару здійснюється у фіксованому орієнтовному розмірі і відтермінування оплати є виключним випадком, про що укладається додаткова угода. Отже за змістом договору додаткова угода може укладатись лише щодо відтермінування оплати, однак не може стосуватись зміни розміру гонорару та порядку його сплати. В ч.2 ст.30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. За вимогами зазначеної статті у договорі про надання правової допомоги сторонами мають бути обумовлені підстави для зміни розміру гонорару та порядок його сплати. Однак ні у договорі №309-ц від 14.01.2016 року, ні у додатковій угоді від 26.07.2016 року, укладеній між сторонами, не узгоджені підстави для зміни розміру гонорару та порядок його сплати, тому оплата гонорару за договором №309-ц від 14.01.2016 року мала відбуватись за умовами, визначеними саме в договорі про надання правової допомоги №309-ц від 14.01.2016 року, тобто у фіксованому орієнтованому розмірі, який сторони самі визначили при його підписанні. Крім того умови додаткової угоди від 26.07.2016 року, укладеної між сторонами, що стосуються розміру гонорару, який не може бути менше 40% від розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи, суперечать вимогам Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», який ще був чинний на той час, де вказано, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до ч.5 ст.27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити\~Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та\~правилам адвокатської етики. Що стосується проведених взаєморозрахунків між сторонами, то судом встановлено, що позивачем надавалась правова допомога відповідачу по різних справах з грудня 2014 року по 12.08.2016 року. Зі слів відповідача за цей час він сплатив [PERSON] 15000 грн. готівкових коштів та натуральної оплати на загальну суму 9265 грн. Позивач в судовому засіданні визнав, що отримав від відповідача за цей час лише 14500 грн., але ця сума не стосується договорів, що є предметом цього розгляду. Що стосується проведеної відповідачем натуральної оплати, то позивач її класифікував як нормальні людські відносини. Він у своєму письмовому поясненні від 22.09.2017 року визнав лише частину отриманого від переліченого відповідачем (садженці яблуні та смородини в кількості 40 штук, садженці малини 12 штук, ягоди смородини та вишні 50 кг, яблука 500 кг, живі кури та голуби, зерно пшениці 150 кг, транспортні послуги) і то зазначене майно було неналежної якості шашлик, яким пригощав його відповідач був з козлятини, ягоди дрібні, паростки малини були звичайними, садженці яблуні у нього не прийнялись, а від чужих диких вишень позивач взагалі відмовився, привезених йому [PERSON] курей він велів жінці негайно повернути назад, а отриманих від відповідача голубів побив яструб. Однак незважаючи на ці заперечення, кури відповідача все одно залишились у хліву Адвоката. І хоча такі людські відносини не врегульовані між сторонами умовами договору, однак вони суперечать моральним засадам суспільства, а саме, коли адвокат, посилаючись на людські відносини, приймає від свого клієнта матеріальні блага будь-якої якості (якщо вони погані, то навіщо їх брати), то має відповідно зробити скидку при визначенні розміру гонорару, а не перераховувати його по максимальному розрахунку, ще й з додачею коефіцієнта складності справи. Таким чином, виходячи із умов, зазначених у договорах №264-к від 11.02.2015 року, №302-ц від 16.11.2015 року, №309-ц від 14.01.2016 року, відповідач немає перед позивачем будь-якої заборгованості, оскільки оплата гонорару по договорах №264-к від 11.02.2015 року, №302-ц від 16.11.2015 року відбулась до підписання сторонами цих договорів, у визначеному ними фіксованому розмірі, інакше ці договори не були б підписані, а за договором №309-ц від 14.01.2016 року до початку розгляду справи по суті у визначеному ними фіксованому розмірі. За умовами такого договору відповідач міг сплатити позивачу одну гривню і сказати, що виконав умови договору, оскільки саме така сума була між ними обумовлена. Між тим відповідач надавав позивачу значно більші суми. Те, що позивач отримував від відповідача грошові кошти та не видавав йому відповідні квитанції, підтверджується його письмовим поясненням від 22.09.2017 року, де він зазначає, що по справі №572/1890/14-а отримав від відповідача 4000 грн., однак письмові договори за надані послуги не укладались, а тому квитанція на суму 4000 грн. йому не видавалась. Однак такі дії позивача як Адвоката суперечать вимогам ч.2 ст.27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», де вказано, що договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, розяснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують обєктивні перешкоди - у найближчий можливий строк. Тому за відсутністю відповідних платіжних документів суд не може зробити висновок, за яким конкретно договором відповідач сплатив позивачу 4000 грн., однак може зробити висновок, що ці гроші останнім отримані, так як ця обставина визнається обома сторонами. Суд не приймає заперечення відповідача, що ним не укладались із позивачем зазначені договори про надання правової допомоги, оскільки відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Оскільки зазначені договори не визнавались судом недійсними, вони є дійсними.

Outcome: dismissed