Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

У січні 2021 року Акціонерне товариство\~ комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з останнього на свою користь суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 20 травня 2013 року у розмірі 21 186,24 грн. та судові витрати у розмірі 2 270 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг та 20 травня\~ 2013 року підписав заяву, згідно якої йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 17 000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Банк виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, надав відповідачу обумовлену кредитним договором суму кредитних коштів. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 12 листопада 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 21 186,24 гривень, яка складається з: 16 971,62 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4 214,62 грн. заборгованість за простроченими відсотками, яку просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 16 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків. Ухвалою судді від 12 лютого 2021 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Будь - яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 20 травня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку», згідно з умовами якого було відкрито картковий рахунок на ім`я відповідача. У вказаній Анкеті-заяві зазначено, що позичальник згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг, а також те, що він ознайомився та погодився з договором до його підписання та згодний отримати екземпляр договору про надання банківських послуг шляхом самосійного роздрукування із офіційного сайту банку. На підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, позивач надав суду Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , Довідку про видані кредитні картки; копію Анкети-заяви позичальника; Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у редакції, що діяла на момент підписання заяви. Банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши позичальнику кредитні картки на які було встановлено кредитний ліміт. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту, що підтверджується випискою по особовому рахунку та розрахунком заборгованості. Внаслідок порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасного погашення заборгованості за кредитом, станом на 12 листопада 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 21 186,24 гривень, яка складається з: 16 971,62 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4 214,62 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком та випискою за особовим рахунком. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, ввідповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved