Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

24 квітня 2019 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивачка просить збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 3500 гривень до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що вони з відповідачем мають спільну дитину, дочку, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 19 грудня 2017 року було стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця на утримання дочки. З часу отримання аліментів пройшло майже 2 роки, розмір витрат, необхідних щомісяця для виховання та проживання дитини позивачка вважає, що збільшився. Зросли витрати на комунальні послуги, збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Витрати на дитину зросли майже в 2 рази. Для розвитку дитини вона забезпечує їй відвідування дитячих дозвільних центрів. Такі витрати несе самостійно, відповідач ці витрати оплачувати не бажає. Крім того відповідач не реагує на її прохання покрити поточні витрати на гострі захворювання, що періодично виникають (ГРВІ). Профілактику, обстеження та лікування при ГРВІ вона сплачує самостійно. Базові лікарські призначення при ГРВІ - це близько 500 гривень витрат. Їх з дочкою матеріальне становище скрутне. Дід та баба з боку відповідача про свою онуку не піклуються, матеріальної або іншої посильної допомоги у вихованні не надають. Відповідач має задовільний стан здоров,я. Його матеріальне положення добре, він регулярно відпочиває за кордоном, про що сам повідомляє, керує автомобілем, реальний рівень доходів та заробітку приховує. Позивач вважає, що відповідач має достатній дохід, щоб допомагати їх спільній дитині. 12 червня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву та зустрічна позовна заява [PERSON] , відповідача у справі до [PERSON] , позивача у справі про зменшення розміру аліментів, з якої вбачається, що рішенням Славутицького міського суду Київської області від 19.12.2017 року стягнуто з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 гривень щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на утримання дружини [PERSON] , у розмірі 1000 гривень щомісяця до досягнення дочкою [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] .З моменту призначення судом аліментів [PERSON] сплачував аліменти у визначеному розмірі, однак зараз у нього немає можливості продовжувати їх сплачувати у визначеному розмірі так як він не працює, його матір є пенсіонеркою і отримує пенсію близько 1700 гривень, а тому її утримання також здійснюється [PERSON] , комунальні послуги також сплачує [PERSON] , у нього відсутні додаткові джерела доходу, а також якесь нерухоме або рухоме майно, за рахунок якого він міг би отримувати додатковий дохід, для вчасної виплати призначених аліментах [PERSON] вимушений був брати грошові кошти в борг у своїх знайомих, таким чином, існуючий розмір аліментів, який сумарно складає 3000 гривень станом на сьогодні є непомірним тягарем для [PERSON] .. Таким чином вважає, що існують всі правові підстави для зменшення існуючого розміру аліментів на утримання дитини з 2000 гривень до 1500 гривень щомісяця. Просить відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] про збільшення розміру аліментів в повному обсязі та задовольнити позовні вимоги про зменшення розміру аліментів. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на підстави викладені в позовній заяві, просила суд їх задовольнити, в зустрічному позові просила відмовити. Представник відповідача підтримав зустрічні возовні вимоги [PERSON] , в задоволенні позовних вимог [PERSON] , просив відмовити. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого 08 серпня 2017 року, Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] , народилася [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 08 серпня 2017 року зроблено відповідний актовий запис за № 102, мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с.5). З оглянутих матеріалів справи №377/929/17, вбачається, що згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 19 грудня 2017 року, з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та стягнуто на утримання дружини [PERSON] аліменти у розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з 23.11.2017 року, до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] . Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 15 травня 2006 року № 3 «Про застосуваннясудами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Звертаючись до суду із позовом, позивачка [PERSON] просила збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду з 2000 гривень до 3500 гривень щомісячно, посилаючись на зміну законодавства щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня 2019 року - 1626 гривень. Як вбачається рішення суду на користь позивачки стягнути аліменти в більшому розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи позивача про необхідність стягувати аліменти у збільшеному розмірі не заслуговують на увагу суду, оскільки позивачем не надано жодного доказу про зміну матеріального стану - у відповідача в бік покращення, а у позивача - в бік погіршення. Покликання на зміну законодавства в частині збільшення прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку само по собі не може свідчити про зміну матеріального стану платника чи одержувача аліментів та не є підставою для зміни розміру аліментів. Оскільки, позивачем по первісному позову [PERSON] , не доведено, що від дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінились сімейне становище та матеріальний стан платника або одержувача аліментів, виникли інші обставини, що відіграють суттєву роль в житті позивача, відповідача чи їх неповнолітньої дитини, і що є підставою для збільшення розміру аліментів, суд, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову. В той же час суд також не надходить підстав для задоволення зустрічних позовних вимог, оскільки позивачем по зустрічному позову [PERSON] , також не надано обгрунтування вимог щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначені представником відповідача ( позивача за зустрічним позовом) докази не свідчать про погіршення його матеріального стану, оскільки він є працездатною особою, і зобов,язаний утримувати належним чином малолітню дитину, посилання представника відповідача ( позивача) що його довірител ніде не працює, оскільки ніде не може працевлаштуватись, не є причиною для зменшення розміру аліментів. Мати відповідача отримує пенсію, і тому твердження відповідача, що мати перебуває на його утриманні, є безпідставними. Виходячи з викладеного, суд вважає, що відповідачем ( позивачем за зустрічним позовом) і його представником не доведено наявності підстав, передбачених ст.192 СК України, для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього згідно рішення Славутицького міського суду на користь відповідача у твердій грошовій сумі. Вказаний розмір аліментів суд вважає справедливим і таким, що забезпечує необхідну участь батька в утриманні дитини, яка проживає разом з матір,ю, і є достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Outcome: dismissed