Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 74000 грн. 00 коп. та моральної шкоди в сумі 20000 грн. 00 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 24.08.2013 року біля 21 год. 30 хв. він керував автомобілем PEUGEOT 306 на автодорозі Снятин-Тязів (біля с.Грушка Тлумацького району) і здійснив обгін грузового автомобіля MERCEDES-BENZ-609 під керуванням [PERSON] Звершивши маневр обгону без порушення ПДР, він відчув ззаді удар автомобілем MERCEDES-BENZ-609, від якого його автомобіль відштовхнуло вперед на 40 метрів. Після чого він відчув повторний удар автомобілем MERCEDES-BENZ-609, який не гальмуючи, посунув його автомобіль на зустрічну смугу дороги, а далі в кювет, що призвело до перекидання його автомобіля, автомобіль MERCEDES-BENZ-609 зупинився аж через 60 м. Спочатку протокол працівники ДАІ склали на нього, однак постановою Івано-Франківського міського суду від 11.10.2013 року його виправдано. Вважає винним у дорожньо-транспортній пригоді водія грузового автомобіля MERCEDES-BENZ-609 [PERSON], відповідальність за якого несе власник автомобіля [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль не підлягає відновленню, його вартість позивач оцінює в 74000 грн. 00 коп. Під час аварії і після неї позивач пережив великі моральні страждання, значну фізичну біль і великий моральний стрес, тому, що переживав за своє життя та здоров'я. В нього порушився звичний ритм життя, без автомобіля він не може нормально займатися своєю підприємницькою діяльністю. Тому оцінює моральну шкоду в сумі 20000 грн. 00 коп. Він неодноразово звертався до ВДАІ та прокуратури, звідки отримував відповіді, згідно яких для відшкодування збитків йому необхідно звертатися до суду в порядку цивільного судочинства. 10.04.2014 року на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області [PERSON] надіслав заяву про уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідачів 90000 грн. 00 коп. вартості автомобіля та 4000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 10.04.2014 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальних і моральних збитків - залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ПАТ«Українська пожежно-страхова компанія». В судовому засіданні позивач [PERSON] позов при уточненому розмірі позовних вимог підтримав, з підстав зазначених в ньому, просив його задоволити. Додатково пояснив, що згідно постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.10.2013 року провадження по справі про його притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, тому вважає автоматично винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди водія автомобіля MERCEDES-BENZ - [PERSON], якому створив перешкоду у русі водій скутера. Крім того, вказав що відносно відповідачів протоколи за ст. 124 КУпАП не складалися, у судовому порядку вони не визнавалися винними у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], попередньо подавши заперечення на позовну заяву, позов при уточненому розмірі позовних вимог не визнали, вважають його безпідставним та необґрунтованим. Представник [PERSON] вказав, що протоколи про вчинення адміністративного правопорушення ні відносно [PERSON], ні відносно [PERSON] не складалися, оскільки відповідачі правил дорожнього руху не порушували, ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності не притягувалися. Постановою Івано-Франківського міського суду від 11.10.2013 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Закриваючи провадження у справі, Івано-Франківський міський суд у постанові не навів жодного доказу, на якому ґрунтується висновок суду, що [PERSON] є невинним у вчиненні правопорушення. Вищевказана постанова не дає підстав стверджувати, що [PERSON] та [PERSON] є винними у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. 03.04.2014 року ним було надано адвокатський запит до ПАТ «Українська пожежна страхова компанія», згідно відповіді останнього рішення про виплату страхового відшкодування [PERSON] страховою компанією не приймалося, оскільки позивач із заявою про відшкодування збитків не звертався. Вина [PERSON] та [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди відсутня. Позивач також не надав докази, що підтверджують факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Просив у задоволенні позовної заяви [PERSON] про відшкодування матеріальних та моральних збитків відмовити повністю. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов при уточненому розмірі позовних вимог не визнав. Пояснив, що 24.08.2013 року він рухався автомобілем MERCEDES-BENZ- 609 по своїй смузі руху. Позивач [PERSON], який рухався позаду його автомобіля, під час здійснення маневру обгону, порушив вимоги ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з його автомобілем. Вказав, що ним не було порушено правил дорожнього руху, протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього складено не було, а також його не було притягнуто ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності. Просив в задоволенні позову відмовити повністю. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" не з'явився, про причини неявки не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. В позовній заяві позивач [PERSON] просив викликати та допитати у якості свідка [PERSON], однак у процесі розгляду вказаної справи по суті позивач вказав, що необхідності у допиті зазначеного свідка не має, таким чином, судом допит зазначеної особи у якості свідка не проводився. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав. Судом встановлено, що відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 №688286 від 24.08.2013 року, за те що він 24.08.2013 року о 21 год. 30 хв. на а/д Снятин-Тязів 66+000, керуючи автомобілем [NUMBER], після обгону здійснив перешкоду транспортному засобу, який він обганяв, повертаючи на займану смугу, допустив зіткнення із транспортним засобом, чим спричинив механічні пошкодження транспортних засобів та порушив вимоги п.14.2 (г) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.с. 23). Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.10.2013 року провадження по справі при притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с. 22). 26.11.2012 року між [PERSON] та АТ «Українська пожежно-страхова компанія» було укладено поліс № АВ/9646043 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком з 27.11.2012 року до 26.11.2013 року. Забезпечений транспортний засіб: модель MERCEDES - BENZ - 609, тип C2, номерний знак [NUMBER], 1995 року випуску. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну складає 50000 грн. 00 коп., розмір франшизи 0 грн. 00 коп. (а.с. 29). 12.01.2013 року між [PERSON] та ПАТ «СК «Універсальна» було укладено поліс № АВ/7693680 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком з 16.01.2013 року до 15.01.2014 року. Забезпечений транспортний засіб: модель PEUGEOT 306, тип В2, номерний знак [NUMBER], 1998 року випуску (а.с. 78). Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду №9254045 місце вчинення ДТП автодорога Р20 Снятин Тязів 66 км 50 м, дата та час скоєння 25.08.2013 року в 0 год. 20 хв. Учасниками дорожньо-транспортної пригоди були: легковий автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON], водій [PERSON], наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або страховий сертифікат «Зелена карта» терміном до 15.01.2014 року, виданий ПАТ «СК «Універсальна», та вантажний автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON], водій [PERSON], наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або страховий сертифікат «Зелена карта» терміном до 26.11.2013 року, виданий ПрАТ «УПСК». Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] правил обгону (а.с. 57-58). Відповідно до довідкового повідомлення №26 від 18.03.2014 року судового експерта-автотоварознавця Біланюка В.М. станом на 20.01.2014 року середньо-ринкова вартість продажу автомобіля PEUGEOT 306 1.9D Break /універсал/, 1998 року випуску/ без врахування фактичного технічного стану при середньостатистичному пробігу 286.6 тис.км/ становить: 52750 грн. 00 коп. (а.с. 30). За правилами ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 60 цього ж кодексу передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 №688286 від 24.08.2013 року [PERSON] після обгону здійснив перешкоду транспортному засобу, який він обганяв, повертаючи на займану смугу, допустив зіткнення із ним. Проте постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.10.2013 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Як вбачається з позовної заяви, позивачем пред'явлено вимоги про відшкодування шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди до відповідачів [PERSON] та [PERSON] Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що дорожньо-транспортна пригода 24.08.2013 року сталася з вини відповідачів. Та обставина, що вина позивача у настанні дорожньо-транспортної пригоди відсутня, не є беззаперечним доказом наявності вини відповідачів та вина останніх підлягає доведенню відповідно до загальних норм, передбачених ст. 60 ЦПК України. Вина відповідачів відповідно до чинного законодавства може бути встановлена в даному випадку постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, або вироком суду у кримінальному провадженні. В матеріалах справи відсутні докази, щодо притягнення відповідачів до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, а відтак і відсутні докази наявності їх вини у заподіяні шкоди позивачу. Тобто позивач не довів та не надав безспірних доказів щодо наявності вини відповідачів у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка є підставою для відшкодування шкоди. За таких обставин, коли вимоги позивача є недоведеними, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. При такому вирішенні позову судові витрати по справі слід віднести за рахунок позивача. На підставі наведеного, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1188, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: dismissed