Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить зобов'язати Державну установу «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» надати йому засвідчені в установленому порядку копії наказів № 10-д від 11.02.2013 року, № 12-д від 13.02.2013 року Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» про накладення на нього дисциплінарного стягнення; № 14-к від 09.04.2013 року про його звільнення; визнати процедуру про його звільнення недійсною, визнати недійсними та скасувати наказ № 10-д від 11.02.2013 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення, наказ № 12-д від 13.02.2013 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення, наказ № 14-к від 09.04.2013 року про його звільнення, поновити його на роботі у Державній установі «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» на раніше займаній посаді головного наукового співробітника з 10.04.2013 року, вважати недійсним запис у трудовій книжці [PERSON] № 30 від 09.04.2013 року про звільнення за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку (пункт 3 ст. 40 КЗпП України), визнати незаконним та скасувати наказ № 13-д від 13.02.2013 року Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» про відміну виплати надбавок за науковий стаж, вчене звання, науковий ступінь [PERSON] з 01.01.2013 року, зобов'язати Державну установу «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» провести перерахунок середньомісячної заробітної плати [PERSON] за період з 01.01.2013 р. по 9.04.2013 року, стягнути з Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім.І.І. Мечникова НАМН України» на його користь зняті всупереч Постанові Кабінету міністрів України № 1298 від 30.08.2002 року та колективному договору між адміністрацією та трудовим колективом Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» надбавки та доплати за науковий стаж, вчене звання, науковий ступінь за період з 01.01.2013 року по 9.04.2013 року у сумі 5194 гривні (п'ять тисяч сто дев'яносто чотири гривні) та компенсацію за несвоєчасно проведений розрахунок у сумі 177,11 грн. станом на 18.04.2014 року, зобов'язати Державну установу «Інститут мікробіології та імунології ім.І.І. Мечникова НАМН України» провести перерахунок суми за 258 днів відпустки урахуванням 1) суми за надбавки та доплати за науковий стаж, вчене звання, науковий ступінь за період з 01.01.2013 р. до 9.04.2013 р. у розмірі 5194 гривні (п'ять тисяч сто дев'яносто чотири гривні), 2) заборгованості по заробітній платі за липень 2012 року у сумі 823 гривні 78 копійок, 3) суми 238,50 гривень (двісті тридцять вісім гривень п'ятдесят копійок) за робочий день 7.02.2013 року, який відповідачі неправомірно зарахували позивачу як прогул з урахуванням компенсації за несвоєчасно проведений розрахунок при звільненні та стягнути з Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім.І.І. Мечникова НАМН України» на його користь суми після проведення розрахунку за 258 днів відпустки з урахуванням 1) суми надбавки та доплати за науковий стаж, вчене звання, науковий ступінь за період з 01.01.2013 року до 09.04.2013 року у розмірі 5194 гривні, 2) заборгованості по заробітній платі за липень 2012 року у сумі 823,78 грн., 3) суми 238,50 гривень за робочий день 07.02.2013 року, який відповідачі неправомірно зарахували йому як прогул з урахуванням компенсації за несвоєчасно проведений розрахунок при звільненні, стягнути з Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім.І.І. Мечникова НАМН України» на його користь витрати на службове відрядження з 15.03.2010 року по 20.03.2010 року у сумі 3016 грн. та компенсацію за несвоєчасно проведений розрахунок при звільненні в сумі 287,12 грн., що всупереч діючому законодавству не було зроблено відповідачем в день звільнення, а також компенсацію за несвоєчасно проведений розрахунок в сумі 99,83 грн. станом на 18.04.2014 року, стягнути з Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім.І.І. Мечникова НАМН України» на його користь заборгованість по заробітній платі за липень 2012 року в сумі 823,78 грн., також компенсацію за несвоєчасно проведений розрахунок у сумі 28,09 грн. станом на 18.04.2014 року, стягнути з Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» на користь [PERSON] середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі, який станом на 18.04.2014 р. становить 58074,75 гривень (п'ятдесят вісім тисяч сімдесят чотири гривні сімдесят п'ять копійок) без врахування податків та обов'язкових платежів з урахуванням компенсації за несвоєчасно проведений розрахунок, зобов'язати Державну установу «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» здійснити розрахунок з ним, з урахуванням знятих надбавок (за науковий стаж, вчене звання, науковий ступінь за період з 01.01.2013 р. до 9.04.2013 р.) за 258 днів відпустки, враховуючи компенсацію за несвоєчасно проведений розрахунок при звільненні, та провести перерахунок середньомісячної заробітної плати, стягнути з Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» на його користь суму заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу з 10.04.2013 р. до прийняття рішення судом з урахуванням середньої місячної заробітної плати у розмірі 3079 грн. 05 коп., обчисленої за два місяці (з 01.02.2013 р. до 31.03.2013 р.) без урахування знятих (всупереч Постанові Кабінету Міністрів України № 1298 від 30.08.2002 р. та колективному договору між адміністрацією та трудовим колективом Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України») надбавок за науковий стаж, вчене звання, науковий ступінь у сумі 38448.65 гривень станом на 18.04.2014 р), у разі прийняття судом рішення про неправомірність скасування виплати надбавок за науковий стаж, вчене звання, науковий ступінь [PERSON] за період_з 01.02.2013 р. до 09.04.2013 р. стягнути з Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» на його користь суму заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу з 10.04.2013 р. до прийняття рішення судом з урахуванням середньомісячної заробітної плати у розмірі 4650,75 грн., обчисленої за два місяці (з 01.02.2013 р. до 31.03.2013 р,) з урахування знятих (всупереч Постанові Кабінету Міністрів України № 1298 від 30.08.2002 р. та колективному договору між адміністрацією та трудовим колективом Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України»), надбавок за науковий стаж, вчене звання, науковий ступінь у сумі 58074,75 гривень (п'ятдесят вісім тисяч сімдесят чотири гривні сімдесят п'ять копійок) станом на 18.04.2014 р., стягнути з відповідача Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України», відповідача директора Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» [PERSON]. на його користь компенсацію моральної (немайнової) шкоди за перенесене позивачем захворювання внаслідок незаконного звільнення позивача; втрату кар'єри, творчого натхнення, звичного кола спілкування, приниження честі, ділової репутації позивача; за душевні страждання, заподіяні неправомірною поведінкою, незаконними діями відповідачів до позивача та членів його родини, які жорстоко принизили позивача, примусили страждати і переживати, у сумі 144522 гривні (сто сорок чотири тисячі п'ятсот двадцять дві гривні), беручи до уваги те, що неправомірні дії відповідачів в низці зазначених в позові епізодів з накладення дисциплінарних стягнень та наступного незаконного звільнення позивача з виданням наказу про звільнення позивача, який містить недостовірну інформацію про позивача, відмова у праві позивача на працю, відмова у праві позивача на відпочинок у зв'язку з ненаданням щорічної та додаткових відпусток, дискримінація позивача за професійними ознаками та інші неправомірні дії відповідачів завдали глибокої психологічної травми позивачу, призвели до стресу з ушкодженням здоров'я, що підтверджується листком непрацездатності позивача, та необхідності прижиттєво приймати ліки, страждання та глибокі душевні переживання негативно відбились на здоров'ї позивача та можуть у майбутньому призвести до скорочення тривалості його життя, оскільки страждання та глибокі переживання відносяться до факторів ризику, які ведуть до скорочення тривалості життя, зобов'язати Державну установу «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» повернути йому всі матеріальні цінності (матеріали та реактиви), за які він відповідав на момент звільнення 9.04.2013 р. відповідно інвентаризаційному опису здавання - приймання від 12.06.2013 р., зобов'язати Державну установу «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» відповідно встановленого порядку ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» провести списання матеріалів та реактивів, за які він відповідав на момент звільнення 9.04.2013 p., що були використані при виконанні НДР АМН 95/2010 (науковий керівник - [PERSON], термін виконання -01.01.2010 р. - 31.12.2012 p.), та які своєчасно (до 31.12.2012 р.) не було списано, зобов'язати Державну установу «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» надати йому, у разі подання відповідної заяви невикористану відпустку протягом 258 календарних днів (на момент звільнення від 9.04.2013р.), стягнути з відповідача Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» суму з урахуванням надбавок за науковий стаж, вчене звання, науковий ступінь за робочий день 7.02.2013 року, який відповідачі неправомірно зарахували [PERSON] як прогул та не виплатили заробітну плату з відповідними доплатами у розмірі 238,50 (двісті тридцять вісім гривен п'ятдесят копійок), стягнути з Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» на його користь аванс на службове відрядження з 12.07.2009 р. по 18.07.2009 р. відповідно до наказу № 17 к/к від 08.07.2009 року, стягнути з Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» на його користь аванс на службове відрядження з 15.03.2010 р. до 20.03.2010 р., стягнути з Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І.Мечникова НАМН України» на його користь витрати на службове відрядження з 12.07.2009 р. по 18.07.2009 р. в сумі 4409 гривень 49 копійок та компенсацію за несвоєчасно проведений розрахунок у сумі 1412 гривень 36 копійок станом на 16.06.2014 р., стягнути з відповідача директора Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» [PERSON]. на його користь компенсацію моральної (немайнової) шкоди за дії відповідача [PERSON] у сумі 61938 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з 11.09.1996 року знаходився у трудових відносинах з Державною установою «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМИ України», працюючи на посадах в.о. наукового співробітника (з 11.09.1996 р. до 06.07.1999 р.), в.о. старшого наукового співробітника (з 07.07.1999 р. до 01.08.2000 р.), старшого наукового співробітника (з 02.08.2000 р. до 31.12.2002 р.), провідного наукового співробітника (з 01.01.2003 р. до 30.06.2010 р.), виконуючого обов'язки головного наукового співробітника (з 01.07.2010 р. до 14.10.2010 р.), головного наукового співробітника (з 15.10.2010 р. по 09.04.2013 р.). Наказом директора Державної установи «Інститут мікробіології та імунології імені І.І. Мечникова НАМН України» № 14к від 09.04.2013 року його звільнили з роботи у зв'язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до праців ника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України, на думку директора установи та працівника [PERSON] Вважає дане звільнення незаконним, таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, з наступних підстав. Він не був забезпечений необхідними засобами для роботи. Отже, оскільки такі вимоги щодо робочого місця не було виконано з боку роботодавця, він був позбавлений цього права, у зв'язку з чим, для належного виконання своїх посадових обов'язків позивачем були надані власні технічні засоби, програмні пакети, матеріали та реактиви. Проте, незважаючи на неодноразові пропозиції позивача директору Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» укласти відповідний договір щодо компенсації за зношування інструментів, належних працівникам, відповідно до ст. 125 КЗпП України, позивачу у його законному праві на одержання компенсації за їх зношування (амортизацію) було відмовлено директором Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України». 12.02.2013 року позивачем було надано директору Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» [PERSON] заяву щодо надання йому щорічної та додаткових (за ненормований робочий день) відпусток за 2007-2008, 2008-2009 та 2009-2010 роки тривалістю у 77 календарних днів, яку було підписано останнім та направлено до відповідних підрозділів підприємства для подальшого оформлення. Так, сторонами по справі було узгоджено, що початок періоду щорічної та додаткових (за ненормований робочий день) відпусток позивача буде 27.02.2013 року, а закінчення періоду відпусток позивача - 19.05.2013 року Підписаний відповідачем [PERSON] та працівником [PERSON]. наказ № 14 к від 09.04.2013 р. має помилку у формулюванні мотивування звільнення [PERSON] Відповідно до п.1 наказу № 14 к від 09.04.2013 р. [PERSON] звільнено «за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку». Проте у трудовій книжці [PERSON] помилково записано таку ж причину звільнення, як і у наказі № 14 к від 09.04.2013 р. Наказ № 14 к від 09.04.2013 р. з зазначеною помилкою свідчить не тільки про низьку кваліфікацію відповідача [PERSON] та провідного юрисконсульта [PERSON], посадових осіб, які готували проект даного наказу та мали бути ознайомлені з ним, але також показує, що відповідачі посилаються на обставини, в яких позивач не приймав участі. З правилами внутрішнього трудового розпорядку ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» позивача не ознайомлено, що підтверджується відсутністю підпису позивача про ознайомлення з зазначеними правилами. Проте в отриманій позивачем в позасудовому порядку від відповідача копії колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема, забезпечення продуктивної зайнятості, відсутні. В день накладення дисциплінарного стягнення «у вигляді догани за відсутність на своєму робочому місті 7.02.2013 року відповідно до наказу № 10-д від 11.02.2013 р., а також у наступні дні «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» відмовився надати засвідчену в установленому порядку копію наказу № 10-д від 11.02.2013 р. позивачу, незважаючи на його вимогу. Відповідно до наказу № 10-д від 11.02.2013 р. за «відсутність на своєму робочому місті 07.02.2013 року з 8 год. 30 хв. до 12 год. 15 хв.» на [PERSON] накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, позивачу не виплачено заробітну плату за робочий день 7.02.2013 р. оскільки цей день було зафіксовано як прогул позивача. Зазначив, що він знаходився на своєму робочому місті 7.02.2013 року не тільки з 8 год. 30 хв. до 12 год. 15 хв., але й весь робочий день 07.02.2013 р. виконував свої професійні обов'язки. Вказав, що виконання його посадових обов'язків не передбачає постійного, протягом всього робочого дня, находження на своєму робочому місці, за робочим столом, оскільки має ненормований робочий день, тобто розподіляє час роботи на свій розсуд. Підсумовуючи наведене вище, у зв'язку з неможливістю доведення відповідачами відсутності [PERSON] на своєму робочому місті 7.02.2013 р. з 8 год. 30 хв. до 12 год. 15 хв., а також у зв'язку з неможливістю доведення відповідачами відсутності [PERSON] без поважних причин на своєму робочому місті 7.02.2013 р. з 8 год. 30 хв. до 12 год. 15 хв., вважає накладення дисциплінарного стягнення на позивача у вигляді догани за відсутність на своєму робочому місті 7.02.2013 р. відповідно до наказу № 10-д від 11.02.2013 р. безпідставним, надуманим та неправомірним. Відповідачі також не надали позивачу засвідчену в установленому порядку копію наказу № 12-д від 13.02.2013 р. про дисциплінарне стягнення у вигляді догани за ненадання звіту НДР після трирічного терміну наукової роботи, незважаючи на його вимогу. Підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани за ненадання звіту НДР після трирічного терміну наукової роботи стали дві службові записки, а саме, службова записка працівника [PERSON] від 12.02.2013 р. та службова записка працівника [PERSON] від 21.01.2013 р. Службові записки в "Державному класифікаторі управлінської документації" відсутні, і тому службові записки не можуть бути підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення. Позивач не згоден з тим, що відповідачі звільнили позивача з 9.04.2013 р., тому що вважає, що умови колективного договору та положення діючої посадової інструкції позивач не порушував, всі розпорядження та накази відповідача виконував. Робоче місце працівнику [PERSON] було визначено тільки в січні 2010 року. Необхідними для роботи засобами головного наукового співробітника доктора біологічних наук [PERSON] не було забезпечено. Відповідачі у наказі № 14 к від 09.04.2013 р. неправдиво стверджують, що [PERSON] безпричинно відмовився ознайомлюватись з своєю посадовою інструкцією на виконання мого наказу № 14-д від 13.02.2013 р. Відповідачі у наказі № 14 к від 09.04.2013 р. неправдиво стверджують, що [PERSON] не припиняє триваюче порушення трудової дисципліни, що полягає в ненаданні звіту НДР і відмові його надати та пояснень на вимогу уповноваженого працівника адміністрації. Наказ № 14 к від 09.04.2013 р. є неконкретним у частині, на вимогу якого самеуповноваженого працівника адміністрації головний науковий співробітник доктор біологічних наук [PERSON] повинен був давати пояснення. Відсутність відповідно до діючої посадової інструкції у [PERSON] обов'язку надавати пояснення за вимогою уповноваженого працівника адміністрації у присутності комісії підтверджує незаконність видання наказу № 14 к від 09.04.2013 р. та, отже, незаконність звільнення [PERSON] До нього з проханням надати пояснення після терміну закінчення щорічної відпустки позивача (у якій позивач перебував з 20.07.2012 р. по 24.01.2013 р.) не звертались ні заступник директора з наукової роботи [PERSON], ні вчений секретар [PERSON] З приводу звільнення зазначив наступне. 09.04.2013 р. приблизно в 930 на робоче місце позивача прийшли представники ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» Бєлякова Н.А. (начальник відділу кадрів), Большакова Ю.Б. (інспектор відділу кадрів), невідома позивачу особа чоловічої статі, яка в грубій формі, порушуючи норми службової етики, повідомила, що позивач звільнений з роботи та зобов'язаний негайно залишити приміщення. Невідома особа, ні 4.04.2013 р., ні 09.04.2013 р. на прохання позивача не змогла пред'явити посвідчення працівника ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України». І тільки 12.06.2013 р. невідома особа, яка виявилась [PERSON], надала [PERSON] посвідчення працівника ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України». 20.04.2013 р. позивач не прибув на роботу, оскільки, за усним повідомленням представників ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України», директор ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» звільнив позивача за своєю ініціативою з роботи 09.04.2013 р., а вхід звільненим співробітникам на територію ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» заборонений (як було заявлено 9.04.2013 р. начальником відділу кадрів [PERSON]). Відповідачі не надали позивачу засвідчену у встановленому порядку копію наказу № 14-д від 11.02.2013 року, незважаючи на його вимогу, не було видано належним чином оформлену трудову книжку, не виплачено всіх сум, які зазначені вище у рішенні та які він просить стягнути з ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України». Також, вважає, що йому завдана моральна шкода, яка полягає у втраті кар'єри, творчого натхнення, звичного кола спілкування, приниженні честі ділової репутації, душевних стражданнях, які були заподіяні неправомірною поведінкою, незаконними діями відповідачів та яку він оцінює у розмірі 68 888,00 грн., яку він просив стягнути з ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України», директора [PERSON] та провідного юрисконсульта [PERSON] даної установи. У судовому засіданні [PERSON] та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав, заперечував проти їх задоволення, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними х урахуванням наступного. [PERSON] працював на посаді головного наукового співробітника в ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім.І.І. Мечникова НАМН України» в лабораторії протимікробних засобів по день звільнення - 09.04.2013 року. В період відпустки позивач не звільнявся і на вказаний 77 денний строк відпустка позивачу не надавалася, отже дисциплінарні стягнення та звільнення [PERSON] застосовувалися в період роботи. Зазначив, що позивачем не надано доказів та є необґрунтованою вимога про завдання [PERSON] моральної шкоди. Вважає, накладення на [PERSON] дисциплінарних стягнення та подальше його звільнення є законними, а вчинення позивачем дисциплінарних стягнень мали систематичний характер. У зв'язку з тим, що звільнення [PERSON] було проведене у відповідності до чинного законодавства України, просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. [PERSON] працював в Державній установі «Інститут мікробіології та імунології ім..І.І. Мечникова НАМН України» з 11.09.1996 року по 09.04.2013 року на посаді головного наукового співробітника (Т.1 а.с.143, 162-167). Наказом № 14к від 09.04.2013 року [PERSON] був звільнений за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку (пункт 3 ст.40 КЗпП України). Згідно вказаного наказу на [PERSON] накладені дисциплінарні стягнення у вигляді догани, а саме за відсутність на своєму робочому місці 07.02.2013 року з 08:30 години до 12:15 години (наказ № 10-д від 11.02.2013 року) та за ненадання звіту НДР після закінчення трирічного терміну наукової роботи (наказ № 12-д від13.12.2013 року. Також, в наказі зазначено, що [PERSON] безпричинно відмовився ознайомлюватися з своєю посадовою інструкцією від 13.02.2013 року, розробленою на виконання наказу № 14-д від 13.02.2013 року, не припиняє триваюче порушення трудової дисципліни, що полягає в ненаданні звіту НДР і відмові його надати та пояснень на вимогу уповноваженого працівника адміністрації в присутності комісії (Т.1 а.с.159). [PERSON] був ознайомлений із зазначеним наказом № 14 к від 09.04.2013 року - 12.06.2013 року. Відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках - систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Згідно статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Згідно акту від 09.04.2013 року, складеному провідним юрисконсультом ВК [PERSON]., бухгалтером 1 категорії [PERSON], економістом 1 категорії [PERSON], старшим інспектором відділу кадрів [PERSON], в присутності [PERSON], останній ознайомлений з наказом № 14 к від 09.04.2013 року про його звільнення та передачу матеріальних цінностей шляхом особистого прочитання, від підпису в наказі відмовився, було запропоновано пройти до бухгалтерії для отримання розрахункових грошей, від чого [PERSON] відмовився, від отримання трудової книжки також відмовився (Т.1 а.с.139,140). 10.04.2013 року на адресу місця проживання [PERSON] за № 165 був направлений лист про отримання розрахункових сум та трудової книжки (Т.1 а.с.141-142). Розрахунок із звільненим працівником [PERSON] проведено 12.06.2013 року і йому було виплачено 35 833,97 грн. З дня звільнення до дня отримання повного розрахунку [PERSON] було запропоновано отримати повний розрахунок в зазначеній вище сумі, а також трудову книжку, однак він ухилявся від отримання (Т.1 а.с.146). Посилання [PERSON] на те, що він перебував у відпустці під час звільнення спростовується наказом № 25 к/о від 07.11.2012 року, відповідно до якого [PERSON] була надана відпустка тривалістю 42 календарних дні з 26.11.2012 року по 08.01.2013 року за період роботи з жовтня 2006 року по жовтень 2007 року, підстава - заява [PERSON] Дане посилання позивача, як на підставу незаконності його звільнення, крім того, спростовується графіками відпусток працівників ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім..І.І. Мечникова НАМН України» на 2012 рік та 2013 рік, відповідно до яких період відпустки [PERSON] у 2012 році - грудень, у 2013 році - червень (Т.1 а.с.191-196). Доказів про те, що [PERSON] перебував у відпустці з 27.02.2013 року до 19.05.2013 року суду не надано, крім власноручно написаної заяви позивача. Наказу ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім..І.І. Мечникова НАМН України» про надання [PERSON] відпустки за зазначений вище період суду не надано. Також, надані докази у справі свідчать про ухилення [PERSON] від ознайомлення з наказом про звільнення, отримання трудової книжки та розрахунку, та намагання відповідача ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім..І.І. Мечникова НАМН України» вчинити дії щодо звільнення позивача у відповідності до діючого законодавства про працю України. Не надано суду доказів про те, що позивач [PERSON] не був забезпечений необхідними засобами для роботи та використання позивачем власних технічних засобів, програмних пакетів, матеріалів та реактивів. Надані [PERSON] копії службових записок на адресу директора та заступника директора ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім..І.І. Мечникова НАМН України» з приводу неналежного облаштування умов для проведення наукових досліджень, поновлення його домашньої сторінки на сайті Інституту в мережі Інтернет, таємниці поштових відправлень та інші не містять відомостей про отримання даних службових записок керівництвом інституту або про їх направлення поштою, а тому не можуть вважатися належним доказом на підтвердження про порушення прав позивача з боку ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім..І.І. Мечникова НАМН України». Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що [PERSON] був звільнений у відповідності до діючого законодавства про працю України. Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до положень статті 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка заподіяла її, за наявності її вини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: - коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; - у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; - при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача. Наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Таким чином, приймаючи до уваги, що позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про протиправність дій відповідача ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім..І.І. Мечникова НАМН України», а також що ці дії спричинили йому моральну шкоду, суд прийшов до висновку про відмову [PERSON] у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди.

Outcome: dismissed