Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просить постановити рішення та стягнути на його користь з відповідача сплачену в рахунок страхового відшкодування суму в розмірі 20 165.68 грн., витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 200.00 грн., витрати за юридичні послуги в розмірі 1 000.00 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 243.60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що власник пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ5025393 на ім'я [PERSON], строк дії якого з 14.07.2010 року по 13.07.2011 року, виданий АТ "СК "АХА Страхування", на підставі якого був застрахований автомобіль марки "DAEWOO Sens", рік випуску 2007, об'єм двигуна 1299, шасі (кузов) № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою Київського районного суду м. Одеси № 3-760/2011р. від 16.02.2011 року відповідач [PERSON], [INFO], був визнаний винним у скоєнні ДТП 10 січня 2011 року в м. Одеса та йому було призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 360.00 грн. Згідно Звіту № 05-1/11 від 13.01.2011 року про визначення вартості матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля "DAEWOO Sens", державний номер [NUMBER], складеного спеціалістом ФОП [PERSON], розмір завданих власнику збитків складає 24 198.82 гривен, з яких 4 033.14 грн. - це податок на додану вартість. Так як ПДВ не є прямим збитком, а тому не був включеним МТСБУ до суми регламентної виплати. Таким чином, розмір регламентної виплати встановив 20 165.68 грн. 17 червня 2011 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 20 165.68 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2657 від 17.06.2011 року. У зв'язку з залученням аварійного комісара МТСБУ понесло витрати в розмірі 200.00 грн.; також понесло витрати на правову допомогу в сумі 1 000.00 грн. та сплатило судовий збір в розмірі 243.60 грн. Таким чином, загальний розмір витрат позивача склав 21 609.28 гривен. Оскільки відповідач [PERSON] не мав договору обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач звернувся з регресним позовом для відшкодування своїх витрат. Представник позивача в судове засідання не прибув, в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у відсутності представника, а також подав окрему заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.3, 4). Відповідач до суду не прибув, причини неявки не повідомив (а.с.55-57). Виноградівська сільська рада Болградського району Одеської області відповіла на запит суду, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований в [ADDRESS], але на теперішній час за вказаною адресою не проживає (а.с.50). Вимогами ст. 77 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться…. зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. На виконання вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, фактично місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі - відповідач був сповіщений через засоби масової інформації шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр"№ 114 (5243) від 26.06.2014 року та газеті "Одеські вісті"№ 60 (4625) від 07.06.2014 року (а.с.58, 59). З опублікуванням оголошення про виклик в засобах масової інформації - відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України. Судом встановлено, що 10 січня 2011 року, близько о 21 годині 30 хвилин, по вул. Середньофонтанська в м. Одеса, [PERSON], керуючи автомобілем "Toyota", державний номер [NUMBER], порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху та дистанцію, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем "DAEWOO Sens", державний номер [NUMBER], який рухався попереду в прямому попутному напрямку, під керуванням водія [PERSON], власником якого є [PERSON] Транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що підтверджується копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] № 3-760/2011р. від 16.02.2011 року (а.с.14). Згідно п. 4 ст.61 ЦПК України підставами звільнення від доказування є постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрало законної сили, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року з подальшими змінами "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода підлягає відшкодуванню в повному об'ємі особою, що її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина даної особи. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що саме порушення відповідачем [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої автомобіль "DAEWOO Sens", належний [PERSON] та під керуванням [PERSON], отримав механічні пошкодження, тобто вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача . 14.07.2010 року між АТ "СК АХА Страхування" та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі якого був застрахований автомобіль марки "DAEWOO Sens", державний реєстраційний номер [NUMBER], та в зв'язку з цим був виданий відповідний страховий поліс № ВЕ/5025393. Строк дії договору з 14.07.2010 року до 13.07.2011 року, тобто дія договору розповсюджується на дорожньо-транспортну пригоду від 10.01.2011 (а.с.22). За умовами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором. На момент ДТП у відповідача аналогічний договір був відсутній. Оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодував спричинену шкоду, власник пошкодженого автомобілю, [PERSON] 04.05.2011 року звернувся з заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження його автомобілю в наслідок ДТП (а.с.11) згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ВЕ/5025393 (а.с.11), що відповідає вимог ст. 35 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до Звіту № 05-1/11 про визначення вартості матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля "DAEWOO Sens", державний реєстраційний номер [NUMBER], складеного оцінщиком ФОП [PERSON], розмір завданих власнику збитків складає 24 198.82 гривен, в т.ч. ПДВ - 4 033.14 гривен (а.с.23-34). Згідно наказу МТСБУ № 1896 від 17.06.2011 року було прийнято рішення про виплату [PERSON] 20 165.68 гривен (24 198.82 грн. - 4 033.14 грн.) за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Наказано Департаменту врегулювання здійснити заходи для компенсації витрат МТСБУ в добровільному порядку особою, відповідальною за шкоду (а.с.38, 39). Внаслідок настання страхового випадку в результаті зазначеної ДТП, позивачем, тобто МТСБУ, було здійснено виплату страхового відшкодування, шляхом перерахування коштів у розмірі 20 165.68 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 17.06.2011 р. № 2657 (а.с.40). Крім того, МТСБУ понесло витрати у зв'язку з залученням аварійного комісара в сумі 200.00 гривен (а.с.37) та витрати на правову допомогу в розмірі 1 000 згідно платіжного доручення № 454 від 30.01.2014 року (а.с.41). Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства … Таким актом є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі Закон), який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 39 Закону встановлено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно п.22.1. ст. 22 названого Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Підпунктом "а" п.41.1. ст. 41 цього ж Закону встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність… Згідно п. 38.2.1. ст. 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Статтею 1191 ЦК України також встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв'язку у їх сукупності. Відповідно до ст.60 ч.1, ч. 4 ЦПК України, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Відповідачу достовірно було відомо про наявність зазначеного спору в суді (а.с.57-59), йому також пропонувалось подати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази по справі. Проте на час розгляду справи, від відповідача до суду не надійшло будь-яких пояснень, заперечень, тощо на спростування доводів викладених в позовній заяві. З огляду на вищенаведене суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування, сплаченого Моторним (транспортним) бюро України в сумі 20 165.68 гривен. Позивач, тобто МТСБУ здійснив виплату страхового відшкодування, шляхом перерахування коштів у розмірі 20 165.68 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 17.06.2011 р. № 2657 (а.с.40), а також поніс витрати на залучення аварійного комісара згідно рах. № 19/05.2011 в розмірі 200.00 гривен (а.с.36, 37). Позовна заява була надіслана до суду поштовим листом, дата на штемпелі якого значиться 29.04.2014 року (а.с.43), тобто відповідно до ст. 257 ЦК України без порушення строку позовної давності. Судом встановлено, що під час розгляду зазначеної справи судом, позивачем понесені витрати на правову допомогу у розмірі 1 000.00 грн., що підтверджується довіреністю від 27.12.2013 року № 4/37133 (а.с.42), платіжним дорученням № 454 від 30.01.2014 року (а.с.41). Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень ст.ст.79, 84, 88 ЦПК України, сторона, проти якої постановлено судове рішення, має відшкодувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею і документально підтверджені витрати на правову допомогу. При цьому відповідно до ч.2 ст. 84 ЦПК України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Законом України № 2191-VІ від 20.12.2011 року "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною ….. не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що сума гонорару за надану правову допомогу [PERSON] (а.с.41, 42) - є обґрунтованою та про можливість стягнення з відповідача на користь позивача витрати пов'язані з наданням правової допомоги при розгляді зазначеної справи у розмірі 1 000.00 грн., оскільки зазначена сума не перевищує граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу встановлену вищеназваним Законом. З цих же підстав та зважаючи на вимоги ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню із відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243.60 гривен.

Outcome: approved