Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Регіонального ландшафтного парку «Краматорський» про визнання дій незаконними, скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, визнання вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, посилаючись на наступні обставини. З 1 лютого 2013 року він був прийнятий на роботу в Регіональний ландшафтний парк «Краматорський» на посаду начальника відділу рекреації та екологічної освіти. 16 червня 2016 року він як завжди виконував свої посадові обов'язки і проводив роботи згідно раніше затвердженого плану, що підтверджується отриманими матеріальними результатами роботи. При виконанні робіт 16 червня 2016 року в лісовій зоні парку він отримав укуси кліща, що викликало погіршення стану його здоров'я і він був змушений звернутися за допомогою в медичний заклад. В період з 17.06.2016 року по 25.06.2016 року він перебував на амбулаторному лікуванні. 24.06.2016 року поштовим листом , надісланим 21 червня 2016 року він отримав засвідчену копію наказу від 16 червня 2016 року за підписом виконуючого обов'язки директора Гетьманенко А.І. про його звільнення за статтею 40 КЗпП України у зв'язку з прогулом 16 червня 2016 року. Вивчивши записи в трудовій книжці вважає дії адміністрації по заповненню трудової книжки і її направленню незаконними, виконаними з порушенням п.п. 4.1, 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Вважає дії адміністрації підприємства в частині розірвання трудового договору в порядку статті 40 п.4 КЗпП України незаконними, наказ сфальсифікованим, а звільнення не відповідаючим вимогам діючого законодавства України з наступних підстав. 16 червня 2016 року він виконував свої посадові обов'язки відповідно до раніше затвердженого адміністрацією підприємства плану, що підтверджується отриманими матеріальними результатами праці, не був відсутнім на робочому місці без поважної причини, і не здійснював дій, за які передбачено звільнення за статтею 40 КЗпП України. Вважає доводи виконуючого обов'язки директора РЛП «Краматорський» Гетьманенко А.І. про його відсутність на роботі 16 червня 2016 року безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, а вищевказаний наказ про його звільнення винесеним на ґрунті особистих неприязнених відносин та таким, що носить характер помсти з використанням своїх посадових повноважень. Вважає, що фактично наказ про його звільнення був прийнятий, коли проводились усі дії, пов'язані з розірванням трудового договору, тобто 21 червня 2016 року, тому даний наказ був прийнятий з порушенням законодавства, в період його тимчасової непрацездатності. Відповідно до статті 40 КЗпП України звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності не допускається. Його заробітна плата за квітень 2016 року склала 7345 гривень 80 копійок, а за травень 8442 гривні 63 копійки. Таким чином середній заробіток за час вимушеного прогулу нараховується виходячи із середнього заробітку 49,34 гривні в час, що складає 394,71 гривню в день. Внаслідок умисного порушення трудового законодавства адміністрацією підприємства йому було завдано моральну шкоду. Протизаконні дії відповідача призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та потребують від нього додаткових затрат для організації його життя. Фактично відповідачі своїми незаконними діями позбавили його можливості заробляти кошти на життя. У зв'язку з викладеним оцінює моральну шкоду в 10000 гривень. Просив суд визнати дії посадових осіб Регіонального ландшафтного парку «Краматорський», пов'язані з веденням та видачею трудових книжок працівників неправомірними і порушуючими вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства труда України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 року, Наказ №7-К від 16.06.2016 року про його звільнення за прогул 16.06.2016 року без поважних причин скасувати, та поновити його на посаді начальника відділу рекреації та екологічної освіти Регіонального ландшафтного парку «Краматорський» у зв'язку із звільненням його без законних підстав. Визнати період з 16.06.2016 року по день його поновлення на посаді вимушеним прогулом та стягнути з Регіонального ландшафтного парку «Краматорський» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 394,71 гривень за один робочий день та 10000 гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та суду пояснив наступне. З 1 лютого 2013 року він був прийнятий на роботу в Регіональний ландшафтний парк «Краматорський» на посаду начальника відділу рекреації та екологічної освіти, а 16.06.2016 року був звільнений за прогул. Але зі звільненням з цих підстав він не згодний, оскільки у цей день він був присутній на роботі і виконував свої посадові обов'язки. З 8-00 до 9-00 години він читав лекцію у дитячому таборі «Сонцеград», потім вирушив на велосипеді до візит-цетру. По дорозі він зустрів свого підлеглого [PERSON], у якого зламався велосипед, та залишився йому допомогти. Після того, як вони відремонтували велосипед, вони вирушили далі до візит-центру, по дорозі він робив фото зйомку ставка на ділянці №3 «Камишеваха», що входить до його обов'язків відповідно до посадової інструкції. Приблизно в обідній час вони повернулися до візит-центру і він зустрів там начальника служби охорони Гетьманенко А.М., який вимагав пояснень з приводу його відсутності на роботі. Але йому він не став давати ніяких пояснень, оскільки не знав, що саме з цього дня Гетьманенко А.М. тимчасово виконує обов'язки директора РЛП «Краматорський». Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Гетьманено А.М. позовні вимоги [PERSON] не визнав та суду пояснив, що 16.06.2016 року він тимчасово виконував обов'язки директора РЛП «Краматорський». У цей день з 08 -00 год. [PERSON] повинен був бути у візит - центрі та замінювати касира, яка була вихідна. [PERSON] був відповідальний за касовий апарат та повинен був видавати квитки у візит-центрі. Але у 10-00 йому зателефонували та сказали, що [PERSON] відсутній у візит-центрі. На що він вимушений був визвати касира. Приблизно о 13-00 год. він зустрів у візит-центрі [PERSON] і сказав йому, щоб він написав пояснювальну записку з приводу своєї відсутності на робочому місці. Але [PERSON] цього не зробив та пішов до лісу. Пояснень з приводу своєї відсутності на робочому місці у той день він не надав. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив суд у їх задоволенні відмовити та суду пояснив, що він працює виконуючим обов'язки директора РЛП «Краматорський», 16.06.2016 року знаходився у відпустці, його обов'язки тимчасово виконував Гетьманенко А.М. У цей день [PERSON] було звільнено за прогул, оскільки він був відсутній на робочому місці без поважних причин більше трьох годин. Затримка з видачею трудової книжки після звільнення [PERSON] сталася у зв'язку з відсутністю самого [PERSON] на робочому місці. Представник відповідача Ємельяненко О.В. позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає судовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Судом встановлено наступні обставини. З 1 лютого 2013 року [PERSON] був прийнятий на роботу в Регіональний ландшафтний парк «Краматорський» на посаду начальника відділу рекреації та екологічної освіти. У трудових відносинах з відповідачем [PERSON] знаходився до 16 червня 2016 року. Наказом № 7-К від 16.06.2016 року позивач був звільнений з роботи за пунктом 4 статті 40 КЗпП України за прогул. Відповідно до пункту 4 статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами трудових спорів" № 9 від 6 листопада 1992 року передбачено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясовувати , у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3,4,7,8 ч. 1 ст. КЗпП України. Зокрема, при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Підставою для звільнення [PERSON] став прогул, а саме - відсутність на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня. Судом встановлено, що 16 червня 2016 року позивач дійсно був відсутній на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин. Робочим місцем позивача [PERSON] був візит - центр Регіонального ландшафтного парку «Краматорський». Робочий день [PERSON] починався о 8.00 годин. Разом з тим, 16 червня 2016 року [PERSON] у зазначений час на робочому місті не з'явився, не попередив керівництво про свою відсутність, не надав пояснювальних. Прибув [PERSON] на робоче місце в обідню перерву - після 12.00. Зазначений час був відсутній без поважних причин. Після прибуття на робоче місце також не приступив до роботи. Вказані обставини підтверджуються наданими в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Так, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він працює провідним фахівцем з рекреації у РЛП «Краматорський». 16.06.2016 року вони разом із [PERSON] приблизно о 07-45 годин зустрілися біля магазину «Шпала» та на велосипедах поїхали на роботу до візит-центру. По дорозі у нього лопнуло велосипедне колесо, і він вимушений був зупинитися та відремонтувати велосипед. Він запропонував [PERSON] не залишатися з ним та поїхати на роботу, але [PERSON] відмовився і залишився з ним. Після ремонту велосипеда вони поїхали до візит-центру. Оскільки в той день було спекотно, вони заїхали по дорозі до магазину, купили по пляшці пива та по дорозі на роботу їх випили. Приблизно о 13-00 годині вони приїхали до візит-центру і зустріли там Гетьманенко А.М., який вимагав пояснень з приводу їх відсутності на робочих місцях такий довгий час. [PERSON] запропонував йому не писати ніяких пояснювальних записок, а купити лікарняний. Він відмовився і написав пояснювальну записку, а [PERSON] пішов до лісу, не відповідав на телефоні дзвінки та ніяких пояснень Гетьманенко А.М. не давав. Вже після 16-45 годин, коли прийшов сторож, [PERSON] повернувся до візит-центру. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює касиром у РЛП «Краматорський». 16.06.2016 року у неї був вихідний день. На роботі її повинен був заміняти [PERSON], про що вона заздалегідь з ним домовилася. Приблизно об 11 годині їй подзвонив начальник адміністративно-господарського відділу і сказав, що [PERSON] на роботі відсутній, ніхто її не замінив, приїхали відпочиваючі, а їм нікому видати квітки. Приблизно об 11-30 годин її забрав Гетьманенко А.М. і привіз на роботу. Приблизно о 13-00 годин приїхали [PERSON] та [PERSON], але [PERSON] не працював, одразу пішов в ліс і повернувся приблизно біля 16-00 годин. Свідок [PERSON]І у судовому засіданні пояснила, що вона працює головним бухгалтером у Регіональному ландшафтному парку «Краматорський». 16.06.2016 року їй подзвонив начальник адміністративно-господарського відділу і сказав, що у візит-центрі касир вихідна, [PERSON], який повинен був її замінити, відсутній, та приїхало багато відпочиваючих. Вона сказала, щоб дзвонили директору та визвали касира. Приблизно о 13-00 годин приїхав [PERSON], але працювати не став та пішов до лісу. Суд критично ставиться до доводів позивача про те, що його відсутність на робочому місці 16 червня 2016 року була з поважних причин, в зв'язку з допомогою в ремонті велосипеда [PERSON] Оскільки вказану причину відсутності на робочому місці суд не може вважати поважною. Інших поважних причин відсутності позивача на робочому місці 16.06.2016 року ним не наведено. Що стосується доводів позивача про те , що звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності не допускається, то вони не ґрунтуються на встановлених судом обставинах. Оскільки на лікарняному (на амбулаторному лікуванні) [PERSON] знаходився з 17 червня 2016 року по 24 червня 2016 року, тобто після звільнення з роботи. Крім того, слід зазначити, що в судовому засіданні не знайшли підтвердження обставини, на які посилався позивач стосовно того, що вранці 16 червня він читав лекцію. Вказані доводи спростовуються заявою Левченко О.Б.- начальника табору „Сонцеград" про те, що 16 червня 2016 року лекція не проводилася (а.п.52). 16 червня 2016 року загальними зборами трудового колективу Регіонального ландшафтного парку «Краматорський» було надано згоду на звільнення начальника відділу рекреації та екологічної освіти [PERSON], про що мається протокол №2/16 від 16.06.2016 року. Таким чином суд вважає, що звільнення [PERSON] відбулося на законній підставі. В зв'язку з чим суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Регіонального ландшафтного парку «Краматорський» про скасування наказу №7-К від 16.06.2016 року про звільнення [PERSON] за прогул 16.06.2016 року без поважних причин та поновлення його на посаді начальника відділу рекреації та екологічної освіти Регіонального ландшафтного парку «Краматорський» у зв'язку із звільненням його з незаконних підстав - необхідно відмовити. Відповідно не підлягають задоволенню позовні вимоги стосовно визнання періоду з 16.06.2016 року по день поновлення [PERSON] на посаді вимушеним прогулом, та стягнення з Регіонального ландшафтного парку «Краматорський» на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 394,71 гривень за один робочий день. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 гривень, то вони також не підлягають задоволенню. Так, відповідно до вимог статті 237 - 1 КЗпП Українипередбачено, що відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Також суд вважає, що в судовому засіданні не знайшли підтвердження позовні вимоги в частині визнання дій посадових осіб Регіонального ландшафтного парку «Краматорський», пов'язаних з веденням та видачею трудових книжок працівників неправомірними і порушуючими вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. В судовому засіданні не встановлено порушення законних прав позивача [PERSON] відповідачем - Регіональним ландшафтним парком «Краматорський». На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що у задоволенні вищезазначених позовних вимог необхідно відмовити. На підставі статей 40, 232 ,235, 237-1, КЗпП України, та

Outcome: dismissed