Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

08.09.2020 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвенст Фінанс», в якій просить визнати недійсним договір № 10001026331 від 30 вересня 2019 року, укладений між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» (місцезнаходження: вул. Кловський узвіз, 7, офіс 49/2, м. Київ, код ЄДРПОУ 40284315). Ухвалою судді від 15.09.2020 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі. Розгляд справи відбувся 26.10.2019 року без учасників справи. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що у зв`язку з важкими матеріальними обставинами та широкою, всеохоплюючою інтернет-рекламою, 30 вересня 2019 року уклала договір № 10001026331 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс». Як на підставу вимог щодо визнання недійсний вищезазначеного договору позики, посилається на ту обставину, що спірний договір не відповідає вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки містить несправедливі умови щодо позичальника, які полягають у надмірному розмірі відсотків за користування кредитом. Зазначає, що відповідно до ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. У зв`язку з наведеним вище просить суд задовольнити її позовні вимоги. 06.10.2020 року на адресу суду надійшов відзив відповідача в особі генерального директора ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» Купріянова М.С., в якому такий повністю заперечує проти заявлених позовних вимог, оскільки обставини, викладені в позовній заяві не відповідають фактичним обставинами справи, а самі вимоги не можуть були задоволені внаслідок їх безпідставності, необгрунтованості з огляду на вказане. ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» є фінансовою установою і надає фінансові послуги, а саме: надання послуг з факторингу, надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на підставі відповідної ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та примірного договору. Заявник/користувач, який має на меті отримати кошти у кредит, може ознайомитись з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредит (далі - Правила) та примірним договором, які діють під час реєстрації та підписання електронного договору, на веб-сайті Товариства у загальному доступі і є публічною (офертою) Товариства, у розімінні ст. ст. 641, 644 ЦК України до укладення договору, а також на які є посилання безпосередньо при реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі на сайті Товариства. Відповідно до п. 4.1 Правил, заявник здійснює заповнення заявки на отримання Кредиту на сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані зазначені в заявці, в якості обов`язкових для заповнення. Відповідно до п. 4.2 Правил, у заявці заявник зобов`язаний вказати повні, точні, достовірні та актуальні особисті дані, які необхідні для прийняття Товариством рішення про надання кредиту, тобто які відомі лише заявнику/користувачу, який самостійно встановлює для себе захист та збереження вищевказаної інформації від третіх осіб, а також із власної ініціативи та бажання надає її будь-яким особам. Фактом підтвердження щодо ознайомлення з Правилами, примірним договором та надання заявником дозволу (згоди) на обробку своїх персональних даних, які зазначені в заявці на отримання кредиту є проставлення заявником/користувачем при реєстрації відповідних відміток на сайті Товариства. 30.09.2019 року позивачкою з метою отримання кредиту було здійснено реєстрацію на веб-сайті Товариства та укладено кредитний договір №10001026331 із додатком №1 (графік розрахунків) на суму кредиту 3800 грн., строком на 30 календарних днів, під 0,75% на залишок суми кредиту за кожен день користування кредитними коштами, в електронному вигляді на веб-сайті Товариства - https://cashberry.com.ua/ Згідно п. 1.2 Договору № 10001026331 від 30.09.2019 року «кредит надається Позичальнику строком до 30.10.2019 року. Кредит має бути повернутий згідно графіку платежів (додаток 1 до Договору), але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором». Позивачкою [PERSON] в особистому кабінеті позичальника, в рахунок погашення кредитної заборгованості було здійснено наступні платежі: - 30.10.2019 року в сумі 855 грн.; - 20.11.2019 року в сумі 4000 грн.; - 21.11.2019 року в сумі 402 грн. Позичальником в особистому кабінеті 30.10.2019 року за власною ініціативою здійснено пролонгацію кредитного договору. Станом на дату подання відзиву зобов`язання за договором №10001026331 від 30.09.2019 року Позичальником повністю виконані, кредит закрито. Зазначений договір укладений в електронній формі з проставлянням Позивачем електронного підпису. Пунктамм 4.15, 4.16 Правил, передбачено, що у разі прийняття Заявником пропозиції укласти електронний договір (Оферта), Заявник має заповнити в Особистому кабінеті заяву про прийняття Оферти (здійснити екцепт Оферти) в електронній формі. Заява про акцепт Оферти підписується в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Після акцептування Заявником оферти, він одержує електронне повідомлення-підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа. Позивач здійснивши акцептування оферти, підтвердив, що впевнений в тому, що всі умови йому зрозумілі та він чітко усвідомлює, які платежі, у якій сумі, у який термін та у якій валюті необхідно буде сплачувати та шляхом підписанн цієї заяви, він засвідчив, що у належній та доступній формі був проінформовний про всі умови і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Зі змісту оспорюваного кредитного договору № 10001026331 від 30.09.2019 року вбачається, що в такому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. [PERSON] погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить її заявка до ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Для визнання недійсним кредитного договору необхідним є встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду у зв`язку з укладенням оспорюваного договору. Таким чином, текст підписаного стронами кредитного договору та повністю виконання його умов, свідчить про досягнення сторонами згоди відносно інших всіх істотних умов договору. Окрім того, позивачкою не надано доказів на спростування презумції правомірності правочину вцілому, зокрема не спростовано, що під час укладення кредитного договору вона діяла свідомо та вільно, враховуючи власні інтереси, добровільно погодилася з його умовами, визначивши при цьому характер правочину і всі його істотні умови, а також отримала кредитні кошти у національній валюті. В зв`язку з наведеним та враховуючи те, що у позовній заяві містяться тільки необгрунтовані обвинувачення в адресу Товариства та низка скопійованих правових норм та не міститься жодного доказу або належного обгрунтування того, що порушене чинне законодавство України, просить суд у задоволенні заяви [PERSON] відмовити повністю. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.09.2019 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвенст Фінанс» було укладено кредитний договір №10001026331, відповідно до п. 9.4 Розділу 9 якого, кредит надається не на споживчі цілі. Вказаний договір укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам ЦК України та іншого законодавства. З копії договору №10001026331 від 30.09.2019 року вбачається, що позивачкою було використано для підписання такого електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття пропозиції в порядку визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: -надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір; - підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. П. п. 1.1. 1.2 Розділу 1 Договору, Кредитор зобов`язується надати Позичальникові кредит, на суму 3800 грн. (далі - сума кредиту) на умовах строковості, зворотності, платності в межах встановленого йому кредитного ліміту, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, зазначені у п. 1.4 цього Договору. Кредит надається Позичальнику строком до 30/10/2019 року. Кредит має бути повернуий згідно Графіку платежів (додаток 1 до Договору), але у будь-якому разі цей договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Відповідно до п. 3.1 Розділу 2 Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється наступним чином: 0,75 процентів на залишок суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами (далі - Процентна ставка), починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінченн строку кредиту визначеного в п. 1.1 цього Договору. Річна процентна ставка становить 273,75%. Відповідно до п. 4.14 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - Правила), Товариство направляє (розміщує) в Інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ІТС) Товариства, а саме в Особистому кабінеті на сайті Оферту Заявнику, яка містить істотні умови кредитного договору. Пунктами 4.15, 4.16 Правил, передбачено, що у разі прийняття Заявником пропозиції укласти електронний договір (Оферта), Заявник має заповнити в Особистому кабінеті заяву про прийняття Оферти (здійснити екцепт Оферти) в електронній формі. Заява про акцепт Оферти підписується в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Після акцептування Заявником оферти, він одержує електронне повідомлення-підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа. Згідно п. 5.4 Правил, кредитний договір підписується за домовленістю сторін згідно вимог, визначених законом України «Про електронну комерцію». Позичальник підтверджує, що цифрова послідовність, яку Заявник отримує шляхом реєстрації на сайті Товариства засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі та заповнення Заявки, в тому числі, але не виключно, шляхом направлення йому СМС-повідомлення за номером телефону, вказаним заявником під час заповнення Заявки та яка додається (приєднюється) до електронного повідомлення від Заявника, є його електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), використовується ним в якості його власноручного підпису та є підтвердженням його особистості. В якості додатку до Договору позики відповідачем було долучено графік розрахунків, який містить розрахунок Заборгованості (втому числі суми кредиту і процентів за користування кредиту) із зазначенням терміну платежу, а саме: сукупна вартість кредиту складає 122,5% від суми кредиту (у процентному вираженні) або 4 655 грн. (у грошовому вираженні) та включає в себе проценти за користування кредитом 22,5% від суми кредиту (у процентному вираженні) або 855 грн. (у грошовому виразі) та суму кредиту 3 800 грн. (у грошовому вираженні). Відповідно до п. 2.2 Договору цей договір є укладеним з моменту підписання Сторонами та набуває чинності з моменту перерахування суми кредиту на банківський рахунок (банківську картку), вказану Позичальником для укладення цього Договору. Факт перерахунку коштів відповідно до умов вищезазначеного договору відповідач підтверджує інформаційною довідкою № 273/09 від 30.09.2020 року, виданою ТОВ «Платежі Онлайн», з тексту якої вбачається, що на сайті CASHBERRY.COM.UA через платіжний сервіс «Platon» на картковий рахунок позивачки 30.09.2019 року було перераховано 3 800,00 грн., визначених сторонами відповідно до Договору позики. З інформаційних довідок №274/09 від 30.09.2020 року, №275/09 від 30.09.2020 року та №276/09 від 30.09.2020 року, виданою ТОВ «Платежі Онлайн», вбачається, що на сайті CASHBERRY.COM.UA через платіжний сервіс «Platon» була проведена [PERSON] транзакція типу «погашення» кредиту в сумі: 855 грн., 4000 грн., 402 грн. Згідно довідки розрахунку заборгованості, виданої ТОВ «ФК» Фінанс Інвест», станом на 21.11.2019 року зобов`язання за договором №10001026331 від 30.09.2019 року позичальником [PERSON] виконані. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Стяттями 16, 203, 215 ЦК передбачено, що для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: - пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; - наявність підстав для оспорення правочину; - встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 204ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Посилання позивача на те, що умови спірного договору не відповідають вимогам справедливості та співрозмірності, визначених у статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки відповідно до п. 9.4 Розділу 9 Договору, кредит надається не на споживчі цілі. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка з умовами договору про надання позики, графіком розрахунку до договору позики та сукупною вартістю позики була ознайомлена, підтвердила свою згоду з такими, підписавши спірний договір, отримавши кошти внаслідок його укладення та повністю його виконавши. Таким чином, суд приходить до висновку, що при укладенні оспорюваного договору позики сторонами було додержано вимог, необхідних для чинності цього правочину і передбачених Цивільним кодексом України та Законом України "Про захист прав споживачів". За вказаних обставин відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним договору № 10001026331 від 30 вересня 2019 року, укладеного між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс».

Outcome: dismissed