Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради, треті особи: Управління Держземагенства у Черкаському районі Черкаської області, Перша Черкаська державна нотаріальна контора, [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати, [PERSON]. Позивачка 07.06.2013 року звернулася до Першої Черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи відмову від неї до нотаріальної контори не зверталися. До складу спадкової маси було включено 23/150 частки домоволодіння за адресою [ADDRESS] та 2/3 частини присадибної земельної ділянки. 28.11.2013 року на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі якого її право власності на 23/150 частки домоволодіння за адресою [ADDRESS] було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, нотаріальною конторою було відмовлено позиваці у видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частини присадибної земельної ділянки, оскільки Держаний акт на землю містить дописки кульковою ручкою. Враховуючи викладене, позивачка вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на 2/3 частини присадибної земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], що належала на праві спільної часткової власності її матері, та визнання за нею права приватної власності на 1/6 частини присадибної земельної ділянки, що посвідчується державним актом на землю. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити. При цьому, пояснила, що вона вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, в тому числі і на земельну ділянку по [ADDRESS], але через дописки допущені у Державному акті на право приватної власності на землю, не має змоги належним чином оформити спадкові права на дану земельну ділянку. Представник відповідача Черкаської міської ради за довіреністю - Житнікова Т.А. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не відомі про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 29.05.2013 року, актовий запис № 1417, після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло: 23/150 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та 2/3 частини присадибної земельної ділянки, розташованої на території Черкаської міської ради, яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить померлій на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 008196. Позивачка по справі є рідною донькою померлої [INFO] [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що упродовж вставленого законом шестимісячного строку, позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], інші спадкоємці з заявами не зверталися. 28.11.2013 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 23/150 часток домоволодіння з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS], які належали померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого Черкаським міським житловим управлінням 19.06.1975 року, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Черкаською державною нотаріальною нок торою 07.02.1992 року за № 2-1050, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.01.2011 року, зареєстрованих в Черкаському обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації. Листом від 06.12.2013 року нотаріус Першої Черкаської державної нотаріальної контори відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частини присадибної земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS], оскільки державний акт на земельну ділянку заповнений без дотримання вимог, передбачених Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, а саме: державний акт на землю містить дописки виконані кульковою ручкою. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"зазначено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця Державним Актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачка будучи спадкоємицею за законом, з незалежних від неї підстав, позбавлена можливості оформити право власності на земельну ділянку в нотаріальному порядку, належність якої спадкодавцю документально підтверджена, чим порушені права та законні інтереси позивачки. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд вважає за можливе задоволити вимоги позивачки в частині визнання за нею в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], право власності на 2/3 частини земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS]. У задоволенні позову в частині визнання за позивачкою право власності на 1/6 частини земельної ділянки, що посвідчується державним актом на землю, відмовити, оскільки предметом даного спору є визнання права власності на спадкове майно - 2/3 частини земельної ділянки, після смерті матері позивачки. Крім того, статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв'язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно. Суд вважає, що в даному випадку право власності позивача на 1/6 частини земельної ділянки ніким не оспорювалось та не порушувалося, а тому позовна вимога є передчасною. Що стосується вимоги про зобов'язання Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Черкаській області зареєструвати право власності на 5/6 частини присадибної земельної ділянки, суд вважає за необхідне також відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed