Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

у липні 2021 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося в суд з позовом про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивувало тим, що відповідач [PERSON] є власником та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячої води, які постачає КП «Київтеплоенерго». Відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послуги з централізованого опалення, в результаті чого утворилась заборгованість за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення у розмірі 11 000,02 грн., заборгованість за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 000,00 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення у розмірі 16 212,89 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 12 201,44 грн. За таких підстав, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення у розмірі 11 000,02 грн., заборгованість за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 000,00 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення у розмірі 16 212,89 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 12 201,44 грн., а також 2 270,00 грн. судового збору. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 серпня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 34) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07 вересня 2021 року зобов`язано посадових осіб Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» надати Голосіївському районному суду м. Києва інформацію за ким на праві власності зареєстрована квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладеного Договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенрго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат. Відповідно до Додатку № 1 та/або додатку № 2 до Договору цесії позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 15000,02 грн., за адресою: [ADDRESS] . Сума заборгованості відповідача [PERSON] за спожиті до 01 травня 2018 року послуги становить: - сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 11 000,02 грн., - сума заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 000,00 грн. З 01 травня 2018 КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ). Правовідносини з постачання ЦО та ЦПГВ (Послуги) регулюються ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Поставою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (Правила) та іншими нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг. Крім того, на момент виникнення відносин з відповідачем стосовно надання комунальних послуг, а саме з 01.05.2018, на них поширювалася дія ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІV. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого 06 травня 1998 року приватним нотаріусом КМНО Федоришиним О.П., та є споживачем послуг з центрального опалення та гарячої води, які постачає КП «Київтеплоенерго». За результатами аналізу оплат з`ясовано, що відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Свої зобов`язання відповідач виконує неналежно, внаслідок чого виникла заборгованість. Сума заборгованості відповідача [PERSON] за спожиті з 01 травня 2018 року послуги становить: - сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 16 212,89 грн., - сума заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 12 201,44 грн. Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Вказаний Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Відповідно до 2 Порядку тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном. За п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Постанова судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20.04.2016 справа 6-2951цс15 містить висновок про те, що факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Як вказував позивач, заборгованість, яку необхідно стягнути з боржника, складає: - заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 11 000,02 грн., - заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 000,00 грн., - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 16 212,89 грн., - заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 12 201,44 грн. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, а тому позов підлягає до задоволення. Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270,00 гривень.

Outcome: approved