Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

02.08.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Товарна біржа "Нерухомість-Центр", в якій просила визнати договір №1/635, укладений 10.08.2000 р. між [PERSON] та [PERSON] , щодо купівлі-продажу 21/50 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований на Товарній Біржі «Нерухомість-Центр» за реєстровим №1/635 від 10.08.2000 р. - дійсним та визнати за нею право власності на це майно, посилаючись на відмову державного реєстратора в реєстрації права власності в реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також в правомірності укладення договору купівлі-продажу на товарній біржі в 2000 році. Оскільки, на час укладання договору не існувало законодавчих обмежень на здійснення такого правочину біржами, угода не була належним чином нотаріально посвідчена. Вона має намір в майбутньому розпорядитися своєю часткою у нерухомому майні, але відсутність нотаріального посвідчення даної угоди унеможливлює даний намір, що і є підставою для її звернення до суду. 07.08.2019 року ухвалою суду було відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивачка у судове засідання не з`явилась, про час та дату судового розгляду була повідомлена належним чином. Представник позивача - адвокат Родіонова В.Є.. у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надала згоду на ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи бу повідомлений належним чином про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 10.08.2000 р. між [PERSON] та [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу №1/635, за яким відповідач продав, а позивач придбала 21/50 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 25,90 кв.м.., загальною площею 39,20 кв.м. Відповідачу вказана частина домоволодіння належала на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 11.07.1991 р. Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою. Договір складений та зареєстрований на Товарній Біржі «Нерухомість-Центр» за реєстровим №1/635 від 10.08.2000 р. Вказаний договір було виконано в повній мірі. З моменту підписання договору, частина домоволодіння знаходиться у володінні та користуванні Позивача. Разом з тим, Позивачу на Біржі не було роз`яснено обов`язок здійснити державну реєстрацію Договору, у зв`язку із чим, вона не знала про такий обов`язок та не зареєструвала вказаний договір у КП «ММ «БТІ». У відповідності до довідки КП «ММ «БТІ» №1899 від 11.07.2019 р., станом на 28.12.2012 р. право власності на 21/50 частку зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.1991 р., зареєстрованому в БТІ 19.07.1991 р. На виконання Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Позивач звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно КП «Енерго» Лубінської О.М. та отримала рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №47916674 від 24.07.2019 р. з підстав невідповідності документу нормам діючого законодавства, а саме договір не посвідчено нотаріально. Враховуючи, що договір купівлі-продажу був укладений в 2000 році, тобто до набрання чинності новим ЦК, до зазначених правовідносин застосовуються норми ЦК Українив редакції 1963 року. Водночас, згідно ч. 2ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Під час укладення договору купівлі-продажу між сторонами було досягнуто усіх істотних умов. В свою чергу позивачка виконала умови договору, передала відповідачу 6000 грн. у якості плати за майно, використовувала приміщення за призначенням, вживала заходів щодо усунення несправностей у зазначеному житловому приміщенні, сплачувала комунальні платежі. Відповідач, відповідно до договору, отримав грошові кошти за продаж зазначеного нерухомого майна та виселився з нього. Як вбачається з акту про проживання від 08.10.2019 р., у вказаному житловому приміщенні проживає з 2000 р. 19 років донька Позивачки [PERSON] , яка вселена Позивачкою. Сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в акті підтверджено, що інші особи у житловому приміщенні не проживають. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа Товарна біржа "Нерухомість-Центр", про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема визнання права власності. Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved