Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про поділ сумісного майна, та після зменшення розміру позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь вартості ? частки вартості автомобіля Hyundai Accent, 2012 року народження, номер шассі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого РЕВ №2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 08.12.2012 року, обгрунтовуючи вимоги тим, що автомобіль належав їм на праві спільної сумісної власності, відповідач здійснив його відчуження без її згоди та вона має право на ? частки вартості автомобіля. У судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлені позовні вимоги, надавши оцінку вартості аналогічного автомобіля, вказавши, що автомобіль відповідачем був переоформлений у травні 2016 року під час перебування сторін у шлюбі, який було розірвано 08.07.2016 року. Відповідач у судовому засіданні заявлені вимоги не визнав повністю та повідомив, що зі згоди на той час дружини переоформив і передав автомобіль своєму синові. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 29.01.2000 року по 08.07.2013 року (а.с.5, 6). У період шлюбу, а саме 08.12.2012 року року, подружжя придбало автомобіль Hyundai Accent, 2012 року випуску, номер шассі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що був зареєстрований на ім'я [PERSON] РЕВ №2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 08.12.2012 року (а.с.12). Ринкова вартість зазначеного автомобіля, у відповідності до висновку №01503, складеного 15.12.2016 року ПП "Експертна Оцінка Майна" становить 284 120 грн. Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Згідно ч.1 ст.61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1, 2 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Таким чином, суд вважає, що автомобіль Hyundai Accent, 2012 року випуску, номер шассі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого РЕВ №2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 08.12.2012 року, був придбаний під час шлюбу сторін та являвся їх спільною сумісною власністю. Під час перебування у шлюб, а саме у 19.05.2016 року, що визнано сторонами, відповідач здійснив відчуження вказаного автомобіля, та станом на 19.10.2016 року на ім'я відповідача транспортні засоби не зареєстровані, що підтверджується наданою відповіддю (а.с.34). За статтею 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Отже, відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-1587-цс16. Аналізуючи вказані норми Закону у сукупності зі встановленими у судовому засіданні обставинами, суд дійшов висновку, що відчуження автомобіля відбулося без порушень діючого законодавства під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, письмова згода на відчуження автомобіля другого з подружжя не вимагалася, будь-яких заборон щодо відчуження не існувало, тому вважається, що відповідач діяв зі згоди позивачки, тому вимоги задоволенню не підлягають. З іншими вимогами сторони не зверталися. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: dismissed