Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що вона є власником 11/100 ідеальних часток житлового будинку по [ADDRESS], що складається з ізольованої частини житлового будинку - кв.№3, загальною площею 163,10 кв.м., житловою - 76,60 кв.м. На дану квартиру відкрито відокремлений особовий рахунок на неї. Станом на 31 травня 2014 року за цією адресою ніхто не був зареєстрований. У жовтні 2014 року коли [PERSON] реєструвала своє місце проживання в квартирі їй випадково стало відомо, що у належній їй квартирі без її дозволу зареєструвала своє місце проживання колишня власниця квартири [PERSON] із своїми неповнолітніми дітьми. Також вказувала, що реєстрація [PERSON] та її дітей здійснена на підставі незаконно отриманого свідоцтва про право власності від 18 червня 2014 року і свідоцтва про це було видано незаконно, а запис про державну реєстрацію права власності на [ADDRESS] на підставі цього свідоцтва був здійснений помилково. Запис про державну реєстрацію права власності на цю квартиру на підставі свідоцтва про право власності на ім»я [PERSON] від 18 червня 2014 року був видалений 21 червня 2014 року з державного реєстру права власності на нерухоме майно, а бланки свідоцтва права власності від 18 червня 2014 року та виданого на підставі цього свідоцтва витягу з реєстру права власності на ім»я [PERSON] були знищені. Крім цього вказувала, що на час проведення реєстрації постійного місця проживання 4 липня 2014 року [PERSON] не була власником нерухомого майна і була повідомлена державним реєстратором 21 червня 2014 року про видалення запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно з державного реєстру права власності та необхідність повернення використаних банків свідоцтва про права власності. Отже, на час реєстрації свого місця проживання та місця проживання неповнолітніх дітей відповідачка знала про незаконність своїх дій та безпідставність реєстрації постійного місця проживання у [ADDRESS], що належить [PERSON] Відповідачі вселилися в житлове приміщення, яке належить [PERSON], та безпідставно користуються ним. Просила винести рішення, яким усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання [PERSON] та її неповнолітніх дітей особами, що втратили право користування житловим приміщенням - [ADDRESS] та зняти їх з реєстрації постійного місця проживання у вказаній квартирі і виселити них з неї. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, пославшись на обставини вказані в позовній заяві, пояснивши, що мали та мають місце обставини, на які вона посилається в ствердження своєї правової позиції задля задоволення позову. Зокрема: копія договору дарування 11/100 часток житлового будинку, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідка ЧКОБТІ, з якої вбачається, що позивачка є власником 11/100 частин жилого будинку з належними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] загальною площею 163,10 кв.м., в тому числі 4 житлові кімнати площею 76,70 кв.м., квартира є ізольована, має окремий вхід, відсутні місця загального користування, та може бути окремим об»єктом цивільно-правових угод, довідок КЖРЕПу №6 м.Черінцві, свідоцтва про право власності на нерухоме майно за адресою об»єкта - [ADDRESS]. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що на даний час відповідачка з дітьми дійсно зареєстрована в спірній квартирі, але не проживає в ній з 20 липня 2011 року, дня, коли позивачці були передані ключі від квартири. На даний час в квартирі проживає чоловік [PERSON] Крім цього, пояснив, що [PERSON] із своїми дітьми "зніметься" з реєстрації добровільно, і спору між сторонами з цього приводу немає. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов не підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивачка дійсно є власницею 11/100 ідеальних часток житлового будинку по [ADDRESS], і відповідно до вимог ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, однак нею не надано суду жодного доказу того, що відповідачі своїми діями порушують це її право. Вони в цій квартирі не проживають, ключі від квартири ними повернуті позивачці, як власниці будинку, а отже не може ітися про виселення відповідачів із спірної квартири. Крім цього позивачкою не надано доказів того, що відповідачі вселилися в житлове приміщення, яке належить [PERSON], та безпідставно користуються ним, а проти «виписки» їх з цієї квартири вони фактично не заперечують. Отже між сторонами відсутній спір з приводу зняття відповідачів з реєстрації в цій квартирі.

Outcome: dismissed