Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

19.10.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 04 серпня 2010 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції. Від даного шлюбу у них 14 листопада 2010 року народилась дочка [PERSON]. 18 червня 2013 року рішенням Івано-Франківського міського суду шлюб між позивачем і відповідачкою було розірвано, малолітню дочку [PERSON] залишено проживати з [PERSON] 28 серпня 2017 року відповідачка звернулась в Тисменицький районний суд Івано-Франківської області з заявою про стягнення з позивача [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у твердй грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час складало 888 грн. 50 коп. 01.09.2017 року судовим наказом у справі №352/1490/17 заяву відповідачки [PERSON] було задоволено. Позивач, як батько приймає участь у вихованні та утриманні дитини, по мірі своїх можливостей намагається купувати для неї речі та іграшки. [PERSON] зазначає, що являється інвалідом ІІ групи пожиттєво, у Департаменті соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради отримує соціальну допомогу в розмірі 1312 грн. Згідно з судовим наказом Тисменицького районного суду з нього будуть стягувати 888 грн. 50 коп. Ця сума складає 75 % усіх його доходів, оскільки крім соціальної допомоги в нього більше доходів немає. 16.04.2018 року [PERSON] подав до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просив звільнити його від сплати аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Тисменицького районного суду у справі №352/1490/17 на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. Надали пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представник відповідачки адвокат [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що матеріальне становище позивача не може бути перешкодою для забезпечення дитини хоча б мінімальним рівнем матеріального забезпечення, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 04 серпня 2010 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції. Від даного шлюбу у них 14 листопада 2010 року народилась дочка [PERSON]. 18 червня 2013 року рішенням Івано-Франківського міського суду шлюб між позивачем і відповідачкою було розірвано, малолітню дочку [PERSON] залишено проживати з матірю [PERSON] 28 серпня 2017 року [PERSON] звернулась в Тисменицький районний суд Івано-Франківської області з заявою про стягнення з позивача [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час складало 888 грн. 50 коп. 01.09.2017 року судовим наказом у справі №352/1490/17 заяву [PERSON] було задоволено. Позивач, [PERSON] являється інвалідом ІІ групи пожиттєво, у Департаменті соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради отримує соціальну допомогу в розмірі 1312 грн. Згідно з судовим наказом Тисменицького районного суду з нього стягують 888 грн. 50 коп. Ця сума складає 75 % усіх його доходів, оскільки крім соціальної допомоги в нього більше доходів немає. 16.04.2018 року [PERSON] подав до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просив звільнити його від сплати аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Тисменицького районного суду у справі №352/1490/17 на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено, що відповідно до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У позові позивач посилається на те, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, є інвалідом ІІ групи пожиттєво. Представником позивача до матеріалів справи надана копія посвідчення інваліда ІІ групи [PERSON] сеії ААБ №059961, лист директора департаменту соціальної політики від 01.11.2017 року №14/45-10/2624, довідка департаменту соціальної політики від 01.11.2017 року №10135, довідка ДПІ м. Івано-Франківська від 27.09.2017 року №4451/10/09-15-08-01-009/3148, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №105224221 від 27.11.2017 року. Жоден із вищеперелічених доказів не може підтверджувати звільнення [PERSON] від обовязку утримувати свою дитину [PERSON]. Частина друга\~статті 182 Сімейного Кодексу України\~(в редакції від 17.05.2017 р.) передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік"\~встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для дiтей вiком до 6 рокiв складає 1492 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 1860 грн.\~\~Тобто, 50 відсотків прожиткового мінімуму для [PERSON], [INFO], становить 930 грн. Отже, на утримання дитини [PERSON] по судовому наказу з позивача [PERSON] підлягають стягненню аліменти у сумі 888 грн. 50 коп., що є значно меншим передбаченого законодавством обовязкового мінімального розміру аліментів у сумі 930 грн. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи те, що позивач не звільнений від обовязку утримувати свою дитину [PERSON] - суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed