Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити що Державний акт на право власності на землю серії [NUMBER] від 02.04.2003 року на земельну ділянку площею 12,6105 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липненської сільської ради Любарського району Житомирської області, виданий на ім"я «[PERSON]», належав померлій [PERSON], яка померла [INFO] року. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON]. В заяві заявнику вказувала, що [INFO] року померла її сестра [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 12,6105 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липненської сільської ради Любарського району Житомирської області. За життя [PERSON] заповіту не склала, тому мало місце спадкування за законом. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є вона - рідна сестра померлої. Вона у встановленому законом порядку подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з розбіжностями в відомостях щодо власника нерухомого майна, а саме прізвище ім'я по батькові померлої згідно свідоцтва про смерть - [PERSON], а згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.04.2003 року прізвище ім'я по батькові сестри зазначено, як - [PERSON]. Тому просила суд встановити, що Державний акт на право власності на землю серії [NUMBER] від 02.04.2003 року на земельну ділянку площею 12,6105 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липненської сільської ради Любарського району Житомирської області, виданий на ім"я «[PERSON]», належав [PERSON], яка померла [INFO] року. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа - Любарська районна державна адміністрація Житомирської області про час та місце слухання по справі були сповіщені належним чином, в судове засідання не з'явився, надали суду заяву в якій заявлені вимоги визнали, просили справу розглядати у відсутність їх представника. (а.с.13) Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року внесенні зміни до відповідних Кодексів. Згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, із змінами внесеними відповідно до зазначеного Закону, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи, що внесенні зміни до ЦПК України набрали чинності 15 грудня 2017 року, суд вважає розглянути справу за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до вимог ст. ст. 315,319 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, в випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України - про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] виданого Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 23.02.2017 року, актовий запис №135. (а.с. 3) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку площею 12.6105 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липненської сільської ради Любарського району Житомирської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 02.04.2003 року на підставі розпорядження голови Любарської районної державної адміністрації №82 від 14.03.2003 року, кадастровий номер [NUMBER], зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12 (а.с.4) Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.11.2017 року було встановлено факт, що [PERSON], [INFO], є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року .(а.с14) За життя [PERSON] склала заповіт від 30.09.2015 року, посвідчений секретарем виконкому Лиманської селищної ради та зареєстрований в реєстрі за №57, згідно якого заповіла - [PERSON], [INFO] усе своє майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право. (а.с.12) Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/259-ml від 18.07.2017 року, встановлено, що ім'я [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON]) та [PERSON] (державний акт на право власності на земельну ділянку, запис [PERSON]) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними.Розбіжності виникли внаслідок змішування та фіксації в офіційних документах варіантів особового імені [PERSON] /[PERSON] і зумовлені поліваріативністю особових імен спільного етимологічного походження.(а.с.11) В порядку ст.1262 ЦК України єдиним спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] є її рідна сестра - [PERSON] (до одруження [PERSON]) [PERSON]. У встановленому порядку заявниця звернулась з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Сьомої Одеської державної нотаріальної контори, що підтверджується спадковою справою, копія якої знаходиться в матеріалах справи. Однак при вивчені документів нотаріусом було встановлено, що в свідоцтві про смерть ім'я спадкодавця записано як «[PERSON]», а в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] ім'я записано - «[PERSON]», у зв'язку з чим заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії і рекомендовано звернутися до суду (а.с.6). Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або інших спадкових прав. Суд вважає, що з наданих суду письмових доказів, достовірно встановлено, що при виготовленні Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 02.04.2003 року на підставі розпорядження голови Любарської районної державної адміністрації №82 від 14.03.2003 року, кадастровий номер [NUMBER], зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12, було допущено помилку, а саме - неправильно вказано ім'я власника зазначеної земельної ділянки - [PERSON], замість правильного [PERSON]. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що встановлені судом вище наведені письмові докази, достовірно підтверджують той факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий 02.04.2003 року на підставі розпорядження голови Любарської районної державної адміністрації №82 від 14.03.2003 року, кадастровий номер [NUMBER], зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12, на ім'я [PERSON] - [PERSON], яка померла [INFO] року. На підставі викладеного та

Outcome: approved