Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

02 червня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що 07.07.2015 померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить: 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого в с. Горбачі, вул. Лісова, 21, Козелецького району Чернігівської області; земельна ділянка загальною площею 0,5571 га, розташована за адресою с. Горбачі [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства; земельна ділянка загальною площею 2,7773 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка загальною площею 4,1276 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,1469 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка площею 0,1470 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя, [PERSON], розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 12.05.2015 секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим № 20, яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті та на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, але не може оформити її в нотаріальному порядку, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки втрачені, зареєструвати право власності на частину житлового будинку неможливо, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься клопотання про проведення судового розгляду за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] сільська рада Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови з проханням розглядати справу без представника. Позов визнає. Відповідач [PERSON] сільська рада Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови з проханням розглядати справу без представника. Позов визнає. . Третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно витягу з погосподарської книги, станом на 15.04.1991 домоволодіння розташоване за адресою с. Горбачі, вул. Лісова, 21 відноситься до категорії колгоспних дворів. До складу даного колгоспного двору входять [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с. 13/. Тому кожен з них має право на 1/4 частину даного домоволодіння. 01 травня 1997 року померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 009430, видане 02.05.1997 виконкомом [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 12/. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого в с. Горбачі, вул. Лісова, 21, Козелецького району Чернігівської області. Згідно довідки виданої за вих. № 444 від 10.12.2015 виконкомом [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] вступила в управління спадковим майном до виповнення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після померлої 01.05.1997 [PERSON] /а.с. 16/. 07 липня 2015 року [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 259014, видане 09.07.2015 виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 8/. Згідно заповіту, посвідченого 12.05.2015 секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 20, [PERSON] усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті та на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] позивачу у справі /а.с. 10/. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв, оскільки своєчасно звернувся до Козелецької районної державної нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи № 302/2015 /а.с. 37/. Згідно довідки № 43 від 09.03.2016, виданої комунальним підприємством «Ніжинське МБТІ» Чернігівської обласної ради право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Лісова, буд. 21 с. Горбачі станом на 31.12.2012 зареєстровано за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частині домоволодіння /а.с. 18/. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року зі змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» у п. 6 дано роз'яснення, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого в с. Горбачі, вул. Лісова, 21, Козелецького району Чернігівської області підлягають задоволенню і за позивачем суд вважає можливим визнати право власності на частину зазначеного будинку. Щодо визнання права власності на земельні ділянки суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 22 січня 1998 року на імя [PERSON] на підставі рішення 8 сесії 22 скликання [PERSON] сільської ради від 01.04.1997 було виготовлено та видано державний акт серії ІV-ЧН № 040126 на право приватної власності на землю площею 0,55 га, розташованої в с. Горбачі [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передану для ведення особистого підсобного господарства /а.с. 22/. 30 грудня 2005 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 02.06.2005 № 162 було виготовлено та видано державний акт серії ЯА № 764194 на право власності на земельну ділянку площею 4,13 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 30/. 30 грудня 2005 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 02.06.2005 № 162 було виготовлено та видано державний акт серії ЯА № 764188 на право власності на земельну ділянку площею 2,78 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 31/. 30 грудня 2005 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 02.06.2005 № 162 було виготовлено та видано державний акт серії ЯА № 764005 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 32/. 30 грудня 2005 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 02.06.2005 № 162 було виготовлено та видано державний акт серії ЯА № 764009 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 33/. Позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти було втрачено, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 46/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до\~ ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України\~ -"захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належних [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН № 040126 від 22.01.1998, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 0,5571 га; фактична площа земельної ділянки належної [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 764194 від 30.12.2005 становить 4,1276 га (з яких: 3,0209 га рілля, кадастровий номер 7422085000:10:001:0604, 0,6912 га сіножать, кадастровий номер 7422085000:10:002:0604, 0,4155 га пасовище, кадастровий номер 7422085000:10:003:0604); фактична площа земельної ділянки належної [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 764188 від 30.12.2005 становить 2,7773 га (з яких: 1,7933 га рілля, кадастровий номер 7422085000:10:001:0600, 0,5685 га сіножать, кадастровий номер 7422085000:10:002:0600, 0,4155 га пасовище, кадастровий номер 7422085000:10:003:0600); фактична площа земельної ділянки належної [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 764005 від 30.12.2005 становить 0,1469 га (сіножать); фактична площа земельної ділянки належної [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 764009 від 30.12.2005 становить 0,1470 га (сіножать) /а.с. 23, 24, 25, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved