Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно від дня пред'явлення позову, а також стягнути з відповідача на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 850 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого народився син [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між сторонами розірвано, та неповнолітній син проживає з Позивачкою, яка повністю її утримує та виховує. Оскільки Відповідач останім часом ухиляється від надання коштів на утримання сина, та остання була вимушена звернутися до суду із цим позовом. Таким чином, Позивачка просила стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі - 2 000,00 грн. щомісячно. В судове засідання позивач або її представник не з'явились, через загальну канцелярію суду надійшло клопотання від представника позивача про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів просив задовольнити в повному обсязі, а в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 850 грн. просив відмовити. Відповідач в судове засідання не з'явився, через загальну канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. З позовними вимогами в частині стягнення аліментів в розмірі 2 000 грн. на утримання дитини згоден. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження провадження за участю сторін. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 березня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім»ї (а.с. 7), та був розірваний 03 квітня 2013 року, що підтверджується копією Рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 квітня 2013 року, справа № 758/3009/13-ц (а.с. 9-10). Від цього шлюбу у сторін по справі народився син [PERSON], [INFO], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2210 від 29 липня 2011 року та його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 8). Як зазначила Позивач в позові на даний час її син [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON] та кошти на утримання дитини Відповідач не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України» та ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги, що Відповідачем не заперечувалась сплата аліментів, а [PERSON], як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації життя нарівні з Позивачем, враховуючи стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, який є фізично та психічно здоровим. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з положеннями ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Отже, на підставі викладеного,

Outcome: approved