Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

У листопаді 2018 року представник органу опіки та піклування Маріупольської міської ради, який діє в інтересах малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] року відповідачка народила малолітню дитину (хлопчика), яку залишила в комунальному закладі «Маріупольське територіальне медичне об'єднання здоров'я дитини та жінки». Згідно рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 15.06.2018 р. № 283 «Про реєстрацію народження малолітньої дитини», дитину зареєстровано в Кальміуському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та присвоєно прізвище - [PERSON], ім'я - [PERSON], по-батькові - [PERSON]. Згідно довідки Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 30.05.2018 р. № 2477/15.3-27, встановлено, що відповідачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Державна реєстрація дитини проведена відповідно до статті 133 СК України. Рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 15.08.2018 р. №395 «Про надання статусу дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Хлопчик [PERSON] з 13.04.2018 р. по 07.06.2018 р. перебував в КЗ «Маріупольське територіальне медичне об'єднання здоров'я дитини та жінки», з 07.06.2018 р. переведений до КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», де перебуває по теперішній час. Відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], фактично мешкає за адресою: [ADDRESS]. 04.05.2018 року фахівцями із соціальної роботи був здійснений візит до родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Під час візиту вдома нікого не було, було залишено запрошення до центру. Зі слів сусідів відповідачка за вищевказаною адресою не проживає. Спеціалістами служби у справах дітей 31.05.2018 року був здійснений візит за адресою: [ADDRESS]. На момент відвідування вдома нікого не було, до спеціалістів ніхто не вийшов, залишено запрошення до служби у справах дітей. Зі слів сусідів будинків 7 та 6, вони іноді бачать жінку з дітьми. 17.10.2018 року до служби у справах дітей звернулась [PERSON], яка пояснила, що [INFO] року народила дитину (хлопчика), яку залишила в комунальному закладі. Перебуває у шлюбі з [PERSON], [INFO], однак сумісно з ним не проживає з 2013 року, та він не є біологічним батьком дитини. Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 17.09.2018 року шлюб було розірвано. Відповідачка офіційно не працює, постійного заробітку не має, дитину з дитячого будинку забирати не збирається та згодна з позбавленням її батьківських прав та стягненням аліментів на утримання дитини. Також, має двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з батьком, [PERSON], та [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з батьком, [PERSON]. [PERSON] зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS]. 10.07.2018 року до служби у справах дітей по Кальміуському району звернувся [PERSON], [INFO], та пояснив, що перебуває у шлюбі з відповідачкою. Йому відомо про те, що [PERSON] [INFO] року народила дитину та залишила в державному закладі. З відповідачкою сумісно не проживає 4 роки та не є біологічним батьком цієї дитини та не буде забирати дитину із закладу. Планує подати позов до суду про виключення себе з актового запису про народження дитини. Також, [PERSON] повідомив, що від браку з відповідачкою має малолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з ним за адресою: [ADDRESS]. З часу залишення дитини в КЗ «Маріупольське територіальне медичне об'єднання здоров'я дитини та жінки» та по теперішній час [PERSON] та [PERSON] до служби у справах дітей по Кальміуському району з питання повернення дитини до родини на виховання та спільне проживання не зверталися. На комісії з питань захисту прав дитини 29.10.2018 р. розглядалося питання про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відносно малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. На комісії останні не були присутні, надали заяви про розгляд даного питання без їх участі, з позбавленням батьківських прав згодні. В результаті розгляду було вирішено звернутися до суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відносно малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відносно малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти на його утримання. Ухвалою Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 18.04.2019 року позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на його утримання, були залишені без розгляду за заявою представника Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради. Представник позивача - Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради у судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив відповідачка не надала. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи - комунальний заклад «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяви про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] [INFO] року народила малолітню дитину (хлопчика), яку залишила в комунальному закладі «Маріупольське територіальне медичне об'єднання здоров'я дитини та жінки», що підтверджується актом закладу охорони здоров'я та ОВС України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я від 21.05.2018 року. Згідно листа Кальміуського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради від 10.05.2018 р. № 43.4/12584 встановлено, що 04.05.2018 року фахівцями був здійснений візит до родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Під час візиту вдома нікого не було. Фахівцями із соціальної роботи було залишено запрошення до центру. Зі слів сусідів [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає. Відповідно до довідки Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 30.05.2018 р. № 2477/15.3-27, встановлено, що Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області був складений актовий запис про шлюб № 322 на [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Наречена при державній реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище «[PERSON]» на шлюбне «[PERSON]» Шлюб не розірвано. Спеціалістами служби у справах дітей 31.05.2018 року був здійснений візит за адресою: [ADDRESS]. На момент відвідування вдома нікого не було, до спеціалістів ніхто не вийшов, залишено запрошення до служби у справах дітей. Зі слів сусідів будинків 7 та 6, вони іноді бачать жінку з дітьми. Дитина [PERSON] з 13.04.2018 р. по 07.06.2018 р. перебував в комунальному закладі «Маріупольське територіальне медичне об'єднання здоров'я дитини та жінки», а з 07.06.2018 р. переведений до комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», де перебуває по теперішній час, що підтверджується актом про факт передачі дитини від 07.06.2018 року та довідкою № 935 від 08.06.2018 року, виданою директором комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області». Згідно рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 15.06.2018 р. № 283 «Про реєстрацію народження малолітньої дитини», дитину зареєстровано в Кальміуському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та присвоєно прізвище - [PERSON], ім'я - [PERSON], по-батькові - [PERSON]. Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 29.06.2018 року Кальміуським районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [INFO] року народився [PERSON], батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 439. Відомості до актового запису про народження [PERSON] внесені відповідно до ст.133 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00020457873 від 29.06.2018 року. Рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 15.08.2018 р. №395 «Про надання статусу дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» малолітньому [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 17.10.2018 року до служби у справах дітей звернулась відповідачка, яка пояснила, що [INFO] року народила дитину (хлопчика), яку залишила в КЗ. Перебуває у шлюбі з [PERSON], однак сумісно з ним не проживає з 2013 року, та він не є біологічним батьком дитини. Надала пояснення, що офіційно не працює, постійного заробітку не має, дитину з дитячого будинку забирати не збирається та згодна з позбавленням її батьківських прав та стягненням аліментів на утримання дитини. Також, має двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з батьком, [PERSON], та [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з батьком, [PERSON]. Згідно витягу з протоколу № 18 від 29.10.2018 року п.3 засідання Кальміуської районної в м.Маріуполі комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, було вирішено звернутись до суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.03.2019 р., виключено з актового запису про народження [PERSON] відомості про батька - [PERSON], як про батька дитини. Згідно із ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України позивач мав право за наявності достатніх підстав на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача. Проте, для з'ясування того, чи є таке втручання у сімейні відносини необхідним та виправдання у демократичному суспільстві, необхідні достатньо переконливі та зважені аргументи на захист інтересів дитини. Відповідальність батьків за виховання дітей, яка в однаковій мірі покладається як на матір, так і на батька, визначена і в ст. ст.9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 780-ХІІ 27.02.1991 року. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, покинула дитину у пологовому будинку, вихованням та утриманням дитини не займається, дитину у дитячому будинку не відвідує, життям дитини не цікавиться, з її боку відсутня будь-яка турбота про дитину, про її розвиток. Разом з тим, згідно ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідачки [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] року, у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, з урахуванням переконливих доказів, наданих представником позивача, знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved