Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

05.12.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Пнівська сільська рада, Надвірнянського району, Івано-Франківської області про усунення порушень права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві. Просила суд ухвалити рішення, яким зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні права власності на земельну ділянку, а саме перемістити огорожу в сторону земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та встановити її вздовж межі визначеної земельно-кадастровим планом меж земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , яка належить їй на праві приватної власності, а також стягнути з відповідача в її користь судові витрати. Відповідач -\~ [PERSON] \~вимоги позивача\~ [PERSON] \~не визнала,\~а її\~представник в\~судовому засіданні\~21.02.2017\~року суду\~пояснив,\~що [PERSON] \~загородила виключно\~свою земельну\~ ділянку\~площею 0,0559\~га.,\~яку приватизувала\~згідно рішення\~Пнівської с/ради\~ від\~11.09.2014\~року.\~ У\~позивача [PERSON] \~також є\~ земельна\~ділянка площею 0,1100 га., на яку вона зареєструвала право власності. Зазначає, що в процесі приватизації своєї земельної ділянки позивач [PERSON] неправильно вказала межівників. Крім того свою земельну ділянку розширила за рахунок проектної дороги, яка є по генеральному плані, а також тієї частини землі, що залишилася між межами їхніх земельних ділянок. Для вирішення конфліктної ситуації що склалася, приїжджав спеціаліст з Надвірнянського р-нного виробничого відділу "Центр державного земельного кадастру" [PERSON] , який проводив обміри земельної ділянки, але будь-яких порушень [PERSON] меж земельної ділянки [PERSON] не виявив. Стверджує, що відповідач [PERSON] жодним чином не порушувала її право власності на земельну ділянку. Навпаки, це позивач [PERSON] вчиняє різні неправомірні дії щодо неї та її сім`ї, зокрема обзиває та погрожує, що було зафіксовано працівниками поліції. Тому, на думку відповідача та її представника, вимоги позивача є безпідставними та нічим не обгрунтовані. Просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Представник третьої особи - Пнівської с/ради в судовому засіданні пояснив, що с/рада позовні вимоги [PERSON] не визнає. Вказав, що [PERSON] неодноразово зверталася в с/раду з заявами про порушення її права на користування земельною ділянкою, захоплення земельної ділянки відповідачем [PERSON] . Зі слів [PERSON] , [PERSON] захопила у неї один метр земельної ділянки по всій її довжині. Для перевірки факту захоплення землі на місце виходила комісія с/ради щоб перевірити межі земельних ділянок. Однак землевпорядником с/ради при обмірах земельних ділянок фактів порушення з боку відповідача не виявлено. Площі земельних ділянок відповідають розмірам, які є в документах про реєстрацію права власності на них. Разом з тим, щоб визначити чітко межі земельної ділянки с/рада рекомендувала [PERSON] звернутися в землевпорядну організацію, що нею зроблено не було. Стверджує, що площа земельної ділянки [PERSON] не збільшилась і не зменшилась та відповідає рішенню Пнівської с/ради від 2003 року, в якому зазначена площа її земельної ділянки. Коли приїжджав спеціаліст з Надвірнянського РВВ "Центр державного земельного кадастру" [PERSON] з працівниками для здійснення обмірів її та [PERSON] земельних ділянок, [PERSON] спровокувала з ними конфлікт, в результаті якого обміри її земельної ділянки зроблені не були. Вважає, що позов [PERSON] до задоволення не підлягає. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON] , її представника, відповідача [PERSON] , її представника, представника третьої особи - Андрійовича В.М., свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову [PERSON] з наступних підстав. Згідно ст.391 ЦК України,\~\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності з ч.2\~ст.152 ЗК України,\~власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що 30.04.2015 року, скориставшись правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки, позивач [PERSON] звернулась із заявою до Пнівської с/ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність, яка перебувала в її користуванні з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства. 19.08.2015 року Пнівська с/рада прийняла рішення № 34-35/15 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність», яким надала позивачу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1100 га. в [ADDRESS] . [ADDRESS] , [ADDRESS] .Федьковича для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення. Зі змісту рішення також вбачається що, позивач даною земельною ділянкою користується. На виконання рішення Пнівської с/ради від 19.08.2015 року № 34-35/15, [PERSON] звернулась в ДП «Центр державного земельного кадастру» Івано-Франківської регіональної філії Надвірнянський районний виробничий відділ із заявою про проведення землевпорядних робіт по відведенню земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та оплатила виконані роботи. Зі змісту схеми прив`язки межових знаків до об`єктів і контурів місцевості, земельна ділянка на яку [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою межує: зі сходу - від А до Б - Вінтоняк [PERSON] , з півдня - від Б до В - дорога., зі сходу, від В до Г [PERSON] , з півночі, від Г до Д та від Д до А - дорога. Також це відображено в абрисі польових вимірів земельної ділянки та земельно-кадастровому плані, згідно яких, земельна ділянка якою користується [PERSON] межує з ділянкою позивача. Наведені обставини не заперечуються учасниками процесу. Проект землеустрою передбачає також погодження меж земельної ділянки із межівниками. Оскільки межівник [PERSON] не бажала погодити межу, позивач звернулась із заявою в с/раду. На підставі її заяви 19.06.2015 року комісія Пнівської с/ради вийшовши на місце розташування її земельної ділянки, встановила, що громадянка [PERSON] безпідставно не хоче підписати межі, так як її межі не порушені. Акт та витяг з протоколу комісії долучений до матеріалів справи. 22.10.2015 року рішенням сесії Пнівської с/ради № 45-35/15 «Про погодження меж від суміжного землекористувача [PERSON] » затверджено акт комісії з питань земельних відносин сільського та лісового господарства Пніської с/ради від 19.06.2015 року, та погоджено межі [PERSON] без підпису межівника. Рішенням Пнівської с/ради Надвірнянського району від 18.02.2016 року № 39-2/2016 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її власність» позивачу затверджено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] площею 0,1100 га. та зобов`язано оформити право власності відповідно до вимог ст.126 ЗК України. А висновком відділу Держгеокадастру у Надвірнянському районі позивачу погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] . 11.04.2016 року [PERSON] зареєструвала право власності на вказану вище земельну ділянку, отримавши інформаційну довідку з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Крім того, судом також встановлено наступне: Як зазначалось вище, належна [PERSON] на праві приватної власності земельна ділянка межує з земельною ділянкою площею 0,0759 га., якою користується \~відповідач - [PERSON] , жителька [ADDRESS] . З`ясовано також, що дана земельна ділянка розташована по [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності. В судовому засіданні також доведено, що між позивачем та відповідачем існують неприязні відносини з приводу користування земельними ділянками, які межують. Наведені обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи, зокрема висновками ст.ДІМ Надвірнянського РВ УМВС Хім`яка Ю.Ю. від 27.05.2015 року, 17.09.2015 року, висновком ДІМ Надвірнянського РВ УМВС Іванишака А.В., висновком від 15.07.2016 року ІП Надвірнянського ВП [PERSON] , які зберігаються в матеріалах справи. В своїй позовній заяві та поясненнях даних в судовому засіданні позивач вказує, що відповідач [PERSON] разом із співмешканцем - [PERSON] чинять їй перешкоди в користуванні частиною земельної ділянки, яка належить їй на праві приватної власності площею 0,1100 га. А саме: захопили частину належної позивачу на праві приватної власності земельної ділянки, встановивши власну огорожу вглиб її земельної ділянки, не допускають її на земельну ділянку для використання її за цільовим призначенням та не бажають встановити огорожу у відповідності до проекту землеустрою. На думку позивача, своїми діями відповідач порушує її право на користування належною їй земельною ділянкою. В судовому засіданні також перевірено, що рішенням Пнівської с/ради від 19.06.2014 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність», с/рада вирішила надати дозвіл відповідачу по даній справі - [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка передається у власність, а саме: земельну ділянку [ADDRESS] , для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0759 га., в тому числі по угіддях: 0,0759 га., - рілля, за рахунок земель житлової та громадської забудови с/ради, комунальної власності, яка була в користуванні. Земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту. Контроль за виконанням рішення покладено на комісію з питань земельних відносин, сільського і лісового господарства. Актом, складеним директором ПП «Карпатгеодезпроект» [PERSON] від 12.07.2014 року, який був складений в присутності представника с/ради Андріїв С. [PERSON] , представників суміжних землекористувачів [PERSON] , [PERSON] було встановлено та узгоджено зовнішні межі землекористувача [PERSON] 12.07.2014 року був також підписаний акт про прийом-передачу межових знаків на зберігання [PERSON] . В подальшому, рішенням ХХХ сесії Пнівської с/ради від 11.09.2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність, с/рада вирішила: 1. Затвердити [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки виготовлений ПП «Карпатгеодезпроект» №1 площею 0,0759 га. для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] . [ADDRESS] . 2.Передати [PERSON] , жительці [ADDRESS] у власність земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0759 га., в тому числі по угіддях: 0,0759 га. - рілля для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] з земель житлової та громадської забудови, комунальної власності. Земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту. 3.Оформити [PERSON] право власності відповідно до ст.126 ЗК України. На підставі вказаного рішення 09.09.2014 року [PERSON] 24.09.2014 року отримала свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Копії даних документів наявні в матеріалах справи. Як вбачається з листа Пнівської с/ради від 25.05.2016 року № 447/02-25 на звернення [PERSON] , щодо самовільного захоплення земельної ділянки сільська рада вказала, що їй необхідно відновити межі своєї земельної ділянки. Здійснення обмірів та встановлення меж земельної ділянки покладається на землевпорядні організації, які мають ліцензію на здійснення такого виду діяльності. Процедура здійснення обмірів та встановлення меж земельної ділянки регламентується ЗУ «Про землеустрій», а також Інструкцією про встановлення(відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженим наказом Держкомзему від 18.05.2010 року №376 та рекомендувала їй звернутися до проектної землевпорядної організації які мають ліцензію. Допитана в суді в якості свідка [PERSON] суду повідомила, що з 04.11.2004 року по 01.11.2011 рік вона працювала землевпорядником Пнівської с/ради. Так як між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] виник конфлікт з приводу користування земельними ділянками, які межують, вона проводила обміри цих земельних ділянок. Ствердила, що при проведенні обмірів земельної ділянки [PERSON] нею ніяких порушень не виявлено. Площа, ширина і довжина земельної ділянки співпадали, відповідали рішенню с/ради від 25.09.2003 року, схемі яка міститься в матеріалах проекту землеустрою. Свідки [PERSON] , [PERSON] в суді підтвердили ту обставину, що відповідач [PERSON] встановила паркан на своїй земельній ділянці, а [PERSON] безпідставно створює конфліктні ситуації, мотивуючи, що нібито [PERSON] захопила частину її земельної ділянки. За клопотанням позивача [PERSON] , ухвалою суду від 11.07.2017 р. по даній справі призначено судову земельну-технічну\~експертизу,\~якою експерту судово-експертної фірми «Експо-Фірма» [PERSON] доручено з`ясувати: чи відповідає на місцевості межа земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS] . [ADDRESS] , площею 0,11 га., з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , межі цієї ділянки, зазначеної в правовстановлюючих документах; чи відповідає на місцевості межа земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS] , площею 0,0759 га., з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, що належить [PERSON] , межі цієї ділянки, зазначеної у правовстановлюючих документах; чи має місце порушення землекористування, зокрема порушення меж та накладання земельних ділянок позивача та відповідача відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів. Відповідно до повідомлення експерта про неможливість проведення судової земельно-технічної експертизи від 07.10.2017 року в зв`язку з неоплатою замовником експертизи дослідницьких робіт, ухвала суду від 11.07.2017 року повернена без виконання. Повторно, за клопотанням позивача ухвалою суду від 23.08.2018 року була призначена ще одна судово земельно-технічна\~експертиза,\~проведення якої\~було доручено\~ судовому експерту Самулевичу В.М. Однак, як вбачається з листа №317 від 21.05.2019 року, експерт повернув матеріали справи та ухвалу суду без виконання знову ж таки по причині несплати замовником експертизи - [PERSON] коштів за її проведення. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Зі змісту ст.81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд констатує, що порушення, в значенні цього слова, по своїй суті є відхиленням від правил, відступ від законів, невідповідність нормам. Перешкоди в розумінні їх чинення, являють собою навмисні дії когось (фізичної та/або юридичної особи). В матеріалах справи, на час розгляду справи, відсутні докази, як того вимагає ЦПК України, щодо порушень права власності [PERSON] відповідачем [PERSON] та чинення нею перешкод в користуванні земельною ділянкою позивачу [PERSON] , натомість вбачається небажання позивача на підтвердження своїх вимог подавати докази, як того вимагає ст.83 ЦПК України. Також суд не вбачає вини, протиправних дії чи бездіяльності відповідача [PERSON] в тому, що позивач, як їй рекомендувала Пнівська с/рада не звернулася в ліцензовану землевпорядну організацію для здійснення обмірів щодо відновлення та встановлення меж своєї земельної ділянки в натурі (на місцевості). Наведене повністю підтверджується поясненнями представника третьої особи - Пнівської с/ради, відповідача [PERSON] свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є логічними та послідовними, письмовими документами. Суд критично оцінює пояснення дані в судовому засіданні свідками [PERSON] , [PERSON] про те, що відповідач [PERSON] захопила частину земельної ділянки позивача та поставила саме на ній паркан, а також, що остання порушила межові знаки, оскільки такі їх показання об`єктивно нічим не підтверджуються, тобто є голослівними і повністю спростовуються вказаними вище доказами. Разом з тим в своїх поясненнях свідок [PERSON] наголосила на необхідності оцінки експертом факту захоплення частини земельної ділянки [PERSON] відповідачем [PERSON] . Враховуючи всі здобуті в судовому засіданні докази в сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] в цілому не підлягає до задоволення в зв`язку з недоведеністю позовних вимог. Відтак, немає підстав і для стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача сплаченого судового збору. На підставі ст.ст.3, 19, 78, 91, 152 ЗК України, ст.391 ЦК України,

Outcome: dismissed