Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 15 жовтня 2015 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 05 вересня 2011 року на її імя було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 26 лютого 2011 року, на земельну ділянку площею 3,044 га, яка розташована на території Мармуліївської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 015072. У вищевказаному державному акті нотаріусом зроблено відповідний запис про перехід права власності від [PERSON] до [PERSON] . При зверненні до відділу Держземагентсва у Володарському районі Київської області для отримання витягу з Державного земельного кадастру їй було відмовлено у видачі витягу по причині повного співпадання даної земельної ділянки з кадастровими номерами 3221684400:04:005:0002, 3221684400:04:005:0003 та 3221684400:04:005:0004. Позивач просить суд визнати державні акти серії ЯЖ № 672262, ЯЖ № 672264 та ЯЖ № 672268, скасувати державну реєстрацію вказаних державних актів та кадастрові номери. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідачів позовні вимоги не визнав та заперечував проти задоволення позову. Представник співвідповідача Мармуліївської сільської ради Володарського району Київської області позовні вимоги не визнала. Представник третьої особи Володарської РДА позовні вимоги визнав. Представник третьої особи відділу Держземагенства у Володарському районі Київської області позовні вимоги не визнав. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, представника співвідповідача Мармуліївської сільської ради, представників третіх осіб Володарської РДА та відділу Держземагенства, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю виходячи з наступного. По справі встановлено, що 05 вересня 2011 року на її імя було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 26 лютого 2011 року, на земельну ділянку площею 3,044 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мармуліївської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 015072 (а.с.8). У вищевказаному державному акті нотаріусом зроблено відповідний запис про перехід права власності від [PERSON] до [PERSON] (а.с.9). При зверненні до відділу Держземагентсва у Володарському районі Київської області для отримання витягу з Державного земельного кадастру їй було відмовлено у видачі витягу по причині повного співпадання даної земельної ділянки з кадастровими номерами 3221684400:04:005:0002, 3221684400:04:005:0003 та 3221684400:04:005:0004 (а.с.13). 16 грудня 2008 року на імя [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було видано державні акти ЯЖ № 672262, ЯЖ № 672264 та ЯЖ № 672268 з кадастровими номерами 3221684400:04:005:0002, 3221684400:04:005:0003 та 3221684400:04:005:0004, на земельні ділянки, які було прийнято в спадщину (а.с.17-19). Відповідно до рішення № РВ-3200088732014 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру від 13.11.2014 року вказано, що [PERSON] відмовлено у внесенні відомостей до державного земельного кадастру, а саме, реєстрації її земельної ділянки, отриманої у спадщину, відмовлено у звязку з тим, Що в поданих документах містяться помилки, а саме, повне співпадання із земельними ділянками 3221684400:04:005:0002, 3221684400:04:005:0003 та 3221684400:04:005:0004, тому державним кадастровим реєстратором було рекомендовано [PERSON] звернутись до розробника документації із землеустрою, а саме, до ФОП «[PERSON]О.» для виправлення помилки, яка виникла під час проведення державної реєстрації земельної ділянки, після усунення недоліків, рекомендовано повторно звернутись до державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства Володарського району Київської області (а.с.13). Позивач [PERSON] рекомендації відповідно до вказаного рішення державного реєстратора не виконала, так як в судовому засіданні такі докази не досліджувались, позивачем та представником позивача доказів щодо виконання рекомендацій не надано, а звернулась з позовом про визнання держаних актів відповідачів недійсними та скасування їх кадастрових номерів, що унеможливлює в даному випадку встановити порушення прав позивача з боку відповідачів щодо реєстрації земельної ділянки та права власності щодо неї, чи допущено технічну помилку органами, які займались переоформленням земельних ділянок. Спадщину у виді земельної ділянки згідно державного акту видано на імя [PERSON], позивачем оформлено 05.09.2011 року (а.с.9). Державні акти відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] видані 16.12.2008 року (а.с.17-19). Відповідно до архівного витягу архівного відділу Володарської РДА Київської області (а.с.102) вказано, щодо рішення Мармуліївської сільської ради Володарського району Київської області про надання в приватну власність земельних ділянок власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї) від 28.02.2001 року під № 120 згідно списку зазначено «[PERSON]Є.» с. Мармуліївка, ідентифікаційний номер, паспортні дані та серія сертифікату, в розділі «номер ділянки» на схемі поділу земель колективної власності, зазначено «прочерк», та не зазначено, що земельна ділянка № 101 відповідно до розпаювання земель переходить [PERSON] . В судовому засіданні було досліджено оригінал картосхеми земельних ділянок, переданих у власність громадянам, власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї), на території Мармуліївської сільської ради Володарського району Київської області, яка надана представником Мармуліївської сільської ради, земельна ділянка № 101 була надана [PERSON], щодо номеру ділянки на схемі поділу земель колективної власності, прізвище [PERSON] не встановлено. Дослідивши в судовому засіданні надані списки громадян-власників сертифікатів, яким надаються в натурі земельні ділянки, згідно з номерами на схемі поділу земель колективної власності земельних часток (паїв), земельна ділянка під № 101 переходить до [PERSON] (а.с.143), а в інших списках, земельна ділянка під № 101 переходить у власність по 1/3 кожній із земельної ділянки № 101 [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що вказує на те, що в списках номер земельної ділянки 101 зазначені різні власники, яким переходить земельна ділянка, що також суперечить архівному витягу № 116 (а.с.102), де номер земельної ділянки не зазначений за [PERSON] та не підтверджується картою-схемою власників земельних ділянок, що земельна ділянка № 101 перейшла до [PERSON] . Ким допущена технічна помилка в списках та технічній документації землеустрою на земельну ділянку № 101 не встановлено, так як це не є предметом даного спору, предметом спору є визнання державних актів недійсними, скасування їх державної реєстрації та кадастрових номерів, окрім того позивачем не виконано рекомендації державного реєстратора відділу Держземагенства Володарського району Київської області (а.с.13). Відповідно до п. 2 Постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", судам підсудні справи щодо визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками і спори пов'язані із земельними правовідносинами розглядаються в позовному провадженні. Згідно ст. 152 Земельного Кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Ст. 155 Земельного Кодексу України, вказує, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування земельні ділянкою, такий акт визнається недійсним. В силу вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представник позивача не надав суду доказів, які мали б значення для ухвалення рішення на його користь. В судовому засіданні встановлено, що державні акти відповідачів не порушують прав позивача, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed