Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із позовом до управління торгівлі Хмельницької міської ради, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - міське комунальне підприємство Ринок «Ранковий», комунальне підприємство по зеленому будівництву і благоустрою міста виконавчого комітету Хмельницької міської ради про стягнення майнової шкоди в розмірі 634 924,56 грн., яка була завдана позивачу демонтажем 02.12.2014 року, належного йому металевого павільйону, що знаходився по [ADDRESS] . На даний час ніхто з осіб, яких він зазначив учасниками справи не може надати йому відповідь де зараз знаходиться його майно та хто ним користується або володіє. У зв`язку із наведеним позивач змушений звернутись до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити із наведених підстав. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечує в повному обсязі, вважає його безпідставним та необґрунтованим, зазначає, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження його права власності на зазначене ним майно та на заподіяння йому шкоди відповідачами, а саме на те, що демонтаж тимчасової споруди було здійснено саме управлінням торгівлі Хмельницької міської ради. В судовому засіданні представник третьої особи, комунального підприємства по зеленому будівництву і благоустрою міста виконавчого комітету Хмельницької міської ради, проти позову заперечила, вважає його безпідставним, просить відмовити в його задоволенні. В судове засідання представник третьої особи, МКП Ринок «Ранковий», не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. 27.11.2019 року представником відповідача надано відзив на позов з додатками, який долучено до матеріалів справи. 05.02.2020 року позивачем заявлявся відвід головуючому, провадження по справі зупинялось. 10.02.2020 року провадження по справі поновлено, у зв`язку із необґрунтованістю відводу. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] просить стягнути з управління торгівлі Хмельницької міської ради збитки в розмірі 634 924,56 грн., які були завдані позивачу демонтажем 02.12.2014 року, належного йому металевого павільйону, що знаходився по [ADDRESS] . Статтею 22 ЦК України визначено порядок та способи відшкодування матеріальної шкоди. Для застосування даного виду відповідальності необхідно наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення: протиправність поведінки, збитки, як результат протиправної дії, вини особи, що заподіяла збитки, причинений зв`язок між протиправною поведінкою і завданими збитками. Відсутність хоча б одного з даних елементів є підставою для відмови по відшкодуванню збитків. Згідно зі ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала є у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Позивач стверджує, що він є власником металевого павільйону, який з 2008 року на законних підставах встановлений по [ADDRESS] , крім цього стверджує, що 02.12.2014 даний павільйон розміром 9x3 був демонтований. Також позивач стверджує, що не має можливості дізнатись де знаходиться павільйон. Однак, 27.06.2017 р. за № 182 Комунальним підприємством по зеленому господарству і благоустрою міста надано лист, копію якого додає до матеріалів справи сам позивач, в якому на його звернення було повідомлено, що 02.12.2014 проведено демонтаж павільйону по [ADDRESS] з лічильником обліку електроенергії в захисному кожуху та передано даному підприємству на зберігання. 12.08.2016 павільйон передано МКП ринок «Ранковий». При цьому, в кінці листа позивачу було запропоновано звернутись до МКП ринок «Ранковий». Листом Управління житлово-комунального господарства від 16.06.2017 № 14-05-796 також повідомлено, що з приводу павільйону необхідно звертатись до КП ринок «Ранковий». Рішенням Хмельницької міської ради від 20.09.2017 № 29 «Про перехід до комунальної власності територіальної громади міста Хмельницького демонтованих тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» павільйон площею 27,кв.м. визнано таким, що перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Хмельницького. За таких обставин, суд вважає, що позивач зазначив неналежного відповідача по справі управління торгівлі Хмельницької міської ради. Оскільки для стягнення певних збитків з особи необхідно безпосередньо встановити прямий причинно-наслідковий зв`язок між діями такої особи та завданими збитками. Підставою подання даного позову до управління торгівлі позивач вказує те, що демонтаж тимчасової споруди було проведено на підставі наказу управління торгівлі Хмельницької міської ради від 16.09.2014р. № 3. Як вбачається зі змісту даного наказу, він полягає у створенні робочої групи по демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд, та пунктом 2 наказу визначено провести демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд в термін до 20.10.2014р. При цьому, даний наказ носить загальний характер і в ньому не зазначено конкретних тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, зокрема споруди по [ADDRESS] . Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначені Законом України «Про благоустрій населених пунктів». За змістом статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають. Таким чином, вищенаведений наказ управління торгівлі та подальший демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд переслідував легітимну мету контролю органами місцевого самоврядування благоустрою населеного пункту. Документи, які б надавали право будь-якій особі на розміщення тимчасової споруди по [ADDRESS] станом на 02.12.2014 були відсутні. Таким чином, розміщення такої тимчасової споруди станом на 02.12.2014 було самовільне, відповідно був проведений її демонтаж та складено відповідний акт про демонтаж павільйону синьо-білого кольору з лічильником обліку електроенергії в захисному кожуху. Інформації щодо власника даної споруди не зазначено. Відсутність станом на проведення демонтажу будь-яких документів, які б надавали право на встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по [ADDRESS] саме позивачу підтверджується судовими справами, про які сам позивач вказує у позові. Потрібно також зауважити, що станом на 17.02.2015 позивач звертався до Хмельницької міської ради про включення тимчасової споруди по [ADDRESS] до комплексної схеми, про що свідчить витяг з протоколу засідання депутатської комісії від 17.02.2015р, при цьому жодних питань про так званий її демонтаж не піднімалось, копія відповіді голови комісії та витяг з протоколу комісії додається. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібно довести наявність елементів складу цивільного правопорушення, а саме: наявність протиправної поведінки, факт понесення збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками та вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Як вбачається з матеріалів справи, причинно-наслідковий зв`язок між вищевказаним наказом управління торгівлі та заявленими позивачем до відповідача збитками - відсутній. Вказаний наказ не порушує права позивача, крім цього, позивач жодних дій щодо його оскарження не вчиняв. Щодо заявленої суми, вона є необгрунтованою та не підтверджується поданими доказами. А згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, на підставі викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому позов слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed