Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

У жовтні місяці 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» про звільнення з-під арешту заставного майна, належного йому на праві власності. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 03 травня 2007 року між ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» та позивачем [PERSON] був укладений кредитний договір за № 014/0058/73/74088 відповідно до якого позичальнику був наданий кредит у сумі 30 000,0 доларів США. В рахунок забезпечення виконання зобов»язання по вказаному кредитному договору 03 травня 2007 року був укладений договір застави транспортного засобу, відповідно до якого предметом застави по вищевказаному договору виступає автомобіль марки NISSAN модель Z350 тип ТЗ купе, 2006 року випуску, колір чорний, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. На означений транспортний засіб в рамках кримінальної справи на підставі протоколу опису майна від 07.03.2008 року належний йому автомобіль був арештований та переданий на зберігання УБОЗ УМВСУ у Хмельницькій області. Право застави у ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» виникло раніше ще 03.05.2007 року. Просить звільнити з-під арешту автомобіль. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав. Суду пояснив, що відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріорітетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Не заперечує, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 24 травня 2011 року його засуджено за статтею 307 ч.3 КК України до 8 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна. Однак вважає, що відповідати за позовом має саме УМВС України у Хмельницькій області та не погоджується на заміну відповідача. Не заперечує, що іпотеко держателем за цим договором є ПАТ «Райффайзенбанк Аваль». Представник відповідача УМВСУ України у Хмельницькій області в судовому засіданні заявленого позову не визнав. Посилається на те, що управління УМВСУ у Хмельницькій області не може відповідати за цим позовом, оскільки в межах кримінальної справи на транспортний засіб, що належить позивачу на праві власності постановою слідчого був накладений арешт. Матеріали кримінальної справи були направлені до суду, і суд виніс вирок та засудив позивача до позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна. Тому відповідачем у цій справі має бути податкова інспекція. Представник третьої особи - ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку, повноважного представника не направив. Суд, вислухавши доводи позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] обґрунтовує поданий позов тим, що 03 травня 2007 року між ПАТ «Райффайзенбанк» та ним, [PERSON], був укладений кредитний договір про надання кредиту за №014/0058/73/74088 відповідно до якого позичальнику був наданий кредит у сумі 30 000 доларів США. В рахунок забезпечення виконання зобов»язання по вказаному кредитному договору 03 травня 2007 року був укладений договір застави означеного транспортного засобу, відповідно до якого предметом застави по вищевказаному договору виступає автомобіль марки NISSAN модель Z350 тип ТЗ купе, 2006 року випуску, колір чорний, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно із статтею 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, обтяжував з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Означений автомобіль є власністю [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Однак, 06 березня 2008 року слідчим ОВС СВ СУ УМВС України у Хмельницькій області накладено арешт на майно на той час підозрюваного [PERSON], в тому числі і на заставний автомобіль марки NISSAN модель Z350, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] згідно протоколу опису арештованого майна. 24 травня 2011 року вироком Хмельницького міськрайонного суду [PERSON] за статтею 307 ч.3 КК України засуджено до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. Згідно статей 1 та 20 Закону України "Про заставу" кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою забов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами шляхом звернення стягнення на предмет застави у разі не виконання умов кредитного договору. Будь-яких доказів того, що умови кредитного договору не виконувались чи не виконуються позивач підтвердити відмовляється та чи звертався іпотекодержатель означеного заставного майна про стягнення заборгованості за кредитним договором чи звернення стягнення на заставне майно суду невідомо. Позивач вважає, що відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження автомобілем. Однак, на думку суду такого права він не має, позаяк доля всього належному йому майна вирішена вироком суду. Пріоритетне право в цьому випадку на звернення стягнення на предмет застави належить лише ПАТ «Раййфайзен Банк Аваль», оскільки воно виникло 03.05.2007 року, а протокол опису і арешту майна був складений 06.03.2008 року слідчим у кримінальній справі, однак правом на звернення до суду із позовом про зняття арешту із заставного майна заставодержатель не скористався. В свою чергу [PERSON] як іпотекодавець не має права на звернення до суду із позовом про зняття арешту з автомобіля саме як із заставного майна при умові конфіскації його в дохід держави. Поданий позов [PERSON] обґрунтовує тим, що майно, на яке накладено арешт є заставним, він не оспорював незаконності накладення на нього арешту при розслідуванні кримінальної справи, тому у будь-якому випадку суду слід зняти з нього арешт. Однак, при цьому УМВС України у Хмельницькій області є неналежним відповідачем у справі, а на заміну відповідача [PERSON] не згоден. Однак, як достовірно установлено судом, арешт на майно позивача було накладено слідчим в рамках розслідування ним кримінальної справи та в порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством України для можливої конфіскації майна, яку й застосував суд при вирішенні кримінальної справи. У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція. З наведених підстав, заявлений позов [PERSON] не може бути задоволений із заявлених позивачем підстав, що виникли на підставі договору застави транспортного засобу. При цьому, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду із позовом до належного відповідача, якщо вважає свої права порушеними. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed