Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати спадковим майном після померлого [PERSON] [INFO] двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: м. Херсон, проспект 200-річчя Херсона, кв.11. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач [PERSON] є сином померлого 17.09.2007 р. [PERSON]. В 1993 р. [PERSON] набув право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], відповідно до Свідоцтва про право власності від 18.11.1993 р., виданого на підставі розпорядження № 7403ж Фонду комунального майна. Під час оформлення спадщини позивачу стало відомо, що вказана вище квартира вибула із права власності померлого [PERSON] у квітні 2007 р. на підставі третейською угодою із [PERSON]. 09.01.2008 р. останній продав спірну квартиру [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 29.05.2009 р., яке набуло чинності визнано недійсною третейську угоду та скасовано рішення третейського суду при товарній біржі "Аграрна біржа" від 06.04.2007 р. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 06.12.2012 р. задоволено позовні вимоги позивача до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Під час оформлення документації для реєстрації права власності позивач дізнався, що [PERSON] продав спірну квартиру [PERSON] за договором купівлі-продажу від 05.10.2010 р. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що спірна квартири вибула з власності спадкодавця до його смерті поза його волі, таким чином спірна квартира має бути визнана спадковим майном в порядку ст. 1218 ЦК України. В судове засіданні представник позивача не з'явилася, одночасно надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду не відома, заяв про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Третя особа, в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. За таких обставин, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України суд розглянув справу за його відсутності в порядку заочного провадження на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] на праві власності належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], яку він за третейською угодою від 01.03.2007 року, укладеною у формі договору купівлі-продажу продав [PERSON] Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона, яке набуло чинності, угода між [PERSON] та [PERSON] визнана недійсною, а рішення третейського суду - скасовано. Судом встановлено, що 17.09.2007 р. [PERSON] помер. Позивач своєчасно звернувся до Другої Херсонської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але своє право на спадщину не отримав, оскільки майно що мало успадковуватись позивачем вибуло з права власності спадкодавця. Згідно договору купівлі-продажу від 09.01.2008 року [PERSON] продав спірну квартиру [PERSON], який на підставі договору купівлі - продажу від 05.10.2010 року продав вказану вище квартиру [PERSON], яка 07.10.2010 року зареєструвала своє право власності на спірну квартиру в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації. Вказані обставини неодноразово встановлені рішеннями судів різних інстанцій. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини)від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. (ст. ст. 1222,1223 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. На підтвердження позовних вимог представником позивача надано до суду роздруковані з Інтернет ресурсу Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення судів різних інстанцій, однак прийняти їх в якості належних та допустимих доказів суд не вбачає за можливе, оскільки із їх змісту неможливо встановити осіб, які є сторонами справи, предмет заявлених вимог, тощо. Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що представником позивача не надано до суду належних доказів на підтвердження позовних вимог, а також не надано до суду доказів звернення до нотаріальної контори, після винесених рішень на які посилається в позові, та результати даних звернень, якщо вони були, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, до того ж позивачем обрано невірних спосіб захисту своїх прав.

Outcome: dismissed