Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди, інфляційних та 3% річних. Зазначала, що відповідно до постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.04.16 було зобов`язано начальника управління ПФУ в Голосіївському районі м. Києва Задерейко І.С. вчинити певні дії та було стягнуто на її користь судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. Виконавчий лист про стягнення судового збору судом їй не видавався. Посилаючись на те, що суддею Окружного адміністративного суду м. Києва Добрянською Я.І. не виконано вимогу закону щодо забезпечення виконання рішення суду, її звернення щодо видачі виконавчого листа були проігноровані суддею, у зв`язку з чим, внаслідок протиправної бездіяльності судді судове рішення щодо стягнення на її користь судового збору у розмірі 478 грн. 20 коп. залишається невиконаним впродовж більше двох років, внаслідок чого їй завдана матеріальна шкода, просила на її відшкодування стягнути з Державної казначейської служби України 680 грн. 61 коп. з урахуванням інфляційних та 3% річних, з яких: 487 грн. 20 коп. судовий збір, 159 грн. 81 коп. і 3% річних - 33 грн. 60 коп. У подальшому позивачем неодноразово збільшувався розмір позовних вимог, в останній заяві про збільшення позовних вимог позивач просила стягнути з відповідача на її користь 807 грн. 13 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, з яких: 487 грн. 20 коп. судовий збір, 259 грн. 10 коп. і 3% річних - 60 грн. 83 коп. У відзиві на позовну заяву представник Окружного адміністративного суду м. Києва вказав на те, що заявлений цивільний позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в апеляційному і касаційному порядку та прийняття по них судових рішень, належить до сфери правосуддя, і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. У відповіді на відзив позивач вказала на те, що вимога відповідача про закриття провадження у справі є незаконною, оскільки вимоги позову його не стосуються. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав і просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник Окружного адміністративного суду м. Києва проти задоволення позову заперечила у повному обсязі. Представник Державної казначейської служби України у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України ухвалив розглядати справу за відсутності представника Державної казначейської служби України. Суд, вислухавши пояснення учасників розгляду, вивчивши позов та додані до нього документи, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що відповідно до постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.04.16 позов [PERSON] задоволено, зобов`язано начальника Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києві Задерейко І.С. вирішити по суті скаргу [PERSON] від 15.09.15 про видачу дубліката пенсійного посвідчення. Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] вказувала на те, що суддею Окружного адміністративного суду м. Києва Добрянською Я.І. не виконано вимогу закону щодо забезпечення виконання рішення суду, її звернення щодо видачі виконавчого листа були проігноровані суддею, у зв`язку з чим, внаслідок протиправної бездіяльності судді судове рішення щодо стягнення на її користь судового збору у розмірі 478 грн. 20 коп. залишається невиконаним впродовж більше двох років, внаслідок чого їй завдана матеріальна шкода. Підстави відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду визначені ст. 1176 ЦК України. Так, відповідно до ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Якщо кримінальне провадження закрито на підставі закону про амністію або акта про помилування, право на відшкодування шкоди не виникає. Фізична особа, яка у процесі досудового розслідування або судового провадження шляхом самообмови перешкоджала з`ясуванню істини і цим сприяла незаконному засудженню, незаконному притягненню до кримінальної відповідальності, незаконному застосуванню запобіжного заходу, незаконному затриманню, незаконному накладенню адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, не має права на відшкодування шкоди. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу кримінального правопорушення за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 вказаної Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі "Peretyaka And Sheremetyev v. Ukraine" від 21 грудня 2010 року, заяви N 17160/06 та N 35548/06, § 33). Відсутність правової регламентації можливості оскаржити рішення, дії та бездіяльність суду, відповідно ухвалені або вчинені після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, інакше, ніж у порядку апеляційного та касаційного перегляду, а також неможливість притягнення суду (судді) до цивільної відповідальності за вказані рішення, дії чи бездіяльність є легітимними обмеженнями, покликаними забезпечити правову визначеність у правовідносинах учасників справи між собою та з судом, а також загальновизнаними гарантіями суддівської незалежності. Такі обмеження не шкодять суті права на доступ до суду та є пропорційними означеній меті, оскільки вона досягається гарантуванням у законі порядку оскарження рішень, дій і бездіяльності суду, відповідно ухвалених або вчинених після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, а також встановленням у законі особливостей відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю суду. Оскільки позивачем заявлені вимоги про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю судді з підстав, не передбачених статтею 1176 ЦК України, правових підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed