Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , Громадської організації «Стоп корупції» про захист честі, гідності та ділової репутації. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати інформацію, поширену [PERSON] , недостовірною а саме: «сколько денег вы взяли у Сухой Балки?» ; «почему ты разрешаешь воровать железную руду?»; «не представляйся этому коррупционеру» (прим. це звернення до одного з членів групи у жилетці «Стоп корупції», щоб він не представлявся голові Держпраці); «послушай, ты военный преступник, ты во время войны разрешаешь российским оккупантам железную руду Сухой Балке»; «я вам задаю вопрос: зачем вы разрешаете воровать железную руду?»; «я пришел к бандитам, которым говорю... пособники российских оккупантов»; «этот человек в подвале там прятался, думал, что скроется»; «ему дал [PERSON] денег, и он купил себе айфон. Сколько тебе [PERSON] дал ?»; «вы настолько глупы...»; «из-за тебя там козел сука там убили людей сто человек на Институцкой . И ты падла здесь сейчас кресло просиживаешь»; «на крови та трупах сел тут, сидишь и разворовываешь государство. Пацаны погибают, а ты для россиян разрешаешь»; - «игнорируйте этого ненормального человека» (прим. це звернення до членів групи стосовно голови Держпраці); «ты кто такой, что я тебе должен показывать документы»; «человек показывает, что он не знает законов»; «ты тоже не дома, бл..дь заткнись, это не твой дом, сядь в свое кресло»; «зачем ты оскорбляешь мусульман, зачем ты оскорбляешь буддистов... ты нарушаешь закон, почему ты православную икону у себя в кабинете поставил»; «смотрите; вот взятки находятся..»; «сейчас военное положение, к стенке сука поставлю»; «ты понимаешь, что ты пособник российских оккупантов»; «та тебе в тюрьме надо сейчас сидеть по статье терроризм»; «вы с какой-то целью преступной деблокируете камеру»; «еще раз повторю: это растрата государственных денег»; зобов`язати [PERSON] , у двадцятиденний строк з моменту набрання законної сили рішенням суду, спростувати поширену ним недостовірну інформацію шляхом зачитування у присутності голови Державної служби України з питань праці [PERSON] та запрошених ним осіб, під відеозапис, за адресою [ADDRESS], резолютивної частини тексту цього рішення суду щодо визнання інформації, поширеної [PERSON] , недостовірною; визнати інформацію, поширену Громадською організацією «Стоп корупції» у письмових заявах від [INFO] № [NUMBER], [NUMBER], адресованих Міністерству соціальної політики України та Державній службі України з питань праці, недостовірною а саме: «в діях голови Держпраці [PERSON] вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України»; «у Ваших діях, як голови Держпраці пане [PERSON] вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України»; зобов`язати Громадську організацію «Стоп корупції» (ід. код 39946405, зареєстрована за адресою: м. Київ, вул. Йорданська , 8, кв. 198). у двадцятиденний строк з моменту набрання законної сили рішення суду, спростувати поширену у письмових заявах від [INFO] № [NUMBER], [NUMBER], адресованих Міністерству соціальної політики України та Державній службі України з питань праці, недостовірну інформацію шляхом надсилання супровідними листами на бланку Громадської організації «Стоп корупції», за підписом керівника цієї організації, тексту рішення суду на адреси Міністерства соціальної політики України та Державної служби України з питань праці. Вимоги позову обґрунтовує наступним. 14 листопада 2017 року до кабінету [PERSON] , голови Державної служби України з питань праці, що розташований на третьому поверсі будівлі по [ADDRESS] увірвалась група осіб (чоловіки та молоді жінки) у жилетках із символікою та написом «Стоп корупції» та відеокамерами. Зі слів цих осіб вони є журналістами, які представляють організацію «Стоп корупції». Ватажком даної групи (який давав команди, кричав та образливо висловлювався на адресу очільника Держпраці) був чоловік, який на прохання представитися, повідомив, що він « [PERSON] », журналіст. Зі звернень до нього інших осіб стало відомо, що його звуть [PERSON] (але сам він своє ім`я не назвав). На сайті організації «Стоп корупції», інформаційний портал « [INFO]» ([INFO]) у рубриці «[INFO]» є фото вищевказаної особи, під яким підписано, що це журналіст [PERSON] . Крім того, на цьому ж сайті у рубриці «осередки» - «[INFO]» зазначено: «12. Харківський обласний відокремлений підрозділ: [PERSON] » ( [INFO]. Отже, автором та безпосереднім поширювачем недостовірної інформації, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, є [PERSON] (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] .). [PERSON] у присутності інших осіб, як тих, що були у жилетках із символікою організації «Стоп Корупції», так і працівників Держпраці, на підвищених тонах звертався до голови Держпраці [PERSON] та висловлювався про нього таким чином: «сколько денег вы взяли у Сухой Балки?»; «почему ты разрешаешь воровать железную руду?»; «не представляйся этому коррупционеру» (прим. це звернення до одного з членів групи у жилетці «Стоп корупції», щоб він не представлявся голові Держпраці); «послушай, ты военный преступник, ты во время войны разрешаешь российским оккупантам железную руду Сухой Балке»; «я вам задаю вопрос: зачем вы разрешаете воровать железную руду?»; «я пришел к бандитам, которым говорю... пособники российских оккупантов»; «этот человек в подвале там прятался, думал, что скроется»; «ему дал [PERSON] денег, и он купил себе айфон. Сколько тебе [PERSON] дал ?»; «вы настолько глупы...»; «из-за тебя там козел сука там убили людей сто человек на Институцкой . И ты падла здесь сейчас кресло просиживаешь»; «на крови та трупах сел тут, сидишь и разворовываешь государство. Пацаны погибают, а ты для россиян разрешаешь»; - «игнорируйте этого ненормального человека» (прим. це звернення до членів групи стосовно голови Держпраці); «ты кто такой, что я тебе должен показывать документы»; «человек показывает, что он не знает законов»; «ты тоже не дома, бл..дь заткнись, это не твой дом, сядь в свое кресло»; «зачем ты оскорбляешь мусульман, зачем ты оскорбляешь буддистов... ты нарушаешь закон, почему ты православную икону у себя в кабинете поставил»; «смотрите; вот взятки находятся..»; «сейчас военное положение, к стенке сука поставлю»; «ты понимаешь, что ты пособник российских оккупантов»; «та тебе в тюрьме надо сейчас сидеть по статье терроризм»; «вы с какой-то целью преступной деблокируете камеру»; «еще раз повторю: это растрата государственных денег». Таким чином, [PERSON] навів такі фактичні неоціночні твердження: [PERSON] дозволив здійснити крадіжку («почему ты разрешаешь воровать железную руду?», «зачем вы разрешаете воровать железную руду?»); [PERSON] корупціонер та хабарник («сколько денег вы взяли у Сухой Балки?», «не представляйся этому коррупционеру», «ему дал [PERSON] денег, и он купил себе айфон. Сколько тебе [PERSON] дал ?», «смотрите: вот взятки находятся..»); [PERSON] злочинець та пособник російських окупантів («послушай, ты военный преступник, ты во время войны разрешаешь российским оккупантам железную руду Сухой Балке», «я пришел к бандитам, которым говорю ...пособники российских оккупантов», «этот человек в подвале там прятался, думал, что скроется», «сейчас военное положение, к стенке сука поставлю», «ты понимаешь, что ты пособник российских оккупантов», «та тебе в тюрьме надо сейчас сидеть по статье терроризм», «вы с какой-то целью преступной деблокируете камеру», «еще раз повторю: это растрата государственных денег»); [PERSON] не знає законів, дурний, ненормальний та не заслуговує на повагу («вы настолько глупы... », «игнорируйте этого ненормального человека», «ты кто такой, что я тебе должен показывать документы», «человек показывает, что он не знает законов», «ты тоже не дома, бл..дь заткнись, это не твой дом, сядь в свое кресло»); [PERSON] винний у масовому вбивстві людей («из-за тебя там козел сука там убили людей сто человек на Институцкой . И ты падла здесь сейчас кресло просиживаешь», «на крови та трупах сел тут, сидишь и разворовываешь государство. Пацаны погибают, а ты для россиян разрешаешь»; [PERSON] ображає мусульман та буддистів («зачем ты оскорбляешь мусульман, зачем ты оскорбляешь буддистов... ты нарушаешь закон, почему ты православную икону у себя в кабинете поставил»). Крім того, у письмовому зверненні «заява про вчинення кримінального правопорушення Громадської організації «Стоп корупції» від [INFO] № [NUMBER], за підписом голови ГО «Стоп корупції» [PERSON] , адресованому Міністерству соціальної політики України, була поширена неправдива інформація щодо вчинення головою Держпраці [PERSON] злочину. Так, у вказаній заяві ГО «Стоп корупції», адресованій Міністерству соціальної політики України (а не правоохоронним органам) зазначено: «в діях голови Держпраці [PERSON] вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 cт. 364 КК України». Ще в одній заяві Громадської організації «Стоп корупції» про вчинення кримінального правопорушення від [INFO] № [NUMBER], за підписом голови ГО «Стоп корупції» [PERSON] , адресованій Державній службі України з питань праці та [PERSON] (а не правоохоронним органам), зазначено: «у Ваших діях, як голови Держпраці пане [PERSON] вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 cm. 364 КК України». Таким чином, громадська організація «Стоп корупції» в особі голови цієї організації [PERSON] навів такі фактичні неоціночні твердження: в діях голови Держпраці вбачаються ознаки злочину («в діях голови Держпраці [PERSON] вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 cm. 364 КК України», «у Ваших діях, як голови Держпраці пане [PERSON] вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 cm. 364 КК України»). Отже, поширювачем у письмових заявах недостовірної інформації, про яку зазначено вище, та яка принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, є Громадська організація «Стоп корупції» (зареєстрована за адресою: вул. Йорданська, 8. кв. 198, м. Київ ). Позивач вважає, що вищезазначена інформація є недостовірною, такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Ухвалою суду від 06.02.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував щодо задоволення позову. Відповідач ГО «Стоп корупції» явку свого представника у судове засідання не забезпечили, про час і місце розгляду справи по суті повідомлятись належним чином. У своєму відзиві представник відповідача [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа явку свого представника у судове засідання не забезпечили, про час і місце розгляду справи по суті повідомлятись належним чином. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у присутності інших осіб, як тих, що були у жилетках із символікою організації «Стоп Корупції», так і працівників Держпраці, на підвищених тонах звертався до голови Держпраці [PERSON] та висловлювався про нього, а саме: «сколько денег вы взяли у Сухой Балки?» ; «почему ты разрешаешь воровать железную руду?»; «не представляйся этому коррупционеру» (прим. це звернення до одного з членів групи у жилетці «Стоп корупції», щоб він не представлявся голові Держпраці); «послушай, ты военный преступник, ты во время войны разрешаешь российским оккупантам железную руду Сухой Балке»; «я вам задаю вопрос: зачем вы разрешаете воровать железную руду?»; «я пришел к бандитам, которым говорю... пособники российских оккупантов»; «этот человек в подвале там прятался, думал, что скроется»; «ему дал [PERSON] денег, и он купил себе айфон. Сколько тебе [PERSON] дал ?»; «вы настолько глупы...»; «из-за тебя там козел сука там убили людей сто человек на Институцкой . И ты падла здесь сейчас кресло просиживаешь»; «на крови та трупах сел тут, сидишь и разворовываешь государство. Пацаны погибают, а ты для россиян разрешаешь»; «игнорируйте этого ненормального человека» (прим. це звернення до членів групи стосовно голови Держпраці); «ты кто такой, что я тебе должен показывать документы»; «человек показывает, что он не знает законов»; «ты тоже не дома, бл..дь заткнись, это не твой дом, сядь в свое кресло»; «зачем ты оскорбляешь мусульман, зачем ты оскорбляешь буддистов... ты нарушаешь закон, почему ты православную икону у себя в кабинете поставил»; «смотрите; вот взятки находятся..»; «сейчас военное положение, к стенке сука поставлю»; «ты понимаешь, что ты пособник российских оккупантов»; «та тебе в тюрьме надо сейчас сидеть по статье терроризм»; «вы с какой-то целью преступной деблокируете камеру»; «еще раз повторю: это растрата государственных денег». Аналізуючи викладене, словесні формулювання відповідача [PERSON] , є лише висловлюваннями, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, та згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», є виключно оціночними судженнями. Відповідно до ст. 277 ЦК України, оціночні судження не є предметом судового захисту, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України 7 липня 1997 року. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Таким чином, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів сторін, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. У письмовому зверненні «заява про вчинення кримінального правопорушення» Громадської організації «Стоп корупції» від [INFO] № [NUMBER], за підписом голови ГО «Стоп корупції» [PERSON] , адресованому Міністерству соціальної політики України, була поширена інформація щодо вчинення головою Держпраці [PERSON] злочину, передбаченого ч. 2 cт. 364 КК України. У заяві Громадської організації «Стоп корупції» про вчинення кримінального правопорушення від [INFO] № [NUMBER], за підписом голови ГО «Стоп корупції» [PERSON] , адресованій Державній службі України з питань праці та [PERSON] зазначено: «у Ваших діях, як голови Держпраці пане [PERSON] вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 cт. 364 КК України». Позивач вважає, що вищезазначена інформація є недостовірною, такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенції), ст. ст. 94, 277 ЦК України кожному, в тому числі юридичній особі, гарантується право на захист честі, гідності та ділової репутації, а також спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію. Разом з тим, за змістом зазначених правових норм, кожному гарантується право на свободу висловлення поглядів, в тому числі право поширювати інформацію без втручання органів державної влади, за умови, що вони діють добросовісно і надають правильну і достовірну інформацію, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав. Статтею 47 Закону України «Про інформацію» встановлено, що однією з підстав відповідальності за порушення законодавства про інформацію є поширення відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи. Відповідно до статті 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканними, фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі, а на підставі статті 299 ЦК України - фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації та може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. З наведених норм права вбачається, що позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права. Тобто, вибір способу захисту порушеного особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції. У законодавстві робиться чітке розмежування між інформацією фактичного характеру, яка має бути доведена, й оціночними судженнями, які не підлягають доведенню і спростуванню (ст. 47-1 Закону України «Про інформацію»). Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої, порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Під поширенням інформації слід розуміти, в тому числі, доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. В ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Позивач, в порядку, визначеному діючим законодавством, не звертався до відповідачів за отриманням оспорюваної інформації, яка є предметом позову. Крім того, відповідно до п. 15,18 постанови Пленуму Верховного суду України №1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Судом встановлено, що позивач не надав належних, достовірних, допустимих, достатніх доказів на підтвердження вимог, викладених в позовній заяві. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування, а достатність - це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу по суті. Позивач не довів факту цілеспрямованого розповсюдження відповідачами оспорюваної інформації з метою принизити його честь, гідність та ділову репутацію, а також факт порушення його особистих немайнових прав, або завдання шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджання йому повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право. Слід зазначити, що згідно роз`яснень, викладених в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1, при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Встановлено, що позивач є головою Державної служби України з питань праці, тобто публічною особою, тому відкритий для суворої критики і пильного нагляду громадськості й межа допустимої критики щодо нього є значно ширшою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Інші наявні в матеріалах справи докази, висновки суду не спростовують.

Outcome: dismissed