Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

16.08.2017 року представник позивача за довіреністю [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду із вищезазначеним позовом в інтересах позивача [PERSON] до відповідачів [PERSON], Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області про визнання нікчемним заповіту, посилаючись на те, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON]. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина. До складу спадкового майна увійшла квартира, дві земельні ділянки та інше особисте майно померлого. У 2010 році за життя спадкодавець склав заповіт на ім'я свого онука - [PERSON], якому заповідав все своє майно. Після смерті спадкодавця [PERSON] стало відомо, що 03 червня 2016 року останній склав другий заповіт на ім'я відповідача [PERSON], який також у встановленому законодавством порядку прийняв спадщину. Далі, представник позивача зазначила, що заповіт, який 03 червня 2016 року посвідчений секретарем Лутовинівської сільської ради на користь відповідача [PERSON] є нікчемним, оскільки заповіт було посвідчено не нотаріусом, а посадовою особою органу місцевого самоврядування, при тому, що за місцем проживання спадкодавця є державна нотаріальна контора. З врахуванням викладеного, представник позивача, прохає суд визнати нікчемним заповіт, який складений спадкодавцем [PERSON] на користь [PERSON] та посвідчений 03 червня 2016 року секретарем Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, зареєстрований в реєстрі за № 9. Судові витрати покласти на відповідачів. До початку розгляду справи по суті представник позивача, доповнила підстави позову про визнання нікчемним заповіту, посилаючись на те, що спадкодавець [PERSON] не мав таких вад здоров'я, які б не давали йому можливості підписати заповіт від 03 червня 2016 року. Заповіт не відповідає одній з основних вимог до форми заповіту, оскільки не підписаний особисто спадкодавцем і не є вираженням волі [PERSON], а також заповіт не містить часу його складання, що свідчить про невідповідність встановленій законодавством формі. У заповіті не повністю зазначено адреса місця проживання свідків [PERSON] та [PERSON] Позивач у судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, клопотання про відкладення або про перенесення розгляду справи до суду не направила. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та прохала визнати нікчемним заповіт, який 03 червня 2016 року складений спадкодавцем [PERSON] на користь [PERSON] та посвідчений 03 червня 2016 року секретарем Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, оскільки заповіт було посвідчено не нотаріусом у селищі Козельщина, а посадовою особою органу місцевого самоврядування іншого населеного пункту, при тому, що за місцем проживання спадкодавця є Козельщинська державна нотаріальна контора. Спадкодавець [PERSON] не мав фізичних вад здоров'я, які б перешкоджали йому 03 червня 2016 року підписати заповіт. Заповіт складений у порушення вимог щодо форми заповіту, оскільки не підписаний особисто спадкодавцем і не є вираженням волі [PERSON], а також заповіт не містить часу його складання, що свідчить про невідповідність встановленій законодавством формі. В заповіті не повністю зазначено адреса місця проживання свідків [PERSON] та [PERSON] З врахуванням вищевикладеного, представник позивача, прохає суд, визнати заповіт нікчемним. У судовому засіданні, яке відбулося 01.11.2017 року відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов позивача не визнали та надали пояснення, що на протязі останніх 17 років спадкодавець та померла [INFO] мати відповідача, без реєстрації шлюбу, спільно проживали однією сім'єю. Спадкодавець відносився до відповідача [PERSON] як до свого сина. Після смерті матері відповідача спадкодавець [PERSON] залишився проживати сам. Останні два роки свого життя [PERSON] страждав на лейкемію та мав вади зору, у зв'язку з чим, потребував постійного догляду та лікування. Зі слів спадкодавця, останній бачив нечітко, тобто контури предметів та приміщення. По квартирі переміщався бо бачив контури одвірок та певних предметів. Заповіт складений спадкодавцем на користь відповідача [PERSON] у найближчому населеному пункті до селища Козельщина, а саме в Лутовинівській сільській раді, оскільки у Козельщинській нотаріальній конторі, на посаді оператора комп'ютерного набору, працює дружина відповідача. Між відповідачем та спадкодавцем була попередня домовленість та узгоджені кандидати осіб свідків, які будуть присутні під час укладення заповіту, оскільки останній мав вади зору. Складання заповіту відбулося у присутності свідків та особи, яка уповноважена вчинити підпис від імені спадкодавця з дотримання законодавства, яке регулює питання щодо укладання заповіту секретарем Лутовинівської сільської ради. Секретарем відображено у заповіті дату, час та місце проживання свідків, що відповідає інформації, яка міститься у паспортах останніх. Заповіт складений у письмовій формі. Позивачем не наведено жодних підстав для визнання заповіту нікчемним. У судове засідання відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, клопотання про відкладення або про перенесення розгляду справи до суду не направили. Представник відповідача [PERSON] позов позивача не визнав та пояснив, що немає доповнень та пояснень до раніше наданих відповідачем [PERSON] та його представником [PERSON] пояснень. Представник відповідача секретар сільської ради [PERSON] у судовому засіданні, яке відбулося 01.11.2017 року позов позивача не визнала та надала пояснення, що дійсно працює секретарем Лутовинівської сільської ради та на неї покладено обов'язки вчиняти нотаріальні дії. Зазначила, що має право посвідчувати заповіти усіх осіб, які до неї звертаються. Ніяких попередніх домовленостей щодо посвідчення спірного заповіту не було. До Лутовинівської сільської ради приїхав спадкодавець, відповідач [PERSON] та ще три чоловіка. Під час розмови зі спадкодавцем було встановлено, що він бажає скласти заповіт, але у зв'язку з вадами зору, прохав щоб були присутні свідки та особа, якій він довіряє підписати заповіт. Спадкодавець без всякого хвилювання та примусу відповідав на питання. Також, під час спілкування було з'ясовано, що спадкодавець не може скласти заповіт та посвідчити його за місцем проживання в Козельщинській нотаріальній конторі, оскільки дружина майбутнього спадкоємця працює у зазначеній нотаріальній конторі. Вона поспілкувалась із спадкодавцем і встановила, що той бажає заповісти квартиру та земельні ділянки синові [PERSON], який про нього піклується. Далі, перевірила за паспортами особи присутніх, після чого надрукувала текст заповіту, в якому зазначила осіб, що були свідками та особу, що розписуватиметься за заповідача, та прочитала його вголос, так як спадкодавець не міг прочитати текст складеного заповіту. Запропонувала кожному з присутніх вголос прочитати текст заповіту. Потім його підписав чоловік, який приїхав разом із спадкодавцем та свідки. Відмовити у посвідченні заповіту підстав не мала, так як це не заборонено Законом України «Про нотаріат». Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків та вивчивши письмові докази по справі, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що представник позивача, яка дії в інтересах позивача звернулася до суду з підстав передбачених законом щодо визнання заповіту нікчемним, а саме: заповіт було посвідчено не нотаріусом, а посадовою особою органу місцевого самоврядування, при тому, що за місцем проживання спадкодавця є державна нотаріальна контора; спадкодавець [PERSON] не мав таких вад здоров'я, які б не давали йому можливості підписати заповіт від 03 червня 2016 року; заповіт не підписаний спадкодавцем; заповіт не містить часу його складання, що свідчить про невідповідність встановленій законодавством формі; у заповіті не повністю зазначені адреси місця проживання свідків [PERSON] та [PERSON] Крім цього, представником позивача зазначено підстави для визнання заповіту недійсним, а саме що складений заповіт не є вираженням волі [PERSON] Далі, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після смерті останнього залишилося спадкове майно у вигляді квартири та двох земельних ділянок (а.с. 20, 50-51). Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України вбачається, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За життя померлим складено заповіт, який посвідчений 02.03.2010 року державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований за номером № 474, згідно якого померлий [PERSON] заповідав належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] спадкоємцю [PERSON],а решту усіх своїх прав та обов'язків, майно де б воно не було і з чого б воно не складалося [PERSON] (а.с. 105). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що вказаний заповіт зареєстровано в даному реєстрі 02.03.2010 року Козельщинською державною нотаріальною конторою і є чинним (а.с. 53). 03.06.2016 року секретарем Лутовинівської сільської ради Козельщинського району [PERSON] та реєстрований за номером №09, згідно якого померлий [PERSON] заповідав належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] та дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідачу по справі [PERSON] (а.с. 60). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що вказаний заповіт зареєстровано в даному реєстрі 13.06.2016 року Полтавською філією ДП «Інформаційний центр» і є чинним (а.с. 53). Ст. ст. 1233, 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини Далі, встановлено, що 01.06.2017 року до Козельщинською державної нотаріальної контори подано заяви про прийняття спадщини дочкою [PERSON], онуком [PERSON], позивачем дружиною [PERSON], відповідачем [PERSON] та відкрита спадкова справа на майно померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 37, 38, 55, 62). Відповідно до рішень Лутовинівської сільської ради № 7 від 03.11.2015 року та № 1 від 20.11.2015 року вбачається, що секретарем сільської ради обрано [PERSON] з покладенням обов'язків щодо вчинення нотаріальних дій (а.с. 116-117). Статтею 203 ЦК України, передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, вчинятися у формі, встановленій законом та бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Для заповіту статтею 1247 ЦК України передбачена письмова форма та нотаріальне посвідчення нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК України. Статтею 37 Закону України «Про нотаріат» (в редакції станом на час посвідчення спірного заповіту), до повноважень посадових осіб органу місцевого самоврядування віднесено, у тому числі, посвідчення заповітів (крім секретних). Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надав показання, що дійсно працює державним нотаріусом Козельщинської нотаріальної контори. Навесні 2016 року спадкодавець [PERSON] після смерті [PERSON] з якою він спільно проживав звернувся до нього з приводу складання заповіту. [PERSON] зайшов до кабінету в окулярах без палиці. Під час розмови було встановлено, що останній бажає скласти заповіт на користь відповідача [PERSON] дружина якого працює на посаді оператора комп'ютерного набору в Козельщинській державній нотаріальній конторі. З метою уникнення сумнівів у неупередженості під час складання та посвідчення заповіту, під час розмови було запропоновано спадкодавцю укласти заповіт у приватного нотаріуса або у будь-якій сільській раді, оскільки секретар сільської ради має повноваження щодо укладання заповіту, окрім секретного, незалежно від того чи проживає громадянин на території сільської ради. Через деякий час, коли спадкодавець, обережно виходив з кабінету, було виявлено, що у коридорі його чекає відповідач [PERSON] Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надав покази, що на протязі 5 років знайомий з спадкодавцем [PERSON], оскільки разом їздили на рибалку та деякий час проживали по сусідству. Останній запросив бути присутнім та підписати від його імені заповіт, оскільки погано бачить. Заповіт складався у сільській раді на користь відповідача [PERSON] У кабінеті під час складання заповіту відповідач [PERSON] був відсутній. Заповіт був прочитаний секретарем сільської ради в присутності, ще двох свідків, яка потім запитала у [PERSON] чи відповідає текст заповіту його волі, останній будь-яких зауважень не зробив. Також, заповіт був прочитаний ним особисто і свідками, після чого він його підписав. Відповідно до ч.4 ст.207 ЦК України, якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надав покази, які за змістом аналогічні показам свідка [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала покази, що [PERSON] є рідним братом. У 2015 році після смерті співмешканки [PERSON] його стан здоров'я погіршився. За життя останній міняв на очах кришталик, але згодом його зір погіршився. Користувався окулярами. Їй відомо, що [PERSON] їздив з відповідачем у Лутовинівку переоформляти квартиру на відповідача [PERSON] Наміру переоформляти землю на [PERSON] не мав, так як вважав, що земля повинна дістатися онукові [PERSON] Обставини складання заповіту [PERSON] на користь відповідача [PERSON] їй невідомі, але її брат після поїздки в с. Лутовинівка не скаржився. Свідок [PERSON] у судовому засіданні, яке проводилося в режимі відеоконференції, надав покази, що [PERSON] є його рідним дідусем. Приблизно у 2010 році зір [PERSON] погіршився, у зв'язку з чим він лікувався. Згодом [PERSON] повідомив його що зір покращується. У 2010 спадкодавець [PERSON] склав заповіт. Відповідно до умов заповіту [PERSON] заповідав йому земельні ділянки, а квартиру заповідав співмешканці [PERSON] Він кожного дня з ним спілкувався по телефону. Приблизно у 2016 році по телефону між ним та [PERSON] відбулася розмова в ході якої дідусь повідомив, що після його смерті він є єдиним спадкоємцем земельних ділянок так як інші спадкоємці відсутні. Відповідно до виписки з історії хвороби [PERSON] вбачається, що останній з 2007 року мав різний різновид хронічних захворювань (а.с. 138). Згідно медичної довідки лікаря вбачається, що 18.01.2014 року [PERSON] був останній раз у лікаря окуліста, має різний різновид захворювання очей (а.с. 141). Згідно з вимогами ст. 215 ЦК України вбачається, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Отже, суд не приймає до уваги твердження представника позивача в частині того, що складений заповіт від 03.06.2016 року не є вираженням волі [PERSON], заповіт було посвідчено не нотаріусом, а посадовою особою органу місцевого самоврядування, при тому, що за місцем проживання спадкодавця є державна нотаріальна контора; спадкодавець [PERSON] не мав таких вад здоров'я, які б не давали йому можливості підписати заповіт від 03 червня 2016 року; заповіт не підписаний спадкодавцем; заповіт не містить часу його складання, що свідчить про невідповідність встановленій законодавством формі; у заповіті не повністю зазначено адреси місця проживання свідків [PERSON] та [PERSON] виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що у 2016 році [PERSON] мав наміри скласти заповіт, що підтверджується показами свідка [PERSON] зокрема роз'яснення [PERSON] щодо неможливості складання заповіту на користь відповідача [PERSON], так як в нотаріальній конторі працює дружина [PERSON] Нотаріусом було роз'яснено [PERSON] щодо можливості складення заповіту у приватного нотаріуса або в сільській раді, яка наближена до селища Козельщина. Його оформлення в Лутовинівській сільській раді та чітке викладення посадовій особі свого наміру щодо розпорядження майном. Розповідь [PERSON] свідкові [PERSON] про перебування з відповідачем [PERSON] щодо переоформлення квартири в селі Лутовинівка. Відсутність у спадкодавця нарікань на дії відповідача [PERSON] Спадкодавець перебував у похилому віці та мав хронічні захворювання зокрема і вади зору, що також під час вчинення нотаріальної дії з'ясовувалося секретарем сільської ради у спадкодавця. Враховуючи встановлене та вимоги закону волевиявлення спадкодавця мало місце і воно було відображено в посвідченому 03.06.2016 році заповіті. При цьому, суд звертає увагу на те, що нотаріальна форма посвідчення заповіту [PERSON] секретарем Лутовинівської сільської ради з його подальшою реєстрацією була дотримана, оскільки в заповіті відображено анкетні дані свідків [PERSON], [PERSON] та особи уповноваженої на підписання заповіту [PERSON] Відображено місце реєстрації та проживання всіх учасників нотаріальної дії відповідно до інформації, яка міститься у паспортних даних зокрема і щодо свідка [PERSON] та [PERSON], що також перевірено судом у судовому засіданні. У заповіті відображено час складання заповіту, а саме о 14 годині 30 хвилин (а.с.60).. [PERSON] свідомо визначив спадкоємця, а також коло осіб, які засвідчать його волю та склад спадкового майна. Також, судом не встановлено підстав для перешкоди секретарю Лутовинівської сільської ради посвідчити 03.06.2016 року заповіт [PERSON] виходячи з наступного. Відповідно до п.п.5 п.б ч.1 ст. 38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання . Відповідно до п 1.2. Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 ( який діяв на момент посвідчення спірного заповіту ), нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій. Відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним . Судом встановлено і підтверджується належними та допустимими доказами, що заповіт посвідчений секретарем Лутовинівської сільської ради [PERSON] на яку було покладено обов'язки щодо вчинення нотаріальних дій, заповіт не є секретним. Вчинення і посвідчення заповіту секретарем сільської Ради не за місцем проживання заповідача відповідає вимогам ст. 37 ЗУ «Про нотаріат». Твердження представника позивача про те, що заповіт мав бути посвідчений виключно нотаріусом, в межах нотаріального округу за місцем реєстрації заповідача є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки передбачені ст. 41 Закону України «Про нотаріат» підстав для відмови у вчиненні цієї нотаріальної дії у секретаря Лутовинівської сільської ради не було. Та обставина, що [PERSON] на час складання заповіту проживав та був зареєстрований в селищі Козельщина, а не на території Лутовинівської сілької ради не є передбаченою законом підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії щодо посвідчення заповіту. Отже, секретар Лутовинівської сільської ради в межах наданих їй повноважень, а також відповідно до вимог ст. 37, 41 Закону України «Про нотаріат», розділу 3 «Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування», затверджений наказом МЮУ від 11.11.2011року за № 3306/5 мала право на посвідчення оспорюваного заповіту. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов позивач не підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що спірний заповіт не відповідає вимогам закону щодо його форми та порядку посвідчення, а також заповіт не є вираженням волі спадкодавця [PERSON] Ч.6 ст.154 ЦПК України передбачено, що якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпеченя позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що необхідно скасувати заходи забезпечення позову, що були встановлені відповідно до ухвали Козельщинського районного суду Полтавської області від 16.08.2017 року справа № 533/900/17, провадження № 2з/533/291/17. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed