Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

04.08.2020 року позивач Орган опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації, звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який знаходиться в КНП «Білгород-Дністровський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради з позовом до [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування Долинської сільської ради, служба у справах дітей Саратської районної державної адміністрації Одеської області, КНП «Білгород-Дністровський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, просить суд: позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 930 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька внесені на підставі ч.1 ст. 135 СК України /зі слів матері/. Позивач вказує, що 20.03.2018 року було видане розпорядження голови Саратської РДА «Про негайне відібрання дитини від матері» у зв`язку з загрозою життю та здоров`я новонародженого, але [PERSON] мала бажання змінитися, покращити умови проживання та виховувати свого сина, тому було вирішено надати [PERSON] час для поліпшення умов проживання та влаштовано матір зі своїм новонародженим сином до Центру матері та дитини «Жизнь». Термін перебування [PERSON] в вищезазначеному закладі сплив 28.10.2019 року, тому [PERSON] разом з малолітнім була доставлена до дитячого відділення КНП «Саратська центральна районна лікарня», де [PERSON] було поставлено діагноз: Епілептична ецефалопатія. Затримка психомоторного та мовного розвитку. Анемія. У зв`язку з тим, що [PERSON] жодних умов не створила для проживання та виховання сина, розпорядженням голови Саратської РДА «Про негайне відібрання дитини від матері» знов було здійснено відібрання [PERSON] від [PERSON] 29.11.2019 року малолітній за розпорядженням голови Саратської РДА був влаштований до КНП «Білгород-Дністровський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради». Мати двічі відвідала сина у лютому місяці 2020 року. Разом з тим, відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов Долинської сільради, стан житла в якому проживає [PERSON] незадовільний. Немає побутових зручностей, відсутні електричні прибори. В будинку брудно, немає газової плити для приготування їжі. Костенко ніде не працює, живе на заробіток батька, який працює по найму. До служби у справах дітей Саратської РДА з питання повернення малолітнього [PERSON] не зверталася, долею дитини не цікавилася. Відповідно до листа Саратського районного центру соціальної служби сім`ї, дітей та молоді, родину [PERSON] було взято під соціальний супровід. На сьогоднішній день [PERSON] жодної умови та рекомендації не виконала, до порад фахівців не дослухається і не намагається змінити свій спосіб життя. Таким чином, дитина залишилась без батьківського піклування, мати якої свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тому, з метою захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини [PERSON] , позивач і звернувся до суду з даним позовом. 07 серпня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду. 05 листопада 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити, на заочний розгляд справи згодний. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлялася належним чином, про причину неявки суду не сповістила, відзив на позов нею не надано. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, від Служби у справах дітей Саратської РДА та КНП «Білгород-Дністровський спеціалізований будинок дитини» Одеської облради» надійшли заяви, згідно яких не заперечують проти заявлених позовних вимог та просять винести законне рішення, розглянувши справу у їх відсутності, на заочний розгляд справи згодні. Зі згоди сторін по справі, що підтверджується заявами наявними в матеріалах справи, суд ухвалою від 04 лютого 2021 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що дійсно відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . У відповідності до листа № 932/76-25 від 29.05.2018 року з Саратського районного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану, відомості про батька в актовому записі про народження № 27 від 13.02.2018 року складеного Саратським райвідділом державної реєстрації актів цивільного стану, внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України /за вказівкою матері - [PERSON] /. Як вбачається з матеріалів справи, 20.03.2018 року Саратською районною державною адміністрацією винесено розпорядження № 118/А-2018 «Про негайне відібрання дитини від матері», яким вирішено забезпечити відібрання новонародженого [PERSON] від матері [PERSON] , у зв`язку із загрозою його життю та здоров`я. Разом з тим, [PERSON] вирішила приймати участь у вихованні дитини, мала намір змінитися та покращити умови свого проживання, а тому Саратською районною державною адміністрацією 15.06.2018 року винесено Розпорядження № 269/А-2018 «Про втрату чинності розпоряджень голови Саратської РДА від 20.03.2018 року № 118/А-2018 та № 119/А-2018. Згідно Направлення № 80 від 27.04.2018 року, влаштовано гр. [PERSON] з її малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] до Центру матері та дитини «Жизнь». 28.10.2019 року сплив термін перебування відповідача з дитиною у вищевказаному закладі, тому [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] була доставлена до дитячого відділення КНП «Саратська центральна районна лікарня», де дитині встановлено діагноз: Епілептична енцелофалопатія. Затримка психомоторного та мовного розвитку. Анемія /що підтверджується листом № 1498 від 30.10.2019 року/. Таким чином, та у зв`язку з тим, що [PERSON] не створила жодних умов для проживання та виховання свого малолітнього сина, розпорядженням голови Саратської РДА від 19.11.2019 року № 295/А-2019 «Про негайне відібрання дитини від матері» було забезпечено негайне відібрання малолітнього [PERSON] від матері [PERSON] . Так, згідно характеристики від 09.07.2020 року, складеної Долинівською сільрадою, [PERSON] мешкає на території Долинівської сільради з народження, за час проживання в селі зарекомендувала себе посередньо. На території сільради ніде не працює та не намагається працевлаштуватися, проживає спільно з батьком та двома братами. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] , вона проживає в [ADDRESS] . Стан житла не задовільний. Немає побутових зручностей, відсутні електроприбори. В будинку брудно. Немає газової плити для приготування їжі, готують їжу на маленькій електроплитці, яка в аварійному стані. [PERSON] ніде не працює. Живе на заробіток батька. Батько працює за наймом. За таких обставин, 26.11.2019 року Саратською РДА у Розпорядженні № 304/А-2019, вирішено тимчасово влаштувати до будинку дитини на повне державне забезпечення строком на 6 місяців [PERSON] , [INFO] . Проте, згідно відповіді КНП «Білгород - Дністровський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради № 510 від 04.06.020 року, адміністрація повідомила, що [PERSON] , мати дитини [PERSON] відвідала сина двічі у лютому 2020 року, під час візиту цікавилась станом здоров`я та розвитку сина, висловила подяку за позитивні зміни у стані здоров`я та емоційному стані дитини. Однак, з листа Саратського районного Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 468 від 02.07.2020 року повідомлено, що родину [PERSON] взято під соціальний супровід в Саратському РЦСССДМ. Але [PERSON] на контакт не йде, на дзвінки фахівців центру не відповідає і не передзвонює, під час відвідування за місцем проживання вдома відсутня. На сьогоднішній день [PERSON] жодної умови та рекомендації не виконала, до порад фахівців не дослухається і не намагається змінити свій спосіб життя. Соціальними службами було знов проведено обстеження житлово-побутових умов відповідача, які не покращились. Згідно Висновку Саратської районної державної адміністрації Одеської області № 02-34/1119 від 14.07.2020 року, з метою соціального захисту малолітньої дитини, яка залишилась без батьківського піклування, захисту її законних прав та інтересів, Саратська РДА як орган опіки та піклування вважає, що існують всі підстави для позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ». Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Матеріалами справи підтверджено свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, а саме те, що мати дитини [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , свідомо нехтує своїми батьківським обов`язками, ухиляється від їх виконання, не здійснила жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунулась від виконання покладених на неї законом обов`язків по вихованню та догляду за дитиною, жодних умов не створила для проживання та виховання своєї малолітньої дитини, не здійснила поліпшення умов проживання, в той час як умови для проживання дитини є загрозою життю та здоров`я малолітнього, декілька разів вже виносилось розпорядження РДА про негайне відібрання дитини, вимог та рекомендацій соціальних служб відповідачка не виконує, а тому за таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимог про стягнення з матері дитини аліментів на користь її малолітнього сина [PERSON] , суд приходить до наступного. У відповідності до положень Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 3 ст. 193 СК України, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи вказані вище обставини, а саме те, що у правовому розумінні чинного законодавства разом з позбавленням батьківських прав з відповідача може бути стягнуто і аліменти на утримання дитини, та враховуючи те, що законодавець чітко визначив, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, прийнявши до уваги, що наразі дитина перебуває на повному державному забезпеченні у державному закладі, тому є усі правові підставі зобов`язати вказані установи відкрити особистий рахунок малолітньої дитини для перерахування майбутніх аліментів, а отже суд вважає за доцільне позовні вимоги в цій частині обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 серпня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно на користь [PERSON] , [INFO] . Перераховувати аліменти на особистий рахунок малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство "Білгород - Дністровський спеціалізований будинок дитини" Одеської обласної ради відкрити зазначений особистий рахунок дитини у відділені Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved