Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини, зазначивши, що на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.09.1999 року він сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року у розмірі 1 / 4 частки його доходу (заробітку) до повноліття сина. 18 липня 2013 року наказом прокурора Дніпропетровської області він звільнений з органів прокуратури. На дату звільнений аліменти з нього на користь відповідачки виплачені утримані. 02.09.2013 року прокуратурою Дніпропетровської області виконавчий лист направлено до Жовневого ВДВС для подальшого виконання. В серпні 2013 року він повідомив відповідачку про своє звільнення та про неможливість сплачувати деякий час аліменти. Згодом [PERSON] повідомила його, що передала виконавчий лист для виконання до Саксаганського ВДВС. З 26 грудня 2013 року він перебував на обліку в Криворізькому міському центрі зайнятості, про що повідомив відповідачку. На початку січня 2014 року [PERSON] сказала, що повідомила державного виконавця про перебування його на обліку в Криворізькому МЦЗ. Однак в період січень-лютий 2014 р. він неодноразово звертався до Саксаганського ВДВС з метою встановлення державного виконавця, в провадженні якого знаходиться вказаний виконавчий лист, однак отримував відповіді, що зазначене виконавче провадження в Саксаганському ВДВС відсутнє. В березні 2014 року відповідачка звернулася до суду про стягнення з нього неустойки за прострочення сплати ним аліментів, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.05.2014 р. з нього стягнуто неустойку за прострочення сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 8396,00 грн. В період з 14.09.1999 р. по 18.09.2013 р. він систематично та своєчасно сплачував аліменти на утримання сина, в період з 14.09.1999 р. по 30.07.2001 р. добровільно сплачував аліменти у розмірі 1/ 4 частки від його заробітку на користь та на утримання відповідачки. З 18.09.2013 р. по 02.01.2014 р. він не мав можливості сплачувати аліменти в зв'язку з тим, що не мав роботи та хворів. Крім того, на його утриманні знаходяться також неповнолітні діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON]. [INFO], також на його утриманні знаходиться його мати [PERSON], яка є пенсіонером та інвалідом другої групи. До того ж він вважає, що відповідачка навмисно утримувала у себе виконавчий лист та своєчасно його не подала до органів виконавчої служби, знаючи, що він перебуває на обліку як безробітній. В період з листопада 2014 року по квітень 2015 року він систематично сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] та буде сплачувати в подальшому. Тому позивач просить повністю звільнити його від заборгованості по аліментам у розмірі 8360,00 грн. яка виникла в зв'язку з обставинами, що мають істотне значення та непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. В судовому засіданні 22 07 2015 року позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначений у позові, відповідач позов не визнала, вважає їх не доведеними та просила у задоволенні позову відмовити. В подальшому сторони надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. У відповідності до ст. 197 ЦПК України 26 травня 2016 року фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що підставі постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.09.1999 року [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року у розмірі 1 / 4 частки його доходу (заробітку) до повноліття сина (л.с. 9-10 - копія постанови). 18 липня 2013 року наказом прокурора Дніпропетровської області Бляхарський А.А. звільнений з органів прокуратури (л.с. 16 - копія повідомлення). На дату звільнений аліменти з нього на користь відповідачки виплачені повністю (л.с. 17,18 - копії довідок). З 26 грудня 2013 року по 19 жовтня 2014 року [PERSON] перебував на обліку в Криворізькому міському центрі зайнятості (л.с. 19 - копія довідки), стягнення аліментів з допомоги по безробіттю проводилося за період з березня 2014 року по вересень 2014 року включно (л.с. 20 - копія довідки). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.05.2014 р. ( справа № 211/1283/ 14-ц ) з [PERSON] стягнуто неустойку за прострочення сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] за період з 20.07.2013 р. по 25.03.2014 р. у розмірі 8396,00 грн.(л.с. 6-8 - копія рішення). На утриманні позивача знаходяться також його неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (л.с. 13,14 - копії свідоцтв про народження). Саме неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 8396 грв. позивач вважає заборгованістю по аліментам і посилаючись на ст. 197 СК України просить звільнити його від сплати вищезазначеної суми. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Як вбачається з позовної заяви [PERSON], він звернувся до суду з позовом про звільнення від сплати заборгованості на підставі як ч. 2 ст. ст. 197 СК України, так і на підставі ч. 3 ст. 197 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв"язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 197 СК України суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. Однак, як убачається із статті таке звільнення можливо лише у випадку коли ця заборгованість виникла у зв'язку з непред'явленням без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. Відповідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Заявляючи вимоги про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, позивач посилається на те, що він хворіє, не працює, знаходився на обліку в Криворізькому міському центрі зайнятості, та на його утриманні знаходяться двоє дітей від другого шлюбу та мати [PERSON], яка є пенсіонером та інвалідом другої групи. Між тим суд вважає, що стягнення з позивача аліментів на утримання дитини на підставі виконавчого листа, вчасно пред'явленого відповідачем на виконання, не може бути підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням ним свого обов'язку по утриманню дитини. Крім того, зміна сімейного стану позивача у зв'язку з укладенням нового шлюбу, в якому народжені двоє дітей, є саме підставою для зміни розміру аліментів, що стягуються з позивача на утримання дитини від першого шлюбу, а не звільнення його від сплати заборгованості по аліментам. Що стосується посилання позивача на стан здоров"я, як на причину несплати аліментів, то суд не вбачає доказів, що позивач мав якусь тяжку хворобу, як вказує ч.2 ст. 197 СК України. Факт ухилення та неналежного виконання позивачем зобов'язань щодо сплати аліментів підтверджується також рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.05.2014 року про стягнення з позивача неустойки за прострочення заборгованості в сумі 8396 грн. Саме цю суму позивач вважає заборгованістю по аліментам. Однак суд також зазначає, що вимоги щодо звільнення від стягнення неустойки не є обґрунтованими також з тих підстав що неустойка не є заборгованістю по аліментам , а звільнення від сплати неустойки не передбачено нормами Сімейного кодексу України. Істотних обставин для звільнення позивача від сплати неустойки за прострочення заборгованості по аліментам судом не встановлено, а тому позов задоволенню не підлягає. В ході розгляду даної справи ухвалою суду від 10.06.2015 року було зупинено примусове виконання по виконавчому провадженню про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], за період з 20.07.2013 року по 25.03.2014 року в розмірі 8396, 36 грн., до розгляду даної справи по суті. Суд вважає за необхідне дану ухвалу скасувати.

Outcome: dismissed