Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

26.05.2020 року [PERSON] , в інтересах якої діяв адвокат Петренко С.В., звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Саваріна Олена Сергіївна, приватний нотаріус Гаража Наталія Петрівна, в якому просила визначити, що частка спадкодавця [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер нерухомого майна №165624196251), загальна площа (кв.м): 37,2, житлова площа (кв.м.): 17,5, опис: однокімнатна, становила Ѕ частки; визначити за [PERSON] право на спадкування Ѕ частки квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер нерухомого майна №165624196251), загальна площа (кв.м): 37,2, житлова площа (кв.м.): 17,5, опис: однокімнатна, що належала спадкодавцю [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Позов обґрунтовано тим, що позивач є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Саваріною О.С. відкрито спадкову справу №6561587. [PERSON] на випадок своєї смерті заповіт не склав, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його матір [PERSON] та дружина [PERSON] , з якою він перебував у шлюбі з 05 лютого 2011 року. За час перебування у шлюбі подружжям було набуто нерухоме майно, а саме однокімнатну квартиру [ADDRESS] , яка належить відповідачу [PERSON] на праві власності з 27.09.2018 року на підставі Акту приймання-передачі паю (квартири) до Кооперативного договору №3620/П-131 від 15 січня 2016 року, серія та номер: б/н, виданий 29.12.2016 року, видавник: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «МОБІЛЬ». Державну реєстрацію права власності проведено приватним нотаріусом Гаража Н.П. Вищевказана квартира входить до складу спадщини та є спадковою масою, оскільки належала спадкодавцеві [PERSON] та його дружині [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Позивач вважає, що з метою захисту своїх прав на спадкування спірного майна необхідно визначити конкретну частку померлого спадкодавця [PERSON] у вищевказаному нерухомому майні, що належало йому та його дружині на праві спільної сумісної власності, а також визнати її право на спадкування цієї визначеної частки, оскільки її право на спадкування спірного майна буде перебувати у стані невизнаного та оспорюваного, що значно утруднить видачу їй нотаріусом свідоцтва про спадщину. Суддею Харківського районного суду Харківської області Назаренко О.В. від 16.06.2020 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.06.2020 року заяву представника позивача адвоката Петренко С.В. про забезпечення позову було повернуто заявнику. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31.08.2020 року заяву представника позивача адвоката Петренко С.В. про забезпечення позову задоволено частково, оголошено заборону [PERSON] вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження та обтяження нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] . 01 вересня 2020 року від адвоката Кульбіч-Калбукової С.А., яка діє в інтересах [PERSON] , до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила у задоволенні позовної заяви відмовити, оскільки відсутні підстави звернення позивача до суду, а саме: позовна заява подано до спливу шестимісячного строку, передбаченого на подання спадкоємцями заяви про прийняття спадщини, не витребувано від нотаріуса копії спадкової справи із якої можливо визначити коло спадкоємців, відсутня постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, як підстави для звернення до суду. Позивачка вимагає право власності на об`єкт спадкового майна закріпити за одним із спадкоємців, що порушує права інших спадкоємців. Крім того позов подано за відсутності спору з боку інших спадкоємців, оскільки 01.06.2020 в приміщенні приватного нотаріуса КМНО Саваріної О.С. адвокату Петренко С.В. було надано копії документів щодо оцінки вартості всіх об`єктів майна, які входитимуть до спадкової маси, та було запропоновано підготувати договір поділу спадкового майна. Також позовна заява містить грубі порушення ст. 177, 175 ЦПК України, що є підставою для відмови у прийнятті позовної заяви. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 вересня 2020 року було задоволено клопотання представника позивача адвоката Петренко С.В. про витребування доказів, закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 08.09.2020 від представника позивача адвоката Петренко С.В. надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що спірна квартира входить до складу спадщини та є спадковою масою і лише після вирішення питання про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю, виділення конкретних часток кожному із співвласників, таке майно набуває статусу спільної часткової власності. Отже не визначення конкретної частки спадкодавця унеможливить видачу позивачу свідоцтва про право на спадщину, а тому є необґрунтованими посилання відповідача, що спір в даній справі може бути вирішений після 6 місяців, тобто після видачі свідоцтва про право на спадщину. Даний спір виник з метою захисту невизнаного та оспорюваного права позивача на спадкування частки, що належала спадкодавцю у спірному майні. Стосовно порушення прав інших спадкоємців, то позивач зазначає, що законом не передбачено право позивача представляти їх інтереси, жодної згоди між спадкоємцями стосовно спадкового майна досягнуто не було, ніяких зустрічей спадкоємців чи їх адвокатів не відбувалося. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.10.2020 року провадження у даній цивільній справі було закрите. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17.03.2021 року ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 07.10.2020 року скасовано і справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2020 року, дану цивільну справу передано судді Лук`яненко С.А. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 05.04.2021 справу прийнято до провадження і призначено до судового розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.05.2021 року задоволено клопотання представників сторін про витребування у приватного нотаріуса КМНО Саваріної О.С. належним чином завіреної копії спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06.09.2021 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Пшеничного О.О. і залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в особі їх законного представника [PERSON] . Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, від позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому вона позовні вимоги; представник позивача також надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява, в якій вона просила розглянити справу без участі відповідача та його представника. Третя особа приватний нотаріус Саваріна О.С. в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи за її відсутності. Третя особа приватний нотаріус Гаража Н.П. в судове засідання не з`явилася, в поданій заяві просила проводити розгляд справи без її участі. Третя особа [PERSON] та представник неповнолітніх [PERSON] в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст.\~2\~ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положеннями ч.1 ст.\~4\~ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 15\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Міським Палацом Новонароджених м. Київ 03.08.1973 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . 05 лютого 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Під час шлюбу у них народилося троє дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16 січня 2013 року), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26 липня 2011 року), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16 червня 2016 року). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05 березня 2020 року, виданого Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Як вбачається із матеріалів спадкової справи №1/2020 вбачається, що із заявами до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Саваріної О.С. про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися мати померлого [PERSON] , що підтверджується копією заяви про прийняття спадщини від 03 березня 2020 року; дружина померлого [PERSON] , як від себе так і в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією заяви про прийняття спадщини від 18 березня 2020 року та копією заяви про прийняття спадщини від 27 березня 2020 року, батько померлого [PERSON] , що підтверджується копією заяви про прийняття спадщини від 13 травня 2020 року. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 208638283, дата формування 12.05.2020, 27.09.2018 року за [PERSON] було зареєстроване право власності на однокімнатну квартиру, загальною площею 37,2 кв.м., житловою площею 17.5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Підставою для державної реєстрації права власності є Акт приймання-передачі паю (квартири) до Кооперативного договору №3620/П-131 від 15 січня 2016 року, серія та номер: б/н, виданого 29.12.2016 року, видавник: ОБСЛУГОВУЮЧИЙ КООПЕРАТИВ «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «МОБІЛЬ»/ [PERSON] . Позивачка просить суд визначити, що частка спадкодавця [PERSON] у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру становила Ѕ частку та визнати за нею право на спадкування Ѕ частки зазначеної квартири, що належала спадкодавцю [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідач зауважує, що відсутній спір щодо вказаного майна, оскільки вона не заперечує проти права позивачки на спадкове майно після смерті сина, відсутня постанова нотаріуса про відмову позивачці в оформленні права на спадщину. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. За статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до пункту 3.4 листа Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, зазначено, що визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За загальним правилом ст.\~392\~ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності. Аналогічного за змістом правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 61-11210св19 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 28 липня 2021 року справа №346/5216/18 (провадження № 61-3050св21). Як вбачається з матеріалів спадкової справи до кола спадкоємців померлого [PERSON] , які прийняли спадщину, входять мати померлого [PERSON] , дружина померлого [PERSON] , діти померлого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , батько померлого [PERSON] , які відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги, вони мають право на спадкування вказаного майна у рівних частках, якщо інше не передбачено угодою між ними. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. В той час [PERSON] не надала жодних доказів існування перешкод для оформлення її\~спадкових прав\~у нотаріальному\~порядкуна частку квартири [ADDRESS] , та що її право не визнається чи оспорюється іншими спадкоємцями, або нотаріусом відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно. Отже в матеріалах справи відсутні докази порушення прав позивача, які підлягають судовому захисту, в тому числі відсутня відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, що вказувало б на виникнення цивільно-правового спору. Зважаючи на викладене, що судом не встановлено порушення особистого немайнового або майнового права та інтересу позивача, не встановлено обставин позбавлення її права отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сина у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог . У відповідності до ст.141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed