Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

04 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], а також стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є бабусею неповнолітньої [PERSON], [INFO], остання проживає разом із нею та перебуває під її опікою. Мати дитини та донька позивачки [PERSON] померла [INFO]. Батько дитини не проявляє про неї батьківської турботи, не займається вихованням, матеріальної допомоги на утримання не надає. Дитина проживає разом із нею та повністю перебуває на її утриманні. Для встановлення соціального статусу дитини та можливістю офіційного здійснення захисту прав та інтересів дитини, представляти її інтереси в державних та комунальних органах, позивач просить про позбавлення відповідача батьківських прав, а також про стягнення аліментів в розмірі 1/ 3 частини усіх видів його доходу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі в межах доводів позовної заяви. Відповідач [PERSON] до суду не прибув, відзив на позовну заяву не надіслав, про розгляд справи повідомлявся належно (а.с. 41). Згідно його заяви від 20.08.2018 року, що посвідчена нотаріально, [PERSON] обізнаний про подання позову про позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 16). У зв'язку з визнанням позову, відповідно до положень ст.ст200, 206 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому судовому засіданні. Представник служби у справах дітей Вітовської РДА проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дитина проживає з бабусею. Батько участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Бабуся повністю утримує онуку, забезпечує її всіх необхідним, контролює навчання, турбується про її здоров'я та розвиток. Вислухавши пояснення позивача та представника служби у справах дітей, дослідивши письмові докази в межах доводів позовної заяви, судом встановлено наступне. Батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). Родинні відносини між позивачкою та померлою [PERSON] як матір'ю та донькою відповідно підтверджуються даними копії з Витягу реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, відповідного якого позивачка до шлюбу із [PERSON] мала прізвище [PERSON] (а.с. 12), а за даними копії свідоцтва про народження [PERSON], матір'ю останньої є [PERSON] (а.с. 19). За даними копії трудової книжки, у зв'язку з реєстрацією шлюбу із [PERSON], актовий запис про шлюб №6 від 23.02.1985 року, прізвище позивачки з [PERSON] змінено на [PERSON] (а.с. 13). Її донька [PERSON], за даними копії з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, змінила прізвище на [PERSON] у зв'язку з реєстрацією 30 жовтня 1999 року шлюбу із [PERSON] (а.с. 20). Щодо підстав звернення до суду із цим позовом, то згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] (а.с. 22). Згідно нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 20.08.2018 року, останній позовні вимоги до нього про позбавлення батьківських прав відносно доньки [PERSON] визнав, просив про розгляд справи за його відсутності (а.с. 16). Відповідно до висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 08 жовтня 2018 року, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] (а.с. 43-44). Зі змісту висновку слідує, що відповідач долею доньки не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, навчальний заклад, в якому навчається його донька не відвідує, не утримує її матеріально. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у його постанові від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В той же час, вирішуючи питання про відібрання дитини чи позбавлення батьківських прав, найкращі інтереси дитини повинні мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Враховуючи викладене, з пояснень учасників справи та досліджених письмових доказів, в тому числі нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про визнання даного позову, суд дійшов висновку, що вище вказані обставини свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], створенню для неї належних умов для проживання, здорового розвитку та навчання, умов проживання, що свідчить про байдуже ставлення до дитини та її долі і, що відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для позбавлення його батьківських прав. За наведеного, суд дійшов висновку, що саме позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам дитини. У разі зміни свого ставлення до дитини, її інтересів та потреб, відповідач не позбавлений можливості поновити свої батьківські права в судовому порядку. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки, то за встановлених в ході судового розгляду обставин, а саме ухилення відповідача від виконання обов'язків щодо матеріального утримання дитини, та враховуючи положення ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, приймаючи до уваги, що суду не надано доказів стосовно спроможності відповідача сплачувати аліменти в розмірі більшому ніж мінімально гарантований державою, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON], в розмірі 1/ 4 частини усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON], щомісяця до її повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", на користь позивача з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в сумі 740,80 грн. та на користь держави - судовий збір в сумі 704, 80 грн. за вимогами про стягнення аліментів.

Outcome: partial