Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач - ДП «Чернівцілегмаш» звернулось до суду з позовом про стягнення грошових коштів до відповідача - [PERSON] посилаючись на те, що 12 травня 2009 року між сторонами було укладено договір № 1, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове платне володіння автокран на шасі [NUMBER] з гідравлічним приводом, КС-3577-2 1989 року випуску, державний номер [NUMBER]. Вказує на те, що п. 6 вказаного договору визначено, що замовник зобов'язується своєчасно і в повному обсязі проводити оплату за оренду автокрана в сумі 7200,00 грн за місяць. Термін дії вказаного договору складає один рік з моменту передачі автокрана та в подальшому його дію було пролонговано до 31 грудня 2010 року. Під час дії договору, протягом травня-грудня 2009 року за оренду автокрана відповідачем було сплачено орендну плату в сумі 23660,00 грн. Крім того, відповідачем були придбані запасні частини до автокрану на суму 672,00 грн., які були зараховані до суми орендної плати за 2009 рік. Так, згідно умов договору, орендна плата за червень - грудень 2009 року повинна складати 50400,00 грн., однак у зв'язку з несвоєчасною сплатою коштів у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за вказаним договором, за 2009 рік, в сумі 26068,00 грн., що відображено в постанові Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року у справі № 2а/2470/1469/11. В позовній заяві вказує, що в період з 30 червня 2010 року по 27 грудня 2010 року Контрольно-ревізійним управлінням в Чернівецькій області на виконання п. 2.16 Плану контрольно-ревізійної роботи Головного КРУ України на II квартал 2010 року, було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «Чернівцілегмаш» за 2008-2009 роки та завершений звітний період 2010 року. За підсумками проведеної ревізії, Контрольно-ревізійним управлінням в Чернівецькій області складено акт ревізії від 04.01.2011 року № 24-06/2, яким зафіксовано виявлені порушення. На підставі п. 7 ст. 10 ЗУ "Про державну контрольну-ревізійну службу України", листом КРУ у Чернівецькій області від 17.01.2011 року № 24-06-10-14/228 позивачу направлено вимогу про усунення виявлених ревізією недоліків та порушень, у тому числі щодо відображення по бухгалтерському обліку підприємства дебіторської заборгованості за недоотриману орендну плату за експлуатацію автокрана та забезпечення повернення недоотриманих коштів від оренди автокрана в загальній сумі 50235,00 грн. З метою виконання вказаних вимог ревізії в примусовому порядку, КРУ у Чернівецькій області звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом про зобов'язання ДП «Чернівцілегмаш» виконати вимоги КРУ в Чернівецькій області від 17.01.2011 року № 24-06-10-14/288. Під час розгляду даної справи судом була достовірно встановлена сума заборгованості відповідача перед позивачем за відповідним договором та після винесення судового рішення у справі № 2а/2470/1469/11 відповідачем була лише частково погашена сума заборгованості у розмірі 4500,00 грн. Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 21568,00 грн. На підставі викладеного, враховуючи, що даний договір є обов'язковим для сторін і повинен добросовісно виконуватись, просять стягнути з відповідача - [PERSON] на їх користь кошти в розмірі 21568 грн., а також понесені по справі витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги позову в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, оскільки вважає, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом було пропущено строк позовної давності, про що надав відповідну заяву. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що вимоги позову задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що 12 травня 2009 року між сторонами було укладеного договір про надання автопослуг № 1 відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове платне користування автокран на шасі [NUMBER] з гідравлічним приводом, КС-3577-2 1989 року випуску, державний номер [NUMBER]. Відповідно до вказаного договору, сторонами було визначено строк його дії терміном на один рік та в подальшому його дію було пролонговано до 31 грудня 2010 року. Відповідно до п. 6.1 договору відповідач зобов'язався своєчасно і в повному обсязі проводити оплату по договору в розмірі 7200,00 грн. на місяць. Встановлено, що на час звернення до суду з позовом за відповідачем наявна заборгованість по договору в розмірі 21568,00 грн., що підтверджується постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року у справі №2а/2470/1469/11 та прибутковим ордером № 24 від 01 квітня 2014 року. Разом з тим, суд вважає, що позивачем при зверненні до суду було пропущено строк позовної давності. Так, відповідно вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Статтею 262 ЦК України встановлено, що заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Таким чином, сторонами було визначено строк дії договору до 12 травня 2010 року та в подальшому його дію було пролонговано до 31 грудня 2010 року, тобто станом на дату закінчення дії договору позивачу було відомо про порушення його права відповідачем, а саме про наявність заборгованості по сплаті коштів за оренду автокрана, як наслідок розпочався відлік строку позовної давності, який закінчився 01 січня 2014 року. Судом встановлено, що позовна заява ДП «Чернівцілегмаш» подана до суду 10 квітня 2014 року, що підтверджується поштовою відміткою на конверті, тобто пізніше ніж через три роки з моменту закінчення встановленого законом строку позовної давності. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставною для відмови у позові. Крім того, суд вважає, що платіж, який було здійснено відповідачем 01 квітня 2014 року не перериває перебігу позовної давності, відповідно до вимог ст. 264 ЦК України, оскільки даний платіж було здійснено після закінчення трьох річного строку позовної давності. Суд вважає за необхідне звернути увагу на вимоги ст. 267 ЦК України якою встановлено, що особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Відповідно до вказаної норми відповідач не має права вимагати у позивача повернення сплаченої ним 01 квітня 2014 року суми коштів в розмірі 4500 грн., оскільки вказаний платіж було здійснено по спливу строку позовної давності. На підставі наведеного, враховуючи те, що позивачем не заявлено вимогу про поновлення пропущеного процесуального строку, суд вважає, що в задоволенні вимог позову про стягнення з відповідача грошових коштів слід відмовити. У зв'язку із відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають. Відповідно до вимог ст.ст. 253, 256, 257, 260, 261, 262, 264, 267, 526, 527, 530 ЦК України,

Outcome: dismissed