Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

У листопаді 2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що [PERSON] звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала Заяву б/н від 29.11.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 6400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб сайт. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, останній публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та правила надання банківських послуг. Тобто Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку. При укладанні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку», які викладені на банківському сайті, згідно яких обслуговується відповідачка. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в Банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Банк свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» на підставі яких відповідачка при укладанні Договору про надання банківських послуг надала свою згоду щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Під борговим зобовязанням сторони узгодили зобовязання Клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів. Відповідачка [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, відповідачка зобоязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка станом на 12.10.2016 року має заборгованість - 12946,10 грн. з яких: - 3592,48 грн. тіло кредиту; - 3656,34 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; - 3504,61 грн. нараховано пені за прострочене зобовязання; - 1100,00 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту; - 500,00 грн. штраф (фіксована складова); - 592,67 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». З урахуванням наведеного позивач просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] 12\~946,10 грн. заборгованості за кредитним договором та 1378,00 грн. судових витрат. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просить суд розглянути справу у її відсутності без застосування технічних засобів фіксування судового процесу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Частиною 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала Заяву б/н від 29.11.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 6400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка порушила умови укладеного договору та станом на 12.10.2016 року має заборгованість - 12946,10 грн. з яких: - 3592,48 грн. тіло кредиту; - 3656,34 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; - 3504,61 грн. нараховано пені за прострочене зобовязання; - 1100,00 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту; - 500,00 грн. штраф (фіксована складова); - 592,67 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором б/н від 29.11.2010 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, та сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня прострочення платежу. За змістом статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, з урахуванням порушення відповідачкою [PERSON] умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості за кредитним договором та визнанням відповідачкою цього факту, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідачки 12946,10 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в попередньому судовому засіданні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ВОТМ7В19МU від 17.10.2016 року, він також підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved