Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

04.09.2015 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.03.2010 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених Наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним і банком договір, що підтверджується його підписом в заяві. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, отже, зобов'язання не виконав. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором станом на 05.08.2015 року відповідач має заборгованість - 16585,87 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 1752,95 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 10986,93 грн., заборгованість за пенею та комісією 2580,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 765,99 грн. штраф (процентна складова). Позивач зазначає, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання за кредитним договором, не погашає заборгованість, тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 30.03.2010 р. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. До суду подала заяву про розгляд справи в її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає повністю, згідна з боргом. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за \~відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позичальник [PERSON] 30.03.2010 року подала ПриватБанку заяву на отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (кредитка «Універсальна», 30 днів пільгового періоду). У заяві на отримання кредиту термін дії картки не визначено. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що погоджується з тим, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених Наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним і банком договір. Отже, між сторонами по справі укладено договір № б/н від 30.03.2010 року, за умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі надав відповідачу кредит. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 530 ЦК України визначено - якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Пунктом 1.1.2.4 Умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов'язаний звернутися в банк для розірвання цього договору і погасити заборгованість перед банком, в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих держателю і довіреним особам. При незгоді з списанням коштів з картрахунку інформувати банк про це на протязі тридцяти п'яти днів з моменту списання. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладення кредитного договору жодна зі сторін до цього часу не заявила про намір його припинити. У свою чергу, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку. Факт користування відповідачем кредитними коштами та рух коштів по картковому рахунку підтверджується розрахунком, з якого слідує, що відповідач неналежно виконував свої зобов'язання щодо виконання умов договору, внаслідок чого станом на 05.08.2015 року має заборгованість по несплаченому кредиту 16585,87 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 1752,95 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 10986,93 грн., заборгованість за пенею та комісією 2580,00 грн., заборгованість по судових штрафах 1265,99 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували позовні вимоги, відповідачем суду не представлено. Виходячи з наведеного, позов банку про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за подання до суду позовної заяви. На підставі ст.ст. 526, 527, 529, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved