Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

13 січня 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між банком та відповідачем [PERSON] 15.12.2005 року було укладено договір б/н, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 2000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» (далі умов), «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом та «Тарифами Банку», які викладаються на банківському сайті складає між ним і банком договір. За вищевказаним договором відповідач зобовязувався щомісячно повертати заборгованість по кредиту, яка складалася із заборгованості за кредитом, відсотками, а також інших витрат згідно Умов. Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, разом з тим, [PERSON] користувався кредитними коштами, але не дотримувався умов кредитного договору щодо його погашення, допускаючи систематичне порушення термінів повернення кредиту. У звязку з несвоєчасним погашенням заборгованості по кредиту станом на 30.11.2014 року за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 41823,30 грн., де заборгованість по кредиту складає 8664,35 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 33158,95 грн. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 16.08.2012 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» частину заборгованості в розмірі 25251,01 грн., а тому залишок заборгованості складає 16572,29 грн. Окрім того, до стягнення підлягає штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 828,61 грн. Таким чином, загальна сума кредитної заборгованості складає 17900,90 грн. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача кредитну заборгованість в сумі 17900,90 грн., а також судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просить застосувати до позовних вимог строки позовної давності, про що подав письмову заяву, у задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. З копії анкети-заяви позичальника від 15.12.2005 року вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 2000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10). Підписавши вищевказану заяву, ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладаються на банківському сайті, відповідач підтвердив свою згоду на укладення між ним та позивачем кредитного договору (а.с.11-16). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30.11.2014 року за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 41823,30 грн., де заборгованість по кредиту складає 8664,35 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 33158,95 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 828,61 грн. (а.с.5 -8). Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 16.08.2012 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» частину заборгованості в розмірі 25251,01 грн. (а.с17-18). Строки і порядок погашення по Кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжних картах з встановленим мінімальним обов'язковим платежем визначений у Пам'ятці Клієнта, яка є невід'ємною частиною Договору. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами, та частину заборгованості по Кредиту (п.5.3. Правил користування платіжною картою). Згідно умов Заяви та п.4.1. Правил користування платіжною картою, погашення заборгованості по кредиту може здійснюватися шляхом внесення коштів на карту клієнтом або шляхом списання коштів з інших карт. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, вищевказаний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою визначено, що строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць та рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Згідно з п. 3.1.3 по закінченню строку дії карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше не надійшло письмової заяви держателя про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картковому рахунку і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Пунктом 3.1.4 Правил визначено, що карта миттєвого випуску продовженню не підлягає. З розрахунку, наданого банком, вбачається, що останній платіж в розмірі 573,22 грн. [PERSON] здійснив 18 грудня 2008 року, що підтвердив відповідач у поданій до суду письмовій заяві. В подальшому відповідачем не проводилось перерахування особистих коштів для поповнення карткового рахунку в рахунок погашення кредитної заборгованості, у зв'язку з чим, починаючи з 19 грудня 2008 року будь-яке погашення або шляхом внесення коштів відповідачем, або шляхом перерахування Банком коштів з інших карт не здійснювалося ( а.с.5-8). Із позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом позивач звернувся до суду 13 січня 2015 року (а.с.2). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Стаття 256 ЦК України визначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. По справі відсутні докази щодо існування погодженої сторонами іншої тривалості строку позовної давності відповідно до ст. 259 ЦК України. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до п. 5.4 Правил користування платіжною карткою та договору, строк погашення кредиту здійснюється у повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного у платіжній картці. Таким чином повернення кредитних коштів визначено періодичними щомісячними платежами (а.с 16). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що останній платіж [PERSON] надійшов 18.12.2008 року, а позов позивачем подано до суду 13.01.2015 року, тому є всі підстави вважати, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропущено 3-х річний строк позовної давності звернення до суду, у звязку з чим слід відмовити позивачеві у задоволенні позову.

Outcome: dismissed