Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного мешкання на час відкриття спадщини з спадкодавцем [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1,92 га, кадастровий номер:5124587700:01:001:0077, цільове призначення: для ведення особистого товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 017721 , виданого 20.12.2003 року Саратською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 29.07.2003 року №454/А-2003. 21 січня 2004 року його батько [PERSON] склав заповіт, яким заповідав позивачу зазначену земельну ділянку. У літку 2005 року його батько [PERSON] почав частіше хворіти, потребував постійного піклування, у зв`язку з чим заявник забрав його до себе на постійне місце мешкання у м. Ізмаїл Одеської області, де він почав спільно з ним проживати в будинку [ADDRESS] , де вони спільно проживали, вели спільне господарство, піклувався за ним, тобто мешкав разом з батьком [PERSON] однією родиною. З метою оформлення спадщини, заявник звернувся до приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І., однак в оформленні спадщини йому відмовлено, у зв`язку з тим, що він пропустив строк прийняття спадщини, та не встановлено факт сумісного проживання із спадкодавцем. Заявник в судове засідання не з`явився, про час слухання справи сповіщений належним, чином, надав до суду заяву, про слухання справи у його відстуніть, заяву підтримує у повному обсязі, просить її задовольнити. Заінтересована особа - Ярославська сільська рада Саратського району Одеської області в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень по справі не мають. (а.с. 28) У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.01.1954 року, актовий запис № 2, де вказано, що (рос. мов.) « [PERSON] » є батьком (рос. мов.) « [PERSON] (а.с. 7). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №65 [PERSON] помер [INFO] . (а.с. 13) Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.11.2012 року приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу вбачається, що заявнику відмовленого в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропуском строк прийняття спадщини, та відсутністю документів, які би підтверджували факт сумісного проживання із спадкодавцем.(а.с. 15) Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини». Встановлення даного факту, який ніким не оспорюється і не спростовується, має для заявника юридичне значення, оскільки від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових його прав. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно з п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити і встановити юридичний факт, що [PERSON] , постійно проживав разом з [PERSON] (спадкодавцем) на час відкриття спадщини, тобто на [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved