Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги мотивує тим, що 15 травня 1997 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Мукачівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану. За час шлюбу у них народилися двоє дітей, а саме [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, в звязку з чим 01.10.2014 року рішенням Мукачівського міськрайонного суду шлюб було розірвано. Не зважаючи на її зауваження відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дітей не надає та не бере участі у додаткових витратах. Він маж постійне місце роботи, регулярно отримує заробітну плату, тому має можливість сплачувати кошти на утримання дітей. В звязку з цим позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі Ѕ частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справ без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує і просить його задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Крім того пояснив, що позивач [PERSON] працює за трудовим договором в приватного підприємця [PERSON] офіціантом в кафе по вул. Гоголя, 14 в м.Мукачево і отримує заробітну плату в сумі 1250 грн. щомісячно. Діти проживають разом з позивачем за адресою м.Мукачево, вул.. Чернишевського, 31/2. Де проживає відповідач, йому невідомо, зі слів позивача він не проживає разом з нею та дітьми, однак на підтвердження цього не може надати ніяких доказів. Представник позивача також пояснив, що не може ні підтвердити, ні спростувати факт перебування позивача тривалий час на заробітках і відповідно перебування дітей на утриманні відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та повністю заперечила проти їх задоволення. Пояснила, що обставини, які стосуються перебування позивача та відповідача у шлюбних відносинах, факт укладення та розірвання шлюбу, народження двох дітей, нею повністю визнаються, однак жодних підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача немає. Свої заперечення обґрунтовує тим, що на теперішній час відповідач проживає разом з своїми дітьми в м.Мукачево, вул.. Чернишевського, 31/2, витрати на утримання дітей сторони несуть спільно. Ні судовим рішенням про розірвання шлюбу, ні іншим документом не визначено місце проживання дітей, тобто не встановлено, що діти проживають саме з матірю. З матеріалів справи про розірвання шлюбу вбачається, що позивач тривалий час, а саме 9 місяців, перебувала на заробітках в Російській Федерації, тобто не брала участі у вихованні дітей, весь час дітьми опікувався відповідач [PERSON] За таких обставин вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими і не підлягають до задоволення. Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 травня 1997 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Мукачівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 183. За час шлюбу у них народилися двоє дітей, а саме [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, в звязку з чим 01.10.2014 року рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області шлюб між ними розірвано. Під час розірвання шлюбу питання щодо визначення місця проживання дітей не вирішувалося. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно пункту 17 Постанови, Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання має не будь-хто із батьків, а тільки той, з ким дитина проживає, до того з батьків, що проживає окремо. Як вбачається з матеріалів справи та визнається представником позивача в судовому засіданні, позивач та її неповнолітні діти проживають за адресою [INFO]. За цією ж адресою зареєстрований і проживає також відповідач по справі [PERSON], що підтверджується як матеріалами позову (саме ця адреса вказана позивачем у позові), та відповіддю на запит суду Мукачівського МВ ГУДМС в Закарпатській області від 06.11.2014 року. В судовому засіданні представник позивача не надав жодних доказів того, що відповідач проживає окремо від дітей, даний факт ним навіть не був стверджений. Зокрема представник пояснив, що про це йому нічого невідомо. Крім того, з доданої до заперечення відповідача копії позовної заяви [PERSON] про розірвання шлюбу вбачається, що позивач перебувала на заробітках, отже не проживала разом з дітьми. Як стверджує представник відповідача в судовому засіданні, позивач перебувала на заробітках за межами області тривалий час, біля девяти місяців, за цей час утриманням та вихованням дітей займався батько [PERSON] Вказані обставини представником позивача не спростовані. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] спільно займаються утриманням та вихованням дітей, жодних даних про те, що діти проживають тільки з позивачем, а відповідач проживає окремо, немає, а тому вимоги позивача про стягнення на її користь аліментів на утримання дітей є необґрунтованими і до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed