Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

В вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності, виключення майна з акту опису, зняття арешту, повернення автомобіля власнику, в обгрунтування якого вказав, що в травні 2015 року придбав у відповідача автомобіль Mitsubishi Lancer, 2007 р.в., д.н. [NUMBER] за 2650 доларів США, уклавши договір купівлі-продажу у простій письмовій формі. Після укладання договору купівлі-продажу відповідач передав позивачу ключі від автомобіля та технічний паспорт, а позивач передав відповідачу 56000грн., що еквівалентно 2650 доларів США. Після укладення договору купівлі-продажу позивач неодноразово надавав автомобіль у користування відповідачу, так 26.07.2015 року відповідач отримав автомоібль у позивача з умовою повернення через декілька днів, проте в обумовлений строк автомоібль не повернув та повідомив, що автомобіль був затриманий на вимогу виконавчої служби, в подальшому з'ясувалось, що автомобіль описано та арештовано 06.08.2015 року державним виконавцем першого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ. Оскільки позивач не має можливості повернути автомоібль, та на підставі ст. 392 ЦК України просить визнати за ним право власності на автомобіль Mitsubishi Lancer, 2007 р.в. , д.н. [NUMBER], виключити автомобіль з акту опису, зняти арешт та передати позивачу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив задовольнити. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду пояснення в яких вказав, що спірний автомоібль було арештвоано в межах виконавчого провадження про стягнення з відповідача [PERSON] грошових коштів. Проте в подальшому рішення суду скасовано, у зв'язку з чим виконавче провадження закінчено, а спірний автомобіль передано власнику, тобто [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матерілаи справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено автомобіль марки Mitsubishi Lancer, 2007 р.в., д.н. [NUMBER], чорного кольору, номерний кузов [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 23.10.2007 року Першим МРЕВ ДАІ УМВСУ в Хмельницькій області. 16.06.2015 року постановою державного виконавця Першого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ було, накладено арешт на майно боржника та заборонено відчуження будь-якого майна, що належить [PERSON] Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] посилається на те, що фактично він є власником спірного автомобіля з 15.05.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії серії [NUMBER], виданого 23.10.2007 року Першим МРЕВ ДАІ УМВСУ в Хмельницькій області належить [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. За правилами ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно з ч. 2 ст. 640 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Частиною 3 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Згідно з пунктами 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядок), власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Таким чином, законодавець визначив спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, до вчинення вищевказаних дій продавець транспортного засобу не вправі його відчужувати, а покупець - набути право власності на транспортний засіб, а тому визнання права власності на нього не є належним способом захисту порушеного права. Крім цього, постановою державного виконавця Першого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ від 10.11.2015 року виконавче провадження закінчено, оскільки згідно рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 05.11.2015 року скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.11.2014 року, а спірний автомобіль Mitsubishi Lancer, 2007 р.в., д.н. [NUMBER] передано власнику [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України суд не приймає визнання позову відповідачем, оскільки рішення повинно відповідати закону, а відношення до заявленого позову сторін не може мати домінуючого значення. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Креуючись ст. ст. 10, 60, 61, 174, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 11, 328, 344, 640 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про дорожній рух», Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року (із змінами та доповненнями), суд -

Outcome: dismissed