overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 17 лютого 2001 року виконкомом Щербинівської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, актовий запис № 4. Від спільного проживання мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникали постійні суперечки. Позивачка вже 11 років разом з дитиною мешкає окремо від відповідача, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, тому збереження шлюбу вважає не доцільним. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім у зв'язку з тим, що мешкає в іншій місцевості за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин, суд, за необхідністю збирання доказів за межами його територіальної підсудності, відповідно до вимог ст. 132 ЦПК України, доручив Іллічівському районному суд м.Маріуполя Донецької області провести певні процесуальні дії - допитати в якості відповідача - [PERSON], [INFO]. Відповідно до пояснень [PERSON] з'ясовано, що він позов визнає, просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін не можливе, майнового спору у сторін не має, дитина після розірвання шлюбу буде мешкати разом з матір'ю. Судом також з'ясовано той факт, що позивач має намір залишити прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 28.06.2012 року між нею та відповідачем [PERSON], Виконавчим комітетом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 33. Шлюб у позивачки перший. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ані позивачка, ані відповідач в судове засідання не з"явились, але кожен окремо звернувся до суду з заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 28.06.2012 року між позивачкою та відповідачем Виконавчим комітетом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 33, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28 червня 2012 року. На теперішній час сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо. При цьому відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

У лютому 2014р. позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазниченим позовом, вказавши, що . У позові вказала, що у квартирі за адресою: [ADDRESS], яка належить до державного житлового фонду, зареєстровано місце проживання позивача, третьої особи [PERSON] (сина сторін) та відповідачки. Наймачем спірної квартири є позивач [PERSON] Відповідачка [PERSON] є колишньою дружиною позивача. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися у травні 2009р. і відтоді відповідачка залишила спірну квартиру та пішла проживати до іншого чоловіка, а позивач разом із сином [PERSON] залишилися проживати у спірній квартирі. Відповідачка не несе витрати по оплаті житлово-комунальних послуг за квартиру, речей та майна, належних останній, у квартирі не має. Позивач просить суд визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з"явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій зазначив, що підтримує позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

У лютому 2014р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що на балансі МКП «ОСНОВАНІЄ» знаходиться дев'ятиповерховий житловий будинок розташований у м. Запоріжжя по [ADDRESS]. У 2012 році мешканцями першого під'їзду квартири [ADDRESS] було здійснено самовільне переобладнання місця загального користування, а саме між 7 та 8 поверхами в місцях проходження міжповерхових сміттєзбірників побудувано комору. Дане переобладнання було допущене без надання проектної документації та дозвільних документів, а оскільки переобладнане приміщення є місцем загального користування, збудована комора спричиняє безліч незручностей та нарікань з боку мешканців житлового будинку. Просить суд забов'язати [PERSON], [INFO], [PERSON], мешкаючих за адресою: [ADDRESS] демонтувати самовільно збудовану (комору) на сходовій клітині між 7 та 8поверхами в 1-му під'їзді по [ADDRESS] та привести це приміщення до попереднього стану та стягнути солідарно з відповідачів судові витрати у розмірі 243 грн 60 коп. на користь позивача. До судового засідання представник позивача не з"явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового заідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини нреявки суд не повідомили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

У лютому 2014р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 7480,13грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 25130грн., посилаючись в обґрунтування вимог на те, що за трудовим договором вона працювала у відповідача з 05.01.2005р. по 27.06.2013р. на посаді провідного інженера, при звільненні 27.06.2013р. вона не отримала розрахунку з виплати заробітної плати. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, явку свого представника до суду не забезпечив вдруге. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що позивач [PERSON] з 05.01.2005 по 27.06.2013р. працювала в ПАТ «Миколаївський машинобудівний завод» на посаді провідного інженера, що підтверджується копіями наказів №1к від 05.01.2005р., №111к від 19.06.2013р. При звільненні 27.06.2013р. позивач повного розрахунку не отримала. До теперішнього часу ПАТ "ММЗ" не виплатило позивачу заробітну плату у розмірі 7480,13грн., що підтверджено розрахуноком заборгованості станом на 04.02.2014р. На виконання вимог ст.ст.115,116 Кодексу законів про працю України зазначена сума заборгованості підлягає примусовому стягненню. Відповідно до ст.117 КЗпП України підприємство, винне у затримці розрахунку при звільненні, несе відповідальність у вигляді виплати звільненому працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про суми розрахунку, який вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування визначається органом, який виносить рішення по суті спору. Тож, суд визнає, що повного розрахунку з позивачем не проведено до цього часу з вини підприємства, а тому позивач має право на відшкодування у розмірі 25130грн, виходячи з розрахунку: 200 днів затримки х 125,65грн (середньоденна зарплата) за період з 28.06.2013р. по 09.04.2014р. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

У лютому 2015 р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 14.01.2004 р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 22. Від [PERSON] заперечень проти позову або заяви про визнання позову не надходило. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] 14.01.2004 р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 22, вони є батьками дітей - [PERSON], яка народилась [INFO], та [PERSON], яка народилась [INFO]. (а. с. 3, 6, 7). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовом з вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження їхнього шлюбу суперечило б інтересам [PERSON] та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON]. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], а відтак задовольняє цей позов. Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з [PERSON] в дохід держави має бути стягнено судовий збір у розмірі 243,60 грн., оскільки [PERSON] від сплати цього судового збору звільнена на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

У лютому 2015\~р. [PERSON] звернулась з вказаною заявою, у якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документа свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 02.01.1979\~р., відповідно до якого [PERSON] належить 51/100 ідеальних частин жилого будинку з приналежними будівлями і спорудами, який розташований по вул.\~Іллічевський, 17, у м.\~Бердичеві. Від Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області будь-яких заперечень або пояснень щодо заяви [PERSON] не надходило. Судом з'ясовано, 02.01.1979\~р. Відділ комунального господарства Виконавчого комітету Бердичівської міської ради народних депутатів видав свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, яке посвідчує, що 51/100 ідеальних частин жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у м.\~Бердичеві по вул.\~Іллічевській, 17, дійсно належать [PERSON] (а.\~с.\~11). Зазначене свідоцтво видано на підставі рішення Виконавчого комітету Бердичівської міської ради народних депутатів №\~497 від 24.08.1978\~р. Як вбачається з архівного витягу від 05.01.2016\~р. №\~Б/1 Архівного відділу Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, рішенням №\~497 від 24.08.1978\~р. Виконавчого комітету Бердичівської міської ради народних депутатів "Про уточнення ідеальних частин співвласників жилого будинку №\~17 по вул.\~Іллічевській в м.\~Бердичеві у зв'язку з прибудовою" було, зокрема, уточнено ідеальні частини співвласників на визнано право власності на жилий будинок №\~17 по вул.\~Іллічевській в м.\~Бердичеві та визнано за громадянкою [PERSON] 51/100 ідеальних частин жилого будинку, зобов'язано міське комунальне господарству видати свідоцтво про право особистої власності (а.\~с.\~9). З паспорту серії ВН №\~112869 випливає, що [PERSON] з 29.12.1972\~р. зареєстрована за адресою: [INFO] (а.\~с.\~6). Вказані обставини дають Суду підстави для висновку про те, що видане 02.01.1979\~р. Відділом комунального господарства Виконавчого комітету Бердичівської міської ради народних депутатів свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, яке посвідчує, що 51/100 ідеальних частин жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у м.\~Бердичеві по вул.\~Іллічевській, 17, дійсно належать [PERSON], належить [PERSON]. Зважаючи на наведене, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

У лютому 2015 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області звернувся [PERSON] з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, відсутністю спільного з відповідачем господарства, бюджету, почуттів любові, взаємоповаги та взаєморозуміння. Зазначає, що не має наміру відновлювати сім'ю, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в особі свого представника за нотаріально посвідченою довіреністю через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала повністю. Суд, враховуючи норму ст. 158 ЦПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції-" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина встановлена на підставі копії свідоцтва про шлюб, наявної в матеріалах справи. З позовної заяви вбачається, що позивач та відповідач мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка народжена у зареєстрованому шлюбі. Ст. 24 СК України вказує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно до ч. З ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Суд приходить до висновку, що розірвання шлюбу, укладеного між сторонами у даній справі, не суперечить закону, зокрема нормі ч. 2 ст. 110 СК України та не порушує прав інших осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У лютому 2015 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла вищевказана позовна заява. Вимоги позову мотивовані тим, що відповідач, уклавши 29.07.2011 р. з позивачем кредитний договір № 001-24903-290711 та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 09.10.2014 р. становить 16722 грн. 53 коп., а саме, тіло кредиту 9804 грн. 95 коп., прострочене тіло кредиту 2195 грн. 05 коп., заборгованість за комісіями 4722 грн. 53 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, при подачі позовної заяви зазначив, що не заперечує проти розгляду справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач через канцелярію суду надала заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, враховуючи норму ст. 158 ЦПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу (ЦК) України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049 та 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві (банку) надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд приходить до висновку, що стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним між сторонами у даній справі, не суперечить закону та не порушує прав інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся в суд с заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] померла його рідна сестра, [PERSON], [INFO], дошлюбне її прізвище було "[PERSON]". що підтверджується свідоцтвом про шлюб за актовим записом № 48. Після її смерті відкрилося право па спадщину. Спадкоємцем після її смерті є тільки він, як спадкоємець другої черзі за законом. Встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Але було відмовлено відати свідоцтва про право на спадщину, тому що між ними не підтверджуються родинні відносини. Не збереглося свідоцтво про її народження. На цей час збереглося свідоцтво про її реєстрацію шлюбу за актовим записом № 48, в якому її дошлюбне прізвище вказано [PERSON]. Крім цього, родинні відносини підтверджуються складеним актом від 27.01.2015 року. Акт підтверджує, що померла [INFO] [PERSON], [INFO] дійсно є його рідною сестрою. Акт завірений головою квартального комітету, та підписаний свідками. Таким чином, факт родинних відносин між померлою [PERSON] та ним підтверджується копією свідоцтва про шлюб за актовим записом № 48 та актом від 27.01.2015 року. Просить встановити факт родинних відносин, що померла [INFO] [PERSON] є його рідною сестрою. Заявник в судове засідання не з'явився, звернувся до суду с заявою про розгляд справи без його участі та підтримку заяви. Заінтересована особа - Виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу звернувся до суду с заявою про визнання позову та розгляд справи без участі їх представника. Оскільки заінтересована особа - Виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу с заявою згоден, відповідно до ст.. 130 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання заяви, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини заяви не потребують доказуванню відповідно до ст.. 61 ЦПК України. Правовідносини між сторонами регулюються ст.256 ЦПК України, згідно якої суд може встановити факт родинних відносин між фізичними особами, які мають юридичне значення і наявність цих фактів є обов'язковою умовою для отримання права власності на майно в порядку спадкування, а факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу за актовим записом № 48, в якому дошлюбне прізвище [PERSON] вказано [PERSON]., а також актом з місця мешкання заявника (а.с.6,8). .

Outcome: approved