Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

03.06.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання недійсним кредитного договору. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25.02.2008 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" було укладено Договір кредиту № 380/511/08-А на купівлю автотранспортних засобів. Вказує, що позивач заперечує проти дійсності відповідного договору з тих підстав, що дослідження договору кредиту дає змогу позивачу стверджувати, що сторонами у належній формі не було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору кредиту, оскільки відповідний договір був підписаний лише стороною позивальника, підписи ж кредитора, в особі уповноваженого представника, відсутні на першій, другій, третій та четвертій сторінці, та наявні лише на п'ятій сторінці зазначеного договору. Таким чином, з огляду на те, що додержання письмової форми для договорів подібного виду є загальнообов'язковою вимогою законодавства України, а недодержання письмової форми кредитного договору має наслідком визнання його нікчемним, позивач просив суд визнати недійсним Договір кредиту № 380/511/08-А на купівлю автотранспортних засобів. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила суд позов задовольнити. Додатково зазначила, що обґрунтованість заявлених позовних вимог підтверджується тим, що з наданих для огляду стороною відповідача оригіналу Договору кредиту № 380/511/08-А на купівлю автотранспортних засобів та оригіналів Додаткової угоди № 1 до нього та Додаткової угоди № 1 до Договору поруки № 380/91/08-Пор від 25.02.2008 року вбачається, що підписаний кожен аркуш додаткових угод, а тому відсутність підпису уповноваженої особи та відбитку печатки відповідача на першому-четвертому аркуші Договору кредиту № 380/511/08-А на купівлю автотранспортних засобів свідчить про недотримання письмової форми при його укладенні. Представник відповідача Задорожна Т.А. проти задоволення позовних вимог категорично заперечувала посилаючись на їх безпідставність, оскільки оспорюваний договір скріплений, як підписом позичальника, так і підписом уповноваженої особи відповідача. Додатково зауважила, що стороною позивача не оспорюється той факт, що позивач отримав кредитні кошти на виконання Договору кредиту № 380/511/08-А на купівлю автотранспортних засобів, та до певного часу виконував зобов'язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та оригінали Договору кредиту № 380/511/08-А від 25.02.2008 року та Додаткової угоди № 1 до нього від 27.07.2009 року, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, те не заперечувалося сторонами, що 25.02.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 380/511/08-А на купівлю автотранспортних засобів (а.с. 4-8). Як встановлено судом, під час огляду в судовому засіданні оригіналу Договору кредиту № 380/511/08-А на купівлю автотранспортних засобів, вказаний Договір міститься на п'яти аркушах, які є прошитим, сторінки з першої по четверту не містять підпису уповноваженої особи Кредитора, на п'ятій сторінці в статті 7 «Реквізити та підписи сторін» міститься підпис Кредитора - Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі начальника відділу роздрібного обслуговування фізичних осіб Київської обласної філії Кредитора Байдюк В.А., та підпис Позичальника - [PERSON]. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до частини першої статті 215 ЦК ( 435-15 ) підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Стороною позивача в судовому засіданні визнано, що на виконання умов Договору кредиту № 380/511/08-А на купівлю автотранспортних засобів від 25.02.2008 року позивач отримав від відповідача грошові кошти у розмірі встановленому п.1.1. Договору, та певний проміжок часу погашав періодичні платежі на виконання своїх зобов'язань за Договором. Статтею 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Внаслідок огляду в судовому засіданні оригіналу Договору кредиту № 380/511/08-А на купівлю автотранспортних засобів від 25.02.2008 року та Додаткової угоди № 1 до нього, судом встановлено, що вказаний Договір укладений з додержанням письмової форми необхідної для кредитного договору. Посилання сторони позивача, як на підставу вважати, що при укладенні кредитного договору, який є предметом спору, було недодержано письмової форми, на те, що кожен аркуш договору не скріплений підписом уповноваженої особи Кредитора, не можуть бути прийняті судом зважаючи на те, що Договір кредиту № 380/511/08-А на купівлю автотранспортних засобів від 25.02.2008 року в цілому скріплений підписами сторін, в особі уповноваженої особи Кредитора та Позикодавцем особисто, у відповідній статті «Реквізити та підписи сторін», оскільки є прошитим, а його аркуші складають єдиний документ. Зазначене,в свою чергу, не зобов'язує сторін скріплювати своїм підписом кожну сторінку Договору. Інших підстав вважати Договір кредиту № 380/511/08-А на купівлю автотранспортних засобів від 25.02.2008 року, укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON], є недійсним стороною позивача суду надано не було. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що стороною позивача не наведено достатніх доказів на підтвердження правомірності заявлених в позові вимог, з огляду на що задоволенню не підлягає. Оскільки позивач від сплати судового збору звільнена як така, що подала позов в зв'язку з можливим порушенням її прав як споживача, а в задоволенні позову було відмовлено, судові витрати відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed