Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона передала відповідачці грошові кошти в розмірі 8000 грн., оскільки мала намір придбати в останньої будинок. Але договір в подальшому не був укладений через те, що відповідачка ще не має права власності на нього, і таке право вона має лише оформити в порядку спадкування, однак не на весь будинок, а на 64/100 його частини. У зв'язку із цим позивачка 08.08.13 р. заявила про свою відмову від придбання будинку та попросила відповідачку повернути їй грошові кошти. Проте відповідачка відмовилася це зробити. За таких умов позивачка звернулася до суду з позовом про повернення безпідставно одержаних коштів, та просить суд його задовольнити. Позивачка позов підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. Відповідачка позов не визнала та пояснила, що позивачка виявила бажання придбати будинок. Вона його оглянула,отримала на руки технічний паспорт та ключі від будинку і дала завдаток в сумі однієї тисячі доларів США (гривнями та доларами США), про що була написана розписка. При цьому відповідачка попередила позивачку, що за ці гроші вона буде виготовляти всю документацію щодо будинку. Після того як відповідачка оформила всі документи на цей будинок то позивачка їй повідомила, що вона вже не бажає придбавати майно та зажадала повернення сплачених грошових коштів. За таких умов відповідачка вважає, що отримані нею грошові кошти є завдатком, а не авансом, а тому не підлягають поверненню позивачці. Зважаючи на це просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка, як майбутній покупець, та відповідачка, як майбутній продавець, 06 серпня 2013 р. на підставі оголошення в газеті "Авізо" зустрілись у м. Рівне та усно домовились про купівлю-продаж належного відповідачці житлового будинку за адресою: [ADDRESS] за 2,5 тис. доларів США (20 000, 00 грн. на той час). На підтвердження цього наміру позивачка погодилась виплатити та виплатила відповідачці в той же день в рахунок часткової оплати вартості будинку грошові кошти в сумі 1000$, що еквівалентно 7 993 гривень, а відповідачка власноручно склала розписку від 06.08.13 р., якою підтвердила, що вона одержала від позивачки 1000 $ як завдаток за продаж будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Продаж будинку не здійснився не через те, що відповідачка не мала щодо нього всіх необхідних документів, а через те, що позивачка сама відмовилася від придбання цього майна. Так, станом на 06 серпня 2013 р. у відповідачки не були виготовлені всі правовстановлюючі документи на це майно, і про цю обставину достойменно відомо позивачці. Їй так само було добре відомо про те, що відповідачці належало б не 100% (ціла частина) будинку, а лише 64/100 майна після оформлення такого на ім'я продавця, про що прямо вказано в технічній документації щодо нерухомого майна, яка була передана разом з ключами від будинку безпосередньо позивачці. Свідок [PERSON] дав суду показання про ті ж обставини, що й відповідачка. Суд не приймає до уваги пояснення позивачки як на підставу обґрунтування позовних вимог про те, що: - сплачені нею грошові кошти були авансом, а не завдатком, оскільки в тексті самої розписки про це прямо зазначено; крім того, відповідачка мала інших покупців на це майно, про що також повідомила позивачку, і в даному випадку сплачені позивачкою грошові кошти і є завдатком по своїй природі, оскільки саме цим завдатком було забезпечено виконання зобов'язання - укладання договору купівлі-продажу майна; - що її ввели в оману, оскільки відповідачка не мала щодо цього будинку правовстановлюючих документів - адже про цю обставину позивачку відразу ж попередила відповідачка та пояснила, що вона буде оформляти право власності на зазначене майно в порядку спадкування; а грошові кошти (завдаток) вона витратить на виготовлення всіх необхідних документів для укладення в послідуючому договору купівлі-продажу; - що їй не було відомо про те, що відповідачка мала б відчужувати 64/100 частини будинку, яку б оформила в порядку спадкування - адже позивачка отримала як ключі від будинку, так і технічну документацію щодо нього; а речення «розмір частки власності 64/100», як про це вказано в технічному паспорті, не є важкодоступним терміном чи таким, що не може бути зрозумілим широкому загалу; - що саме відповідачка не мала наміру взагалі цей договір укладати, адже про протилежне свідчать дії відповідачки: вона передала як ключі від будинку, так і технічну документацію, вчиняла дії з виготовлення пакету документів щодо майна, в тому числі вони спільно їздили по відповідних інстанціях; - що саме відповідачка не бажає укладати договір - адже відповідачка заявляла раніше та продовжує заявляти про готовність укласти договір купівлі-продажу в будь-який час, а позивачка ухиляється від його укладання та не бажає цей договір укладати, і заявляє про повернення їй грошової суми в розмірі 1000 доларів США та вказує, що нею був сплачений аванс, а не завдаток; - що між сторонами не був укладений попередній договір - адже укладення такого договору було запропоновано позивачці, але з посиланням на відсутність коштів для оплати послуг нотаріуса позивачка відмовилася його укладати, і сторони написали розписку про отримання завдатку. Сторони погодили суму договору, порядок його укладення, після чого вчиняли дії з реалізації цих домовленостей: виготовлення документів щодо майна. Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу за вже укладеним зобов'язанням, і способом забезпечення виконання цього зобов'язання. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Так, в ході розгляду справи було встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком. Позивачка про протилежне не довела суду. За таких умов відсутні підстави для задоволення позову. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed