Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

В жовтні 2020р. до Херсонського міського суду Херсонської області звернулася [PERSON] , від імені якої діяв її представник - адвокат Горлін М.О. із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, без самостійних вимог - Приватний нотаріус Херсонського нотаріального округу Соболевська А.М. про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що після смерті [INFO] її матері [PERSON] відкрилася спадщина на майно, що належало спадкодавиці. [PERSON] , як спадкоємиця першої черги, не змогла особисто з`явитися до нотаріуса для вирішення питання про прийняття спадщини або відмови від неї через те, що вона постійно перебуває в Федеративній республіці Німеччині та наявності обмеження транспортного сполучення між країнами пов`язаних із карантинними обмеженнями. Проте, маючи намір реалізувати своє право на участь у спадкуванні шляхом відмови від спадщини на користь іншого спадкоємця, в порядку ст. ст.1273, 1274 ЦК України, 29.09.2020р. [PERSON] було складено заяву про відмову від прийняття спадщини, яка була посвідчена нотаріусом м. Мюнхена ФРН та направлена до України за допомогою міжнародної транспортної служби доставки «DHL». Відправляючи із ФРН заяву, позивачка сподівалася, що вона прибуде в Україну 02.10.2020р., тобто в межах строку для прийняття спадщини, оскільки строк доставки транспортною службою було заявлено два дні. Проте, через карантин та інші об`єктивні обставини, які не залежали від Позивачки, поштове відправлення надійшло лише 07.10.2020р., тобто вже після спливу шестимісячного строку для прийняття заяви. 08.10.2020р. зазначена заява була направлена представником Позивачки на адресу приватного нотаріуса Соболевської А.М., а вже 09.10.2020р., нею отримана. У відповідь на отриману заяву, приватним нотаріусом Соболевською А.М. було надано лист, в якому вона повідомила, що в зв`язку з тим, що заява про відмову від спадщини на користь іншої особи була отримана нею після закінчення шестимісячного строку, то Позивачка вважається такою, що не прийняла спадщину і її заява не буде прийматися до уваги. Запропоновано звернутися до суду для вирішення даного питання. Саме тому, з метою захисту своїх прав, як спадкоємця, Позивачка і звернулася до суду. Представником позивача - Горліним МО. подано заяву про зміну предмету позову, якою просив змінити раніше заявлені позовні вимоги та просив надати [PERSON] , [INFO] , додатковий строк для подання заяви про відмову від прийняття спадщини. Свою заяву обґрунтовував тим, що, оскільки, у відповідності до положень ст. ст. 1270, 1273, 1274 ЦК України заяви про відмову від своєї спадщини на користь іншої особи мають подаватися протягом шестимісячного строку, а строк подачі був пропущений з поважних причин, то [PERSON] має бути надано додатковий строк для подачі заяви про відмову від спадщини на користь іншого спадкоємця. Представником позивача було подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, якою просив визначити додатковий строк чотири місяці. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.11.2020 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.01.2021рвитребувано у приватного нотаріуса Соболевської А.М., завірену копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , а також залучено до участі у справі в якості третьої особи - Херсонську міську раду. 04.03.2021 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, з урахуванням заяв про зміну предмету позову та уточнення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав. Подав до суду заяву, якою повідомив про визнання позовних вимог в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, а також просив розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та дату судового засідання повідомлявся, відзиву на позовну заяву не подав. Про причини неявки суду не повідомив. Третя особа Приватний нотаріус ХНО Соболевська А.М. в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень по справі не має. Представник третьої особи Херсонської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, відзиве не надано, позицію у справі не висловлено. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] померла [INFO] , що вбачається з свідоцтва про смерть від серія [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.04.1982 року, що вбачається з свідоцтва серія [NUMBER] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини - « [PERSON] ». [PERSON] є матір`ю [PERSON] . [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серія [NUMBER] . З свідоцтва про зміну прізвища від 05.05.2010 року, вбачається, що [PERSON] , змінила прізвище на « [PERSON] » відповідно до законодавства Німеччини (надано офіційний переклад). З документу про зміну імені, вбачається, що [PERSON] , змінила ім`я на « [PERSON] » з 12.05.2010 року (надано офіційний переклад). 29.09.2020р. [PERSON] було складено, для подання нотаріусу [PERSON] , заяву, згідно із якою, позивачка відмовляється від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь сина спадкодавця [PERSON] . Заява завірена нотаріусом м. Мюнхен. Згідно із роздруківкою із сайту міжнародної транспортної служби "DHL", щодо відстеження відправлення, 02.10.2020р. відправлення прийнято в м. Мюнхен, 07.10.2020р. доставлено у Херсон та вручено фізичній особі. 08.10.2020р. фізичною особою, заяву про відмову від прийняття спадщини було направлено поштовим відправленням на адресу приватного нотаріуса ХМНО Соболевській А.М. 12.10.2020р. нотаріусом надано відповідь за №438/02-14 [PERSON] , що її заява не приймається, в зв`язку із закінченням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Так, представником заявника направлено заяву за допомогою поштового відправлення 08.10.2020 року, тобто після закінчення шестимісячного строку. Запропоновано вирішити дане питання в судовому порядку. Доказів неможливості направити заяву про відмову від прийняття спадщини на користь іншої особи одразу на адресу нотаріуса не надано. Відповідно до копії спадкової справи № 24/2020, заведеної після смерті [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , [PERSON] . Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12. Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Так, позивач направила заяву про відмові від прийняття спадщини поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку, але адресатом зазначила фізичну особа, а не нотаріуса. Заяву про відмову від спадщини отримала фізична особа, яка згодом, надіслала її нотаріусу, але вже з пропуском шестимісячного строку, встановленого для подання заяви. Позивач, надсилаючи заяву про відмову від прийняття спадщини на користь іншої особи самостійно обрала адресатом не нотаріуса, а іншу фізичну особо, в той час, як мала можливість направити поштову кореспонденцію належному адресату, а саме нотаріусу. Таким чином суд дійшов висновку, що заява про відмову від прийняття спадщини подана позивачем із пропуском встановленого шестимісячного строку. Твердження позивача, що відбулася затримка в доставці поштового відправлення - є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. Поважності причин не надсилання заяви позивачем на адресу нотаріуса за допомогою поштового відправлення, судом не встановлено. Крім того, позовні вимоги повинні ґрунтуватись на вимогах закону. Відповідно до вимог , а саме, до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, встановлено можливість визначити додатковий строк саме для подання заяви про прийняття спадщини. Норми права, яка б встановлювала можливість суду встановлювати додатковий суд для подання заяви про відмову від спадщини - не міститься в ЦК України. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, особа яка не подала заяву про прийняття спадщини, вважається такою, що не прийняла її. Особа, яка подає заяву про відмову від прийняття спадщини, також є особою, яка не прийняла спадщину. Таким чином судом не встановлено порушення прав позивача внаслідок не дотримання строку звернення до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини. Позивач, окрім права подати заяву про відмову від прийняття спадщини, також має обов`язок вчасно подати її, який нею не виконаний і як наслідок таких дій - є пропуск строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, який унеможливлює прийняття нотаріусом такої заяви. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed