Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення суми. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Дзержинського міського суду донецької області від 27.10.2011 року за справою № 2/1553/2011 з ДП «шахта Нова» на його користь було стягнуто 50000 гривень грошової компенсації у відшкодування моральної шкоди у зв'язку із пошкодженням здоров'я на виробництві. Відділом державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції неодноразово направлявся виконавчий документ до Управління державної казначейської служби України в м. Дзержинську для подальшого виконання. В свою чергу Управління державної казначейської служби в м. Дзержинську його законні вимоги не виконує, пояснюючи тим, що виконавчий документ не підлягає виконанню у зв'язку з пропуском строку його пред'явлення. Вважає такі дії незаконними, у зв'язку з чим вимушений був звернутись до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову [PERSON], суду пояснив, що за рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 27.10.2011 року боржником є державне підприємство «шахта «Нова», яка згідно наказу Міністерства вугільної промисловості від 28.04.2006 року № 268 знаходиться в стадії ліквідації та рахунки якого в управлінні державної казначейської служби України у м. Дзержинську Донецької області не відкриті. Зазначений факт виключає можливість виконання рішення суду від 27.10.2011 року управління державної казначейської служби України у м. Дзержинську Донецької області. З 16.10.2013 року набув чинності ЗУ від 19.09.2013 року № 583-VII «Про внесення змін до деяких законів України щодо виконання судових рішень», яким розділ ІІ ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» доповнено пунктом 3 наступного змісту: виконавчі документи за рішенням суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими визначені частиною першою статті 2 цього закону суб'єкти (державний орган; державні підприємства, установа; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства), які видані або ухвалені до набрання чинності цим законом, подаються до органу державної виконавчої служби. Заслухавши думку прокурора, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 27 жовтня 2011 року з ДП «шахта Нова» на користь позивача [PERSON] було стягнено грошову компенсацію у відшкодування моральної шкоди у сумі 50000грн. (а.с.4-5). За вищезазначеним рішенням 09.12.2011 року Дзержинським міським судом Донецької області було видано виконавчий лист № 2/1553/11 року (а.с.6). Відповідно до якого відділом державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження і виконавчий лист було направлено на виконання до відповідача Управління державної казначейської служби України в м. Дзержинську, яким свою чергу виконавчий лист було повернуто, у зв'язку з тим, що за виконавчим листом від 09.12.2011 року боржником є ДП «шахта Нова», рахунки якого в Управлінні державної казначейської служби України в м. Дзержинська не відкриті, окрім того виконавчий лист пред'явлено з пропущенням установленого строку (а.с.2). Як вбачається з листа відділу державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції неодноразово надсилались документи позивача [PERSON] для подальшого виконання. З посиланням на те, що оскільки документи направлено для подальшого виконання до Горлівської дирекції з ліквідації шахт строк пред'явлення виконавчого документу для виконання не порушено, так як Горлівська дирекція з ліквідації шахт повернула виконавчий документ лише 21.05.2013 року, тому строк пред'явлення спливає 21.05.2014 року (а.с.3). Відповідно до ст.87 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, зазначеної у статті 3 цього Закону, яка зобов`язана здійснити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини такої юридичної особи. У відповідності до ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів, виконуються податковими органами, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами. Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до п.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства з попереднім інформуванням Мінфіну та у порядку черговості надходження виконавчих документів. Пунктом п.4 цього Порядку визначено, що виконавчі документи пред'являються до виконання: 1) органам Казначейства протягом одного року з наступного дня після набрання рішеннями про стягнення коштів законної сили, якщо інше не передбачено законом (у разі виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів). 2) органам державної виконавчої служби у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (у разі виконання рішень про стягнення коштів з боржників). Пунктом 5 Порядку визначено підпорядкованість органів казначейства вимогам державного виконавця та суду в межах виконавчого провадження про стягнення коштів з державного бюджету. Відповідно до п.7 Порядку, у разі прийняття рішення про стягнення коштів, стягувач надсилає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який перераховуватимуться кошти, якщо дані реквізити не зазначені у виконавчому документі, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності). Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України. Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Відповідно підпункту 5 пункту 4 Положення «Про Державну казначейську службу України» Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відповідно до п. 2 Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників № 845 від 03 серпня 2011 року боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства. Пункт 8 статті 7 Бюджетного Кодексу України закріплює принцип цільового використання бюджету, а саме будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Відповідно до п.п.2 п.41 Порядку виконання рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845, ст.25 БК України, Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, завданої фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень діяльності чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час стягнення ними своїх повноважень. Згідно ч. 1 ст.23 Бюджетного Кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Відповідно до п.44 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджету згідно з пунктом 41 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету. Як вбачається з матеріалів справи за рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 27.10.2011 року боржником є державне підприємство шахта «Нова», яке знаходиться в стадії ліквідації та рахунки в управлінні державної казначейської служби України в м. Дзержинську не відкриті, що унеможливлює виконання зазначеного рішення. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги [PERSON] не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed