Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Каховської міської державної нотаріальної контори, третя особа [PERSON], про продовження строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 17.02.2012 року, мотивуючи вимоги тим, що їй не було відомо про прийняття спадщини її сестрою [PERSON] Вважаючи, що строк для прийняття спадщини пропущено з поважних причин, просила продовжити їй строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] до шести місяців. Ухвалою суду від 30.06.2016 року неналежного відповідача - Каховську державну нотаріальну контору замінено на належного [PERSON] В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі за обставинами, викладеними у позові, просила позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, надала письмові заперечення проти позову, які підтримала у судовому засіданні, а також пояснила, що позивачка строк звернення до нотаріальної контори пропустила без поважних причин. У задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.\~ \~ Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні зясовано, що 17 лютого 2012 року помер батько сторін у справі [PERSON] (а.с.7), після смерті якого Каховською міською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №163/2012 (а.с.66 -75). Як вбачається з копії вказаної спадкової справи, 01.08.2012 року Каховською міською державною нотаріальною конторою зареєстровано заяву на видачу свідоцтва про право на спадщину від [PERSON] (а.с.67). Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.5). 25.01.2014 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.35). Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України\~ \~ \~ \~ для\~ \~ прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [INFO], пр.. Ворошилова[ADDRESS], у строк, визначений ст. 1270 ЦК України із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась, тому в силу ст. 1271 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину, про що зазначено в постанові державного нотаріуса Каховської міської державної нотаріальної контори [PERSON] від 27.01.2016 року (а.с.5). Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути визнані поважними причинами, з яких спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, однак ці обставини мають бути такими, що унеможливлювали або утруднювали її своєчасне подання. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року \~№ 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. З пояснень сторін вбачається, що\~\~ позивачка\~ \~ була обізнана про смерть батька, оскільки допомагала матері доглядати за хворим батьком, мешкала у одному підїзді з батьками, та не була позбавлена можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За змістом позовної заяви та пояснень, наданих [PERSON] у судовому засіданні, позивачка [PERSON] просить визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини, посилаючись на те, що їй не було відомо про прийняття спадщини її сестрою відповідачкою [PERSON], я з якою вона не підтримувала відносин. Позивачка вважала, що мати сторін [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті батька, тому не стала звертатися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Про прийняття відповідачкою спадщини дізналась лише після смерті матері при зверненні до нотаріуса. На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що позивачка [PERSON] у встановленому законом порядку не довела, що неприйняття нею спадщини у визначений законодавством строк було пов'язано з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій,\~ \~суд вважає, що права позивачки не можна вважати порушеними, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed