Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулося Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] 19.03.2008 року було укладено договір №DO0FGK0000000006, за умовами якого позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 10500,00 дол. США на строк до 19.03.2018 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, винагородою, комісією. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, винагородою, комісією, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. За рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05.12.2012 року по справі № 0527/8065/2012 року, з відповідача була стягнута сума заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 24377,45 дол. США, яка складається з наступного: 10317,21 дол. США - заборгованість за кредитом; 5057,76 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 145,77 дол. США - заборгованість по комісії; 7666,08 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи: 31,29 дол. США - фіксована складова, 1159,34 дол. США - відсоткова складова. Станом на 25.06.2015 року за договором існує заборгованість в сумі 39037,03 дол. США. Просить стягнути з відповідача на користь позивача різницю між загальною існуючою заборгованістю за договором та вже стягнутою сумою за рішенням суду в розмірі 15404,37 дол. США та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Дегтяр К.В. підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, долучене до матеріалів справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, визнав за можливе ухвалити заочне рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити з наступних підстав. За рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05.12.2012 року з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DO0FGK0000000006 від 19.03.2008 року станом на 10.09.2012 року в розмірі 194775,83 грн. (24377,45 дол. США, за курсом НБУ станом на 10.09.2012 року, а саме: 10317,21 дол. США - заборгованість за кредитом, 5057,76 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 145,77 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 7666,08 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи: 31,29 дол. США - фіксована складова, 1159,34 дол. США - відсоткова складова. Рішення набрало законної сили 15.12.2012 року. Таким чином, враховуючи положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України, вважається доведеним той факт, що 19.03.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» дійсно був укладений кредитний договір №DO0FGK0000000006. Позивачем на підтвердження позовних вимог надано суду розрахунок заборгованості за кредитним договором №DO0FGK0000000006 від 19.03.2008 року, згідно з яким станом на 25.06.2015 року за договором існує заборгованість в сумі 39037,03 дол. США, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 10349,94 дол. США, заборгованості по відсоткам в сумі 2653,38 дол. США, заборгованості по комісії в сумі 189,62 дол. США, заборгованості з пені в сумі 25844,09 дол. США, штрафів: фіксована частина в сумі 11,81 дол. США та відсоток від суми заборгованості в сумі 732,98 дол. США. З цього ж розрахунку вбачається, що до теперішнього часу заборгованість по кредиту (тіло кредиту) не погашено, за період з квітня 2009 року жодного погашення заборгованості по кредиту боржником не виконано. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», у своєму розрахунку знову нараховує пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань і штрафи, згідно з умовами договору, з дати укладання кредитного договору, а саме з березня 2008 року, не враховуючи, крім того, те, що штрафні санкції за невиконання умов договору раніше вже були стягнуті за рішенням суду, що свідчить про повторне нарахування банком заборгованості по пені та штрафним санкціям. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до п. 17 Постанови ПВССУ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Із ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора, припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом з тим виникає грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України. Вимог про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України позивачем не заявлено. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що до позивачем заявлено позовні вимоги, які не ґрунтуються на законі, а тому в задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування понесених ним судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки йому в задоволенні позову відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed