Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, який обґрунтувала таким. 17.02.2017 року вона, [PERSON], звернулась до Дочірнього підприємства «Липовецьводоканал» КП «Вінницяводоканал» із письмовим зверненням, у відповідності до Закону України «Про звернення громадян, в якому просила надати їй акт розмежування за балансовою належністю від 11.01.2010 року, який складено між відповідачем та головою кооперативу жителів буд. №88, копію якого їй не було надано. Проте у визначений Законом термін жодних відповідей на подану заяву вона не отримала, тому просить суд визнати протиправною бездіяльність Дочірнього підприємства «Липовецьводоканал» КП «Вінницяводоканал» та притягнути винних до відповідальності за ст. 24 Закону України «Про звернення громадян», а також зобовязати вчинити певні дії, а саме: дати відповідь на заяву про від 17.02.2017 року, де має бути вказаний голова кооперативу на якого складено акт розмежування та згідно ст. 18 Закону Україну надати копію акту розмежування як споживачі з водопостачання за яке ведеться сплачування. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві, просила суд позов задовольнити. Суду пояснила, що вона отримала відповідь від відповідача на її звернення 21.04.2017 року, на якому було вчинено запис «Повторно», однак первісної відповіді вона не отримувала, при цьому зміст відповіді її не задовольнив. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, вказав, що відповідь на звернення позивача вони направили своєчасно, хоча не мають підтверджуючих документів. Також направили й повторну відповідь, яку позивач отримала. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав належну оцінку, дійшов висновку про таке. Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Законом України "Про звернення громадян" визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Таким чином, громадяни України можуть звертатись до органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб із заявами, скаргами, клопотаннями (пропозиціями) з питань щодо реалізації або захисту своїх законних прав та інтересів. Відповідно до ст.14 вказаного Закону, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду у строки, що передбачені ст.20 цього Закону.\~ Судом встановлено та визнавалось сторонами та обставина, що позивач звернулась до ДП «Липовецьводоканал» із письмовим зверненням, яке датоване 17.02.2017 року, у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», яке відповідачем отримано. Підставою для звернення до суду із даним позовом стало ненадання відповіді на направлене позивачем в адресу відповідача звернення. В ході розгляду справи сторонами визналась та обставина, що позивач 21.04.2017 року отримала відповідь на її звернення від 17.02.2017 року, отож вказана обставина доказуванню не підлягає згідно ст.61 ЦПК України. Зважаючи на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову щодо визнання протиправною бездіяльності ДП «Липовецьводоканал» КП «Вінницяводоканал» щодо ненадання відповіді відповідачем на звернення позивача від 17.02.2017 року слід відмовити, оскільки доводи позивача спростовані перевіреними та дослідженими в ході судового розгляді доказами та вказують на отримання позивачем відповіді, незважаючи на те, що вона була «повторною» та отримана позивачем із порушенням строків визначених Законом України «Про звернення громадян». Що стосується вимог позивача про притягнення відповідача до відповідальності за ст.24 Закону України «Про звернення громадян», то суд вважає, що вимоги в цій частині також не підлягають до задоволення, оскільки суд здійснює захист порушених прав у спосіб, що передбачений чинним законодавством, втім останнє не наділяє суд повноваженнями притягувати до відповідальності посадових осіб за порушення ст.24 Закону України «Про звернення громадян». З огляду на викладене, суд не вбачає також підстав для задоволення вимог щодо зобовязання відповідача вчинити дії, а саме: дати відповідь на заяву про від 17.02.2017 року, де має бути вказаний голова кооперативу на якого складено акт розмежування та згідно ст. 18 Закону Україну та надати копію акту розмежування як споживачу з водопостачання за яке ведеться сплачування, так як відповідь була надана, хоча її зміст не задовольнив позивача. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується ст.88 ЦПК України, а тому з урахуванням того, що в задоволенні позову відмовлено повністю, а також того, що позивач при зверненні до суду із даним позовом була звільнена від сплати судового збору як інвалід ІІ групи, суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 280 гривень слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed