Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 17.12.2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Відповідно до договору та чинного законодавства покупець набув усі права вимоги по відступлених договорах, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з договором та чинним законодавством покупець набув всі права вимоги по відступлених кредитних договорах, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Згідно з вищезазначеним договором відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №06-2.1/4 від 11.01.2008 року, що було укладено між ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи». Таким чином, на даний час всі права кредитора за вищевказаним договором про іпотечний кредит належать ТОВ «Кредитні ініціативи». 11.01.2018 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №06-2.1/4, з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати боржнику кредит у сумі 68000 доларів США, а з 10.02.2009 ліміт кредитної лінії складав 510000 грн., а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. В свою чергу, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 01.06.2016 р. має прострочену заборгованість: за кредитом - 487247,40 грн., по відсотках - 302218,07 грн. Позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 322955,99 грн., а саме по відсотках 178163,53 грн., по пені 144792, 46 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнала. Згідно з її запереченнями первісним кредитором ПАТ «АК Промінвестбанк» за кредитним договором №06-2.1/4 від 11.01.2008 р. в судовому порядку уже стягнуто з [PERSON] заборгованість у сумі 586996,39 грн., з яких 487247,40 грн. - тіло кредиту, 81748,99 грн. - відсотки за користування кредитом, про що ухвалено рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09.11.2012 р. Це доводить те. що ПАТ «АК Промінвестбанк» фактично не було відступлено право вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором №06-2.1/4 від 11.01.2008р. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу у межах загального строку позовної давності у три роки. Перебіг позовної давності згідно зі ст. 261 ЦК починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. ТОВ «Кредитні ініціативи» 17 грудня 2012 р. при підписанні договору відступлення права вимоги за кредитним договором було обізнано з існуванням заборгованості відповідача за цим договором, але звернення до суду відбулося після спливу трирічного строку позовної давності. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Також, представник відповідача зазначила про те, що право вимоги ПАТ «Промінвестбанк» відступило ТОВ «Кредитці ініціативи» лише за договором іпотеки. Вважає, що грошові вимоги до [PERSON] можуть бути лише в межах звернення стягнення на предмет іпотеки. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи. суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю -«Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги (далі - Договір), відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Згідно з вищезазначеним Договором відбулося відступлення Права вимоги за Кредитним договором № 06-2.1/4- від 11.01.2008 року, що було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичною особою - [PERSON], на користь ТОВ «Кредитні ініціативи». 11.01.2008 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» \далі за текстом - Банк), та фізична особа - [PERSON], (далі за текстом - Відповідач), уклали Кредитний договір №06-2.1/4, з подальшим внесенням змін та доповнень (далі за текстом - Кредитний договір). Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов'язується надати Позичальнику кредит у сумі 68000,00 доларів США, а з 10.02.2009 ліміт кредитної лінії складав 510000,00 гривень, а Відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.11.2012 р. за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до [PERSON] за кредитним договором №06-2.1/4 від 11.01.2008 р. стягнуто з [PERSON] заборгованість у сумі 586996,39 грн., з яких 487247,40 грн. - тіло кредиту, 81748,99 грн. - відсотки за користування кредитом. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 26 січня 2015 року (справа № 127/21420/13-ц) позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №06-2.1/4 від 11.01.2008 року в розмірі 45983.95 гри., а саме: за кредитом - 487 247,40 грн., по відсотках - 198 455,16 грн., по пені - 60 281,39 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру загальною площею 53,4 кв. м, житловою 27,9 кв. м, що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. 07.02.2008 року за реєстровим №436, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 07.02.2008 року за №2677279, зареєстрованого БТІ 07.02.2008року в реєстровій книзі №757 за реєстровим №1336/74971 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну реалізації предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом на стадії оцінки майна. Виконання рішення суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки проводити після закінчення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Вирішено питання про стягнення судових витрат. Рішення суду набрало законної сили 26.01.2015 року. Слід зазначити, що за цим рішенням суду не було заявлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 745983,95 грн., а в рахунок погашення заборгованості в цьому розмірі звернено стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Тобто позивач - новий кредитор обрав спосіб судового захисту і реалізував своє право грошової вимоги до боржника шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі від 23.09,2015 р. у справі за № 6-1206цс15 виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. В правовідносинах, які склались між сторонами в цій справі, судове рішення про задоволення вимог кредитора не виконано боржником у зв»язку з дією Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. ТОВ «Кредитні ініціативи» використало обраний ним спосіб стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відтак позовні вимоги про стягнення відсотків і пені за кредитним договором безпідставні. При укладенні договору про відступлення права вимоги від 17.12.12012 р. ПАТ «Промінвестбанк» залишило за собою право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №06-2.1/4 від 11.01.2008 р. В розділі 9 «Процесуальне правонаступництво в цивільному, господарському судових процесах та виконавчому провадженні» договору про відступлення прав вимоги за Реєстром спорів рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09.11.2012 р. в справі №206/3954/12 та інформацію про судовий спір між ПАТ «АК Промінвестбанк» та [PERSON] не передано. За цим рішенням суду після укладення договору про відступлення прав вимоги за заявою стягувача ПАТ «АК Промінвестбанк» державним виконавцем Замостянського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції Дячуком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.07.2014 р. Доказів про те, що ПАТ «АК Промінвестбанк» чи ТОВ «Кредитні ініціативи» звертались до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження суду не надано. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов»язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed