Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

27.08.2019 р. представник позивача [PERSON] . [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Урожай Агро" про визнання недійсним договору оренди землі. Позовні вимоги мотивував тим, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину належить земельна ділянка площею 6,76 га, кадастровий номер 5125484700:01:001:0460, яка знаходиться на території Осинівської сільської ради Ширяївського району Одеської області. Вказане право власності зареєстровано у встановленому законом порядку 28.01.2016 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивачу стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право оренди вказаної земельної ділянки на підставі договору оренди земельної ділянки від 04.02.2016 р з ТОВ «Урожай Агро». Оскільки вказаний договір оренди позивач не укладав, він звернувся до суду з позовом до ТОВ «Урожай Агро» про визнання договору оренди землі недійсним (справа №518/1542/16-ц). В ході розгляду вказаної справи ТОВ «Урожай Агро» на виконання ухвали при витребування доказів надано до суду в оригіналах два примірники договору оренди землі від 04.02.2016 р. та акти приймання-передачі, та Ширяївської районною державною адміністрацією надано ще один примірник оригіналу договору та акту приймання-передачі. Оскільки згідно п. 43 оскаржуваного договору він укладений у трьох примірниках: перший знаходиться у Орендодавця, другий - в Орендаря, а третій - в органі, що здійснив державну реєстрацію, вважає, що відсутність у позивача оригінала примірника договору оренди свідчить про те, що позивач вказаний договір оренди та акт приймання-передачі ніколи не бачив та не підписував. Крім того, зазначив, що під час розгляду справи №518/1542/16-ц до винесення ухвали про витребування доказів відповідачем було повідомлено позивача листом від 30.01.2017 року про укладення між ТОВ «Урожай Агро» та позивачем 04.02.2016 року договору оренди землі та запропоновано отримати орендну плату. При цьому, в листі відповідач не направив оригінал договору оренди земельної ділянки. Справа №518/1542/16-ц була передана на розгляд до Миколаївського районного суду Одеської області, де ухвалою від 22.05.2019 р. залишена без розгляду. Також, позивач зазначив, що за його заявою Ширяївським ВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №12017160460000433 за ч. 1 ст. 366 КК України. Ухвалою слідчого судді було надано тимчасовий доступ до оригіналів договорів оренди землі, що знаходилися в матеріалах цивільної справи. В ході досудового розслідування вказані оригінали договорів було вилучено та проведено почеркознавчу експертизу. Згідно висновку експерта, відповісти на питання, чи виконані підписи від імені [PERSON] у договорах оренди земельних ділянок та актах приймання-передачі, не виявляється можливим. На думку позивача, почеркознавчою експертизою не було підтверджено факт підписання договорів оренди землі та актів приймання-передачі. Посилаючись на положення ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 216 ЦК України, просив суд визнати недійсним договір оренди землі від 04.02.2016 р., укладений між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ «Урожай Агро» щодо земельної ділянки площею 6,76 га, кадастровий номер 5125484700:01:001:0460, яка знаходиться на території Осинівської сільської ради Ширяївського району Одеської області та стягнути судові витрати. До позовної заяви додано клопотання про витребування доказів - про витребування з Миколаївського районного суду Одеської області справи №518/1542/16-ц. Згідно протоколу авторозподілу від 27.08.2019 року призначення судді не відбулося у зв`язку з відсутністю у суді суддів з повноваженнями. Згідно повторного протоколу авторозподілу справу передано судді Алексєєвій О.В. 07.04.2020 року судом було відкрито провадження у справі та ухвалено рішення про призначення підготовчого судового засідання на 14.05.2020 р. Підготовче судове засідання у справі 14.05.2020 р. відкладено за клопотанням представника позивача, мотивованим запровадженням карантину. У підготовчому судовому засіданні 25.06.2020 р. розглянуто клопотання представника позивача про витребування доказів, додане до позовної заяви, у задоволенні клопотання відмовлено, у зв`язку з неявкою сторін та неподанням відзиву на позов (відповідно до строків, встановлених п. 3 Розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України), оголошено перерву до 28.08.2020 р. У підготовчому судовому засіданні 28.08.2020 р. оголошено перерву до 01.10.2020 р. у зв`язку з неявкою представника позивача та явкою представника відповідача, який не повноважний на представництво юридичної особи згідно положень ч. 3 ст. 58 ЦПК України. Судове засідання 01.10.2020 р. не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Судом 27.10.2020 р. та 11.11.2020 р. у підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву для надання представнику позивача часу на отримання додаткових доказів, надання їх до суду та направлення представнику відповідача. 19.11.2020 р. закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті на 20.11.2020 р. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені у позові, просив їх задовольнити. Представник відповідача Оліярчик І.І. зазначив, що він призначений директором ТОВ «Урожай Агро» у березні 2020 року. На час підписання оспорюваного договору оренди земельної ділянки він у товаристві не працював, тому не може сказати, чи дійсно укладався вказаний договір. Зазначив, що ним вживалися заходи з розшуку позивача з метою вирішення спору в позасудовому порядку, проте позивач перебуває за кордоном, тому зв`язатися з ним не вдалося. Вирішення спору залишив на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне. Позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.2016 р. належить земельна ділянка № 14 , масив № 10 , площею 6,76 га у межах згідно з планом, розташована на території Осинівської сільської ради Ширяївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5125484700:01:001:0460 (а.с. 8). Право власності на земельну ділянку зареєстровано за позивачем 28.01.2016 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить інформаційна довідка від 02.02.2016 р (а.с. 9). 14.03.2016 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано речове право - договір оренди землі б/н, виданий 04.02.2016 р. з орендарем ТОВ «Урожай Агро» строком на 7 років, про що свідчить інформаційна довідка від 26.08.2016 р. (а.с. 10-11). 30.01.2017 р. директором ТОВ «Урожай Агро» Горожі В.С. підготовлено лист з пропозицією отримати орендну плату (а.с. 17). Вказаний лист, згідно поштовому штемпелю, направлено позивачу 01.04.2017 р. [PERSON] 19.10.2016 року звернувся до Ширяївського районного суду Одеської області з позовом до ТОВ «Урожай Агро» про визнання недійсним договору оренди землі від 04.02.2016 р. (справа №518/1542/16-ц), який мотивував тим, що вказаний договір ним не укладався. Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 19.04.2017 р. витребувано з Ширяївської РДА оригінал договору оренди землі від 04.02.2016 р., та витребувано у ТОВ «Урожай Агро» перший оригінал договору оренди землі від 04.02.2016 р. (а.с. 19). На виконання ухвали суду 17.10.2017 року представником відповідача долучено до матеріалів справи оригінал договору оренди від 04.02.2016 р. та оригінал Акту прийому-передачі земельної ділянки (про що свідчить наявна у матеріалах справи копія клопотання про доручення доказів). Крім того, 27.10.2017 року до суду з Ширяївської РДА надіслано оригінал договору оренди від 04.02.2016 року з додатками. 19.09.2017 р. зареєстровано кримінальне провадження №12017160460000433 за заявою [PERSON] за ч. 1 ст. 366 КК України (а.с.22). В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідчим суддею Любашівського районного суду Одеської області з метою проведення експертизи надано тимчасовий доступ до оригіналів договорів оренди землі, укладених 04.02.2016 року з можливістю їх тимчасового вилучення, що зберігаються в Ширяївському районному суді Одеської області, про що винесено відповідну ухвалу від 01.06.2018 року. На виконання ухвали слідчого судді 20.06.2018 року слідчим Чабанюк О.В. вилучено з матеріалів цивільної справи три екземпляри договору оренди землі, укладених між [PERSON] та ТОВ «Урожай Агро» від 04.02.2016 р. з додатками - актом прийому-передачі, ситуаційною схемою, Актом про передачу та перенесення в натурі меж земельної ділянки, свідоцтво про право на спадщину, інформаційну довідку з ДРРП, паспорт особи, акт прийму-передачі в двох екземплярах, про що складено відповідний опис речей і документів. Вказане також підтверджується Актом секретаря судового засідання від 20.06.2018 р. У подальшому цивільну справу № 518/1542/16-ц передано на розгляд до Миколаївського районного суду Одеської області, де ухвалою від 22.05.2019 року позовну заяву залишено без розгляду (а.с. 20-21). Згідно висновку експерта від 18.10.2018 р. №323-П, складеного в ході кримінального провадження №12017160460000433, відповісти на питання: «Чи виконані підписи від імені [PERSON] в графі «підпис орендодавець» в договорах оренди землі від 04.02.2016 року в трьох примірниках самим [PERSON] , чи іншою особою?» не виявляється можливим у зв`язку з встановленням збіжних та розбіжних ознак. Відповісти на питання «Чи виконані підписи від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» в актах прийому-передачі земельної ділянки від 04.02.2016 року в трьох примірниках самим [PERSON] чи іншою особою?»не виявляється можливим, у зв`язку із встановленням збіжних та розбіжних ознак (а.с.24-30). Постановою від 07.05.2019 року кримінальне провадження №12017160460000433 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 31). Згідно відомості на виплату готівки №17 від 27.12.2019 р., [PERSON] отримано 24557,30 грн. Згідно наявної в матеріалах справи копії договору оренди землі, 04.02.2016 р. між орендодавець [PERSON] надав, а орендар ТОВ «Урожай Агро» прийняв у строкове платне користування земельну ділянку № 14 на масиві № 10 сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Осинівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, площею 6,76 га, у тому числі рілля 6,76 га, кадастровий номер 5125484700:01:001:0460. Строк дії договору - 7 років. У розділі «Реквізити сторін» стоять підписи сторін. Згідно копії Акту прийому-передачі від 2016 року (без дати), орендодавець [PERSON] передав, а орендар ТОВ «Урожай Агро» прийняв земельну ділянку, про що стоять підписи сторін та Осинівського сільського голови й відповідні печатки (а.с. 12-16). Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ч. 1 ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, єдиним доказом недійсності оспорюваного договору зазначив те, що в нього були відсутні оригінали договору оренди землі від 04.02.2016 р. та актів прийому-передачі до нього, що було встановлено в ході розгляду цивільної справи №518/1542/16-ц. Водночас, суд вважає, що вказана обставини не може бути прийнята судом як беззаперечний доказ не укладення позивачем договору оренди землі. Посилання позивача на те, що висновком експертизи не підтверджено факт того, що саме ним було підписано оспорюваний договір, не підтверджує й факт того, що вказаний договір не був ним підписаний. За вказаних обставин суд вважає, що надані позивачем докази подання усіх оригіналів примірників договору оренди землі та актів прийому-передачі не самим позивачем суду в ході розгляду справи №518/1542/16-ц, а орендарем та РДА, не є достатніми доказами того, що договір не укладався позивачем. Крім того, у Постанові Великої палати Верховного суду від 16 червня 2020 року, справа № 145/2047/16-ц, провадження № 14-499цс19, зазначено, що «правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки. Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Враховуючи підстави позову, наведені позивачем у позовній заяві та в додаткових поясненнях, а також заперечення відповідача, позивач у цій справі наполягає на поверненні йому земельних ділянок, вважаючи, що ці ділянки знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Тому у позові слід відмовити саме з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту. Відмова у задоволенні позову через обрання неефективного (неналежного) способу захисту не позбавляє позивача права заявити негаторний позов про повернення земельної ділянки». За таких обставин, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню також з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту, адже у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення земельної ділянки. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed