overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

07.04.2016 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини до відповідача мотивуючи тим, що з 18 липня 2015 року вона перебуває у шлюбі із відповідачем. Наразі шлюб фактично припинений. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини. На даний час вона має дохід менше прожиткового мінімуму з причини не працевлаштування , а тому потребує допомоги в утриманні . Просить стягнути із відповідача аліменти на утримання доньки. Позивач надав до суду заяву згідно якої просить розглядати справу без її участі. Позивач надав до суду заяву згідно якої просить слухати справу без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами Сімейного Кодексу: ст.ст. 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і вважає можливим стягнути з відповідача кошти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 551,60 гривень судового збору. На підставі зазначеного, ст.ст. 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

07.05.2014 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електроенергію у сумі 583,78 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про день слухання справи були повідомлені належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS], є споживачами електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївобленерго». За вказаною вище адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER]. 03.01.2014 року контролерами філії ПАТ "Миколаївобленерго" м. Миколаєва при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електроенергією для населення (затверджених постановою КМУ України від 26.07.1999 року, далі ПКЕЕН) було встановлено порушення вищевказаних Правил, а саме: «Самовільне підключення електроустановки споживача до електромережі схованою електропроводкою поза приладом обліку після відключення у відповідності до п.27 ПКЕЕн. Порушення п.42 ПКЕЕн.». За вказаним правопорушенням було складено Акт № Д-6509. 24.02.2014 року вищезазначений акт був розглянутий комісією, без участі споживачів. Комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення Правил відповідачем було нанесено збитки позивачу в розмірі 583,78 грн. Судом встановлено, що кількість недоврахованої електроенергії та сума збитків була нарахована відповідно до норм ПКЕЕН та п.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006р. № 562. Також, згідно ч.2 ст.27 Закону України «Про електроенергетику» крадіжка електричної енергії, у тому числі пошкодження приладу обліку; порушення ПКЕЕН, визначено, як правопорушення в електроенергетиці, а відповідно до ч.4 ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН, згідно з законодавством України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню та стягненню з відповідачів в солідарному порядку суми боргу в розмірі 583,78 грн., яка до теперішнього часу несплачена. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

07.05.2014 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електроенергію у сумі 115,80 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївобленерго». За вказаною вище адресою відкрито особовий рахунок [NUMBER]. 28.04.2011 року контролерами філії ПАТ "Миколаївобленерго" м. Миколаєва при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електроенергією для населення (затверджених постановою КМУ України від 26.07.1999 року, далі ПКЕЕН) було встановлено порушення вищевказаних Правил, а саме: «Самовільне підключення електроустановки споживача до електромережі схованою електропроводкою поза приладом обліку з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити при контрольному огляді. Порушення п.42 ПКЕЕн». За вказаним правопорушенням було складено Акт № С-0349. 25.05.2011 року вищезазначений акт був розглянутий комісією, без участі споживача [PERSON] Комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення Правил відповідачем було нанесено збитки позивачу в розмірі 115,80 грн. Судом встановлено, що кількість недоврахованої електроенергії та сума збитків була нарахована відповідно до норм ПКЕЕН та п.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006р. № 562. Також, згідно ч.2 ст.27 Закону України «Про електроенергетику» крадіжка електричної енергії, у тому числі пошкодження приладу обліку; порушення ПКЕЕН, визначено, як правопорушення в електроенергетиці, а відповідно до ч.4 ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН, згідно з законодавством України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню та стягненню з відповідача суми боргу в розмірі 755,20 грн., яка до теперішнього часу несплачена. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

07.05.2014 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електроенергію у сумі 15 462,89 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївобленерго». За вказаною вище адресою відкрито особовий рахунок [NUMBER]. 13.01.2014 року контролерами філії ПАТ "Миколаївобленерго" м. Миколаєва при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електроенергією для населення (затверджених постановою КМУ України від 26.07.1999 року, далі ПКЕЕН) було встановлено порушення вищевказаних Правил, а саме: «Самовільне підключення електроустановки споживача до електромережі схованою електропроводкою поза приладом обліку після відключення у відповідності до п.27 ПКЕЕн. Порушення п.42 ПКЕЕн.». За вказаним правопорушенням було складено Акт № Д-6374. 18.02.2014 року вищезазначений акт був розглянутий комісією, без участі споживача [PERSON] Комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення Правил відповідачем було нанесено збитки позивачу в розмірі 15 462,89грн. Судом встановлено, що кількість недоврахованої електроенергії та сума збитків була нарахована відповідно до норм ПКЕЕН та п.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006р. № 562. Також, згідно ч.2 ст.27 Закону України «Про електроенергетику» крадіжка електричної енергії, у тому числі пошкодження приладу обліку; порушення ПКЕЕН, визначено, як правопорушення в електроенергетиці, а відповідно до ч.4 ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН, згідно з законодавством України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню та стягненню з відповідача суми боргу в розмірі 15 462,89 грн., яка до теперішнього часу несплачена. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

07.05.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. В обґрунтування позову пояснила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. На теперішній час [PERSON] є студентом денного відділення державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет".Відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу на період навчання або досягнення дитиною 23-х років. За заявою позивача справу розглянуто без її участі. Відповідач позов визнав, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані їх утримувати до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка навчається на денному відділенні державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет", відповідач працює, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки до закінчення дитиною навчання до 27.06.2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

07.05.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 04.04.2017 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку із чим підписав Заяву №б/н від 04.04.2017 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 4500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 15.04.2018 року по даному договору відповідач заборгував 31848 грн. 02 коп.. Просять суд стягнути з відповідача за кредитним договором № б/н від 04.04.2017 року заборгованість в сумі 31848 грн. 02 коп. та сплачений судовий збір. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 04.04.2017 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з поверненням кредиту, оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Відповідно до п. 1.1.7.11, умов і правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Внаслідок порушення відповідачем строків сплати боргу та відсотків за користування даним кредитом у нього виникла заборгованість, яка станом на 15.04.2018 року становить 31848 грн. 02 коп., з яких 14898 грн. 75 коп.- основний борг, 6028 грн. 41 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 8928 грн. 10 коп.- заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи ( фіксована частина)-500 грн., штраф ( процентна ставка) - 1492 грн. 76 коп. Відповідно до ст. ст. 11, 509, 526, 527, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору. Суд погоджується з розрахунками позивача, відповідач не виконав умови кредитного договору, позивач має право вимагати погашення заборгованості за кредитним договором, тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

07.05.2021 року представник позивача [PERSON] , адвокат Лаврищев Віктор В`ячеславович, звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом, в якому просить стягнути з АТ "Українська залізниця" на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 17655,05 грн. Ухвалою судді від 12.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито спрощене позовне провадження. 24.06.2021 року від представника відповідача разом з відзивом на позовну заяву надійшло клопотання про зобов`язання позивача надати до Регіональної філії "Донецька залізниця" АТ «Укрзалізниця» заяву про наявність відкритих на території України банківських рахунків та оригінал довідки з банківської установи щодо відкритих на території України банківських рахунків. Суд, перевіривши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Дослідивши вказане клопотання, враховуючи, що інформація, яку просить витребувати відповідач не є доказом у справі, а позивач не має обов`язку подавати заяви щодо наявних у нього банківських рахунків, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

07.06.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 вересня 1999 року у Володимирської сільської раді Казанківського району, про що складений актовий запис № 12 розірвати, вказуючи, що\~\~ вона 25 вересня 1999 року у Володимирської сільської раді Казанківського району про що складений актовий запис № 12 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені вже тривалий час, збереження шлюбу є неможливим, до перемирення вони не дійшли, в зв'язку з чим вона і звернулася з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, через канцелярію суду від неї надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, розглядати справу за її відсутність, на заочний розгляд справи згодна. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, з позовом згодний. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 25 вересня 1999 року у Володимирської сільської раді Казанківського району, про що складений актовий запис № 12.\~ /л.с. 16 / Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. /л.с. 14/ Позивач 21 жовтня 2015 року змінила прізвище "Гончарук" на дівоче "Мельник", що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені. /л.с. 15/ Як вказує позивач у своїх позовних вимогах, шлюбні відносини між ними припинені вже тривалий час, збереження шлюбу є неможливим, до перемирення вони не дійшли, спору щодо майна між ними в теперішній час не має. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

07.06.2021 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 13.08.2019 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Також просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі 4000 гривень щомісяця, починаючи стягнення із дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання аліменти в розмірі 2000 гривень щомісяця, починаючи стягнення із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 21.10.2021 року позовну заяву в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, залишено без розгляду Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 13.08.2019 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved