Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

у лютому 2020 року [PERSON] звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Машівського районного суду від 09.11.2015 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з 21.08.2015 і до досягнення дитиною повноліття. Також цим рішенням з нього стягнуто аліменти на утримання відповідачки до досягнення дитиною трирічного віку. На даний час матеріальне становище його та відповідачки змінилось, зокрема відповідачка працює на отримує дохід. Він також працює, однак проживає разом з батьками та приймає участь в утриманні будинку, веденні спільного побуту та матеріальних витратах, спрямованих на забезпечення сім`ї. Крім того, його батько є непрацездатним, з 12.11.2018 йому безстроково встановлено другу групу інвалідності. Його мати є людиною перед пенсійного віку, тривалий час ніде не працює та не отримує доходів. Позивач стверджує, що на його утримання перебувають непрацездатні батьки, фінансове та матеріальне забезпечення сім`ї покладено на нього, оскільки він є єдиним працюючим членом родини. У зв`язку з викладеним, оскільки його матеріальне становище змінилося, просить суду змінити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 09.11.2015 на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/3 на ј частку всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 11.02.2020 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 26). Відповідачка подала відзив (а.с.33,34), у якому заперечує проти задоволення позовних вимог та посилається на те, що позивач офіційно працевлаштований, є здоровою працездатною особою, інших дітей на утриманні не має, а тому його матеріальне становище не погіршилося. Також зазначає, що мати позивача є працездатною, а батько отримує пенсію або допомогу від держави. У судовому засіданні позивач позов підтримав та наполягав на його задоволенні, пояснивши, що він працює слюсарем з ремонту ту ГПУ Полтавагазвидобування, в 2015 році на утримання дитини стягнуто аліменти в розмірі 33% від його доходів, оскільки відповідачка не працювала, але на сьогодні обставини змінилися, мати дитини працює, водночас він має на утриманні непрацездатного батька та матір, яка не працює. Батько отримує пенсію, але кошти витрачає на ліки. Крім того, він придбає доньці речі, а тому аліменти в розмірі 1/3 частки є для нього обтяжливими. Відповідачка позов не визнала, пояснивши, що позивач на її утримання аліменти вже не сплачує, інші обставини не змінилися, оскільки позивач працює і працював на час стягнення аліментів, батько позивача отримує пенсію, мати не працює бо не має бажання, на обліку в районному центрі зайнятості не перебуває, а тому матеріальне становище позивача не погіршилося. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії № [NUMBER] (а.с. 9). Шлюб між сторонами розірвано, що вбачається з копії рішення Машівського районного суду Полтавської області від 13.11.2015 (а.с.10). За рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 09.11.2015 року, з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з 21 серпня 2015 року і до досягнення повноліття дитиною, а також на користь [PERSON] , на її утримання, аліменти в розмірі 1/7 частки з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трирічного віку, починаючи з 21 серпня 2015 року(а.с. 11). Згідно з довідкою Селещинського старостинського округу Машівської селищної ради від 26.12.2019, позивач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , і має такий склад сім`ї: [PERSON] - батько, 1963 р.н., [PERSON] - мати, 1962 р.н., [PERSON] - сестра, 1993 р.н. (а.с. 12). Як убачається з довідки про доходи, [PERSON] , позивач по справі, працює в філії ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» слюсарем з ремонту т/у 5р, його загальна сума доходу з січня 2019 року по грудень 2019 року склала 170 071,25 грн, у т.ч., нарахований військовий збір 2 550,13 грн та сума ПДФО - 30 612,84 грн. Також у цій довідці зазначено, що сплачує аліменти в розмірі 33% (а.с. 14). Як убачається з копії довідки МСЕК, [PERSON] , батькові позивача, з 12.11.2018 встановлено другу групу інвалідності. Згідно з копією трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 08.08.1981 на ім`я [PERSON] , матері позивача, остання з 1993 року по даний час не працює (а.с. 16, 17). За довідкою Машівської селищної ради від 27.02.2020 року № 334 [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , 2014 р.н. (а.с.35). [PERSON] працює касиром-операціоністом АТ КБ «Приватбанк» та має оклад 5910,00 грн (а.с.36). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.5-6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормою ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд уважає що позивачем не доведено погіршення його матеріального становища, оскільки [PERSON] працює, його мама не працює з 1993 року, тобто не працювала і на час ухвалення рішення про стягнення аліментів з позивача на утримання доньки, непрацездатний батько позивача отримує пенсію, розмір аліментів, який визначений судовим рішенням на утримання єдиної доньки позивача [PERSON] , не є надмірним, а тому з метою збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed