Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

В січні місяці 2016 року позивач звернувся до суду зазначивши ,що 18 січня 2001 року помер її дід по батькові:[PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому спадкове майно в склад якого входить земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею - 0,5136 га. в с. Красенівка Чорнобаївського р-ну Черкаської області .Ще за життя, спадкодавець склав заповіт яким заповів позивачу належну йому земельну ділянку та інше спадкове майно. Позивач своєчасно прийняв спадщину так, як подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, заяву про її прийняття та отримав в нотаріуса свідоцтво про право власності на спадкову земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею-2.31 га.,але позивач не може оформити свої спадкові права на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею-0,5136 га.,оскільки на дану земельну ділянку в спадкодавця відсутні правоустановчі документи ,що і спонукало позивача звернутися до суду з даними позовними вимогами. В судове засідання позивач не з"явився, просив задовольнити позов та провести розгляд справи без його участі. Належним чином повідомлені про час та місце слухання справи представник відповідача та третя особа ,в судове засідання не зявились ,клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату від них до суду не надходило тому суд, враховуючи неявку сторін, проводив розгляд справи у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України , тобто без здійснення звукозапису. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Диспозицією ст.ст.316, 328 ЦК України визначено поняття права власності та підстави його набуття ,а змістом ст.ст.1233 та 1225 ЦК України 2003 року обумовлено право на спадкування майна спадкоємцями за заповітом та право власності або право користування земельною ділянкою необхідною для обслуговування будівель та споруд. Диспозицією ст.125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації даного права. В даному ж випадку встановлено ,що позивач являється спадкоємцем за заповітом на спадкове майно померлого спадкодавця. Наявним в матеріалах справи свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 154729 від 19 січня 2001 року, підтверджено факт відкриття спадщини після смерті [PERSON] .Витягом з протоколу сесії сільської ради с.Красенівка Чорнобаївського р-ну за рішенням № 2/8 від 04.04.1996 року, стверджується факт передачі в 1996 році сільською радою спадкодавцеві в приватну власність (а.с.8) земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства загальною площею-0,53 га. У відповідності до витягу з технічної документації про нормативну оцінку землі № 405 від 25.11.2015 року /а.с.-9/ Чорнобаївського відділу Держземагенства нормативна оцінка землі площею 0,53 га. складає -14831,71 гр.[PERSON] про видачу за життя [PERSON] останньому правоустановчих документів на дану земельну ділянку витяг технічної документації та витяг з протоколу засідання сільської ради - не містять. Право позивача на спадкування майна померлого спадкодавця, стверджується не скасованим та не зміненим на час відкриття спадщини заповітом від 10. 02. 2000 року. В даному випадку судом встановлено, що позивач являється спадкоємцем за заповітом та має право на спадкування майна заповідача на яке останній за життя набув права власності. З матеріаллів справи вбачається ,що померлий дід позивача за свого життя набув право на передану йому в 1996 році для приватизації земельну ділянку площею 0,53 га.,але за життя не оформив на неї правоустановчих документів ,а тому і не набув права власності на неї. Наявне ж у нього право на дану земельну ділянку, перейшло в порядку спадкування до позивача який має успадкувати дане право та звернутись до відповідного органу державного реєстру нерухомості по питанню здійснення реєстрації за ним вже права власності на підставі відповідного судового рішення з даних питань,а тому суд вважає за необхідне задовольнити позов частково,тобто в частині визнання за позивачем права на земельну ділянку , оскільки право власності на неї , позивач набуде лише після отримання в органах Держреєстру нерухомого майна відповідного витягу про реєстрації права власності. Понесені позивачем судові витрати понесені при зверненні до суду відшкодуванню, не підлягають в зв"язку з відсутністю відповідної позовної вимоги.

Outcome: dismissed