Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

22 травня 2014 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.06.2014 року позивач просить: · передати в його управління для отримання доходів від здійснення основної діяльності, майно, що було передане [PERSON] в іпотеку, а саме: - житловий будинок (літ. А), нежитловою площею 531,9 кв.м., житловою площею 240,90 кв.м.; - житловий будинок (літ. Б), нежитловою площею 269,9 кв.м., житловою площею 149,00 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; - земельну ділянку, площею 0,1000 га (нуль цілих і одна десятитисячна гектара), на якій розташований будинок А, цільове призначення, якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 8000000000:88:046:0043; - земельну ділянку, загальною площею 0,0708 га (нуль цілих сімсот вісім тисячних гектара), на якій розташований будинок Б, цільове призначення якого для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 8000000000:88:046:0002; · зобов'язати відповідача передати оригінали: договору купівлі-продажу, технічного паспорту та державних актів на вказане нерухоме майно; · надати позивачу право на отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях, а також в органах реєстраційної служби та нотаріусів, будь-яких документів (їх копії, дублікати, витягів з державних реєстрів, довідок) необхідних для управління, укладення договорів найму, оренди, суборенди зазначеного нерухомого майна; · надати Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» (ЄДРПОУ 00039019, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Ковпака, 29) право на укладення договорів оренди, суборенди, отримання всіх орендних, суборенд них та будь-яких інших платежів за користування зазначеним нерухомим майном; · надати право позивачу здійснювати дії, пов'язані з управлінням зазначеного нерухомого майна; а саме: право змінювати, розривати, укладати правочини, договори, угоди про надання послуг прибирання, про надання послуг з електропостачання, про надання послуг з водопостачання холодної та гарячої води, про надання послуг телефонного зв'язку, про надання послуг з теплопостачання, про надання послуг з газопостачання, послуг пов'язаних з утриманням та обслуговуванням нерухомого майна, про надання послуг охоронної, пожежної сигналізації. · надати позивачу право здійснювати користування послугами охорони, змінювати, розривати, укладати договори охорони для здійснення охорони зазначеного нерухомого майна. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за умовами кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 1 950 000,00 доларів США зі сплатою 13,50% річних. В якості забезпечення виконання умов Кредитного договору між сторонами були укладені іпотечні договори за якими відповідач передав в іпотеку позивачу наступне майно: - житловий будинок (літ. А), нежитловою площею 531,9 кв.м., житловою площею 240,90 кв.м.; - житловий будинок (літ. Б), нежитловою площею 269,9 кв.м., житловою площею 149,00 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; - земельну ділянку, площею 0,1000 га (нуль цілих і одна десятитисячна гектара), на якій розташований будинок А, цільове призначення, якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 8000000000:88:046:0043; - земельну ділянку, загальною площею 0,0708 га (нуль цілих сімсот вісім тисячних гектара), на якій розташований будинок Б, цільове призначення якого для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 8000000000:88:046:0002. Так як відповідач належним чином не виконує умови договору та кошти не повертає, за рішенням суду звернуто стягнення на предмети іпотеки шляхом визнання за банком права власності на майно. Але так як в межах кримінальної справи накладено арешт на майно, слідчий відмовляє у скасуванні арешту, позивач не може належним чином здійснювати своє право власності, а тому звернувся до суду із зазначеним позовом на підставі ст.34 Закону України «Про іпотеку». В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 07 вересня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 403/002/07-Пі. Згідно умов Кредитного договору відповідачу надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти на поточні потреби, в межах максимального ліміту в розмірі 1 950 000 доларів 00 центів США, а відповідач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі повернути отримані кошти до 06 вересня 2022 року і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 13,50 % річних. У відповідності з п. 1.3, 1.1.3 Кредитного договору в якості забезпечення виконання відповідачем зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, можливих штрафів та пені, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги позивач укладає з відповідачем та за його рахунок Іпотечний договір, у зв'язку з чим, 07 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено Іпотечний договір № 04/І-570. Відповідно до п. 1.1 Іпотечного договору зі змінами згідно Договору про внесення змін до Іпотечного договору від 06 грудня 2007 року, а також внесених змін в п. 1.3 Кредитного договору згідно Договору про внесення змін до Договору кредиту 06 грудня 2007 року, відповідач передав позивачу у якості забезпечення виконання ним зобов'язань перед позивачем за Кредитним договором нерухоме майно, включаючи всі чинні та майбутні зміни, а саме: домоволодіння, що складається з: житлового будинку (літ А), нежитловою площею 531,9 кв. м., житловою площею 240,90 кв. м.; житлового будинку (літ Б), нежитловою площею 269,9 кв. м., житловою площею 149,00 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку, площею 0,1000 га, на якій розташований будинок А, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 8000000000:88:046:0043, земельну ділянку, загальною площею 0,0708 га, на якій розташований будинок Б, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 8000000000:88:046:002. Згідно з п. 1.2 заставна вартість предмета іпотеки за згодою сторін становить 15 745 900 грн. 00 коп. Як зазначено у п. 1.5.11 Іпотечного договору з внесеними змінами до нього, а також підтверджується матеріалами справи, предмет іпотеки належить відповідачу на праві приватної власності, про що свідчать наступні документи: Договір купівлі-продажу частини домоволодіння від 21 лютого 2006 року; Договір купівлі-продажу житлового будинку від 17 липня 2007 року; Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) 22 червня 2006 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 лютого 2006 року; Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) 05 грудня 2007 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17 липня 2007 року. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 25.01.2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» права власності на: житловий будинок (літ А), нежитловою площею 531,9 кв. м., житловою площею 240,90 кв. м. (далі - будинок А); житловий будинок (літ Б), нежитловою площею 269,9 кв. м., житловою площею 149,00 кв. м. (далі - будинок Б); земельну ділянку, площею 0,1000 га, на якій розташований будинок А, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 8000000000:88:046:0043; на земельну ділянку, загальною площею 0,0708 га, на якій розташований будинок Б, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 8000000000:88:046:002, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], в рахунок погашення 15 505 000 (п'ятнадцяти мільйонів п'ятсот п'ять тисяч) грн. 00 коп. заборгованості [PERSON] за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 403/002/07-Пі від 07 вересня 2007 року. Рішення суду набрало законної сили. Разом з тим п.4.4 Іпотечного договору передбачає, що після прийняття рішення про звернення стягнення на Предмет іпотеки, з метою забезпечення його належного господарського використання згідно з його цільовим призначенням, а також отримання доходів, Предмет іпотеки передається Іпотекодержателю, або третій особі за погодженням між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому договором та/або чинним законодавством України. Задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття ним права власності на предмет іпотеки є способом звернення стягнення, який, поряд з іншими, може застосовуватися, якщо його передбачено договором. Тому, в разі встановлення такого способу звернення стягнення у договорі іпотекодержатель на підставі частини 2 статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Частина 1 статті 34 Закону України «Про іпотеку» визначає, що після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Частина 1 статті 41 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Іпотекодержатель, використовуючи своє право передбачене Іпотечним договором звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, тобто подальшої реалізації іпотечного майна на підставі Закону України «Про іпотеку» не відбудеться, оскільки Банк на підставі рішення суду про визнання права власності має зареєструвати право власності на майно та матиме передбачену законом можливість володіти, користуватись та розпоряджатись майном. Та обставина, що на даний час накладено арешт на частину майна [PERSON] не позбавляє можливості ПАТ «Укрсоцбанк» зареєструвати право власності на майно, при тому, що на даний час позивач не звертався щодо його реєстрації та відповідно Реєстраційною службою не відмовлено у вчиненні реєстраційної дії. А тому, враховуючи ту обставину, що іпотечне майно не буде реалізоване в порядку, передбаченому Законом України «Про іпотеку», суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо передачі позивачу предметів іпотеки в управління з відповідними повноваженнями. Що ж стосується позовної вимоги про зобов'язання відповідача передати оригінали договору купівлі-продажу, технічного паспорту та державних актів на нерухоме майно, то сторона позивача по-перше, не довела, що дійсно оригінали правовстановлюючих документів на даний час знаходяться у відповідача; по-друге, рішенням суду визнано право власності позивача на майно і для того, щоб зареєструвати таке право, для відповідної реєстраційної дії потрібно рішення суду, яке набрало законної сили. Діючим законодавством не передбачено в даному разі надання оригіналів правовстановлюючих документів. А тому, так як стороною позивача не доведено, порушення їх прав, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed