Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «ТАКО» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. 06.06.2016 року позивачем було збільшено свої позовні вимоги та просив визнати недійсними договорів оренди земельних ділянок та стягнути з ПАТ«ТАКО» судові витрати та витрати за проведення судової експертизи. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником земельних ділянок площею 3,1281га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництв, кадастровий номер [NUMBER] та земельної ділянки площею 6,25 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташовані на території Великовільшанської сільської ради Васильківського району Київської області. 30.01.2015 року він уклав договір оренди земельної ділянки з ТОВ «Агровіль» та 30.03.2015 року відбулася державна реєстрація договорів. Кошти в 2015 році він отримав від ТОВ «Агровіль» . Позивачу було відомо про те, що приватне акціонерне товариство «ТАКО» обробляє паї у селі Велика Вільшанка, але дані договори з приватним акціонерним товариством ним не підписувалися та не надавалася згода на їх укладання, не надавалася відповідачу згода на державну реєстрацію договорів, які ним не підписувалися. Окрім договорів були ще додаткові угоди та вносилися зміни до договорів, які позивачем не погоджувалися і не підписувалися, оскільки він не знав про їх існування. Про існування договорів оренди земель укладених 04.08.2010 року та 02.09.2014 року з приватним акціонерним товариством «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» позивачу стало відомо, коли приватне акціонерне товариство «Технологічна Аграрна Компанія проводили збори і там він почув своє прізвище, договори оренди йому не давали, у зв'язку з чим позивач просить визнати недійсними договори оренди землі та скасувати їх державну реєстрацію. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснивши, що позивачу на праві приватної власності належать земельні ділянки, яка на підставі договору оренди перебувають в користуванні приватного акціонерного товариства «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана». Позивач наполягає на тому, що не укладав дані договори та не підписував їх. Просить призначити почеркознавчу експертизу. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала та суду пояснила, що договори оренди землі, які були укладені 04.08.2010 року та 02.09.2014 року, підписував позивач і вони повністю відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі». Вважає, що підстав для визнання договору недійсним немає, у зв'язку з чим просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельних ділянок площею 3,1281га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництв, кадастровий номер [NUMBER], державний акт на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER] та земельної ділянки площею 6,25 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,кадастровий номер [NUMBER], державний акт на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER], що розташовані на території Великовільшанської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с.6,30). Згідно із договором оренди землі від 04.08. 2010 року, зареєстрованим 07.10.2010 року Васильківським відділом Київської філії центру ДЗК № 041094100213, та актом передачі - приймання земельної ділянки, земельна ділянка була передана в оренду відповідачу строком на 10 років. Згідно із витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права договір оренди землі від 02.09. 2014 року, зареєстрований 16.03.2015 року в реєстраційній службі Обухівського міськрайонного управління юстиції в Київській області, та актом приймання - передачі земельної ділянки, земельна ділянка була передана в оренду відповідачу строком на 5 років. Відповідно до вимог ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір, укладений у письмовій формі, підписується сторонами договору. Позивач в судовому засіданні зазначив, що договір він не підписував, а підпис, який міститься на оскаржуваному договорі, йому не належить. Відповідно до висновку експерта [PERSON] Державного НДЕКЦ МВС України від 29.06.2017 року № 19-8-4/155-СЕ/17 про проведення судово - почеркознавчої експертизи, встановлено, що вирішити питання чи виконано підпис від імені [PERSON] в графі «особистий підпис» у договорі оренди землі від 04.08.2010 року укладеного між [PERSON] та ПАТ « Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» - не виявилося можливим. (а.с.89-96). Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом. Таким чином, враховуючи, що відповідно до висновку експерта [PERSON] Державного НДЕКЦ МВС України від 29.06.2017 року № 19-8-4/155-СЕ/17 про проведення судово - почеркознавчої експертизи, вирішити питання чи виконано підпис від імені [PERSON] в графі «особистий підпис» у договорі оренди землі від 04.08.2010 року укладеного між [PERSON] та ПАТ « Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» - не виявилося можливим, позивачем не було довело той факт, що на оскаржуваному договорі оренди містяться підписи, які виконані іншими особами. Стаття 15 Закону України «Про оренду землі» містить істотні умови договору оренди. Ч.2 ст. 15 зазначеного Закону передбачено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Договори оренди землі укладені 04.08.2010 року та 02.09.2014 року, повністю відповідають істотним умов договору (які містилися в ст. 15 Закону України "Про оренду землі": об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки) міститься в п. 1, 2 договору; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату п.9, 10, 11, 13, 14 (способи внесення орендної плати не є істотною умовою договору), умови збереження стану об'єкта оренди п.17.. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України та статті 3 Цивільного процесуального кодексу України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право. Таким чином, доводи позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed