Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що через карантин не в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася проте, у змісті позову підтримує позовні вимоги, просить справу розглядати без її участі. Відповідач та його представник у судове засідання з`явилися, заперечили проти позовних вимог. Суд, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 березня 2021 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] наутримання неповнолітніх дітей - [PERSON] 2010 року народження та [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. На даний час діти перебувають на утриманні батька, мати аліментів за рішенням суду не сплачує, про що свідчить довідка ДВС про заборгованість від 20.05.2021 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину встановлені ст. 181 СК України, згідно до вимог якої способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом вважає, що матеріальний стан позивача не змінився, доказів про його зміну позивачем не представлено. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 грн., з 01 липня 2021 року - 2013 грн., для дітей від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 грн., з 01 липня 2021 року - 2510 грн. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги що позивачем не наведено аргументованих підстав для зменшення розміру аліментів суд вважає, що позов є необґрунтованим та не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати не підлягають до стягнення з відповідача.

Outcome: dismissed