Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позов до Жидачівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), Управління Державної казначейської служби України в Жидачівському районі Львівської області (відповідачі), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, начальник Жидачівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Чуприняк Катерина Казимирівна, в якому просить стягнути з Жидачівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) за рахунок бюджетних асигнувань шляхом списання Управлінням ДКС в Жидачівському районі з рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів державної влади на його користь 80\~000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та провести розподіл судових витрат. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що на виконанні Жидачівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області перебували матеріали виконавчого провадження із примусового виконання постанови Господарського суду Львівської області від 08.05.2007 про стягнення з нього приватного підприємця [PERSON] на користь Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заборгованості в сумі 20\~541,79 грн. 13.05.2019 начальником Жидачівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Чуприняк К.К. на підставі заяви стягувача від 27.09.2019 за №06-08-736 прийнято постанову про повторне відкриття цього ж виконавчого провадження №59051012. Вважаючи таке рішення та дії службової особи органу державної виконавчої служби незаконними, він оскаржив такі до суду. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 в адміністративній справі №1.380.2019.002662 за позовом [PERSON] до Жидачівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області, начальника Жидачівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Чуприняк К.К. про визнання протиправними дій та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження визнано протиправними дії щодо відкриття виконавчого провадження, визнано протиправною та скасовано постанову начальника Жидачівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Чуприняк К.К. про відкриття виконавчого провадження ВП №59051012 від 13.05.2019. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2019 в адміністративній справі №1.380.2019.002662 апеляційну скаргу начальника Жидачівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Чуприняк К.К. на рішення Львівського адміністративного суду від 11.09.2019 залишено без задоволення, а судове рішення суду І інстанції без змін. Зазначене судове рішення набрало законної сили 04.11.2019 та є обов`язковим до виконання. Крім цього, щодо до боржника [PERSON] було застосовано заходи забезпечення виконавчого провадження, а саме 13.06.2019 внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна реєстраційний запис №26707571 про арешт та заборону відчужувати усе рухоме майно, що належить [PERSON] терміном до 13.06.2024. Також, 11.10.2012 внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний запис №13104186 про арешт та заборону відчужувати усе нерухоме майно, що належить [PERSON] . Одночасно державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку [PERSON] . Таким чином, протиправними діями та рішеннями Жидачівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області та державним виконавцем Чуприняк К.К. йому заподіяно негативних наслідків у вигляді безпідставного набуття статусу боржника, а також позбавлення майнових прав на нерухоме та рухоме майно, в тому числі грошові кошти в банківських установах. У зв`язку з протиправністю дій та рішень начальника Жидачівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Чуприняк К.К. боржнику [PERSON] заподіяна значна моральна шкода. Внаслідок протиправних обмежень відповідачем Жидачівським РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області його речових прав щодо володіння, користування та розпорядження усім рухомим та нерухомим майном він зазнав тривалих душевних страждань та переживань, він відчував тривогу та занепокоєння перед можливим описом майна на підставі незаконного відкритого провадження, у нього були відчуття несправедливості щодо рішень та дій начальника Жидачівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, а також тривала невизначеність щодо можливостей розпорядження власним майном. Враховуючи вимоги розумності та справедливості, тривалий характер заподіюваної шкоди, завідомо усвідомленість суб`єктом владних повноважень у протиправності дій та рішень, а також наслідки, що настали, вважає суму в розмірі 80\~000,00 грн відповідною та обґрунтованою понесеним негативним наслідкам та можливість відновлення порушеного права. Представник відповідача в.о. начальника Жидачівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подала відзив на позовну заяву (а.с.33-36), в обґрунтування якого покликаючись на те, що на виконанні у Жидачівському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебували виконавчі провадження АСВП №13037584, 26984390, 32937995, 59051012, 61376001 щодо виконання виконавчого листа №2378-16/135А, виданого 18.05.2007 Господарським судом Львівської області про стягнення з [PERSON] на користь Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності боргу в сумі 20\~541,79 грн Виконавче провадження АСВП №13037584 з виконання вищевказаного виконавчого документа відкрито 29.05.2009, а 31.12.2009 повернуто стягувачу на підставі пункту 2 статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавче провадження АСВП №26984390 з виконання вищевказаного виконавчого документа відкрито державним виконавцем 09.06.2011 та 26.04.2012 на підставі пункту 2 статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу. Виконавче провадження АСВП №32937995 з виконання вищевказаного виконавчого документа відкрито державним виконавцем 07.06.2012 та 29.08.2013 на підставі пункту 2 статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу. Станом на сьогоднішній день вказані виконавчі провадження згідно з наказом Головного територіального управління юстиції у Львівській області №772/6 від 10.12.2018 «Про введення в дію Зведеної номенклатури справ ГТУЮ у Львівській області» знищено як такі, що знаходились в архіві з 2013 року. Позивач неодноразово звертався в суд щодо визнання протиправними дій відповідача, однак лише одним рішенням у справі №1.380.2019.002662 визнано протиправною та скасовано постанову начальника Жидачівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Чуприняк К.К. про відкриття виконавчого провадження ВП №59051012 від 13.05.2019. Вказане судове рішення відповідачем виконано, скасовано документ «Постанова про відкриття виконавчого провадження» АСПВ №59051012, виданого при примусовому виконанні виконавчого листа №2/378-16/135А від 08.05.2007 та знято арешт з рухомого майна боржника. У інших судових справах встановлено безпідставність заявлених вимог. Позивачем не обґрунтовано, в чому полягає завдана відповідачем моральна шкода, не доведено факту завдання немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у житті позивача та не доведено причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та обставинами, на які посилається позивач, обґрунтовуючи завдану моральну шкоду. При цьому позивач протягом тривалого часу не виконував виконавчого листа №2378-16/135А, виданого 18.05.2007 Господарським судом Львівської області, борг на користь Львівського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в сумі 20\~541,79 грн не сплатив, хоч пройшло вже 13 років, а тому твердження про тривалі душевні страждання, переживання, відчуття тривоги та занепокоєння зумовлені не протиправними, як це вказує позивач, діями (бездіяльністю) відповідача, а свідомим нехтуванням позивачем обов`язковості виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Крім цього, [PERSON] звільнена з посади начальника Жидачівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 30.03.2020. [PERSON] переведений на посаду провідного спеціаліста Новороздільського міського відділу ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) з 02.12.2019. Об`єктивно оцінюючи ситуацію, виходячи із принципів справедливості, сатисфакції вважає, що підстави для стягнення моральної шкоди відсутні. Представник відповідача в.о. начальника Управління Державної казначейської служби України у Жидачівському районі Львівської області подала відзив на позовну заяву (а.с.73-75), в обґрунтування якого покликаючись на те, що Управління Державної казначейської служби України в Жидачівському районі Львівської області не є тим суб`єктом, який порушив права чи інтереси позивача, спричинив заподіяння моральної шкоди. Належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяної органом державної влади, їх посадовою або службовою особою є держава як учасник цивільних відносин. При цьому держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай орган, діями якого заподіяно шкоду. Сам факт подальшого стягнення коштів із Державного бюджету України не може бути підставою для залучення до участі у справі відповідачем ДКС України чи її територіального органу. У справі позивачем до Управління Державної казначейської служби України в Жидачівському районі Львівської області не заявлено жодних вимог. За вказаних обставин, вважає, що відсутні будь-які правові підстави для залучення Управління Державної казначейської служби України в Жидачівському районі Львівської області до участі у даній справі. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, суду пояснив, що позивач неодноразово звертався до органу ДВС з питанням зняття арешту з його майна та вилучення із реєстру заборон запису про обтяження, однак жодних дій щодо цього вчинено не було. Негативними наслідками внаслідок протиправних дій ДВС вважає те, що позивач безпідставно набув статусу боржника та був позбавлений майнових прав на нерухоме і рухоме майно. На даний час позивач не є боржником по жодному виконавчому провадженні, однак не може і надалі в повній мірі розпоряджатися належним йому майном. Представник відповідача Жидачівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) - Прусік О.П. позов не визнала, суду пояснила, що вважає, що позивач не обґрунтував завдання йому моральної шкоди. Позивачем не виконано рішення суду, яке є обов`язковим до виконання, суму заборгованості по даний час не погашено в повному обсязі, а тому в силу вимог статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» відсутні підстав для зняття арешту з майна позивача. Представник відповідача Управління Державної казначейської служби України у Жидачівському районі Львівської області - Махник М.О. повністю підтримала аргументи, викладені у поданому нею відзиві, та зазначила, що казначейство не є суб`єктом заподіяння моральної шкоди. Факт стягнення коштів не є підставою для залучення їх як відповідача і до них не заявлено жодних вимог. Заяви та клопотання учасників справи. Позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.77). Представник позивача подав клопотання про усунення недоліків позовної заяви (а.с.85). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 08.09.2020 прийнято справу до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.24-25). Ухвалою судового засідання від 29.12.2020 відкладено розгляд справи (а.с.79). Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з виконавчим листом Господарського суду Львівської області від 18.05.2007 №2/378-16/135А, стягнуто з приватного підприємця [PERSON] на користь Львівського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 20\~541,79 грн заборгованості (а.с.45). Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду №2/378-16/135А від 05.11.2018, замінено стягувача Львівське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у виконавчому листі №2/378-16/135А, виданого Господарським судом Львівської області 18.05.2007, на його правонаступника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області (а.с.38-39). 27.03.2019 Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області подано до Жидачівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області заяву про повторне пред`явлення виконавчого документа №2/378-16/135А, виданого Господарським судом Львівської області від 18.05.2007, до виконання і відкриття виконавчого провадження (а.с.40). Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №59051012 від 13.05.2019 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/378-16/135А, виданого Господарським судом Львівської області про стягнення з [PERSON] на користь Управління виконавчої дирекції фонду у Львівській області 20\~541,79 грн. (а.с.52). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 13.06.2019, на все нерухоме майно, власником якого є [PERSON] , накладено арешт. Заявником є Відділ державної виконавчої служби Жидачівського районного управління юстиції (а.с.17, 46). Згідно з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 13.06.2019, на все рухоме майно [PERSON] накладено арешт (а.с.18, 54). Відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду №1.380.2019.002662 від 11.09.2019 дії начальника Жидачівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Чуприняк К.К. щодо відкриття виконавчого провадження №59051012 визнано протиправними. Постанову начальника Жидачівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області про відкриття виконавчого провадження визнано протиправною та скасовано (а.с.11-13, 48-50). Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду №1.380.2019.006363 від 04.11.2019 апеляційну скаргу начальника Жидачівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Чуприняк К.К. залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року у справі №1.380.2019.002662 без змін. (а.с.14-16). Постановою про скасування процесуального документа ВП №59051012 від 11.11.2019, скасовано документ «Постанова про відкриття виконавчого провадження» АСПВ №59051012 від 13.05.2019, що видала [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа №2/378-16/135А, виданого 08.05.2007 Господарським судом Львівської області (а.с.55). Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація припинення обтяження) від 11.11.2019, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна припинено обтяження з реєстраційним номером запису 26707571 на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду №857/1051/19, виданий 04.11.2019 (а.с.53). Згідно з повідомленням Жидачівського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області від 11.11.2019, виконавчий лист №2/378-16/135А про стягнення з [PERSON] на користь Управління виконавчої дирекції фонду у Львівській області повернуто стягувачу виконавчий документ без прийняття до виконання, оскільки пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання відповідно до рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2019 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2019 (а.с.64). Листом Жидачівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 11.11.2019 повідомлено [PERSON] про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження №59051012 від 13.05.2019 скасована начальником відділу 11.11.2019 на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2019. Цього ж числа начальником відділу винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання в АСВП. Згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 11.11.2019 припинено обтяження щодо рухомого майна, яке було зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 13.06.2019 за №26707571.Інших заходів примусового виконання по виконавчому провадженню №59051012 в тому числі накладення арешту на нерухоме майно, накладення арешту на рахунки) начальником відділу не проводилися (а.с.37). Згідно з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду №1.380.2019.006363 від 04.03.2020 Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі №1.380.2019.006363 скасовано. Позовну заяву [PERSON] до Жидачівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною бездіяльність , скасування арешту на майно залишено без розгляду (а.с.42-44). Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду справа №380/2306/20 від 13.08.2020, визнано причини пропуску строку звернення [PERSON] до суду з позовом до Жидачівського районного відділу Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною бездіяльності, скасування арешту, неповажними. У задоволенні клопотання [PERSON] про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовлено. Клопотання Жидачівського районного відділу Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Львів) про залишення позовної заяви без розгляду задоволено. Позовну заяву [PERSON] до Жидачівського районного відділу Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною бездіяльності, скасування арешту залишено без розгляду (а.с.59-62) Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з завданням позивачу, на його переконання, моральної шкоди внаслідок протиправних дій органу державної виконавчої служби. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) та Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 56 Конституції України проголошує право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з приписами частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Водночас, частиною 2 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до положень частини 1 статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно з вимогами статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Приписами частин 4 та 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Відповідно до вимог частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що за виконавчим листом №2/378-16/135А, який виданий на підставі постанови Господарського суду Львівської області від 08.05.2007, позивач [PERSON] є боржником, а стягувачем було Львівське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яке ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 замінено на його правонаступника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області. У цьому виконавчому листі визначено стягнути з приватного підприємця [PERSON] на користь Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 20\~541,79 грн. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області як правонаступник Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 07.05.2019 подало до Жидачівського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області заяву про повторне пред`явлення виконавчого документу №2/378-16/135А до виконання, у зв`язку з чим начальником цього відділу постановою від 13.05.2019 відкрито виконавче провадження ВП №59051012 з виконання цього виконавчого документу. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.09.2019, яке постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2019 залишено без змін, визнано протиправною та скасовано постанову начальника відділу Жидачівського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області про відкриття виконавчого провадження ВП №59051012 від 13.05.2019. На підставі наведених рішень начальник відділу Жидачівського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області постановою від 11.11.2019 скасував документ «Постанова про відкриття виконавчого провадження» АСПВ №59051012 від 13.05.2019 та повернув у цей же день виконавчий документ №2/378-16/135А стягувачу без прийняття до виконання. Перш ніж перейти до оцінки аргументів сторін щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд вважає за необхідне надати оцінку аргументам відповідача Управління Державної казначейської служби України в Жидачівському районі Львівської області щодо відсутності будь-яких правових підстав для залучення його до участі у справі. Суд зазначає, що держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду. Разом із тим, залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів ДКСУ чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган. Порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з державного органу визначений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року № 4901-VI, яким встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. ДКСУ та її територіальний орган можуть бути залучені до участі у справі з метою забезпечення завдань цивільного судочинства. Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц (провадження № 14-515цс19). Відтак, з огляду на викладене, суд вважає аргументи відповідача Управління Державної казначейської служби України в Жидачівському районі Львівської області щодо відсутності правових підстав для залучення Управління до участі у справі необґрунтованими, тому до уваги такі не бере. Надаючи оцінку аргументам сторін щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди. У справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, така відшкодовується незалежно від вини. Отже, визначальним у вирішенні цієї категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності, на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею). Суд зауважує, що хоч постанову начальника відділу Жидачівського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області про відкриття виконавчого провадження ВП №59051012 від 13.05.2019 відповідним судовим рішенням визнано протиправною та скасовано, дії начальника відділу Жидачівського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області в межах виконавчого провадження відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження» і були спрямовані на виконання судового рішення, яке набрало законної сили і, в силу приписів статті 129-1 Конституції України та статті 18 ГПК України, є обов`язковим до виконання. Зважаючи на обставини справи та процесуальний статус [PERSON] у виконавчому листі №2/378-16/135А, а також наявність постанови Господарського суду Львівської області від 08.05.2007, яка набрала законної сили і, на даний час, залишається не виконаною, суд доходить переконання, що ухвалене на користь [PERSON] рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.09.2019, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2019, не є безумовною підставою для висновку про заподіяння йому начальником відділу Жидачівського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області моральної шкоди. Більше того, оскарживши дії начальника органу державної виконавчої служби до суду [PERSON] скористався гарантованим Конституцією України правом на судовий захист і його порушене право було відновлено зазначеним вище судовим рішенням. Суд зазначає, що навіть за відсутності відкритого виконавчого провадження за виконавчим листом №2/378-16/135А, [PERSON] залишається боржником у розумінні закону, оскільки рішення суду, яке набрало законної сили і за яким видано зазначений виконавчий документ, не виконано в повній мірі. Також, відсутні фактичні дані на підтвердження того, що виконавчий документ №2/378-16/135А визнано у встановленому законом порядку таким, що не підлягає виконанню. Крім цього, суд звертає увагу на те, що накладення арешту на все рухоме майно [PERSON] було вчинено повноважною особою в межах відкритого виконавчого провадження ВП №59051012 і не передбачало його вилучення у власника, а лише встановлення заборони відчуження шляхом внесення 13.06.2019 відповідних відомостей у Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Більше того, обтяження цього майна було припинене начальником відділу Жидачівського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області самостійно 11.11.2019 на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2019, відтак аргументи позивача щодо заподіяння йому негативних наслідків у виді тривалих душевних страждань та переживань таким арештом суд вважає надуманими. Також, суд звертає увагу на те, що арешт на нерухоме майно [PERSON] було накладено ще в 2012 році в рамках іншого виконавчого провадження (ВП №32937995). Більше того, питання визнання протиправною бездіяльності Жидачівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо не скасування арешту на все нерухоме майно боржника [PERSON] було предметом судового розгляду (справа №380/2306/20), за наслідком якого ухвалою від 13.08.2020 позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду у зв`язку з пропуском [PERSON] строку звернення до адміністративного суду. Крім цього, суд вважає покликання відповідача Жидачівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на положення статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» як обґрунтування відсутності підстав для зняття арешту з належного позивачу нерухомого майна такими, що заслуговують на увагу, оскільки такої підстави для зняття арешту з майна як відсутність відкритого виконавчого провадження стосовно боржника ця стаття не містить і відсутнє рішення суду, яким би скасовувався арешт цього майна. Інших доказів заподіяння моральної шкоди [PERSON] не зазначив та суду не надав. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позивачем не доведено наявність одного з елементів деліктної відповідальності, а саме: шкоди, відтак не доведено заподіяння йому моральної шкоди, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити повністю. На підставі статей 23, 1167, 1173, 1174 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed