Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

В травні 2017 р. заявник звернулася до суду з даною заявою, посилаючись на те, що вона [PERSON] народилася [INFO] в с. Мартук, Мартукського району, Актюбинської області, Казахської ССР, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від [INFO] Так заявниця зазначає, що її батько [PERSON], 1949 р.н. є уродженим німцем, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від [INFO], актовий запис № 8 від 24.01.1949 р. Вказує, що її виховували відповідно до традицій німецької культури, а тому заявниця дотримуюсь цих традицій у своїй родині і вважаєсебе німкенею. Вона навчає свого сина, [PERSON], 2004 р. н. німецької мови, підтримує стосунки зі своїми родичами - німцями, які проживають на території Німеччини та Казахстану. Родиною приймає участь у культурному та громадському житті німецької громади міста Києва, що підтверджується довідкою від 20.12.16 р. Також заявниця є членом Центру німецької культури «Відерштраль» м. Київ, що підтверджується свідоцтвом №146 від 11.11.2016 р. Заявниця наголошує, що для збереження етнічного походження роду вона хоче привести у відповідність свої документи та внести до них запис про національність «німкеня». Встановлення зазначеного факту має для неї юридичне значення, пов'язане із відновленням національності та можливістю реалізації прав, що надаються особам віднесеним до німецької національності відповідно «Закону про справи переміщених осіб та біженців» - Федерального закону Німеччини від 19.05.1953р. 01 листопада 2016 р. [PERSON] звернулася до Києво- Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області у м. Боярка з проханням про внесення доповнення до актового запису №7 (поновлений) від 13.02.2015 р. про народження її сина, [PERSON], та до актового запису про шлюб №3 (поновлений) від 13.02.2015р. на [PERSON] та [PERSON] складеними Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації акта цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області доповнити відомостями про національність «німкеня». 16 грудня 2016 р. Києво- Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області заявниці було відмовлено у внесенні змін на підставі ст.6 та ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Посилаючись на вищевикладене та норми закону заявниця просила суд встановити юридичний факт, що національність [PERSON], [INFO] в с. Мартук, Мартукського району, Актюбинської області, Казахської ССР, актовий запис № 61 - німкеня. Зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області внести відповідний запис до актового запису №7 (поновлений) від 13.02.2015 р. про народження сина, [PERSON], [INFO], уродженця м. Євпаторія АР Крим, складений Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області, та внести зміни до Державного реєстру актів цивільного стану громадян №17450703 від 16.12.2016 р. щодо зазначеного актового запису про народження, складеного Києво- Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області - доповнити його даними про національність матері - «німкеня», а також видати повторно свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану щодо даного запису про народження [PERSON]. Внести відповідний запис до актового запису про шлюб №3 (поновлений) від 13.02.2015 р. на [PERSON] та [PERSON], складений Києво- Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області, та внести зміни до Державного реєстру актів цивільного стану громадян №17450726 від 16.12.2016р. щодо зазначеного актового запису про шлюб, складеного Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області - доповнити його даними про національність нареченої - «німкеня», а також видати повторно свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану щодо даного запису про шлюб на [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити. Представники заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, надіслав на адресу суду заперечення, де просив в задоволені заявлених вимог відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі та покази свідків, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що заявлені вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 01 листопада 2016 р. [PERSON] звернулася до Києво- Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області у м. Боярка з проханням про внесення доповнення до актового запису №7 (поновлений) від 13.02.2015 р. про народження її сина, [PERSON], та до актового запису про шлюб №3 (поновлений) від 13.02.2015р. на [PERSON] та [PERSON] складеними Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації акта цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області доповнити відомостями про національність «німкеня». 16.12.2016 року Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області було прийнято висновок № 151 про внесення змін до актового запису цивільного стану відповідно до якого заявниці було відмовлено у внесенні змін. Порядок внесення змін до актових записів врегульовано статтею 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану"та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила). Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»(далі - Закон № 2398-VI) визначено, що органами державної реєстрації актів цивільного стану є відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану). Статтею 9 Закону № 2398-VI визначено, що актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації. Частиною 1 ст. 22 Закону № 2398-VI визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону № 2398-VI, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Пункт 2.12 Правил передбачає, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку. Відповідно до п. 2.15 Правил, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості). Конституцією України передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21). Кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов'язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості (стаття 23 Конституції України). Згідно Загальної Декларації прав людини 1948 року, ратифікованої в Україні 15 грудня 2008 року, кожна людина повинна мати всі права і всі свободи, проголошені цією Декларацією, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового, станового або іншого становища. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою в Україні Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, передбачено, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. Так, відповідно до п.п.2.15.9 п.2.15 розділу ІІ Правил, зміни до актів цивільного стану вносяться, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості). Проте, суд звертає увагу на те, що ані Законом № 2398-VI, ані Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, не передбачено можливість внесення змін до вказаних у актових записах відомостей щодо національності громадян. У зв'язку з викладеним відповідач прийшов до правомірного висновку про неможливість внесення вказаних змін до актового запису Актові записи цивільного стану до 2011 року складалися відповідно до зразків актових записів цивільного стану, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків книг реєстрації актів цивільного стану та описів бланків свідоцтв, що видаються державними органами реєстрації актів цивільного стану» №1367 від 12 вересня 2002 року. Форма актового запису не передбачала графу «національність». Актові записи цивільного стану складаються відповідно до зразків актових записів цивільного стану, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану» №1025 від 10 листопада 2010 року. Форма актового запису не передбачає графу «національність». Процесуальні питання розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення регламентуються главою 6розділу IV ЦПК України. Відповідно до ст.235 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою, докази, що підтверджують факт. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Під юридичними фактами слід розуміти обставини, з наявністю чи відсутністю яких діюче законодавство пов'язує певні правові наслідки. Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З наведеного, суд приходить до висновку, що спосіб захисту своїх прав обраний заявником не відповідає виниклим правовідносинам, та відповідно факт що просить встановити заявник не підлягає встановленню в порядку окремого провадження.

Outcome: dismissed