Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-31 00:00:00

29 січня 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просять визнати свідоцтво про право на спадщину, видане приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області - [PERSON] від 23 грудня 2011 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1731, відповідачу [PERSON] недійсним; визнати право власності на 1/5 частку будинку [ADDRESS] за спадкодавцем [PERSON], позивачами та відповідачем; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 від 1/5 частки будинку [ADDRESS], що належать спадкодавцю [PERSON], визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 від 1/5 частки будинку [ADDRESS], що належать спадкодавцю [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог, позивачі посилаються на те, що вони, відповідач та спадкодавець [PERSON] на підставі свідоцтва від 01 лютого 1995 року за № 143-в/оп отримали право спільної сумісної власності на житло, а саме: одноквартирний будинок [ADDRESS]. Частки в спільному майні виділені не були. [INFO] помер її чоловік - [PERSON], який є співвласником вищевказаного будинку. Після його смерті відкрилася спадщина за законом та заповітом. Так, відповідно до заповіту від 29 липня 2009 року, який зареєстрований приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округів реєстрі № 5, спадкодавець залишив спадкове майно у вигляді 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] своїй доньці - відповідачці [PERSON]. В зв'язку з тим, що спадкоємиць, позивачі та відповідач є співвласниками спірного житлового будинку, який перебуває у їх спальній власності і частки при видачі свідоцтва виділені не були, то позивачі вважають, що нотаріус не мав права видавати вищевказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки в ньому виділив частку в спадковому майні, чим порушив права співвласників будинку. До того ж, вказує на те, що під впливом того, що вона людина похилого віку, не має освіти, не розуміє юридичні терміни вона надала свою згоду на оформлення спадщини відповідачем. При цьому, їй було пояснено, що вона [PERSON] залишається власником спадкового майна. Крім того, позивач [PERSON] посилається на те, що вона як непрацездатна вдова за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] вона має право на ? частину спадку. В зв'язку з чим, вона змушена звернутися до суду з позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснив про вищевикладене просила позов задовольнити. Пояснила, що вона писала заяву про відмову від частки спадщини на користь [PERSON], читала її, але не розуміла що підписує. Нотаріусом їй не було роз'яснено норми цивільного законодавства стосовно оформлення спадщини. Наполягає на тому, що вона під впливом омани дала згоди на вступ в спадкування відповідачу. Вважала, що якщо підпише надані нотаріусом документи, то донька буде проживати із нею в будинку, буде їй допомагати по господарству, але відповідач їй не допомагає, часто виникають сварки. Вона також складала заповіт на свою частину майна на користь [PERSON], але тепер скасувала цей заповіт, оскільки донька не виправдала сподівань. Представник позивача підтримав заявлені своїм довірителем позовні вимоги та суду пояснив, що житловий будинок [ADDRESS] в 1995 році був приватизований та позивачі, відповідач та спадкодавець [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого вони стали співвласниками житлового будинку [ADDRESS]. Частки в спільному майні не виділялись. Чоловік довірителя ще за життя склав заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося залишив своїй дочці - [PERSON] Оформлюючи спадщину у нотаріуса їй не було роз'яснені норми цивільного законодавства щодо оформлення спадщини, тому вона не розуміла наслідки відмови від спадкової частки на користь відповідача. Оскільки були порушені її права як спадкоємця після смерті чоловіка [PERSON] вона змушена звернутися до суду із позовом та просить його задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, дав аналогічні пояснення із поясненнями позивача [PERSON] та її представника, просив позов задовольнити. Заяву у нотаріуса писав про надання згоди на виділ за померлим співвласником [PERSON] 1/5 частки будинку та не оскаржував написаний батьком заповіт. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити. Пояснила, що вона підтримує свою матір, та хоче, щоб їй було повернуто право на половину частки житлового будинку, що належала батькові. Заяву у нотаріуса писала про надання згоди на виділ за померлим співвласником [PERSON] 1/5 частки будинку та не оскаржувала написаний батьком заповіт. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги до його довірителя не визнав в повному обсязі, та суду пояснив, що дійсно в 1995 році відбувала приватизація житлового будинку [ADDRESS] та спадкодавець [PERSON], позивачі та відповідач [PERSON] стали співвласниками даного будинку. Ще за життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно, що йому належить він заповів дочці - [PERSON] При оформлені свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/5 частку спірного будинку [ADDRESS], що належав батьку відповідача всі троє позивачів дали свою згоду, будучи у здоровому глузді. Нотаріусом були чітко та зрозуміло роз'яснені їм всі положення діючого законодавства щодо спадкування. В результаті всі троє позивачів добровільно, власноруч без погроз або омани написали кожен від свого імені заяву на ім'я нотаріуса про це. Після оформлення спадщини стосунки між [PERSON] та членами родини погіршилися, між нею та матір'ю почали виникати сварки. Правовстановлюючі документи на спадкове майно забрала у відповідача позивач [PERSON] та відмовилась їх повертати. В зв'язку з чим, відповідач була змушена звернутися до правоохоронних органів із заявою про відкриття відносно [PERSON] кримінальної справи за самоуправство та викрадення документів. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, підтримала пояснення свого представника та просила відмовити у задоволенні позову. Третя особа - приватний нотаріус [PERSON] позов не визнає, заперечує проти задоволення позову та суду пояснила, що суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Для оформлення спадщини необхідно визначити частку в праві спільної власності померлого [PERSON] і для цього були подані заяви всіх співвласників. Пояснила, що відповідно діючого законодавства для оформлення спадщини закон не вимагає рішення суду про встановлення частки спадкодавця. При цьому, нею всім співвласникам було роз'яснено, що майно може належати особам на праві спільної часткової власності або на праві спільної сумісної власності та в подальшому їх необхідно укласти договір про поділ майна з виділенням кожному частки в праві спільної сумісної власності. Приватизація житлового будинку відбувалася на підставі заяви [PERSON] як уповноваженого власника, в якій назначено було, що він просить передати спільну сумісну власність будинок згідно з ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду його родини, згідно з встановленою пільги по безоплатній передачі житла, тому такий будинок не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Позивач [PERSON] скористалася правом на відмову та відмовилась від частки у спадщині, в її заяві було зазначено, вона усвідомлюючи значення своїх дій та має можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для неї істотне значення, без застосування до неї фізичного та психічного тиску з боку інших осіб, за своєю власною волею, відмовляється від прийняття спадщини. Інші позивачі взагалі цього права на спадкування позбавлені, так як не є спадкоємцями, передбаченими ст. 1241 ЦК України. Посилання позивача [PERSON] на те, що вона під впливом оману дала згоди на прийняття спадщини [PERSON], нотаріус не визнала, оскільки вона неодноразово сама зверталася на прийом з приводу допомоги донці в оформленні спадщини та сприяла цьому. Крім того, не розуміє, чому позивачі вважаючи що [PERSON] не мала права на спадок, не зверталися до суду із позовом про визнання заповіту недійсним, або не ставили питання про усунення відповідача від права на спадкування. Враховуючи це, просить відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Спадкодавцем [PERSON] 27 липня 2009 року складений заповіт, відповідно до якого у випадку смерті все майно, що на день смерті буде належатиме йому, та на що він за законом буде мати право заповів своїй дочці - [PERSON] (а.с. 65). Заповіт посвідчений секретарем виконкому Михайло-Ларинською сільської ради Жовтневого району Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за № 5. Після смерті [PERSON], померлого 05 серпня 2011 року (а.с. 30), відкрилась спадщина у вигляді частки житлового будинку, що розташований по [ADDRESS], автомобіля та земельних ділянок.. [PERSON], як уповноважений власник звертався до голови сільської ради із заявою про оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 18) та до органу приватизації на приватизацію вказаного будинку (а.с. 20). Керівником органу приватизації було видано [PERSON] розпорядження про передачу будинку [ADDRESS] в приватну спільну сумісну власність (а.с. 19). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.02.1995 року № 143-в/оп житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON] на праві спальної сумісної власності (а.с. 10). Частки в спільному майні виділені не були. Позивачка [PERSON] є дружиною спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 31). Позивачі [PERSON], [PERSON], відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER], є дітьми спадкодавця [PERSON] та позивача [PERSON] (а.с. 32-33). Ще за життя спадкодавцем [PERSON] був складений заповіт на користь дочки - відповідача [PERSON] Заповіт не містив будь-яких умов, був складений добровільно, без будь-якого тиску, що підтвердила свідок [PERSON], яка посвідчувала цей заповіт. Питання щодо визнання заповіту недійсним або його скасування спадкоємцями не ставилось. Дослідивши копію спадкової справи № 02/14, судом встановлено, що позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщина після смерті свого батька - [PERSON] (а.с. 56-126). В свою чергу [PERSON] були подані заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка та про надання згоди на виділ за померлим співвласником [PERSON] 1/5 частки будинку, а також про що, вона не претендує на видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частину майна, оскільки це майно є особистою власністю спадкодавця (а.с.59, 66-67). Також їй було роз'яснено право відкликати свою відмову від обов'язкової частки у спадщині до певної дати. Відповідно наданих [PERSON] та [PERSON] заяв нотаріусу, позивачі не заперечували проти виділу за померлим співвласником [PERSON] 1/5 частки житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] (а.с. 68,104). Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з статтею 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, відповідного до статті 1218 цього Кодексу, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 цього Кодексу визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до статті 1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1226 цього кодексу визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно з статтями 1233-1234 цього Кодексу заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до статті 1241 цього Кодексу малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно з статтею 1273 Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від спадщини є безумовною та беззастережною. Якщо у спадкоємця протягом шести місяців з дня відкриття спадщини виникає бажання отримати спадщину, то він або його представники можуть відкликати заяву про відмову від спадщини та в встановленому законом порядку подати заяву про прийняття спадщини. Відмова від спадщини на користь іншого спадкоємця має носити добровільний характер та повинна бути здійснена згідно правил про дійсність правочинів. Тобто, заява повинна бути здійснена особою, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними, в момент здійснення заяви особа не повинна знаходитись під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини. Якщо така заява мала місце то вона в судовому порядку може бути визнана недійсною. Коли спадкодавець висловив бажання розпорядитися своєю частиною успадкованого майна на користь іншого спадкодавця за законом, то його доля перейде тільки тому спадкоємцю, котрого він вкаже у своїй заяві про відмову від спадщини. Відповідно до ст. 66 Закону України „Про нотаріат", спадкоємець має право одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину - це саме той документ, який посвідчує права спадкоємця на спадкове майно, точніше перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця. Крім цього, якщо успадковане майно підлягає обов'язковій державній реєстрації (нерухомість), то свідоцтво про право на спадщину є для спадкоємців правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року п.27 свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області недійсним не підлягають задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] мала право на спадкування відповідно до заповіту , заповіт ніким не оспорювався, позивач [PERSON], якій було роз'яснено про її право на обов'язкову частку у спадщині, відмовилась від неї. Протягом встановленого законом строку свою заяву про відмову не відкликала. В судовому засіданні не знайшла свого підтвердження відмова позивача від обов'язкової частки під впливом омани, оскільки позов поданий через значний проміжок часу після отримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину та після виникнення сімейних сварок. Позовні вимоги щодо визнання права власності на 1/5 частку за кожним будинку [ADDRESS] за спадкодавцем [PERSON], позивачами та відповідачем не підлягають задоволенню, оскільки частка спадкодавця - померлого [PERSON] була виділена під час оформлення спадщини і для цього були подані заяви всіх співвласників. Позовні вимоги щодо визнання за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 від 1/5 частки будинку [ADDRESS], що належать спадкодавцю [PERSON], не підлягають задоволенню, оскільки спочатку здійснюється спадкування за заповітом, а потім вже за законом. Обов'язкова частка, на яку могла претендувати позивач [PERSON] складає 1/50 від спадкового майна, але вона від цієї частки відмовилась у встановленому законом порядку. Позовні вимоги щодо визнання за відповідачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 від 1/5 частки будинку [ADDRESS], що належать спадкодавцю [PERSON] , не підлягають задоволенню, оскільки є заповіт відповідно до якого все своє майно спадкодавець заповідав відповідачу [PERSON] та яка цей спадок прийняла у встановленому законом порядку.

Outcome: dismissed