Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього на користь [PERSON] на сина - [PERSON], [INFO], з 1/2 частини його заробітку (доходу) до 1/4 частини його заробітку (доходу), мотивуючи тим, що за рішенням Овруцького районного суду від 11.11.2014 з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно. В даний час він створив нову сім'ю, а саме: став співмешкати з [PERSON] та її сином - [PERSON]. Вони знаходяться на його утриманні. Інших доходів, окрім заробітної плати, він не має. Тобто, змінився його матеріальний та сімейний стан. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав. Крім того, зазначив, що він став хворіти, а також хворіє його мати, якій необхідно робити операцію, і яка також знаходиться на його утриманні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Щодо задоволення позову заперечила, зазначивши, що їх син постійно хворіє. Вона також хворіє. Є інвалідом. Матеріальний же стан позивача з часу винесення судом рішення про стягнення аліментів не змінився. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.192 СК України, ч. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно зі ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, копія рішення Овруцького районного суду від 11.11.2014 по справі №286/6864/14-ц підтверджує, що з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.10.2014 і до його повноліття, тобто до [INFO], але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З описової частини рішення вбачається, що на момент розгляду даної справи позивач повністю визнавав позовні вимоги. В ч. 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Довідка про доходи ПАТ «Енергопостачальна компанія «Житомиробленего»» №04/230 від 22.02.2016 свідчить, що з позивача утримуються на даний час аліменти в розмірі ? частини його заробітку. З довідки №378 від 15.02.2016 виконавчого комітету Словечанської сільської ради вбачається, що [PERSON], тобто позивач, проживає без реєстрації в [ADDRESS]. Разом з ним без реєстрації проживають та знаходяться на його утриманні співмешканка - [PERSON] та її син - [PERSON]. Довідка №206 від 21.04.2016 виконавчого комітету Словечанської сільської ради в свою чергу свідчить, що вищезазначена довідка №378 від 15.02.2016 була видана виконавчим комітетом Словечанської сільської ради на підставі особистих підтверджень [PERSON] та [PERSON], які долучені також до матеріалів справи. Представник відповідача заперечує проти врахування довідки №378 від 15.02.2016 виконавчого комітету Словечанської сільської ради, оскільки інформація наведена в ній є неперевіреною. Суд, оцінюючи зазначений доказ, звертає увагу на наступне. Сімейний кодекс України чи будь-який інший нормативно-правовий акт не містять конкретного визначення поняття "утримання". Проте зміст цього поняття може бути з'ясований шляхом комплексного аналізу норм права, що встановлюють ті випадки, в яких надання утримання є обов'язком тієї чи іншої особи, а також визначають характер правовідносин, що виникають у зв'язку з наданням утримання, порядок надання утримання, способи захисту права на одержання утримання та правові наслідки ненадання утримання. Виходячи з системного аналізу норм СК України, утриманням є вид правовідносин, у межах яких одна фізична особа зобов'язана надавати іншій фізичній особі матеріальну підтримку в грошовій (як правило) або в натуральній формі у випадках та за дотримання умов, визначених законом або договором про надання утримання, а інша фізична особа має право вимагати від першої фізичної особи виконання обов'язку щодо надання утримання. Завдання інституту утримання полягає у створенні умов для матеріального задоволення потреб людини, які виникають в силу її буття та перебування в суспільстві, у тих випадках, коли власні доходи такої людини не можуть достатньою мірою забезпечити задоволення цих потреб. СК України встановлює досить чітке коло осіб, між якими можуть виникнути правовідносини щодо надання утримання; визначає підстави, основні умови, порядок та строки надання утримання, а також випадки, в яких надання утримання припиняється. Відповідно до СК України, відносини утримання можуть виникнути серед інших і між такими особами: подружжям, а в окремих лише установлених законом випадках - також між жінкою і чоловіком, які не перебувають у шлюбі між собою, але протягом тривалого часу проживали однією сім'єю (відповідно до статей 75 та 91 СК України). Так, відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Ст. 91 СК України визначено право на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Зокрема, якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім'єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Таким чином, на правовідносини, які виникли між позивачем та [PERSON] не розповсюджується дія ст. 75 СК України та ст.91 СК України. Оскільки, шлюб між ними не зареєстровано, вони не проживають однією сім'єю тривалий період (з часу винесення рішення), спільних дітей в них не має. Відповідно, суд, допускаючи сам факт спільного проживання позивача з [PERSON], не може покласти вказану обставину в основу рішення по справі. Факт погіршення стану здоров'я позивача після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів також не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду справи. Так, довідки районної лікарні с. Словечне Овруцького району №140 від 17.09.2016 та №174 від 09.08.2016 підтверджують наявність у позивача хвороб. Однак, діагнози чітко не визначені. Згідно довідок амбулаторне лікування він отримував у жовтні 2011 року (тобто за три роки до ухвалення рішення) та неодноразово звертався за медичною допомогою до головного лікаря районної лікарні с. Словечне Овруцького району. Довідка уролога від 21.07.2016, яка свідчить про наявність певного хронічного захворювання, не відображає взагалі даних особи, в якої наявний вказаний діагноз, коли його діагностовано. Дані довідки виконавчого комітету Левковицької сільської ради №662 від 18.05.2016 спростовано довідкою виконавчого комітету Левковицької сільської ради №35 від 29.07.2016, згідно якої син - [PERSON] надає посильну допомогу у веденні господарства, так як власного господарства окрім материного, не має. За станом здоров'я [PERSON], яка має похилий вік, необхідно звернутися до лікарських установ. Відповідно дані обставини ніяким чином не підтверджують зміну майнового стану позивача. Довідка до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ №829098 та довідка №128 від 26.07.2016 Словечанської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини підтверджують наявність у позивача інвалідності ІІІ -ї групи та захворювань у сина сторін - [PERSON], [INFO], з приводу чого він протягом 2015-2016 років неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в районній лікарні с. Словечне. За таких обставин, коли позивачем не доведено належними доказами зміну свого матеріального або сімейного стану, погіршення свого стану здоров'я чи поліпшення здоров'я відповідача чи сина після ухвалення рішення Овруцького районного суду від 11.11.2014 про стягнення аліментів, хоча це є його обов'язком відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп..

Outcome: dismissed