Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] у розмірі по 1700 грн. на кожну дитину, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття, а також на її утримання в сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення донькою трирічного віку. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що сторони з 16 вересня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилися діти, які проживають з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач офіційно не працевлаштований, проте має доходи та можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі, оскільки їздить в Польщу на заробітки, а в Україні працює у свого батька, який займається підприємницькою діяльністю. Відзив на позов відповідач не подавав. Сторони у судове засідання не з`явилися з невідомої суду причини, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданого позивачем клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надає достатніх коштів на утримання своєї дитини, що свідчить про наявність спору та є підставою для вирішення питання стягнення аліментів у судовому порядку. Частиною 3 ст.181 цього ж Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Також, відповідно до положень ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На даний час позивач не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною та прожитковий мінімум для працездатних осіб згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23 листопада 2018 року з 1 липня 2019 року становить 2007 грн. Можливість надання дружині матеріальної допомоги відповідач не заперечував. А тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позовна заява до суду надійшла 10 липня 2019 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України з указаної дати повинні стягуватися аліменти. Ураховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд відповідно до ст.141 ЦПК України при ухваленні рішення присуджує стягнення судового збору з відповідача в прибуток держави у розмірі 768 грн. 40 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved