Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] 22.09.2017р. звернувся з позовом до ТзОВ «Ельпласт-Львів» (далі - Товариство) про стягнення 492 790 грн. матеріальної шкоди, мотивуючи тим, що 20.10.2015р. на а/д Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка, з вини водія сідлового тягача «Mercedes-Benz» н.з. [NUMBER] із напівпричепом «Kogel» н.з. [NUMBER] [PERSON] , сталась дорожньо-транспортна пригода, в якій пошкоджено його автомобіль «Volvo» н.з. [NUMBER] , як наслідок йому спричинено матеріальну\~шкоду на суму 862\~290 грн., вартість залишків 320\~000 грн., отже розмір матеріального збитку становить 542\~290 грн. Що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької обл. від 28.10.2016р. [PERSON] , на підставі ст. 47 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із передачею на поруки трудового колективу ТзОВ «Термо-Ізол», а кримінальне провадження закрито. Оскільки [PERSON] на часі ДТП 20.10.2015р. був у трудових відносинах з ТзОВ «Ельпласт-Львів», а ч. 1 ст. 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, тому товариство повинно відшкодувати заподіяну шкоду. Що на часі ДТП цивільно-правова відповідальність Товариства була забезпечена полісами обов`язкового страхування № АЕ/442745 та № АЕ/442746 у ПрАТ «Європейський страховий Союз» з лімітом відповідальності 50\~000 грн. і франшиза 500 грн., отже розмір матеріального збитку підлягає зменшенню на розмір страхового відшкодування з урахуванням франшизи, просив стягнути з відповідача 492\~790 грн. матеріальної шкоди та вирішити питання судових витрат. Ухвалою суду від 21.03.2018р. до участі у справі, як третіх осіб на стороні відповідача, залучено ПрАТ «Європейський страховий Союз» та Моторне (транспортне) страхове бюро України. В суді представник позивача [PERSON] адвокат Ікавий М.Р. позов підтримав, покликаючись на положення ч. 2 ст. 1172 ЦК України та, що третя особа - [PERSON] на час ДТП діяв в інтересах замовника ТзОВ "Ельпласт-Львів" за договором від 01.10.2015р., просив стягнути із відповідача 492\~790 грн. матеріальної шкоди. Представник відповідача Данілін С.В. позов заперечив, пояснив, що на час ДТП 20.10.2015р., [PERSON] не перебував у трудових відносинах із ТзОВ «Ельпласт-Львів», тому Товариство не є суб`єктом відповідальності за наслідками скоєної [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди, дав інші пояснення, просив в позові відмовити. Третя особа [PERSON] в суді 26.02.2019р. пояснив, що ДТП 20.10.2015р. сталась з його вини, що на часі пригоди у трудових відносинах із ТзОВ «Ельпласт-Львів» не перебував, що транспортним засобом «Mercedes-Benz» н.з. [NUMBER] із напівпричепом «Kogel» н.з. [NUMBER] керував на підставі договору позички від 01.10.2015р., що готовий відшкодувати заподіяну шкоду, інше. Представники МТСБУ і ПрАТ «Європейський страховий Союз»» в судове засідання не з`явились. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов до наступного висновку. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року нагадав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються; межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20.10.2015р. на а/д Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка, зіткнулись автомобілі - сідловий тягач «Mercedes-Benz» н.з. [NUMBER] із напівпричепом «Kogel» н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , «Ford Transit» н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «Volvo» н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Із оглянутих в суді матеріалів кримінального провадження Вінницького районного суду Вінницької обл. № 1-кп/441/128/16 убачається, що ухвалою цього ж суду від 28.10.2016р. [PERSON] , на підставі ст. 47 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із передачею на поруки трудового колективу ТзОВ «Термо-Ізол», кримінальне провадження закрито, а цивільний позов [PERSON] залишено без розгляду (а.132-134). [PERSON] , як власник автомобіля «Volvo» н.з. [NUMBER] , 22.09.2017р., в порядку ч. 1 ст. 1172 ЦК України, звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Ельпласт-Львів» про стягнення 492 790 грн. матеріальної шкоди. Частиною 1 ст. 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Разом з тим, при розгляді справи встановлено, що [PERSON] на 20.10.2015р. не був у трудових відносинах із ТзОВ «Ельпласт-Львів», що з 01.10.2015р. він звільнений з роботи в Товаристві на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, що 01.10.2015р. між Товариством та [PERSON] укладено договір позички транспортного засобу - сідлового тягача «Mercedes-Benz» н.з. [NUMBER] із напівпричепом «Kogel» н.з. [NUMBER] (а.с.58, 65). У відповідності до статті 264\~ЦПК України на суд покладений обов`язок вирішити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ч. 3 ст.\~49\~ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Із аналізу наведеної норми убачається, що суд не уповноважений змінювати підставу позову з власної ініціативи, оскільки підстави позову можуть бути змінені лише за заявою позивача, поданою у встановлений законом строк. З урахуванням наведено, що на часі ДТП - 20.10.2015р. [PERSON] не перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Ельпласт-Львів», а позивач, у визначені законодавством строки не змінив підстави позову шляхом подання письмової заяви, суд приходить висновку про відмову у позові. Покликання представника позивача, що про існування між ТзОВ «Ельпласт-Львів» та [PERSON] цивільно-правових відносин довідався недавно, суд оцінює як таке, що не дає підстав до зміни підстави позову в судовому засіданні 08.07.2019р., оскільки суд уже здійснює розгляд справи по суті. За наведеного та

Outcome: dismissed