Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Утравні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] який зареєстрований 13 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису № 205. Від шлюбу народилася дитина донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, внаслідок чого між сторонами припинилися шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство та проживають окремо один від одного на протязі 6 місяців. Посилаючись на дані обставини позивач просив шлюб з відповідачем розірвати, так як їх спільне проживання в шлюбі не можливе і він не бажає підтримувати подружні відносини з дружиною. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.05.2020 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове \~засідання позивач [PERSON] не з`явився, \~надав суду заяву у відповідності до якого свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Судове засідання просив провести за його відсутністю.( а.с.19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву у відповідності до якої позовні вимоги [PERSON] до неї про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі, просила відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] », судове засідання провести за її відсутністю. ( а.с.18) У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, а також п. 10\~Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 13 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису № 205, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу народилася дитина донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] .(а.с.6). Сторони припинили подружні відносини, проживають окремо один від одного. Причиною розпаду сім`ї є те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, внаслідок чого між сторонами припинилися шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Позивач на розірвання шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідач позов визнала та не заперечує проти розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітнього сина. Згідно зі ст. 113 СК України\~ \~\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач \~просила суд, відновити їй дошлюбне прізвище. Відповідно до\~ст. 113 СК України, суд вважає за необхідне відновити відповідачу прізвище, яке вона змінила під час державної реєстрації вказаного шлюбу, що розривається - " [PERSON] ".\~\~ Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст.114\~Сімейного\~кодексу\~України -\~\~ у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного\~кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати в сумі 840,80 грн. покладаються на позивача. На підставі ст.105 ч.3, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved