Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивовано тим, що 13.03.2013 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина. Заповіту [PERSON] не склав. Спадкоємцями першої черги являються вона та їх син [PERSON]. 03.04.2013 року позивачка подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, однак на данний час вважає, що має має право на 1/2 частину спадкового майна та просить суд визнанти за нею право власності на 1/2 частину будівлі-закусочної, яка розташована за адресою: Кіровоградська область Благовіщенський район с.Станіславове вул.Наумова, 156. Представник позивача в судовому засідані підтримав позовні вимоги та просить суд позов задоволити. Відповідач та представник відповідача в судовому засідані заперечували щодо задоволення позову, представник відповідача зазначила, що у позові необхідно відмовити , оскільки позивачка подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, яка діюча. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] являлись чоловіком та дружиною, що підтверджується копією свідоцтва про одруження ( а.с.12). [PERSON] належала будівля закусочної, яка розташована за адресою: Кіровоградська область Благовіщенський район с.Станіславове вул.Наумова, 156, що підтверджується копією свідоцтва про право власності ( а.с 6). Відповідно до копії свідоцтва про смерть ( а.с.13) [PERSON] помер 13 березня 2013 року. Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема, на будівлю закусочної, яка розташована за адресою: Кіровоградська область Благовіщенський район с.Станіславове вул.Наумова, 156. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); ст. 1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом; ст. 1218 ЦК України- до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; ч.1 ст.1220 ЦК України- спадщина відкривається внаслідок смерті особи; ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги є його дружина (позивач у справі) та син (відповідач по справі). Суд встановив ( а.с.5), що позивач звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, якою відмовилась від прийняття спадщини. Дана заява позивачкою протягом встановленого законом строку відкликана не була. Відповідно до положень ч.ч.1, 5, 6 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Згідно ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ч.2 ст.1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що за наявності чинної відмови спадкоємця (позивача) від прийняття спадщини, яку не відкликано у встановленому законодавством порядку, у суду немає правових підстав для визнання за таким спадкоємцем права на спадщину. Також сліду врахувати, що позивачем не надано суду доказів відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, що у розумінні вимог п.23 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування" є необхідним для захисту відповідного права на спадщину у судовому порядку.

Outcome: dismissed