Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

02 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просить визнати незаконними дії ПАТ «Чернігівгаз» щодо припинення газопостачання у квартирі [ADDRESS] в період з 16 по 21 листопада 2016 року та стягнути моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в результаті протиправних дій відповідача було припинено газопостачання з 16 по 21 листопада 2016 року, чим завдано моральну шкоду. Протокольною ухвалою суду від 20.12.2016 до участі у справі в якості третьої особи залучено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП). Протокольною ухвалою суду від 31.01.2017 відповідача ТОВ «Чернігівгаз збут» замінено на належного відповідача ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз». У судовому засіданні позивач та її представники позов підтримали та просили задовольнити. Представники відповідача заперечували проти задоволення позову, посилаючись на правомірність своїх дій. Також пояснили, що припинення газопостачання будинку №143 по пр. Перемоги в м. Чернігові, в т.ч. і квартири позивача, 16.11.2016 було викликано необхідністю проведення планової перевірки на герметичність внутрішньобудинкової системи газопостачання та планового технічного обслуговування газових приладів житлового будинку, про що завчасно було повідомлено його мешканців. З метою економії матеріальних ресурсів та часу відповідач одночасно з виконанням вказаних вище робіт 16.11.2016 планував встановити будинковий лічильник газу, про що повідомив КП «Деснянське» Чернігівської міської ради 24.10.2016. Оскільки відновленню газопостачання до будинку протягом 16-21 листопада 2016 року перешкоджали мешканці будинку, які були проти встановлення лічильника, вини відповідача у порушенні прав позивача на отримання послуг з постачання газу немає. Представник третьої особи до суду не зявився, у письмових поясненнях просив справу розглядати за його відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «Деснянське» Чернігівської міської ради № 58/л від 06.01.2017 (а.с. 52). Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу визначені Законом України «Про ринок природного газу». Відповідно до положень ст. 40 цього Закону розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов'язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов'язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Відповідно до\~статті 40\~Закону України «Про ринок природного газу» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, своєю постановою від 30.09.2015 №2498 затвердила Типовий договір розподілу природного газу, який згідно з п. 1.3 є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог\~статей 633,\~634,\~641\~та\~642\~Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у\~додатку 1\~(для побутових споживачів) або у\~додатку 2\~(для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у\~додатку 3\~до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Пунктом 2.1 встановлено, що за цим Договором Оператор ГРМ зобов'язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. За визначенням пункту 17 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи - суб'єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). Постановою НКРЕКП від 26.03.2015 №932 ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ та з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території м. Чернігів та Чернігівської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ «Чернігівгаз», терміном дії з 31.03.2015 по 30.03.2020. За визначенням пункту 22 частини першої ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Отже, [PERSON], яка, як встановлено в ході судового розгляду та визнається сторонами, акцептувала умови Типового договору розподілу природного газу, є споживачем послуг ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз». Частиною першою ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У судовому засіданні судом встановлено та визнавалось сторонами, що за декілька днів до припинення газопостачання на дверях підїзду зявилося оголошення про те, що у звязку з проведенням планової перевірки на герметичність внутрішньобудинкової системи газопостачання та планового технічного обслуговування газових приладів житлового будинку № 143 по пр. Перемоги в м. Чернігові, 16 листопада 2016 року газопостачання буде припинено з 9.00 год. по 18.00 год. (а.с. 101). 16 листопада 2016 року газопостачання до вказаного будинку, в т.ч. і до квартири позивача, було припинено відповідачем, проте фактичне його відновлення відбулось лише 21 листопада 2016 року. Позивач, стверджуючи, що причиною відмови відповідача у відновленні газопостачання є відмова мешканців будинку від встановлення будинкового лічильника газу, вважає дії щодо припинення газопостачання з 16 по 21 листопада 2016 року незаконними, у звязку з чим звернулася до суду за захистом своїх прав. У відповідності до частини першої ст. 5 закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. Згідно з частиною першою ст. 714 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до частини першої ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 9.1 Типового договору на розподіл природного газу Оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу Споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі: 1) несвоєчасної та/або неповної оплати послуг за цим Договором; 2) відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу у Споживача; 3) подання Споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, повязаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) несанкціонованого відбору природного газу; 5) визнання в установленому порядку аварійним стану газорозподільної системи та/або ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт. Пунктом 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, передбачено право Оператора ГРМ в установленому законодавством порядку припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об'єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об'єкту споживача та/або його постачальнику; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов'язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу"; 5) неповернення Оператору ГРМ заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу чи розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об'єкту споживача, що не є побутовим); 11) в інших випадках, передбачених законодавством. У разі якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об'єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 6 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надати повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу). Наказом Державної акціонерної холдингової компанії "УКРГАЗ" від 30 липня 1997 року N 35 затверджено Положення про порядок технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання житлових будинків, громадських будівель, підприємств\~побутового та комунального призначення (далі Положення), яке є обов'язковим для виконання ними та підприємствами, установами, організаціями незалежно від їхньої відомчої належності і форм власності, що експлуатують внутрішньобудинкові системи газопостачання (далі - ВБСГ) природного та зрідженого газу в житлових будинках (квартирах), громадських будівлях, підприємствах комунального та побутового призначення, а також окремими громадянами, що мають житлові будинки (квартири) або їх частину на праві приватної власності, на яких відкрито особовий рахунок (далі - власники). Згідно з п. 3.9 Положення технічне обслуговування ВБСГ ґрунтується на планово-попереджувальній системі робіт, яка включає: планово-технічне обслуговування; планову перевірку щільності споруд ВБСГ та газових приладів; технічне обслуговування за заявками (далі - ТОЗ) власників (абонентів) газового обладнання в період між ПТО або між плановими перевірками на щільність. У відповідності з п. 3.9 Положення планова перевірка щільності ВБСГ виконується за нарядом-допуском бригадою під керівництвом майстра за допомогою газу або повітря під тиском 500 даПа (мм вод. ст.) (п. 4.8 Положення). Пунктом 4.4 Положення передбачено, що технологія робіт з технічного обслуговування (ПТО або ТОЗ) ВБСГ регламентується виробничими (технологічними) інструкціями СПГГ, які містять вимоги до обсягів робіт, послідовності виконання різних операцій, методів і обсягів перевірки якості виконуваних робіт. На виконання вимог вищевказаного пункту Положення у ПАТ з газопостачання та газифікації «Чернігівгаз» розроблено та затверджено головним інженером товариства 15.05.2012 Інструкцію з технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем газопостачання житлових будинків, громадських будівель, підприємств побутового та комунального призначення (далі Інструкція). Згідно з п. 2.9 Інструкції планове випробування на щільність внутрішньобудинкової системи газопостачання проводиться газом або повітрям з тиском 500 мм вод.ст. Пунктами 2.9.1-2.9.3 Інструкції регламентовано дії, які необхідно вчинити перед початком випробування на щільність внутрішньобудинкової системи газопостачання, при випробуванні та після його закінчення. Зокрема, п. п. 2.9.1, 2.9.2 передбачають закриття засувки на газопроводі-вводі, звільнення газопроводу від газу, встановлення на фланцевому зєднанні металевої заглушки. Як убачається з матеріалів справи, 16.11.2016 представником ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» складено акт № 443 на відключення подачі газу, на підставі випробування на щільність внутрішньобудинкової системи газопостачання за адресою: м. Чернігів, пр. Перемоги, 143 (а.с. 152). Згідно з висновком в акті №472/1 від 16.11.2016 система газопостачання в будинку за вищевказаною адресою не витримала випробування на щільність та не придатна для подальшої експлуатації (а.с. 153). 16.11.2016 старшим майстром ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» [PERSON] виданий наряд-допуск №472 на виконання газонебезпечних робіт у газовому господарстві, в якому визначена технологічна послідовність основних операцій при виконанні робіт (а.с. 154). Згідно даного документа роботи газонебезпечні роботи проводилися проводилися того ж дня з 8.00 год. по 17.00 год. Отже, з викладеного суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача щодо припинення газопостачання у будинку №143 по пр. Перемоги у м. Чернігові, власником квартири в якому є позивач, 16.11.2016 з 8.00 год. по 17.00 год., оскільки у ході судового розгляду встановлено, що такі дії проводились з метою випробування на щільність внутрішньобудинкової системи газопостачання у порядку, встановленому Положенням та Інструкцією. Разом з тим, суд визнає неприйнятними доводи відповідача про неможливість підключення до газопостачання будинку №143 по пр. Перемоги у м. Чернігові після 17.00 год. 16.11.2016 через перешкоджання цьому мешканців будинку, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Так, з відеосюжету ТСН телеканалу 1+1 (а.с. 149), наданого відповідачем, та листа ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 15.02.2017 (а.с. 134) убачається лише блокування невідомими особами автомобіля газової служби, а не перешкоджання працівниками відповідача у відновленні газопостачання до будинку. Крім того, відповідно до п. 4.11 Положення виконані роботи приймає майстер. На кожний об'єкт (багатоквартирний будинок, квартира, об'єкт громадського призначення) складається акт про підсумки планового технічного обслуговування або технічного обслуговування за заявкою та інвентаризаційна відомість (додатки 4, 5). Майстер, який прийняв роботу від слюсарів, перевіряє якість робіт, звіряє інвентаризаційну відомість з проектною документацією щодо кількості газифікованих квартир та встановлених газових приладів і передає всю документацію разом з актом про підсумки ПТО чи ТОЗ з висновками стосовно якості робіт керівнику підприємства на затвердження. Затверджений акт та відомість є основними документами, що підтверджують виконання робіт. Термін зберігання акта та відомості - до наступного технічного обслуговування. На підтвердження виконаних робіт суду не надано акт про підсумки планового технічного обслуговування, затверджений керівником підприємства, або ж будь-які інші докази на підтвердження доводів відповідача про неможливість відновлення газопостачання до помешкання позивача у строк до 17.11.2016, а тому відсутні підстави вважати такі роботи насправді проведеними після 16.11.2016. Необхідно також зазначити, що законодавством не регламентовано час, протягом якого повинні бути проведені роботи з випробування на щільність внутрішньобудинкової системи газопостачання. Проте, з наряду-допуску та оголошення для мешканців будинку проспект Перемоги, 143 убачається, що зазначені роботи підлягали виконанню протягом робочого дня 16.11.2016. Доказів аварійного стану внутрішньобудинкової системи газопостачання або інших обставин, які б могли перешкодити вчасному завершенню запланованих робіт, відповідачем не надано. За таких обставин, суд дійшов висновку про неправомірність припинення публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» газопостачання з 17 по 21 листопада 2016 року до квартири [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Суд вважає вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 3\~000 грн такими, що не узгоджується з нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини та фактичними обставинами справи. Зокрема, по справі встановлено, що правовідносини сторін випливають із договірних відносин щодо постачання відповідачем газу до будинку позивача споживача газу. Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відносини з приводу газопостачання фізичним особам регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494. Вказані норми не передбачають відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобовязання з газопостачання. Згідно з договором у разі якщо дії однієї зі сторін призвели до завдання матеріальної та/або моральної шкоди іншій стороні (шкода заподіяна майну чи життю або здоровю людини), її відшкодування здійснюється в добровільному порядку згідно з вимогами чинного законодавства, а у разі, якщо не досягнуто згоди, - за рішенням суду. У разі порушення прав споживачів газопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором. Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України Про захист прав споживачів споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законом. Суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду України, висловлену ним у постанові від 09.11.2016 у справі за № 6-1575цс16, обовязковість якої регламентована приписами статті 360-7 ЦПК України. Відповідно до вказаної правової позиції, спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України Про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Посилання позивача на положення ст. 1167 ЦК України як на підставу відшкодування моральної шкоди є наслідком помилкового розуміння законодавства, оскільки дана норма права передбачає недоговірну (деліктну) відповідальність, в той час як між сторонами склалися договірні відносини з газопостачання. Таким чином, правових підстав для відшкодування позивачеві моральної шкоди за рахунок відповідача судом не знайдено. У звязку з частковим задоволенням позову, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути 551,20 грн судового збору.

Outcome: partial