Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

10 грудня 2018 року представник Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі. В позовній заяві зазначає, що причиною звернення до суду Національною академією стало невиконання відповідачем умов підписаного контракту між Міністерством оборони України в особі Начальника Національної академії та старшим солдатом [PERSON] , через небажання продовжувати навчання, що обумовлює обов`язок відшкодування витрат на утримання особи у закладі вищої освіти. Відповідно до наказу начальника Національної академії №58-КС від 15.08.2017 року [PERSON] зараховано на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. Наказом начальника Національної академії від 15.08.2017 року №204 (по стройовій частині) [PERSON] зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення - з вечері 15.08.2017 року. 15.08.2017 року між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії та старшим солдатом [PERSON] укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, відповідач зобов`язувався сумлінно виконувати вимоги статутів ЗС України, накази командирів та добровільно відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі, в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. Курсантом [PERSON] було подано рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії у зв`язку з небажанням продовжувати навчання та зобов`язання ним провести відшкодування витрат на утримання у закладі вищої освіти. Наказом начальника Національної академії від 01.08.2018 року №82-КС (по особовому складу) із старшим солдатом [PERSON] розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗС України курсантами вищого військового навчального закладу через небажання продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів та звільнено з військової служби у запас. Наказом начальника Національної академії від 02.08.2018 року №195 (по стройовій частині) [PERSON] виключено зі списків особового складу Національної академії та знято з усіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії. У відповідності до вимог Порядку відшкодування та Порядку розрахунку та довідки - розрахунку від 01.08.2018 року №1166 відповідачу необхідно відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії в сумі 128182 грн. 17 коп., а саме: грошове забезпечення 95516 грн. 70 коп.; продовольче забезпечення 23897 грн. 64 коп.; медичне забезпечення 140 грн. 80 коп.; спожиті комунальні послуги та енергоносії 8627 грн. 03 коп. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. Вказана заборгованість підтверджується довідкою-розрахунком від 01.08.2018 року №1166, розрахунком на утримання коштів за навчання та довідкою-розрахунком подобово на курсанта [PERSON] . Курсантом [PERSON] 10.08.2018 року частково відшкодовано заборгованість у сумі 4541,53 грн., таким чином, з урахуванням добровільно сплачених коштів, за курсантом рахується заборгованість у розмірі 123640,64 грн., що підтверджується довідкою помічника начальника Національної академії з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби №936/ФС від 26.11.2018 року. Просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] [INFO] на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 123640 грн. 64 коп. та судовий збір (а.с.4-8). 16 квітня 2019 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного в повному обсязі, оскільки він є учасником бойових дій та користується відповідними пільгами (а.с.36). 24 квітня 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, в якому просить задовільнити позовні вимоги Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у повному обсязі (а.с.38-43). В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника Національної академії сухопутних військ. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, додаткових пояснень по суті позовних вимог, крім викладених в позовній заяві, немає (а.с.84). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. У судових засідання з його участю надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, пояснив, що він є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням, серії [NUMBER] , виданим 17 вересня 2015 року. Відповідно до цього посвідчення він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій. Просив відмовити в задоволенні позову (а.с.36-37, 86). Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що необхідно відмовити в задоволенні заявлених вимог з наступних підстав. Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії. Це зобов`язує суди при розгляді конкретних справ керуватись насамперед нормами Конституції України. Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя. Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією України судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені в ній права і свободи людини й громадянина не є вичерпними. Оскільки, Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції України і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. У статті 53 Конституції України зазначено, що держава забезпечує доступність та безоплатність вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан. Конвенція Міжнародної організації праці № 29 «Про примусову чи обов`язкову працю», що набула чинності для України 10 серпня 1956 року, зобов`язує держави не допускати примусової праці. Згідно зі статтею 1 Міжнародної Конвенції "Про скасування примусової праці" № 105, що ратифікована Законом України від 05.10.2000 N 2021-III, держава зобов`язується скасувати обов`язкову працю і не вдаватися до будь-якої її форми як методу мобілізації і використання робочої сили для потреб економічного розвитку. Рішенням Конституційного Суду України від 04 березня 2004 року №5-рп/2004 у справі про доступність та безоплатність освіти визначено, що безоплатність вищої освіти у державних і комунальних навчальних закладах необхідно розуміти як можливість здобуття освіти у цих закладах без оплати, тобто без внесення плати у будь-якій формі за освітні послуги. Безоплатність вищої освіти означає, що громадянин має право здобути її відповідно до стандартів вищої освіти без внесення плати в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі в межах обсягу підготовки фахівців для загальносуспільних потреб (державне замовлення). Обов`язковість відпрацювання або відшкодування вартості навчання випускником вищого навчального закладу є порушенням конституційного права громадян на працю, що вільно обирається громадянином або на яку він вільно погоджується (частина перша статті 43 Конституції України) та права на безоплатність вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах (стаття 53 Конституції України). Суд встановив, що відповідно до наказу начальника Національної академії №58-КС від 15.08.2017 (по особовому складу) [PERSON] зараховано на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (а.с.9). Наказом начальника Національної академії від 15.08.2017 року №204 (по стройовій частині) [PERSON] зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення - з вечері 15.08.2017 року 15.08.2017 року між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії та солдатом [PERSON] укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України. Відповідач зобов`язувався сумлінно виконувати вимоги статутів ЗС України, накази командирів та добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі, в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість (а.с.11-11 зворот). Курсантом [PERSON] було подано рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії у зв`язку з небажанням продовжувати навчання та зобов`язання ним провести відшкодування вартості навчання (а.с.12). Згідно з витягом з Наказу начальника Національної академії від 01.08.2018 року №82-КС (по особовому складу) солдата [PERSON] відраховано з числа курсантів у зв`язку з розірванням контракту та направлено на військовий облік до Радехівського РВК Львівської області (а.с.13). Відповідно до витягу з Наказу начальника Національної академії від 02.08.2018 року №195 (по стройовій частині) [PERSON] виключено зі списків особового складу Національної академії та знято з усіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії в сумі 128182 грн. 17 коп. (а.с.14). Частиною десятою статті 25 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно з якою курсанти, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «й» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Механізм відшкодування таких витрат курсантами, в разі, зокрема, дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання, визначено Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок). Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (пункт 3 Порядку). Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів (пункт 4 Порядку). Крім того, пунктами 5 і 6 Порядку передбачено, що витрати відшкодовуються у повному розмірі: курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у вищий навчальний заклад, курсантами жіночої статі - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк. Витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби. Порядком розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (наказ 16.07.2007 N 419/831/240/605/537/219/534 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 липня 2007 р. за N 863/14130 передбачено, що до розрахунку береться різниця між грошовим забезпеченням, фактично отриманим курсантом за відповідний період навчання, та витратами на виплату посадового окладу за відповідною посадою військовослужбовця строкової військової служби за цей самий період, а щодо харчування - різниця вартості норм харчування курсанта та військовослужбовця строкової військової служби. Відповідно до розрахунку сума витрат, пов`язаних з утриманням курсанта [PERSON] в академії становить 128182 грн. 17 коп. та складається з грошового забезпечення 95516 грн. 70 коп., продовольчого забезпечення 23897 грн. 64 коп., медичного забезпечення 140 грн. 80 коп., комунальні послуги 8627 грн.03 коп., (а.с.15,16-19). Із довідки №936/ФС від 26 листопада 2018 року вбачається, що курсантом [PERSON] добровільно відшкодовано 4541,53 грн. (а.с.20). Судом встановлено, що [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням, серії [NUMBER] , виданим 17 вересня 2015 року. Відповідно до цього посвідчення він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій (а.с. 37). У відповідності з п. 19 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ними є військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення. Згідно з ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (чинною станом на 15.08.2017 року) надаються такі пільги, а саме Держава забезпечує учасникам бойових дій, зазначеним у пункті 19 частини першої статті 6 цього Закону, та їхнім дітям, у тому числі дітям, які навчаються за денною формою навчання у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, державну цільову підтримку для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах. Державна цільова підтримка для здобуття професійно-технічної та вищої освіти надається у вигляді повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів. У відповідності зі ст. 13 ЗУ «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці мають право на навчання (у тому числі на отримання післядипломної освіти) у військових навчальних закладах, відповідних підрозділах підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації військовослужбовців. Військовослужбовцям, які прийняті на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу після здобуття базової або повної вищої освіти за державним замовленням, дозволяється навчатися в інших вищих навчальних закладах без відриву від служби після проходження ними строку служби, який дорівнює часу їхнього навчання для здобуття попередньої вищої освіти. Іншим категоріям військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, дозволяється навчатися в інших вищих навчальних закладах без відриву від служби в порядку, визначеному відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України. Таким чином, в судовому засіданні було достеменно встановлено, що [PERSON] є учасником бойових дій, а тому було порушено його право на безкоштовне навчання, конституційне право на працю, що вільно обирається громадянином або на яку він вільно погоджується, та право на безоплатність вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах внаслідок обов`язкового відпрацювання або відшкодування вартості навчання випускником вищого навчального закладу, а відтак необхідно відмовити в задоволення позову.

Outcome: dismissed