Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу від 16.01.2008 року, укладеного між нею та [PERSON] та зареєстровано в БТІ м. Красноармійська, реєстраційний № 144. Разом з нею в будинку зареєстровані відповідачі, які є сином та дружиною сина позивачки. Відповідачі у липні 2014 року виїхали з вказаної квартири, вивезли свої речі та стали мешкати у [ADDRESS]. З того часу комунальні послуги по квартирі вони не сплачують, не мешкають в квартирі, не мають намір в ній проживати, на прохання знятись з реєстраційного обліку ніяким чином не реагують. Позивачка про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали заяви, в яких позовні вимоги визнали повністю, просили справу розглянути за їх відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Позивачка є власником квартири [ADDRESS], що належить їй на підставі договору купівліпродажу від 16.01.2008 року, укладеного між нею та [PERSON], та зареєстровано в БТІ м. Красноармійська, реєстраційний № 144. (а.с.9). Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за позивачкою в Красноармійському бюро технічної інвентаризації 29 січня 2008 року за реєстраційним номером 21262207 (а.с.5). Відповідачі зареєстровані в [INFO] [PERSON] - з 8 серпня 2008 року, [PERSON] - з 13 січня 2012 року (а.с.6). Конституція України у статті 47 закріплює, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення пава власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт відсутності відповідачів в місті її постійного проживання за адресою: [INFO] без поважних причин з липня 2014 року підтверджується актами ПП "Красноармійськ-Реал-Сервіс" від 24.10.2014р., 28.12.2015р. (а.с.7, 8), а також визнаний самим відповідачами. За таких обставин, відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою № 107 в будинку № 144 по вулиці 40 років Жовтня, в м. Красноармійську Донецької області. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню з відповідачів на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору. Відповідно до ст.47 Конституції України, ст.405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved