Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач у жовтні 2011 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості на свою користь за кредитним договором № 243255-CRED від 08.08.2008 року у розмірі 18803,11 дол. США; з ПАТ «Акцент - банк», [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 200,00 грн.; з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 1950,00 грн. за надання юридичних послуг та витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права. Судові витрати також просив покласти на відповідачів. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № 243255-CRED від 08.08.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит 10000 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.08.2010 року. Проте, в порушення умов договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року; договорами поруки, укладеними з поручителями [PERSON], [PERSON], у зв'язку з чим вони є солідарними відповідачами за пред'явленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2011 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості була задоволена. Ухвалою суду від 19 вересня 2014 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2011 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано. При новому розгляді справи представник позивача відповідно до заяви просив суд розглядати справу за його відсутності та позовні вимоги задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Відповідно до поданої заяви просили суд розглядати справу за їх відсутності та в задоволені позовних вимог позивачу відмовити. Вказали, що позивач в порушення вимог ч.3 ст.131 ЦПК України приховав від суду, що за його позовом Овідіопольський районний суд Одеської області уже ухвалив рішення 04.10.2010 року за даним же кредитним договором №243255- CRED від 08.08.2008 року. Рішення набрало законної сили. Представник ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 серпня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 243255-CRED, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 10000,00 дол. США, зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.08.2010 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №243255- CRED від 08 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений Договір поруки №243255- CRED/Р/1 від 08 серпня 2008 року та між ПАТ КБ « ПриватБанк» та [PERSON] був укладений Договір поруки №243255- CRED/Р від 08 серпня 2008 року. Відповідно до п.2 Договорів поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідно до п.3 поручитель з умовами Кредитного договору ознайомлений. Згідно до п.11 Сторони дійшли згоди, що строк (позовна давність) в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу, встановлюється протягом п'яти років Крім того, зобов'язання за вказаним договором № 243255-CRED від 08.08.2008 року забезпечено порукою в розмірі 200 грн. на підставі договору поруки №167 від 20.10.2010 року, укладеного з поручителем ПАТ « А-Банк». Предметом вказаного договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання боржником [PERSON] всіх своїх обов'язків за кредитним договором ( п.4 договору поруки). Згідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Обґрунтовуючи підстави позову, ПАТ КБ « ПриватБанк» посилається на те, що [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 28.09.2011 р. Заборгованість склала 18828,21 дол. США, що еквівалентно складає 150060,79 грн., в тому числі 9376,83 дол. США - заборгованість за кредитом; 8524,92 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 31,37 дол. США - штраф (фіксована частина); 895,09 дол. США - штраф (процентна ставка). За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитними договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.10.2010 року за позовною заявою ПАТ КБ « ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованостіза кредитним договором № 243255- CRED від 08.08.2008 рокупозовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені та стягнуто з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором №243255-CRED від 08.08.2008 року солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 13261,94 дол. США. В судовому засіданні встановлено, що згідно розрахунку заборгованість [PERSON] перед банком станом на 18 травня 2010 року складає -13261,94 дол. США : з них заборгованість за тілом кредиту - 9377,88 дол. США, заборгованість по відсоткам - 3223,51 дол. США, штраф ( фіксована частина) -31,53 дол. США; штраф (процентна складова) - 630,02 дол. США. Ухвалою колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 15 лютого 2011 року відмовлено в задоволені заяви [PERSON] про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 жовтня 2010 року. Як вбачається з рішення, заборгованість за кредитним договором утворилася станом на 18.05.2010 року в розмірі 13261,94 доларів США. Рішення набрало законної сили . Судом встановлено, що банк приховав від суду щодо наявності рішення суду, яке набрало законної сили за спірним договором та повторно нарахував заборгованість за кредитним договором в розмірі 13261,94 дол. США доларів США. Згідно наданого представником ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості станом на 28.09.2011 року, банком не було враховано рішення Овідіопольського районного суду Одеської області. Позивачем позовні вимоги не уточнювалися, а тому суд приходить до висновку що позивачем невірно визначена ціна позову, його обґрунтування та не надано належних доказів по справі. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України визначено, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, та вимушений в позові відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові то судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed