Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить зобов'язати відповідачів власників квартири [NUMBER] [PERSON] та квартири [NUMBER] [PERSON] в будинку по [ADDRESS] усунути незаконне підключення до мережі водопостачання та водовідведення в квартирі [NUMBER] вказаного будинку шляхом переобладнання водозабірних стояків поза межами квартири [NUMBER] відповідно до вимог ДБН В 2.5 - 64: 2012. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що будинок [ADDRESS] є двоповерховим та багатоквартирним. Позивач проживає на першому поверсі, а відповідачі на другому поверсі вказаного будинку. В процесі будівництва мереж водопостачання та водовідведення в 2005 році до його мережі водопостачання та водовідведення були підключені субспоживачі, а саме власники квартири [NUMBER] [PERSON] та квартири [NUMBER] [PERSON] При здійсненні вказаного підключення відповідачами порушені Державні будівельні норми України і його права. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та пояснила, що власниками квартири [NUMBER] є [PERSON], а квартири [NUMBER] [PERSON], вказані квартири розташовані в будинку по [ADDRESS]. Її чоловік [PERSON], інтереси якого вона представляє в суді, є власником квартири [NUMBER] в даному будинку. В процесі будівництва мереж водопостачання та водовідведення в будинку в 2005 році до мережі водопостачання та водовідведення, що розташована в квартирі позивача, були підключені субспоживачі, а саме власники квартири [NUMBER] [PERSON] та квартири [NUMBER] [PERSON] При здійсненні вказаного підключення відповідачами порушені Державні будівельні норми України і права позивача. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник відповідача адвокат Подлуцький М.О. в судовому засіданні вимоги позову заперечили пояснивши, що розподільча система водопостачання та водовідведення будинку [ADDRESS] знаходиться в квартирі позивача. Вказане є порушенням зважаючи на те, що не відповідає Державним будівельним нормам України. Така система має бути облаштована поза квартирами мешканців будинку й до неї має бути вільний доступ відповідних обслуговуючих служб. Позивачі облаштувавши вказану систему в своїй квартирі порушують права інших мешканців. На даний час позивачем пред'явлено позов до [PERSON] та [PERSON], який не підлягає задоволенню зважаючи, що саме позивач облаштував розподільчу систему водопостачання та водовідведення в будинку з порушеннями. Отже наявні порушення має усунути позивач та Ніжинська дільниця водопостачання Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» Київського монтажного експлуатаційного управління № 1, що є водопостачальною організацією для будинку де проживають сторони по справі. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ніжинської дільниці водопостачання Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» Київського монтажного експлуатаційного управління № 1 в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, тому суд розглянув справу в його відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, представника відповідача, дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.04.2009 року та витягу про державну реєстрацію прав КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13.04.2009 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 12,13). Договором купівлі-продажу від 10.06.2010 року (копія на а.с. 37) та витягом про державну реєстрацію прав КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 29.06.2010 року підтверджується, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] (а.с. 37,38). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі осіб. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є жилий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (п.1 ст.8) гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Листом від 09.02.2005 року (копія на а.с. 25) Київська дистанція цивільних споруд і водопостачання Південно-Західної залізниці дозволила підключення будинку [ADDRESS] до залізничної водопровідної мережі станції Ніжин за умови будівництва водопроводу згідно проекту та узгодження місця підключення до мережі водопостачання та водовідведення з майстром Ніжинської дільниці водопостачання. В справі маються копії договорів № 0136020 від 02.09.2013 року укладених між Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» та [PERSON] (а.с. 42) та № 0136018 від 05.09.2013 року укладених між Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» та [PERSON] (а.с. 11), за умовами вказаних договорів послуги з водопостачання та водовідведення сторонам по справі надає, третя особа по справі. Як встановлено судом між мешканцями будинку [ADDRESS] наявний довготривалий спір відносно користування системою водопостачання та водовідведення вказаного будинку. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 22.11.2017 року (копія на а.с. 74-77) зобов'язано [PERSON], власника квартири [ADDRESS] надати доступ представникам виконавця - дільниці водопостачання ст. Ніжин Київського будівельно-монтажного експуатаційного управління №1 Південно-Західної залізниці до мережі централізованого водопостачання для проведення технічного та профілактичного огляду мережі водопостачання квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], та розподільчих систем. Вказане рішення було виконано. З копії акта державного виконавця від 02.03.2018 року (а.с. 44) вбачається, що [PERSON] було надано доступ державному виконавцю до внутрішньобудівної системи водопостачання через яку здійснюється подача води в квартири позивача та відповідачів по справі. При цьому державним виконавцем було зафіксовано наявність крану на водопроводі, відкриття якого забезпечує подачу води в квартири відповідачів. Тобто як встановлено під час виконання рішення суду, позивач через кран, що міститься в його квартирі перекриває подачу води до квартир відповідачів. За заявою представника позивача було проведено судову будівельно-технічну експертизу. З висновку судової будівельно-технічної експертизи № 4413/18-24 від 27.12.208 року (а.с. 115-123) вбачається, що розподільча система, яка знаходиться в квартирі [ADDRESS] не відповідає державним будівельним нормам України - ДБН В. 2.5. - 64:2012. Технічними умовами «ТУ на водопостачання» № 242 від 09.02.2005, що видані для підключення зовнішніх мереж систем централізованого водопостачання та водовідведення для житлового будинку [ADDRESS], не передбачена розподільча система в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до Правил користування системами централізованого комунального водопостачання в населених пунктах України затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 та змін до даних Правил забороняється будь-яке самовільне приєднання об'єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднану до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або мереж споживачів). В судовому засіданні встановлено, що розподільча система, яка знаходиться в квартирі [ADDRESS] (квартирі позивача) технічними умовами не передбачена. Представник позивача не заперечувала що таку систему було обладнано за згодою позивача у 2005 році (тимчасово). З чого суд робить висновок, що порушення які існують вчинені з його участю та згодою, а відповідач [PERSON] в той період не була власником квартири, не є причетною до порушень які вчинялись повноважними особами - працівниками Ніжинської дільниці водопостачання Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» Київського монтажного експлуатаційного управління № 1, яке надає сторонам послуги з водопостачання та водовідведення. Експертним висновком встановлено, що має місце порушення, так як розподільча система, яка знаходиться в квартирі [ADDRESS] не відповідає державним будівельним нормам України, однак причетність відповідачів до облаштування та функціонування водопостачання та водовідведення у такому виді, судом не встановлено. Дане облаштування перебуває в квартирі позивача, відповідачі не мають доступу до місця облаштування, тому усунення таких порушень можливе лише самим позивачем за участі представника Ніжинської дільниці водопостачання Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» Київського монтажного експлуатаційного управління № 1. Як з'ясовано під час розгляду справи відповідачі змушені були облаштувати систему водопостачання в обхід квартири позивача, на зовнішній стіні будинку, але під час морозів труба через яку здійснюється подача води замерзає і вода в їх квартири не надходить. З посиланням позивача при вирішенні спірних правовідносин на ДБН В.2.5-64:2012 "Внутрішній водопровід та каналізація. Частина I. Проектування. Частина II. Будівництво" затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №553 від 31.10.2012 року, суд погодитися не може зважаючи на те, що вказані державні будівельні норми України затверджені 31.10.2012 року, а спір виник з приводу системи водопостачання та водовідведення, яка облаштована в будинку в 2005 році, тобто до введення в дію вказаних норм. Згідно ч.4, ч.5 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Отже, на даний час, позивачу спільно з організацією, що здійснює подачу води до будинку, і є третьої стороною по справі, доцільно вирішити питання водопостачання та водовідведення в будинку, зважаючи на те, що ситуація, що склалась порушує чинні державні будівельні норми України. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України враховуючи, що позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, судові витрати, що полягають в витратах на сплату судового збору в розмірі 704,80 гривень та оплату витрат судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 6864 гривень, стягненню з відповідачів на користь позивача не підлягають.

Outcome: dismissed