Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: -визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця селища Дзержинськ Житомирської області, Україна, громадянина України, - батьком дитини [PERSON] , [INFO] , уродженки м.Житомира, Україна, народженої матір`ю [PERSON] ; -зобов`язати Житомирський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) внести зміни до актового запису про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , за №246 від 02.02.2006р, вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, у відомостях про батька вказати батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, а саме: прізвище - [PERSON] ; ім`я - [PERSON] ; по батькові - [PERSON] , дата народження - [INFO] , громадянин України. Свої вимоги мотивує тим, що він перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з 2005 року по 2008 рік. Від фактичних шлюбних відносин у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Проте у акті про народження дитини він батьком не записаний. У свідоцтві про народження дитини на підставі ч. 1 ст. 135 СК України батьком дитини записаний « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті дитина залишилась проживати з ним та знаходяться на його утриманні, вихованні та піклуванні. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , а також внести відповідні зміни до актових записів про їх народження. Ухвалою корольовського районного суду м. Житомира від 01 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с. 17). Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечив та просив його задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні вказала, що проживає разом зі своїм татом - [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Раніше проживала з мамою, але тато постійно дзвонив, висилав гроші. Представник Житомирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) подав заяву про розгляд справи без участі представника відділу (а.с.18). Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с.6). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження вбачається, що на підставі ч. 1 ст. 135 СК України батьком дитини записаний « [PERSON] », а матір`ю - « [PERSON] » (а.с. 7). З позову вбачається, що [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з 2005 року по 2008 рік. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с. 8). Позивач зазначає, що він є батьком дитини, після смерті [PERSON] дитина залишилась проживати з ним та знаходяться на його утриманні, вихованні та піклуванні. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст.128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п.п. 3, 5, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. При зверненні до суду особи, на утриманні якої перебуває дитина і яка не є опікуном (піклувальником), або чоловіка, котрий не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, яка (матір) померла для захисту інтересів дитини до участі у справі необхідно залучити орган опіки та піклування. Преамбула та ст.ст.7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей. В рішенні ЄСПЛ у справі "Хант проти України" (п. 54) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v.Sweden) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Факт батьківства заявника [PERSON] відносно дитини [PERSON] повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності, а також, на переконання суду, задоволення заявленого позову буде повністю відповідати інтересам неповнолітньої дитини. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що суду надано достатньо доказів, які підтверджують батьківство заявника відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , мати якої померла, суд вважає, що заява в частині визнання батьківства є обґрунтованою, законною та доведеною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи викладене а також приймаючи до уваги те, що суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про визнання батьківства, суд вважає, що задоволенню також підлягають і вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved