Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та просить постановити судове рішення яким змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01.08.2007 року на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме змінити їх розмір з ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.07.2007 року до досягнення дитиною повноліття, на Ѕ частину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно (без зазначення та прив`язки до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) до досягнення дитиною повноліття. Крім того просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, у розмірі 5608 грн. 95 коп., яка виникла за період з 08.07.2017 року по 28.02.2019 року, оскільки заборгованість виникла у зв`язку з нарахуванням і стягненням пенсійним фондом аліментів у більшому розмірі, ніж зазначено у вищевказаному судовому рішенні від 01.08.2007 року та в зв`язку з його тяжкою хворобою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що має сина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01.08.2007 року з нього на користь відповідачки на утримання сина стягуються аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Також посилається на те, що являється інвалідом 2-ї групи в зв`язку із чим аліменти з нього стягуються шляхом утримання Пенсійним фондом відрахувань з його пенсії. В липні 2017 року позивач звернув увагу на те, що залишок пенсії, що надходить на банківську картку після відрахування аліментів став значно менший, але за станом здоров`я не мав можливості вияснити обставини зменшення розміру пенсії яка залишалась. В листопаді 2018 року він звернувся до Пенсійного фонду з приводу вирішення питання розміру нарахованої пенсії та розміру відрахувань по аліментам на що йому відповіли, що він має заборгованість по аліментам. В січні 2019 року він звернувся до Пенсійного фонду із заявою припинити здійснення незаконних дій щодо відрахувань з його пенсії аліментів у сумі, що перевищує судове рішення. В лютому 2019 року він отримав листа з Пенсійного фонду згідно якого його було повідомлено, що у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017 року, яким внесено зміни до Сімейного Кодексу мінімальний розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що Пенсійний фонд незаконно утримує з його пенсії аліменти у більшому розмірі ніж встановлено рішенням суду в зв`язку із чим виникла заборгованість по сплаті аліментів. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області було відкрито провадження від 29.03.2019 року, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу було надано строк 15 днів з дня отримання ним даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідачу [PERSON] , відповідно до вимог ЦПК України, за місцем реєстрації та місцем останнього відомого місця проживання, були направлені копії позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву за наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. На адресу суду повернулося поштове повідомлення від [PERSON] з відміткою про вручення судової кореспонденції під особистий підпис. Таким чином, відповідачу направлені документи відповідно до вимог ЦПК України, заперечень від відповідача не надійшло, відзив відповідач не подала. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчив письмові пояснення сторін, дослідив матеріали справи і надані в ній докази на обґрунтування і спростування вимог, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.10) Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01.08.2007 року з позивача на користь [PERSON] на утримання спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.11). Згідно копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] та довідки до акту огляду медико - соціальною експертної комісією підтверджується, що [PERSON] з 01.08.2014 року являється особою з інвалідністю 2-ї групи за загальним захворюванням якому призначено пенсію довічно (а.с.13, 27) Довідкою відділу з питань пенсій № 22 управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.02.2015 року підтверджується, що за період з 08.07.2017 року по 28.02.2019 року [PERSON] дійсно має заборгованість по аліментам у розмірі 5608 грн. 95 коп. (а.с.23) Як вбачається позивачем в справжньому позові заявлено декілька вимог. По - перше [PERSON] просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на підставі рішення Жовтоводського міського суду від 01.08.2007 року на утримання сина [PERSON] , [INFO] з ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.07.2007 року до досягнення дитиною повноліття, на Ѕ частину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно (без зазначення та прив`язки до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) до досягнення дитиною повноліття. По - друге фактично оспорює дії працівників пенсійного фонду, що полягали в нарахуванні та стягненні аліментів, що стягуються з нього у більшому розмірі ніж зазначено рішенням Жовтоводського міського суду від 01.08.2007 року та які призвели до заборгованості по сплаті аліментів в зазначеному розмірі. Статтею 16 ЦК України визначений виключний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів до якого входять - визнання права; - визнання правочину недійсним; - припинення дії, яка порушує право; - відновлення становища, яке існувало до порушення; - примусове виконання обов`язку в натурі; - зміна правовідношення; - припинення правовідношення; - відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; - відшкодування моральної (немайнової) шкоди; - визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. При цьому суд вважає за доцільне роз`яснити позивачу, що до компетенції суду не входить вирішення питання оскарження дій суб`єкта владних повноважень в позовному провадженні. В даному випадку діями працівників пенсійного фонду на думку позивача було неправомірно нараховано заборгованість по сплаті аліментів. Обставини, якими обґрунтовуються вимоги щодо оскарження дій певних осіб стосовно неправомірності їх дій повинні встановлюватися під час дотримання відповідної процедури та вимог передбачених чинним законодавством, за поданням відповідної скарги, в процесі судового контролю за виконанням судових рішень та під час розгляду виконавчого провадження. Дані вимоги не являються предметом спору, є самостійними та виходять за межі розгляду даного позову за вимогами які заявлені та як такі задоволенню не підлягають. Також суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення вимог позивача в частині зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього з ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на Ѕ частину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно без зазначення межі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на чому наполягає позивач, оскільки ч.2 ст. 182 СК України чітко передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прийняття рішення по суті та задоволення вимог в цій частині буде нівелювати інститут права як такий та буде порушувати права та інтереси дитини. Більш того зміна розміру аліментів, що стягуються шляхом їх збільшення з ј на Ѕ частку без прив`язки до межі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку також буде порушувати права позивача як громадянина так і платника аліментів. Враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітньої дитини, зумовлені її розвитком та станом здоров`я, беручи до уваги те, що утримувати неповнолітню дитину є обов`язком як батька, так і матері, виходячи з інтересів дитини, які є більш важливими за інші обставини, суд приходить до висновку про не обґрунтованість позовних вимог та в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed