Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить зобов'язати відповідача надати інформацію відповідно до умов ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Постанови Правління Національного банку України №168 від 10.05.2007 р. Мотивує заяву тим, що під час укладання кредитного договору відповідачем в порушення вказаних норм законодавства не було надано в письмовій формі інформації про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Додав, що банком порушено особисте немайнове право позивача на отримання інформації щодо істотних умов кредитування, як при укладанні договору, так і шляхом ненадання відповіді на запит представника від 13.07.2015 р. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечувала за його безпідставністю. Пояснила, що права позивача не порушені, оскільки йому було відомо про всі істотні умови кредитування, про що свідчить особистий підпис [PERSON] у кредитному договорі. Інформація, витребовувана за запитом від 13.07.2015 р. у відповідності до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» належить до банківської таємниці, та може бути надана на письмовий запит фізичної особи-клієнта. Крім того, зазначила, що представник позивача посилається на норми законодавства, які були прийняті після укладення договору. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.04.2007 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №15.3/СЖ-176.07.2, відповідно до якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 105000,00 доларів США строком по 28.04.2010 р. Процентна ставка за кредитами дорівнює 15 % річних (п. 1.1, п. 1.3 кредитного договору). Як на підставу позову представник позивача [PERSON] посилався на недотримання банком Постанови НБУ "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту" №168 від 10.05.2007 р., оскільки відповідач був зобов'язаний перед укладенням кредитного договору надати споживачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. Разом з тим, дані твердження є безпідставними, оскільки зазначена Постанова НБУ №168 прийнята після вчинення правочину 10.05.2007 р., закони ж та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Крім того, як на підставу позову представник позивача посилався на недотримання банком вимог ст. 11 ЗУ Закону України «Про захист прав споживачів». Дані твердження спростовуються кредитним договором від 28.04.2007 р., в якому позивач власноручно підтвердив, що до моменту укладання цього договору в письмовій формі повідомлений про всі умови кредитування, передбачені ч. 2 ст. 11 ЗУ Закону України «Про захист прав споживачів» (а.с. 14). Тобто, як вбачається з матеріалів справи безпосередньо стороні правочину - позивачу було роз'яснено всі умови відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». А його представнику роз'яснювати ті ж самі умови не передбачено діючим законодавством, оскільки він представляє інтереси позивача, та не є стороною правочину. Також обґрунтування підстав позову представником позивача, з посиланням на вимоги ст. 203 ЦК є безпідставними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги безпідставні та не підлягають задоволенню. Позивач не позбавлений права на отримання інформації, яка містить банківську таємницю в порядку ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та п. 3.1 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених Постановою Правління НБУ від 14.07.2006 р. №267.

Outcome: dismissed