Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 12.04.2015 року померла її мати - [PERSON], після смерті котрої залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 1,15406 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Мостиського району Львівської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 030863 від 16.08.2004 року. За свого життя мати - [PERSON] заповіту не склала. Позивач [PERSON], є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Стверджує, що вона, [PERSON] у встановлений законом строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері з поважних причин. У звязку з тяжким матеріальним становищем вона, [PERSON] виїхала за межі України в Італію. Її мати - [PERSON] була престарілого віку, хворіла. Вона, [PERSON], навідувала і доглядала за мамою у березні 2015 року. 29.03.2015 року вона, [PERSON], змушена була виїхати на роботу та повернулась в Україну лише 24.12.2015 року, а тому не мала змоги приїхати ні на похорон, ні протягом півроку після її смерті. Вважає, що нею пропущений строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона перебувала за кордоном і не змогла приїхати в Україну для того, щоб оформити спадщину. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким визначити їй, [PERSON] додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], котра померла 12.04.2015 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що вимоги, викладені у позовній заяві підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] сільської ради Мостиського району Львівської областіу судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його присутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та розгляду судом справи за їхньої відсутності фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд постановив ухвалу про розгляд справи за відсутності представника відповідача - [PERSON] сільської ради Мостиського району Львівської області та третьої особи - приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що12.04.2015 року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (матері позивача - [PERSON]), що вбачається зі свідоцтва про смерть [PERSON] Як вбачається із довідки виданої 09.08.2017року №984 виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Мостиського району Львівської області, [PERSON], на час смерті була зареєстрована і постійно проживала в [INFO]. Проживала сама. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що її мамою є - [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] одружились 11.03.1967 року, після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище: [PERSON]. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] у встановлений законом строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається із матеріалів справи позивачка з 24.12.2015 року знаходиться на території України, однак до суду така звернулась аж 11.12.2017 року, тобто по спливу двох років перебування за своїм місцем проживання, а саме: м.Львів, Україна. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000р., вказав, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Оцінивши в сукупності всі зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що з матеріалів справи не вбачається наявності поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для прийняття позивачем спадщини після смерті матері [PERSON], у встановлений законом строк та позивачем не доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Отже, оскільки позивачем не подано доказів, які б згідно чинного законодавства свідчили про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed