Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] пред`явила через суд позов до ТОВ «Цикл Фінанс» з вимогами визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №27734, вчинений 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс» в загальному розмірі 73940,00 грн., обґрунтовуючи такі вимоги тим, що пред`явлена до стягнення заборгованість в розмірі 73940,00 грн., яка стягується з її заробітної плати, не є безспірною заборгованістю, останнім не було повідомлено про наявність у позивача заборгованості за кредитним договором №009-03531-150413 укладеного 15 квітня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», правонаступником за яким є відповідач, тим більше необхідність погашення такої заборгованості, яку позивач не визнає повністю та виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням трирічного строку з моменту виникнення у стягувача такої вимоги, з урахуванням того, що строк дії кредитного договору закінчився 15 квітня 2014 року. Також позивач зазначає, що у відповідності до умов договору у ПАТ «Дельта Банк» не було у стягувача права на позасудову реалізацію права на примусове виконання зобов`язань боржником шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом, а лише в судовому порядку сторони дійшли згоди вирішувати спори. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 21 липня 2021 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та з потребою у витребуванні доказів від ТОВ «Цикл Фінанс» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. в копіях нотаріальної справи та документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, з вжиттям заходів забезпечення позову ухвалою суду від 21 липня 2021 року. Відповідач 13 серпня 2021 року надіслав до суду свій відзив, який надійшов до канцелярії суду 17 серпня 2021 року, разом з документами, які витребовувались судом ухвалою суду від 21 липня 2021 року, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, посилаючись при цьому на те, що позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладено 15 квітня 2013 року кредитний договір №009-03531-150413 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, умови якого позивачем не виконуються, внаслідок чого з`явилась заборгованість. 20 лютого 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» укладено Договір про відступлення прав вимоги №249/К за зазначеним кредитним договором, де боржником є [PERSON] , а 12 квітня 2021 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір про відступлення прав вимоги №249/1, внаслідок чого останнє набуло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №009-03531-150413 від 15 квітня 2013 року. Про відступлення прав вимоги позивачеві було повідомлено попереднім стягувачем ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» шляхом надіслання засобами поштового зв`язку на адресу позивача вимоги про погашення кредитної заборгованості за вищевказаним кредитним договором в розмірі 71690,00 грн., яку позивач отримала та була обізнана про наявність заборгованості та набуття ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» прав вимоги до неї, як до боржника за кредитним договором №009-03531-150413 від 15 квітня 2013 року. Крім того, відповідач зазначив, що розмір витрати на правничу допомогу, які позивач просить стягнути на свою користь, дуже завищений та не обґрунтований, тому просить зменшити розмір заявлених витрат. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А., отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, своїм правом подати заяви по суті справи не скористалися, пояснень на позовну заяву не подавали. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із задоволенням позову в повному обсязі, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. на підставі заяви ТОВ «Цикл Фінанс» вчинений виконавчий напис № 27734 про стягнення зі [PERSON] заборгованості за укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на підставі Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №249/К від 20 лютого 2018 року, та правонаступником якого є ТОВ «Цикл Фінанс» на підставі Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №249/1 від 12 квітня 2021 року, кредитним договором № 009-03531-150413 від 15 квітня 2013 року на користь ТОВ «Цикл Фінанс» в розмірі 73940,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 49940,00 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 21750,00.; заборгованості по пені - 2250,00 грн., за період з 07 травня 2018 року по 15 жовтня 2019 року (а.с.19). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана О.А. 04 червня 2021 року відкрите виконавче провадження № 65680015 з примусового виконання виконавчого напису № 27734, вчиненого 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості в розмірі 73940,00 грн. (а.с.16-18). На підставі постанови цього ж приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07 червня 2021 року із заробітної плати позивача, яка отримує дохід у КП "Дніпроводоканал" ДМР, стягуються кошти в погашення заборгованості перед відповідачем у загальному розмірі 73940,00 грн.(а.с.14,15). Одночасно судом встановлено, що 15 квітня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] в простій письмовій формі укладений договір № 009-03531-150413 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (а.с.11-13), на умовах якого банк надає позичальнику грошові кошти з Тарифним пакетом «Готівочка 2012» шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100 000 грн. та на день укладення цього договору встановлює кредитний ліміт кредитної лінії на рахунок кредитної картки № [NUMBER] у розмірі 50 000 грн., зі строком кредитування 364 календарних дні з можливість пролонгації дії договору. Відповідно, належить дійти висновку, що заявник звернувся до нотаріуса за вчинення виконавчого напису за заборгованістю, що виникла за зобов`язаннями, строк виконання яких не вказав ні у заяві, ні даних про який сам не мав, а тому суд приходить до висновку про недотримання вимог ст. 257 ЦК України в частині підтвердження стягувачем заявлені вимоги в межах строку позовної давності. Крім того, відповідачем не надано ні виписки по клієнтському рахунку позивача, ні інших первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували порушення позивачем виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, як і не надано доказів на підтвердження підстав нарахування заявленої суми за період з дня отримання кредиту і до дня набуття права вимоги на цю суму в 73940,00 грн., тобто на 12 квітня 2021 року, з огляду на те, що розрахунок про нарахування такої суми суду не представлений, з урахуванням зазначення у спірному виконавчому написі нотаріуса до стягнення пені, що не є безспірною сумою, а тому, суд приходить до висновку, що заборгованість за стягненням якої відповідач звернувся до приватного нотаріуса в порядку вчинення виконавчого напису не є безспірною. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Установлені судом обставини свідчать, що серед документів поданих відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» не міститься оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, як і не надані суду будь-які докази взагалі наявності чинного договору. Відповідно, виконавчий напис вчинено з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо форми правочину, за яким передбачена можливість вчинення такого напису, а також щодо змісту документів стягувача на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такі висновки судом зроблені відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України з урахуванням правових позицій, висловлених Верховним Судом у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених вимог позивача, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат на правову допомогу у розмірі 15000 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.п.1, 4 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В підтвердження визначення розміру судових витрат та суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката суду наданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правову допомогу у розмірі 15000 грн. у відповідності до умов договору про надання правничої допомоги №08-01/07 від 08 липня 2021 року укладеного між адвокатом Сінцовою Т.В. та позивачем, з додаванням до нього Додаткової угоди №1 від 08 липня 2021 року, в якому зазначена сума гонорару адвоката, яка виплачується авансом у розмірі 100% від суми гонорару, а також надана копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер, належним чином оформлений, копії квитанція адвоката Сінцової Т.В. про отримання від [PERSON] грошових коштів за вищевказаним договором про надання правової допомоги та додаткової угоди до нього у розмірі 15000 грн., що є належними і допустимим доказами та підтверджено сплату позивачем адвокату Сінцовій Т.В. грошових коштів у розмірі 15000 грн., та що складає приблизно п`яту частину від суми стягнення за спірним виконавчим написом та є співмірною оплатою послуг адвоката, а тому на переконання суду заявлена сума судових витрат обґрунтована та підлягає стягненню в повному обсязі. До посилання відповідача про зменшення суми витрат на надання послуг адвоката суд відноситься критично, оскільки зазначаючи про зменшення таких витрат відповідачем не зазначено та не обґрунтовано до якої суми слід зменшити цю суму, з чого виходив відповідач, зазначаючи у відзиві на позов про значне завищення суми витрат на послуги адвоката, враховуючи при цьому повне невизнання позовних вимог відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved