Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] 07 жовтня 2021 року звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім та призначення її піклувальником неповнолітньої сестри [PERSON] . Заяву мотивує тим, що вона разом із батьками [PERSON] та [PERSON] , сестрою [PERSON] , сестрою [PERSON] та сином останньої [PERSON] проживали у [ADDRESS] . У листопаді 2016 року шлюб між батьками було розірвано. Через тиждень після розірвання шлюбу батько [PERSON] залишив їх та пішов з дому. Відтоді жодними відомостями про місце знаходження батька вона та члени її сім`ї не володіють. [PERSON] не телефонує, не пише їм, не приїздить до них. Її мама [PERSON] померла [INFO] . Зазначила, що вона після смерті матері телефонувала до рідної сестри батька [PERSON] , яка проживає в Донецькій області, із проханням повідомити батька про смерть матері, проте їй місце перебування батька було невідоме. Надалі на її телефонні дзвінки тітка не відповідала. За місцем реєстрації [PERSON] фактично не проживає впродовж останніх чотирьох років. Вона звернулася із заявою про розшук батька до відділення поліції №2 смт.Ратне. Вказала, що на її утриманні та вихованні фактично перебуває неповнолітня сестра [PERSON] . За місцем проживання вона характеризується позитивно, має задовільний стан здоров`я, відтак може бути призначена піклувальником [PERSON] . Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для призначення [PERSON] пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця і зареєстрованого у [ADDRESS] безвісно відсутнім, призначити її піклувальником неповнолітньої [PERSON] . У судовому засіданні заявниця вимоги підтримала з підстав, зазначених у заяві. Пояснила, що востаннє бачила батька наприкінці листопада 2016 року після розлучення батьків. Згодом чула, що він поїхав до сестри у Донецьку область, на сьогодні будь-якими відомостями про нього вона не володіє. Визнання батька безвісно відсутнім небхідно їй з метою призначення її піклувальником неповнолітньої сестри [PERSON] та отримання останньою пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Просить заяву задовольнити. Представник заявниці вимоги підтримала. Вважає, що суд на підставі ч.4 ст.60 ЦК України вправі призначити заявницю піклувальником [PERSON] за відсутності відповідного висновку органу опіки і піклування. Представник заінтересованої особи пояснила, що органом опіки і піклування за зверненням заявниці розглядалося питання про надання висновку про позбавлення [PERSON] батьківських прав. За наданим заявницею номером телефону вона у березні 2021 року спілкувалася із сестрою батька [PERSON] , яка є монахинею в одному із монастирів в Донецькій області. За наданою останньою інформацією їй стало відомо, що [PERSON] також проживає у монастирі. [PERSON] зобов`язувалася передати братові її повідомлення про виклик його на засідання комісії у справах захисту дітей органу опіки й піклування з метою розгляду питання про доцільність позбавлення його батьківських прав. Таке ж повідомлення було скеровано за вказаною [PERSON] адресою. У подальшому в квітні 2021 року в телефонній розмові сестра [PERSON] повідомила про необізнаність із його місцем перебування. У вирішенні вимоги про визнання [PERSON] безвісно відсутнім поклалася на погляд суду, щодо заявленої вимоги про призначення [PERSON] піклувальником неповнолітньої [PERSON] пояснила, що згідно із встановленим законодавством порядком піклувальник призначається органом опіки і піклування за наявності для цього підстав, у ситуації з [PERSON] - за наявності статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування. При цьому, органом опіки і піклування детально з`ясовується можливість особи здійснювати піклування за станом здоров`я, матеріальним станом, з урахуванням відносин між особою, яка виявила намір стати піклувальником, та особою, над якою встановлюється піклування. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, дослідивши надані документи, дійшов такого висновку. Відповідно до\~ст.305 ЦПК України\~заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. За положеннями\~статті 43 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які вживав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~визначено поняття місця проживання, а саме: місце проживання -житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає. З аналізу вищезазначених норм законодавства вбачається, що суд може визнати особу безвісно відсутньою за умови якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей, що вона проживає у своєму житлі, і місце її перебування є невідомим. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками заявниці та неповнолітньої [PERSON] . Рішенням Ратнівського районного суду від 01.12.2016 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Матір заявниці [PERSON] [INFO] померла (а.с.9). Станом на даний час [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] у будинку, де проживають та зареєстровані його діти, у тому числі заявниця. Проте [PERSON] за місцем реєстрації не проживає впродовж останніх чотирьох років (а.с.8). Звертаючись до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою [PERSON] покликалася на те, що визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно їй для призначення піклування над неповнолітньою сестрою та отримання останньою пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Разом з тим, підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої\~статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Свідок [PERSON] показала суду, що востаннє бачила батька [PERSON] в 2016 році після розлучення батьків, проте в лютому 2021 року вона спілкувалася із ним по телефону. Їй стало відомо, що батько проживає у Донецькій області біля своєї сестри [PERSON] . Таким чином, з урахуванням показань свідка [PERSON] та пояснень представника органу опіки і піклування установлено, що в лютому 2021 року заявниці було відомо про місце перебування свого батька. Із заявою про розшук батька заявниця звернулася до місцевого відділення поліції лише 06 жовтня 2021 року. Виходячи з встановлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, відтак про відмову в задоволенні заяви.

Outcome: dismissed