Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.01.2014 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] року померла - [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. При житті вона набула право на земельну частку ( пай), що підтверджується виданим на її ім'я сертифікатом серії ХР № 0219126. В подальшому на підставі сертифікату нею був виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 431028 та виділена в натурі земельна ділянка площею 3,0576 га. розташована на території Качалівської сільської ради, КСП „АФ Мурафська" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] склала заповіт відповідно до якого вона заповіла позивачу вищевказану земельну ділянку, яку після її смерті він належним чином успадкував та отримав свідоцтво про право на спадщину від 19 грудня 2012 року. Також у померлої виникло право і на земельні ділянки пасовища та сіножаті, земель реформованого КСП „АФ Мурафська", які необхідно було передати власниці разом з передачею ріллі, однак своєчасно це зроблено не було. Збори на яких відбувся розподіл земельних ділянок пасовища та сіножаті реформованого КСП „АФ Мурафська'- на території Качалівської сільської ради відбулися лише 30 січня 2012 року, що підтверджено довідкою Качалівської сільської ради. Право гр. [PERSON] на земельні ділянки підтверджені довідкою відділу даржземагеніства у Краснокутському районі за № 1-15/3350 від 16.08.2013 року згідно якої зазначено, то їй визначені номера земельних ділянок: пасовище [NUMBER]. сіножаті [NUMBER]. Позивач вважає, що оскільки він являється спадкоємцем за заповітом то має право на успадкування земельних ділянок сіножаті та пасовища, на які мала право [PERSON] В відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та прохав їх задовольнити. Представник відповідача - Краснокутької районної державної адміністрації у відкритому судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно 25 липня 2012 року відділом ДРАЦС Краснокутського РУЮ Харківської області, [PERSON], померла [INFO] року. За життя померла [PERSON] склала заповіт посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за номером № 614, відповідно до якого земельну ділянку площею 3,057 га що знаходиться на території Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла [PERSON]. Після її смерті позивач належним чином успадкував заповідане майно та отримав свідоцтво про право на спадщину від 19 грудня 2012 року, з якого вбачається, що спадщина, на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки площею 3,0576 га, розташованої на території Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, КСП «АФ Мурафська», наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить спадкодавці згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 431028, виданого Краснкоутським районним відділом земельних ресурсів 06 жовтня 2006 року, на підставі розпорядження голови Краснокутської районної державної адміністрації від 07.02.2005 року, № 51 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010669900272 кадастровий номер 6323581700:03:001:0078. Позивач вважає, що оскільки він являється спадкоємцем за заповітом то і за законом має право на успадкування права на земельні частки (паї), на які мала право [PERSON], а саме на земельну частку (пай) пасовища розміром 0,15 га № земельної ділянки [NUMBER], та сіножаті розміром 0,50 га № земельної ділянки [NUMBER] із земель не витребуваних паїв розташованих на території Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області за межами населеного пункту. Однак в заповіті посвідченому приватним нотаріусом [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за номером № 614, чітко зазначено тільки одна земельна ділянка, яку позивач в установлено законом порядку успадкував, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Позивач не надав жодного належного та допустимого доказу свого відношення до будь - якої з черг спадкоємців за законом після смерті [PERSON] Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вище наведене,

Outcome: dismissed