Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 22.02.2018 року до Черкаського районного суду Черкаської області звернувся [PERSON] з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь 26988 грн. основного боргу, 2267 грн. - 3% річних за користування позикою, 9575,61 грн. інфляційних, а всього 38830,61 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 04.05.2015 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено усний договір позики, відповідно до умов якого він надав Позичальнику грошові кошти у сумі 1000 доларів США. Також вказує, що в процесі обговорення способу та строків повернення боргу між ними було досягнуто згоди, що Позичальник поверне йому заборговану суму коштів протягом 1-2 днів. Однак до теперішнього часу відповідач борг не повернув. Також вказує, що він, з метою досудового врегулювання спору, неодноразово звертався із заявами до органів національної поліції, однак до теперішнього часу заборговані відповідачем кошти йому не повернуті. Проте в ході надання пояснень дільничому інспектору поліції відповідач визнав факт позики При розгляді справи по суті позивач [PERSON] та його представники [PERSON], позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився відзиву не подав, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченимист. 280-282 ЦПК України,за відсутності відповідача [PERSON], повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі. Клопотанням позивача [PERSON] про розгляд справи в порядку загального позовного провадження ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 16 березня 2018 року задоволено. Встановлені судом обставини. В судовому засіданні позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів щодо укладення між сторонами договору позики, а саме щодо передачі позивачем коштів в сумі 1000 доларів США відповідачеві. Позивач сам зазначив, що розписки відповідач не писав, а кошти він передав особисто відповідачу і без сторонніх осіб. Докази відхилені судом та мотиви їх відхилення. Копію пояснення відібрану у [PERSON] дільничим офіцером поліції [PERSON], в якій [PERSON] пояснив, що "у [PERSON] позичив гроші для розвитку приватного бізнесу та з 01.06.2017 року планує повернути" (а.с. 15), суд не бере до уваги оскільки в даних поясненнях [PERSON] не вказує яку саме суму позичив, на який строк, та коли має повернути борг. Крім того стверджувати те що, дані пояснення написані саме зі слів [PERSON] у суду немає можливості, оскільки суду надана копія пояснення і підпис на поясненні нібито виконаний [PERSON] ніким не завірений. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази надаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників спавши, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК). Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК), Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч. 2 ст. 95). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (Позикодавець) передає у власність другій стороні (Позичальникові) грошові кошти, а Позичальник зобовязується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір є укладеним з моменту передання грошової суми Позичальнику. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобовязаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Враховуючи, що позивачем не доведено факту укладання договору позики та самого факту передачі грошей в сумі 1000 доларів США відповідачу, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю. Судові витрати. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України, понесені стороною позивача судові витрати покладаються на позивача, якому відмовлено в позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed