Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

05 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Обґрунтовуючи позов, позивач посилався на те, що 22 червня 2013 року о 11 год. 40 хв. відповідач, керуючи транспортним засобом «Вольво» д.н.з. [NUMBER] у м. Павлограді по вул. Днпровська, порушив правила дорожнього руху та здійснив зіткнення із автомобілем «Шевроле Авео», д.н.з. [NUMBER], належним позивачу, внаслідок чого транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювальних робіт та заміни пошкоджених запчастин автомобіля позивача згідно експертного висновку становить 19 431, 82 грн. Третя особа на підставі полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів сплатила позивачу 14 941 грн., відтак неоплачені третьою особою збитки позивача складають 4440, 82 грн, а також 510 грн. франшиза. Крім матеріальних збитків, позивачу завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в сумі 1000 грн. Моральна шкода виразилась в тому, що дана дорожньо-транспортна пригода призвела до порушення його нормальних життєвих зв'язків, він терпить пов'язані з цим сильні душевні хвилювання. У судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 червня 2013 року о 11 год. 40 хв. відповідач, керуючи транспортним засобом «Вольво» д.н.з. [NUMBER] у м. Павлограді по вул. Днпровська, порушив правила дорожнього та здійснив зіткнення із автомобілем «Шевроле Авео», д.н.з. [NUMBER], належним позивачу, внаслідок чого транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, тобто у вчиненні ДТП , яке відбулася 22.06.2013 р. (а.с.8). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, зазначена постанова є підставою звільнення від доказування, оскільки обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Доказів того, що відповідач відшкодовув матеріальну шкоду позивачу, понад суму сплачену третьою особою відповідно до полісу (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у добровільному порядку, у справі немає. Так само відсутні докази того, що у відповідності до законодавства України інша особа, ніж відповідач у справі, несе обов'язок відшкодування збитків, спричинених відповідачем позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до якого шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як вбачається із листа ПАТ Страхова Компанія "ПЕРША" від 27.11.2013 р. № 3729, третя особа замовила проведення експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля позивача, і відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № ZU 020713 від 11.07.2013 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Шевроле Авео», д.н.з. [NUMBER], належного позивачу, склала 19 431, 82 грн.(а.с.12). За таких обставин, вартість відновлюваного ремонту є такою, що відшкодована страховиком із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та за виключенням суми франшизи, у сумі 14 941 грн, а відповідач, як особа, винна в дорожньо - транспортній пригоді, зобов'язаний відшкодувати позивачу решту шкоди, а саме 4490, 82 грн. збитків, які не покриті полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та 510 грн. франшизи. Крім того позивачеві була заподіяна моральна шкода, яка полягає у спричиненні незручностей, порушенні звиклого способу життя, душевних страждань, яких він зазнав у зв'язку з ДТП. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює у сумі 1000 грн. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до вимог п.5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Ч.3 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди позивача у сумі 500,00 грн. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial