Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

У жовтні 2019 року позивачі звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Предметом позову є: зобов`язання відповідача провести перерахунок заборгованості по комунальним платежам за період з 01.01.2013 року по 01.10.2019 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2019 року, дану справу передано на розгляд судді Шевченківського районного суду м. Києва Кондратенко О.О. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.10.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва №01-08-734 від 22.09.2020 року справу направлено на повторний автоматичний розподіл справи №761/39072/19. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2020 року, дану позовну заяву передано на розгляд судді Шевченківського районного суду м. Києва Саадулаєва А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.09.2020 року цивільну справу прийнято до свого провадження, призначено судове засідання. Позовна заява обґрунтована тим, що позивачі є мешканцями та споживача за адресою: [ADDRESS] , за якою виконавцем житлово-комунальних послуг є КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», а саме забезпечення: газопостачання, водовідведення, водопостачання та централізованого опалення. Починаючи з 2004 року квартира позивачів, яка знаходиться на 9-му поверсі дев`яти поверхового будинку, неодноразово затоплювалась, на письмові звернення позивачів до відповідача, від останнього отримувались відповіді з обіцянками відремонтувати дах та усунути інші недоліки в наданні комунальних послуг. В жовтні 2017 року дах було частково відремонтовано. Позивачі неодноразово попереджали відповідача, що припинять сплачувати комунальні послуги до усунення недоліків. У зв`язку з бездіяльністю відповідача були вимушені припинити сплату рахунків, що і привело до утворення заборгованості, так як можливість проживати в доведеної до критичної межі квартирі стала під питанням із-за грибків, плісняви та пошкодженої електромережі, лічильника і відсутності електрики. До теперішнього часу, за весь період, незважаючи на письмові звернення, ніяких дій відповідачем не було зроблено. В серпні 2019 року позивачі звертались до відповідача з проханням провести перерахунок заборгованості, яка виникла з 01.04.2008 р. до 01.01.2019 р. Від представника позивача на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на те, що позивачі не надали доказів права власності чи користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що у відповідача відсутні підстави для перерахунку заборгованості у зв`язку із тим, що акти-претензії не відповідають вимогам щодо їх змісту та оформлення. Крім цього, зазначив, що КП «ЦОС Шевченківського району» здійснювались нарахування за послугу з утримання будинків і прибудинкової території до 31.01.2015 року. Після цього часу нарахування здійснювало КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва». Просив суд застосувати до позовної заяви строки позовної давності і зазначив, що позивачами не було надано суду доказів переривання терміну позовної давності. 10.02.2021 року позивачами подано до суду доповнення до позовної заяви, які були частково долучені до позовної заяви, ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 18.03.2021 року. З урахуванням долучених доповнень до позовної заяви, позивачі просять суд визнати борг позивачів недійсним у зв`язку із тим, що борг за гаряче водопостачання - 4982,04 грн., за опалення - 4544,76 грн., за холодне водопостачання - 1197,14 грн., за водовідведення - 434,74 грн., газ - 835,97 грн., нарахованим незаконно. Зобов`язати КП ЦОС Шевченківського району м.Києва зробити взаємозалік пені за ненадані комунальні послуги та на залишок в розмірі 16612,58 грн. Від представника відповідача на адресу суду надішли письмові пояснення по справі. Від позивачів на адресу суду надішли заперечення на письмові пояснення відповідача по справі. Від представника відповідача на адресу суду надішли письмові пояснення на заперечення позивачів по справі. Від позивачів на адресу суду надішли заперечення на письмові пояснення відповідача по справі. Позивачі в судовому засіданні, яке відбулось 15.12.2021 року, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні, яке відбулось 15.12.2021 року, заперечував проти задоволення позову в повному обсязі посилаючись на підстави викладені у відзиві. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. 12.04.2011 року між [PERSON] та КП «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м.Києві ради, укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.(а.с. 6) 12.04.2011 року між [PERSON] та КП «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м.Києві ради, укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення фізичним особам. (а.с. 8) Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року № 24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва» перейменоване з КП по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві державною адміністрацією, та є виконавцем житлово-комунальних послуг для споживачів будинку [ADDRESS] , в якій вони мешкають. Відповідно п. 2.2 Статуту КП «ЦОС Шевченківського району» основним напрямком діяльності є забезпечення послугами газопостачання, водовідведення, водопостачання та централізованого опалення до споживачів по внутрішньо будинкових мережах на підставі договорів, укладених безпосередньо зі споживачами послуг. Відповідно до листа №111 від 31.08.2017 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» управитель з питань ЖКГ мікрорайон «Златоустівський» просить ПАТ «Київенерго», розглянути питання, щодо нарахуваня за постачання гарячої води мешканцям житлового будинку [ADDRESS] , в зв`язку з непрацюючою з 2006 року внутрішньо-будинковою циркуляційною мережею гарячого водопостачання. (а.с.67). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004р. (далі по тексту - Закон України № 1875-IV), який діяв на час виникнення спірних правовідносин, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Житлово-комунальні послуги поділяються за: 1) функціональним призначенням; 2) порядком затвердження цін/тарифів (ст. 12 Закону України № 1875-IV). Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (ст. 13 Закону України № 1875-IV). Відповідно до ст. 14 Закону України № 1875-IV залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. За змістом ст. 16 Закону України № 1875-IV порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Виконавець/виробник зобов`язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010р. № 151 затверджено Порядок проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості. Пунктами 2, 3 цього Порядку передбачено, що у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг з урахуванням вимог, наведених у додатку. Виконавець зобов`язаний провести протягом місяця, що настає за розрахунковим, перерахунок розміру плати за надані споживачеві послуги у разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості незалежно від наявності заборгованості за надані послуги. Механізм проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2013р. № 970 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі» (далі по тексту - Порядок №970). У Порядку №970 (п.2) терміни вживаються у такому значенні: - перерахунок - операція, пов`язана із зміною розміру нарахованої плати за послуги у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі та/або без урахування встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, у разі надання послуг без дотримання вимог щодо їх якості шляхом зменшення розміру такої плати виходячи з фактично наданих у період перерахунку послуг; - період нарахування - період, за який виконавець нараховує споживачам плату за послуги; - період перерахунку - період, за який виконавець проводить перерахунок; - сума перерахунку - кошти, що в результаті проведеного перерахунку підлягають поверненню споживачеві. Таким чином, здійснення перерахунків тарифів, у випадку їх скасування, належить до віддання центральних органів виконавчої влади, національних комісій, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах та органів місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, які їх формують і затверджують. Виходячи із вимог чинного законодавства, що діяли на час спірних правовідносин та, враховуючи письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи, суд приходить висновку, що житлово-комунальні послуги у спірний період з 01.02.2015 до 01.10.2019 року відповідачем не надавались, відповідач не наділений повноваженнями здійснювати перерахунок тарифів на житлово-комунальні послуги у випадку їх скасування. Отже, КП "ЦОС Шевченківського району" є неналежним відповідачем у справі по стягненню заборгованості за вищевказаний період. А тому, вимоги позивачів щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок житлово-комунальних послуг не узгоджуються з вимогами закону, який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами. Під час розгляду справи представник відповідача заявив про застосування відносно спірних правовідносин строк позовної давності, у зв`язку із тим, що відповідач здійснював нарахування за житлово-комунальні послуги до липня 2014 року. За правилами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. В постанові від 22 травня 2018р. у справі № 369/6892/15 Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Отже, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Суд, враховуючи період, за який позивачка просить здійснити перерахунок за послуги з утримання будинків і прибудинкової території (з 01.01.2013 р. по 31.01.2015 р.), а також за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води (з 01.01.2013 року по 01.07.2014 року), та дату звернення до суду з позовом (03.10.2019р.), приходить висновку про необхідність застосування строків позовної давності та відмовити з цих підстав. Отже, факт ненадання або надання неякісних послуг відповідачем підтверджується матеріалами справи, поясненнями сторін наданими у судовому засіданні, проте враховуючи на те, що представником відповідача заявлено клопотання щодо застосування строків позовної давності, позов не підлягає задоволенню.Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову в зв`язку із пропуском строку позовної давності, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed