Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] на період навчання з дня звернення до суду до закінчення навчання до 31.12.2018 р. у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісяця. Позивачка направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належними чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батько [PERSON] , мати [PERSON]; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 10.06.2014 р. про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на час її навчання у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісяця до 30.06.2017 р.; копія виконавчого листа від 10.06.2014 р. ; копія довідки Одеського національного університету ім.. [PERSON] № 18-ВК-918/с від 07.09.2017 р., згідно якої [PERSON] наказом від 05.09.2017 р. № 24-04 зарахована на 1 курс магістратури з 01.09.2017 р. до 31.12.2018 р. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ЖД № 045458. [PERSON] на підставі наказу № 18-ВК-918/с від 07.09.2017 р. з 01.09.2017 р. зарахована на 1 курс магістратури економіко правового факультету за напрямом «Правознавство» за державним замовленням, навчається на денній формі навчання, орієнтовний термін навчання до 31.12.2018 р.. У відповідності до ст. 199 СК України, оскільки донька продовжує навчання, позивачка просить суд винести рішення за яким стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки на період навчання. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що донька потребує матеріальної допомоги, однак її заробітна плата не дозволяє забезпечувати навчання доньки, сама донька, на час звернення до суду, не працює, оскільки навчається на денній формі навчання. Крім того у позовній заяві позивачка зазначила, що їй не відомо чи працює відповідач та отримує заробітну плату. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити на підставі наступного. Так,\~статтею 180 СК України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями\~198,\~199\~цього\~Кодексу, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 СК України. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.20\~Постанови від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 статті\~12, статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка не надала суду належних та допустимих доказів які б свідчили про наявність потреби у матеріальній допомозі, повязаній з продовженням навчанням, та про спроможність відповідача надавати таку матеріальну допомогу, у спосіб сплати аліментів. Постановою ВСУ від 24 лютого 2016р. у справі № 6-1296цс15 визначено, що у визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У разі неможливості самостійно надати докази позивачка не звернулась до суду із відповідним клопотанням відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України про витребування доказів судом, оскільки відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, у звязку із відсутністю доказів в матеріалах справи про наявність у [PERSON] потреби у матеріальній допомозі, повязаній з продовженням навчанням (сплата проживання у гуртожитку, необхідність придбання методичного матеріалу, тощо), та про спроможність відповідача надавати таку матеріальну допомогу (отримання заробітної плати; отримання допомоги по безробіттю, наявність у відповідача іншого джерела доходів, тощо), суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed