Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

06.11.2015 року Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому посилається на те, що між ним та відповідачем 13.09.2006 року було укладено договір №DNH4RS94760615, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2141,48 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява підписана разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» «Стандарт», про що свідчить його підпис у заяві. Відповідно до умов Договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник має надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості зі Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 15.10.2015 року відповідач має заборгованість 45905,29 грн., з яких 2141,48 грн. заборгованість за кредитом, 13193,12 грон. заборгованість за відсотками. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 8272,39, яка була задоволена судовим рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 06.10.2010 р., різниця становить 37632,90 грн., а також штрафи 500 грн. фіксована частина та 1881,65 грн. процентна складова. Отже заборгованість досягнення становить 40014,55 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанку» заборгованість за кредитним договором №DNH4RS94760615 від 13.09.2006 року в сумі 40014,55 грн. та судові витрати по справі в сумі 1218,00 грн.. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. При цьому пояснила, що дійсно Суворовським судом м.Херсона ухвалено рішення від 06.04.2010 року за яким стягнуто з відповідачки за кредитним договором №DNH4RS94760615 від 13.09.2006 року заборгованість 8272,39 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту, відсотків та пені. Але за період з дня ухвалення даного рішення до дня звернення банку з даним позовом, тобто з 06.04.2010 року по листопад 2015 року нараховані відсотки в сумі 9889,35 грн. та пеню в сумі 28613,66 грн., а також штрафи в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 1881,64 грн. (процентна частина). Просить стягнути всього 40014,54 грн. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце слухання справи повідомлений у передбаченому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України та за відсутності позивача, що не суперечить положенням ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з наступних підстав. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Судом встановлено, що між позивачем, Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON], 13.09.2006 року було укладено кредитний договір №DNH4RS94760615, відповідно до якого позивач надав відповідачу строковий кредит у сумі 2379,56 грн. на строк 18 місяця по 13.03.2008 р. включно на придбання товару, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2,09 % на місяць, на суму залишку заборгованості, в обмін на зобовязання відповідача з повернення кредиту, оплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві строки. Погашення заборгованості має здійснюватися щомісячно у сумі 160,39 грн. (а.с.5) Відповідно до Договору відповідач ознайомлений та згодний з Умовами та правилами надання споживчого кредиту, які були надані йому у письмовій формі. Своїм підписом у Заяві Позичальника відповідач підтвердив надану йому повну інформацію про умови кредитування в ПАТ «КБ «ПриватБанк». Відповідно до Заочного рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 06.04.2010 року в цивільній справі за позовом ПАТ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом позов задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №DNH4RS94760615 від 13.09.2006 року яка станом на 19.06.2009 року склала 8272,39 грн, та складається із заборгованості по тілу кредиту, відсоткам за користування кредитом, пені та штрафних санкцій. (а.с.3). Таким чином, судом встановлено, що існує рішення суду, яке набрало законної сили, яким задоволено вимоги позивача щодо того ж самого відповідача про стягнення з нього заборгованості по тілу кредиту, відсоткам та пені в сумі 8272,39 грн. станом на 19.06.2009 року за тим самим кредитним договором № DNH4RS94760615 від 13.09.2006. При цьому позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, на підтвердження наявності у відповідача суми заборгованості в розмірі 40014,55 грн. Не надано разрахунку заборгованості по відсоткам та нарахованої пені. Суд не бере до уваги долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості станом на 15.10.2015 рік та оновлений розрахунок наданий преждставноком позивача в судовому засіданні, оскільки він не містить розрахунку заборгованості по відсоткам та нарахованої пені за період з дня ухваленні рішення Сууворовським районим судом м.Херсона по день нарахування, тобто 15.10.2015 рік. Крім того, суду не надано жодного доказу виконання, не виконання або неналежного виконання рішення суду відповідачкою, що унеможливлює перевірку судом правильності розрахунків. З цих підстав суд вважає позовні вимоги не обгрунтованими та тиками, що не підлягають задоволенню. Статтею 88 ч.1 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки у задоволені позовних вимог належить відмовити, то не підлягають відшкодуванню позивачу судові витрати.

Outcome: dismissed