Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області про зняття арешту з частини квартири. В судове засідання, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи сторони не з'явилися. Позивач надав заяву від 17.12.2014 року в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Представник ВДВС Кальонкін О.С. також подав заяву від 17.12.2014 року про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд встановив, що [PERSON] була власником 1/3 частини квартири [ADDRESS], що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності на житло. Відповідно до вказаного свідоцтва, іншими власниками 1/3 частин квартири є [PERSON] та [PERSON]. Згідно листа Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області № 65645 від 16.12.2014 року у жовтні 2006 року було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-5053 виданого 21.12.2004 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з [PERSON] на користь КПІМ «Бориспільтепломережа» 1101,45 грн. боргу. Постановою відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області у виконавчому провадженні був накладений арешт на майно боржника - [PERSON] , оголошено заборону на його відчуження. 26.06.2007 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з тим, що борг погашено в повному обсязі згідно листа стягувана від 31.05.2007 року, проте арешт не був знятий з майна боржника. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Як вбачається із листа нотаріуса Бориспільської міської нотаріальної контори [PERSON] від 16.10.2014 року №1834/02-14 спадкоємицею майна померлої [PERSON] стала її донька [PERSON], проте [INFO] вона також померла, а тому єдиною спадкоємицею за законом є малолітня донька [PERSON], [INFO]. У вказаному листі нотаріус вказав, що у встановленому законом порядку [PERSON] отримала свідоцтво на спадщину на 1/3 частину квартири, яка належала її матері. Іншу 1/3 частину квартири, яка належала бабі [PERSON], яка перейшла в спадщину матері [PERSON], малолітня [PERSON] не має можливості оформити і отримати свідоцтво про право на спадщину з причини наявності арешту на вказану квартиру. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідь на звернення із заявою [PERSON] до ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області про зняття арешту з квартири, позивач отримала відповідь № 55462 від 20.10.2014 року про відмову у звільненні майна з під арешту з причин знищення документів за 2007 рік і запропоновано їй звернутися до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. З огляду на те, що накладення арешту на спірну квартиру застосовувалось для забезпечення реального виконання рішення, проте на даний момент борг погашений в повному обсязі, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved