Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], ТзОВ "Кредитні ініціативи", третя особа МВ ДВС Мукачівського МРУЮ про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16.10.2013 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим номером №1662. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що неодмінною умовою вчинення виконавчого напису нотаріуса, а отже виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем по стягненню майна є згідно ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» та ч.4 п.283 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» сплив 30 днів після отримання письмової вимоги про усунення порушення іпотекодавцем та боржником, якщо вони відмінні. Дана умова вчинення виконавчого напису нотаріусом [PERSON] дотримана не було, оскільки сума вказана в досудовій вимозі надісланій позивачу [PERSON] та вчиненому нотаріусом виконавчому написі є різними. Представник позивача [PERSON] вказує на те, що відповідач протиправно, на підставі виконавчого напису, а не за рішенням суду, як того вимагає Конституція України, ЦК України, намагається позбавити позивача права власності на квартиру, яка є для нього єдиним житлом. Як на підставу задоволення позовних вимог вказує й на те, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірність заборгованості боржника перед стягувачем - ТзОВ «Кредитні ініціативи», що суперечить ч.1 ст.88 ЗУ «Про нотаріат», ч.2 п.1 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 р. за №1172, п. 284 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» 24.12.2013 року на адресу Мукачівського міськрайонного суду від ТзОВ «Кредитні ініціативи» надійшло заперечення на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не погоджується з викладеними в позові вимогами, вважає їх необґрунтованими, незаконними та безпідставними, а позовну заявою такою, що не підлягає задоволенню. Вважає, що при вчинені виконавчого напису нотаріусом та стягувачем було дотримано усіх вимог законодавства, що ставляться до вказаної нотаріальної дії. Вказує на те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис згідно глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін'юсту України від 22.02.2012 року за №296/5, на підставі всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання, затверджених постановою КМУ від 29.06.1999 року за №1172. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Окрім цього зазначив, що про наявність спору свідчить також позов банку про стягнення кредитної заборгованості. Представник відповідача [PERSON] заперечив проти задоволення позову, оскільки вважає його безпідставним та необґрунтованим, а оскаржувану нотаріальну дію, а саме вчинений 16.10.2013 року приватним нотаріусом виконавчий напис таким, що вчинений на законних та обґрунтованих підставах, з дотриманням норм чинного законодавства. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. З договору про іпотечний кредит №140/8-07 від 29.11.2007 року вбачається, що [PERSON] було надано кредит у сумі 67000,00 доларів США, зі сплатою процентної ставки в розмірі 11,00% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків за ним - не пізніше 28.11.2017 року. (а.с.13-15) З договору про іпотечний кредит №141/8-07 від 29.11.2007 року вбачається, що [PERSON] було надано кредит у сумі 67000,00 доларів США, зі сплатою процентної ставки в розмірі 11,00% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків за ним - не пізніше 28.11.2017 року. (а.с.16-18) З матеріалів справи вбачається, що в забезпечення зобов'язань боржників [PERSON] та [PERSON] по договору про іпотечний кредит №140/8-07, №141/8-07 від 29.11.2007 року, ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», на підставі іпотечного договору №314/23-2007, було передано в іпотеку належне [PERSON] домоволодіння, незавершене будівництво (97% готовності), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно із копією повідомлення про усунення порушень, вимоги про добровільне виселення від 05.08.2013 року вбачається, що у зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору №140/8-07 від 29.11.2007 року, заборгованість останнього перед ТОВ «Кредитні ініціативи» становить 1103015,19 грн. у тому числі штрафні нарахування - 33 740,43 грн. Також зазначено, що у разі невиконання вимоги про дострокове повернення кредиту, ТОВ «Кредитні ініціативи» розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с.23). Відповідно до копії повідомлення про усунення порушень, вимоги про добровільне виселення від 17.07.2013 року вбачається, що у зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору №141/8-07 від 29.11.2007 року, заборгованість останньої перед ТОВ «Кредитні ініціативи» становить 1084785,72 гривень. Також зазначено, що у разі невиконання вимоги про дострокове повернення кредиту, ТОВ «Кредитні ініціативи» розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом (.с. 22). Встановлено, що 16.10.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], на підставі ст.ст. 34,36,87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, було вчинено виконавчий напис за реєстровим №1662, відповідно до якого запропоновано в рахунок погашення заборгованості [PERSON] та [PERSON] в розмірі 2131545,06 гривень, що виникла внаслідок неналежного виконання умов кредитних договорів за №140/8-07, №141/8-07 від 29.11.2007 року, звернути стягнення на домоволодіння, незавершене будівництво(97% готовності), що знаходиться за адресою: м. Мукачево, вул. Мондока Івана, 13 (а.с. 11). Постановою МВ ДВС Мукачівського МРУЮ від 15.11.2013 року відкрито виконавче провадження ВП №40766203 по виконанню вищевказаного виконавчого напису за №1662 від 16.10.2013 року (а.с.12). Порядок вчинення виконавчих написів визначається положеннями ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, відповідно до яких, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості і для одержання виконавчого напису подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання, Законом України «Про іпотеку», а також постановою Кабінету Міністрів України за № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року. В зв'язку з чим посилання представника позивача в позові на ЗУ « Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є безпідставним, оскільки вказаний закон спірні правовідносини не регулює. Щодо посилань представника позивача на Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджену наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 суд вважає їх також безпідставними в зв'язку з тим, що на час вчинення виконавчого напису вона втратила чинність. Відповідно до п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст. ст. 3, 4 ЦПК України). В зв'язку з чим посилання представника позивача в судовому засіданні на те, що про спірність суми свідчить позов банку про стягнення кредитної заборгованості є безпідставним оскільки захист порушеного права можливий як судом, так і нотаріусом; при цьому кредитор у кредитних правовідносинах не обмежений вибором лише одного способу захисту. Натомість, відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 32 вказаного Закону встановлено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Тобто, вказаними нормами передбачено право іпотекодержателя розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса у разі незадоволення іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя про виконання порушеного боржником зобов'язання у тридцятиденний строк. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно із п. 1.1. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 (тут і надалі «Порядок») для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Відповідно до п. 1.2. «Порядку» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із п. 2.3. «Порядку» вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Як убачається з матеріалів справи ТОВ «Кредитні ініціативи» 09.09.2013 року надіслали досудові вимоги щодо погашення заборгованості по кредиту та відсоткам за його використання згідно кредитного договору та попередило про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, а виконавчий напис вчинено 16.10.2013 року, тобто більш ніж через 30 днів з моменту надісланих повідомлень (а.с.22,23, 63-67). Відповідно до п. 3.1 «Порядку» нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно із п 3.2 «Порядку» безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року за № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Тобто, вказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а тому посилання представника щодо відсутності безспірності заборгованості є безпідставним. Окрім цього суд вважає, що представник позивача посилаючись на різницю сум в повідомленнях (а.с.22,23) та виконавчому написі безпідставно вказує на спірність суми в зв'язку з тим, що різниця складає штрафні санкції, які не зазначено в виконавчому написі. Крім того, після отримання досудової вимоги, позивач жодних претензій щодо наявності заборгованості чи її розміру ні приватному нотаріусу ні відповідачу не пред'являв. Вищенаведене є також підтвердженням безспірності суми боргу. Згідно із ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що з підстав зазначених у позовній заяві позов [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed