Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, Голови ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року визнано протиправним та скасовано наказ МВС України від 16 січня 2015 року №48 о/с «По особовому складу» в частині звільнення [PERSON] з органів внутрішніх справ з посади дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Миколаївського РВ ГУМВС України у Львівській області. Крім того, вирішено поновити [PERSON] на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Миколаївського РВ ГУ МВС України у Львівській області з 27 січня 2015 року. Стверджує, що незаконними діями відповідача, що полягали у незаконному звільненні, йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у наступному. Період, що минув після звільнення він і його сім'я перебували у стресовому стані, без засобів для існування. Крім того, його моральні страждання виразилися у тому, що після бездоганної роботи у державному органі, його звільнили за прогул. Вказує на те, що звільнення відбулося під час лікування у кардіологічному центрі, що стало причиною погіршення його фізичного та психологічного здоров'я, про що свідчать долучені до позовної заяви документи медичних закладів. Поряд з тим, незаконне звільнення відповідачем викликало труднощі у подальшому працевлаштуванні позивача. У зв'язку із цим просить суд стягнути з Головного управління міністерства внутрішніх справ у Львівській області на користь [PERSON] 100 000 грн. моральної шкоди, спричиненої незаконним звільненням. 26.10.2017 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог. Просить суд стягнути з Головного управління міністерства внутрішніх справ у Львівській області на користь [PERSON] 172 800 грн. моральної шкоди, спричиненої незаконним звільненням. В обгрунтування розміру моральної шкоди покликається на методику [PERSON], яка є базовою та єдиною офіційною методикою в Україні для розрахунку моральної шкоди та схвалена Науково-методологічною радою з проблем судової експертизи при Міністерстві юстиції України. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 06 вересня 2017 року відкрито провадження у справі. Протокольною ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 21 лютого 2018 року у якості співвідповідачів у справі залучено Голову ліквідаційної комісії Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області та Державну казначейську службу України. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з мотивів наведених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Відповідачі Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Голова ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Державна казначейська служба України у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, і на підставі частини 3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що вони не з'явився у судове засідання без поважних причин. Від представника відповідача МВС - Шопіни Ю.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що Постановою Львівського окружного адміністративного суду у справі №813/1028/15 від 20 грудня 2016 року (а.с.34-42) вирішено визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України від 16 січня 2015 №48о/с «По особовому складу» в частині звільнення [PERSON] з органів внутрішніх справ з посади дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Миколаївського РВ ГУ МВС України у Львівській області. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 26 січня 2015 №37 о/с «По особовому складу» в частині звільнення [PERSON] з органів внутрішніх справ з посади дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Миколаївського РВ ГУ МВС України у Львівській області. Поновити майора міліції [PERSON] на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Миколаївського РВ ГУ МВС України у Льввській області з 27 січня 2015. Стягнути з Миколаївського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 66 431,79 грн. Суд дійшов висновку, що відповідачами при прийнятті оскаржуваних наказів безпідставно застосовано до позивача положення Закону №132-VIII та проведено звільнення його з займаної посади. Таким чином, оскаржувані накази є протиправними, а звільнення [PERSON] із займаної посади є незаконним. На виконання вказаного вище рішення, Наказом Голови ліквідаційної комісії Зюбаненко С.В. №1013 о/с від 06.02.2017 року (а.с.43) [PERSON] поновлено на посаді інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Миколаївського РВ ГУ МВС України у Львівській області з 27 січня 2015 року. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення. Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної шкоди, тощо. Зокрема, ч. 1 ст. 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Наказом Голови ліквідаційної комісії Зюбаненко С.В. №1014 о/с від 06.02.2017 року (а.с.44), [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ за п.64 «г» у зв'язку із скороченням штатів. Вказаний вище наказ не було оскаржено позивачем, а відтак у суду відсутні підстави вважати незаконним звільнення [PERSON] Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (далі - Постанова) можливість відшкодування такої шкоди має бути прямо передбачена нормами відповідного матеріального закону на підставі якого суд вирішує справу. Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли з питань проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ України. Спеціальним законодавством, що регулює порядок проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ України, не передбачено можливості відшкодування моральної шкоди. Це підтверджується правовою позицією Верховного Суду України висловленій у постанові від 20 квітня 2011 року у справі № 6-23686 цс 08). Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що в суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed