Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

20.12.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточненого позову а.с.25-27) до [PERSON], [PERSON], третя особа Державна виконавча служба Баглійського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання права власності про визнання добросовісним покупцем в угоді купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 210990 реєстраційний номер [NUMBER] та зняття автомобіля з-під арешту, посилаючись на те, що 16.06.2012 року він придбав автомобіль ВАЗ 210990 реєстраційний номер [NUMBER], який належав [PERSON] Позивач зазначив, що між ним та [PERSON], довіреною особою [PERSON], укладено усний договір купівлі-продажу автомобіля за 40 000 грн. У зв'язку з відсутністю коштів на оформлення автомобіля [PERSON] склав на нього та його цивільну дружину генеральну довіреність на володіння транспортним засобом строком на п'ять років. Вважає, що постійне користування автомобілем, проведення технічного огляду та поточного ремонту, оформлення страхового полісу є фактичним прийняттям автомобіля в користування. В даний час при спробі зняти з обліку автомобіль йому стало відомо, що на автомобіль накладено арешт. Позивач вказує, що на підставі того, що на автомобіль накладено арешт, він опинився у такому становищі, коли не може розпорядитися майном, за яке заплатив великі гроші і яке, фактично належить йому з 16.06.2012 року. В зв'язку з даними обставинами позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, однак заперечував проти стягнення з нього судових витрат. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки не повідомила. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відповідачу [PERSON] належить автомобіль марки ВАЗ 210990, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], синього кольору. 16.06.2012 року позивач передав [PERSON] 40 000 грн., натомість останній надав ключі від автомобіля, страховий поліс, техпаспорт. Цього ж дня [PERSON], як довірена особа [PERSON] надав довіреність [PERSON] Зазначене [PERSON] не заперечується. Відповідно до договору доручення, укладеного між ними, [PERSON], діючи по довіреності від імені [PERSON], уповноважив позивача та [PERSON], розпоряджатися від його імені (продати, користуватися та експлуатувати) належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого 13.09.2011 року Дніпродзержинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, вищевказаний автомобіль. Дана довіреність була укладена строком на п'ять років. Згідно листа Державної виконавчої служби Баглійського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.12.2013 року №02/07-14/14246 03.02.2012 року до відділу надійшов виконавчий лист №2-3330 від 17.06.2011 року виданий Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. У зв'язку з чим було відкрито виконавче провадження. Суд зазначає, що підстави набуття права власності на майно чітко визначені цивільним законодавством. Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Суду не були надані докази набуття права власності на вказане майно в порядку визначеному законом, нотаріального посвідчення вказаного договору, а також його державної реєстрації, докази ухилення сторони від його посвідчення та реєстрації, що відповідно до ст. 220 ЦК України є підставою нікчемності правочину. Вказаний транспортний засіб на момент розгляду справи зареєстрований за відповідачем [PERSON], що сторонами не заперечувалося. Таким чином судом встановлено, що позивач на час винесення постанови про накладення арешту не був власником автомобіля, так як він не набув таке право у встановленому законом порядку. Разом з тим позивачем не зазначені підстави визнання за ним права власності на спірне мано, враховуючи посилання щодо наявності вже такого права у позивача, відповідно до укладеного договору купівлі-продажу. Спосіб захисту порушеного на думку особи права, обирається стороною самостійно. Відповідно до п. п. 2, 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (далі - Правила) передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обов'язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності. Власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Суд зауважує, що видача генеральної довіреності без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності на автомобіль. За наслідком відсутності правових підстав визнання права власності не підлягають задоволенню і інші позовні вимоги, які є похідними від первісних позовних вимог.

Outcome: dismissed