Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

01.03.2021 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адоніс Фоодс", третя особа Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про припинення трудових відносин, в якій позивач просить визнати припиненими трудові відносини між ТОВ "Адоніс Фоодс" та директором [PERSON] на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 28.08.2020 року з внесенням відповідних даних до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позовні вимоги мотивувала тим, що 05.10.2021 ТОВ «Адоніс Фоодс» було зареєстровано у Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, після чого йому було присвоєно номер 38415424. Згідно з даними зазначеного реєстру [PERSON] є керівником ООО «Адоніс Фоодс». Після проведення реєстраційних дій позивачу видано ГУ статистики у Запорізькій області витяг з ЄДРПОУ від 09.01.2013 серії АА № 711586. Засновниками даного підприємства є громадяни Туречиини [PERSON] та [PERSON] . Місце знаходження юридичної особи ТОВ «Адоніс Фоодс» є [ADDRESS] . Призначення позивача на посаду керівника даної юридичної особи підтверджується також наказом №1К від 05.10.2012 року. Відповідач не веде господарської діяльності останні три роки та позивачка за весь цей період не отримує заробітну плату та відпускні. Реалізуючи своє право на звільнення позивач, відповідно до положень Закону України «Про товариство з обмеженою відповідальністю» ініціювала скликання загальних зборів учасників ТОВ «Адоніс Фоодс» для вирішення питання про її звільнення. Вона направила засновникам повідомлення про скликання загальних зборів із зазначенням порядку денного, часу, дати та місця проведення зборів, але зібрання зборів так і не відбулись. Враховуючи те, що товариство не здійснює дій, спрямованих на вирішення питання про звільнення позивача з посади керівника, чим порушує право позивача на припинення трудових відносин та право на працю, позивач просить припинити трудові відносини з товариством. Ухвалою від 02.03.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам надано строк для надання відзиву та заперечення на відзив. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками були направлені поштою за зареєстрованим місцем проживання останнього та вручені йому особисто 11.03.2021, про що свідчить його підпис у повідомленні про вручення рекомендованого відправлення. 23.03.2021 уповноважена особа Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Воронов К.Є. направив пояснення, в яких просив замінити третю особу Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області на належну третю особу. Свою вимогу обґрунтувавши тим, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області, код ЄРДПОУ 02891463 припинено 21.01.2021 та наразі правонаступником Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області є Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Також зазначив, що на теперішній час державна реєстрація юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців здійснюється Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Ухвалою від 09.04.2021 замінено третю особу Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на його правонаступника - Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро); залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідач у наданий судом строк та станом на день розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило, відтак відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АБ №210696 ТОВ «Адоніс Фоодс» зареєстровано 05.10.2012 за №1 103 102 0000 032369, код юридичної особи: 38415424, місцезнаходження: Україна, м. Запоріжжя, вул.. Магістральна, буд. 72, кв.42, засновниками є [PERSON] , країна громадянства: Туреччина, місцезнаходження: Туреччина, Турецька Республіка, район Бахчекали, вул. 1018 №9 Буджа, місто Ізмір, розмір внеску до статутного фонду: 2500,00 грн.; [PERSON] , країна громадянства: [ADDRESS] , розмір внеску до статутного фонду: 2500,00 грн.. Згідно з довідкою серії АА №711586 з ЄРДПОУ від 10.12.2020 р. [PERSON] перебуває на посаді керівника в ТОВ «Адоніс Фоодс» з 09.01.2013 по теперішній час. 21.07.2020 року [PERSON] направила повідомлення про скликання загальних зборів учасників на 28.08.2020 року щодо звільнення [PERSON] від виконання обов`язків керівника ТОВ «Адоніс Фоодс» у зв`язку із його звільненням за власним бажанням та про зміну місцезнаходження ТОВ «Адоніс Фоодс». Також, 24.07.2020 року [PERSON] подала заяву про звільнення за власним бажанням з посади директора товариства, зазначену заяву позивач направив на адресу учасників товариства. За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Згідно з частиною першою статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Європейський суд з прав людини вказує, що приватне життя «включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру». Стаття 8 Конвенції «захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом». Поняття «приватне життя» в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, № 21722/11, § 165)). З урахуванням положень частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського Суду з прав людини необхідно зробити висновок, що наявність у реєстрі інформації щодо позивача як про керівника товариства відноситься до професійної діяльності останнього та охоплюється поняттям «приватне життя». З урахуванням положень частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського Суду з прав людини, суд доходить до висновку, що наявність у реєстрі інформації щодо позивача як про керівника товариства відноситься до професійної діяльності останнього та охоплюється поняттям «приватне життя». У пункті 4 частини першої статті 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Згідно з частиною першою статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації. Враховуючи порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України. Передбачений частиною першою статті 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні. За встановлених у цій справі обставин положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає. Недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав у обраний ним спосіб. Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України. Елементом принципу верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» («C. G. and Others v. Bulgaria», заява № 1365/07, § 39), «Олександр Волков проти України» («Oleksandr Volkov v. Ukraine», заява № 21722/11, § 170)). Частиною другою статті 5 ЦПК України встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Звертаючись до суду з позовом, позивач просив припинити трудові відносини з ТОВ «Адоніс Фоодс» у зв`язку зі звільненням з посади директора за власним бажанням, як то передбачено ч. 1 ст. 38 КУпАП. Крім того, відповідно до пункту 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань містяться відомості про юридичну особу, про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи. У частині першій статті 25 цього Закону визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі. У вказаній нормі закону визначено, що таким судовим рішенням може бути рішення про зобов`язання вчинення реєстраційних дій. Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону суб`єктом державної реєстрації є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, нотаріуси - у разі державної реєстрації юридичних осіб (крім випадків, передбачених абзацами другим - четвертим цього пункту) та фізичних осіб - підприємців. Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень з державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення. Відповідно до п. 2.1.2 Положення про департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 30.09.2020 № 33, державна реєстрація юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, тобто офіційне визнання шляхом засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій відповідно до законодавства, віднесена до основних завдань Департаменту. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між [PERSON] і Товариства з обмеженою відповідальністю «Адоніс Фоодс», суд вважає, що ефективним і таким, що не суперечить закону, у даному випадку буде такий спосіб захисту як припинення трудових відносин між [PERSON] і Товариства з обмеженою відповідальністю «Адоніс Фоодс» на підставі частини першої статті 38 КЗпП України із внесенням відповідних відомостей у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Outcome: approved