Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] свою користь аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму як аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в звязку з продовженням навчання, починаючи з дати подання позову і до досягнення нею 23-ти річного віку, 07.09.2021 року або до припинення навчання. На обґрунтування позову вказала, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка є студенткою Кіровоградського державного педагогічного університету ім. В.Винниченка денної форми навчання на комерційній основі. Оскільки, позивач зі своїх доходів не може повністю забезпечити повноцінне навчання доньки, звернулась до суду для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини з відповідача. Сторони на розгляд справи не зявилися про час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, причини неявки суду не повідомили. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили задовольнити. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОЛ №037079, виданого Палацом реєстрації новонароджених Кіровоградського міськвиконкому 30 вересня 1998 року /а.с. 8/. Згідно довідки Кіровоградського державного педагогічного університету імені [PERSON] №1111 від 11.10.2016 року, [PERSON] з 01 вересня 2015 року зарахована студенткою І курсу факультету історії та права денної форми навчання на комерційній основі. З 01 вересня 2016 року переведена на ІІ курс за вказаним напрямом, орієнтовна дата закінчення університету за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» - червень 2019 року /а.с. 10/. Згідно довідки Кіровоградського державного педагогічного університету імені [PERSON] №275 від 17.03.2017 року, [PERSON] з 01 вересня 2016 року зарахована студенткою І курсу факультету іноземних мов заочної форми навчання на комерційній основі. Орієнтовна дата закінчення університету за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» - червень 2020 року. Відповідач є батьком трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] /а.с. 30/, [PERSON], 24 листопада 2015 року /а.с. 31/ та [PERSON], 24 листопада 2015 року /а.с. 32/. Як вбачається з довідки про склад сім»ї КП «ЖЕО №3» КМР» №1267 від 25.02.2016 року, [PERSON] проживає разом з [PERSON] та трьома малолітніми дітьми за адресою: [ADDRESS] /а.с. 44/. [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 02 березня 2016 року по 02 березня 2019 року /а.с. 42/. Відповідач працював в ТОВ «Астерос Україна» на посаді менеджера по продуктам відео-конференц зв»язку, загальна сума доходу за період з травня 2016 року по жовтень 2016 року становить 27\~087 грн. 38 коп. /а.с. 33/. Наказом ТОВ «Астерос Україна» №04-к від 31 березня 2017 року, відповідач був звільнений із займаної посади 04 квітня 2017 року за угодою сторін. Як вбачається з довідки відділу сім»ї та молоді Кіровоградської міської ради від 01.03.2016 року, вказана сім»я має статус багатодітної /а.с. 43/. Крім того, [PERSON] хворіє на остеохондроз поясного відділу хребта ІІІ ступеня, рекомендовано знизити фізичні навантаження та проходити масажну терапію /а.с. 45/. Тривалий час перебував на лікарняних. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз'яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Виходячи з вищевикладених обставин справи та враховуючи положення законодавства щодо подібних правовідносин, які виникли між сторонами, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведений факт потреби дитини в отриманні фінансової допомоги на навчання у вигляді аліментів з боку батька, відповідач хворіє, має на утриманні трьох малолітніх дітей, не працює, тому не має можливості надавати допомогу на навчання дитини. Крім того, згідно наданої податкової декларації за звітний період (2016 рік) заробітна плата позивачки становить 100\~968 гривень, що перевищує дохід відповідача, який не працює. Також, необхідно вказати на те, що вимоги позивача про стягнення аліментів до досягнення [PERSON] 23-ти річного віку, тобто до 07.09.2021 року є некоректними, оскільки відповідно до ч.2 ст. 199 Сімейного Кодексу України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За вказаного, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі ст.ст. 182,183, 191, 199, 200 СК України, та

Outcome: dismissed