Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить визначити порядок користування житловим будинком, що знаходиться під номером 17 в м. Харкові по пров. 1-й Кільцевий, виділивши в користування позивачу наступні приміщення: кладову площею 5,3 кв.м. на плані 1-3; житлову кімнату площею 7,2 кв.м. на плані 1-4; житлову кімнату площею 16,6 кв.м. на плані 1-5. Залишити в спільному користуванні сторін: коридор площею 7,1 кв.м. на плані 1-2. Визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями під номером 17 в м. Харкові по пров. 1-й Кільцевий, виділивши позивачу в користування ? частину земельної ділянки, площею 0,536 га, на якій розташована належна їй ? частина житлового будинку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.10.1993 р. № 1-8744, посвідченого державним нотаріусом Харківської 8-ї Державної нотаріальної контори [PERSON], позивач є власницею ? частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в м. Харкові за адресою: пров. 1-й Кільцевий, б. 17. В технічному паспорті вказаний житловий будинок позначений літ. «А-1». Будинок літ. «А-1» складається з коридору площею 7,1 кв.м. на плані 1-2; кладової площею 5,3 кв.м. на плані 1-3; житлової кімнати площею 7,2 кв.м. на плані 1-4; житлової кімнати площею 16,6 кв.м. на плані 1-5; житлової кімнати 7,3 кв.м. на плані 1-6; житлової кімнати площею 8,2 кв.м. на плані 1-7. Власником іншої ? частки житлового будинку є відповідач, яка набула права власності на вказане майно в порядку спадкування за заповітом. Тобто, зазначений житловий будинок належить на праві спільної власності позивачу та відповідачу. Житловий будинок не було поділено між сторонами в порядку передбаченому чинним законодавством України, також не було встановлено порядку користування. В даний час фактично в житловому будинку проживає лише відповідач та члени її родини, а позивач фактично позбавлена законних прав щодо користування належною їй часткою у власності через дії позивача. Відповідач фактично перешкоджає позивачеві в користуванні належною їй частиною будинку. Під житловим будинком знаходиться земельна ділянка розміром 536 кв.м. з надвірним будівлями льох літ. «В», вбиральня літ. «Г», огорожі №2-9, дворовий водопровід 34-8, замощення 1, що належало спадкодавцю на підставі договору для представлення в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва будинку, посвідченого в Восьмій Держаній нотаріальній конторі 28.04.1958 року. Дана земельна ділянка була виділена в постійне користування для будівництва та обслуговування вказаного вище спільного житлового будинку, але не була в подальшому поділена між сторонами, та до нинішнього часу не було встановлено порядку користування нею. У звязку з тим, що позивач успадкував ? частину житлового будинку № 17, що знаходиться в м. Харкові по пров. 1-му Кільцевому, до нього перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розміщена його частка житла, та земельною ділянкою, яка необхідна для обслуговування. Земельна ділянка, яка знаходиться під житловим будинком не була поділена між сторонами в порядку передбаченому чинним законодавством України, а також не було встановлено порядок користування нею. Позивач вважає, що його право на частину земельної ділянки, яка пропорційна часткам в житловому будинку, що необхідна йому для обслуговування житла порушено відповідачем. Позивач посилається на те, що неодноразово вимагала від відповідача встановлення порядку користування земельною ділянкою пропорційно часток в житловому будинку, які належать кожному із співвласників. Позивач не може без визначення меж та розміру земельної ділянки, на якій розташована ? частка його житлового будинку, та якою вона фактично має право користуватись з метою обслуговування свого житла, реалізувати свої правомочності як власник. Позивач також не може реалізувати своє право на безоплатну приватизацію землі, яка знаходиться під її ? частиною житлового будинку та необхідна їй для обслуговування будинку. Посилається на те, що має право на виділення в користування тієї частини земельної ділянки, яка є пропорційною її частці в житловому будинку. З огляду на викладене, вважає, що необхідно встановити порядок користування житловим будинком, що знаходиться під номером 17 в м. Харкові по пров. 1-й Кільцьовий. Позивач, представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач, представник відповідача в судовому засідання позов не визнали, в його задоволенні просили відмовити в повному обсязі. Відповідно до письмових заперечень посилались на те, що позивач по справі користується будинком літ. «Б-1» і прилежними до нього господарськими спорудами. В будинку літ. «А-1» позивач вже більше 50 років не проживає, в 1969 році вона була знята з реєстрації за даною адресою, що підтверджується домовою книгою. [PERSON] має власне житло за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, б. 55-а, кв. 32, а також за адресою: м. Харків, вул. Матюшенко, б. 9, кв. 28. Житловий будинок літ. «Б-1» позивач використовує лише влітку в якості дачі. Доказів на підтвердження того, що були порушенні права позивачки суду не надано. Крім того, в обґрунтування заперечень посилаються на те, що спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними будівлями літ. «А-1» площею 39,3 кв.м. Зараз житловий будинок становить 69,5 кв.м., тобто майже в половину більший від того, що заповідав спадкодавець, і є зовсім іншим будинком. Позивач просить виділити їй в користування приміщення, при цьому не надаючи доказів, що саме ці приміщення входять до складу спадщини. Приміщення літ. 1-1, 1-8, 1-9, які позивач також просить виділити їй в користування, згідно технічного паспорту є самочинним будівництвом і не можуть бути предметом спору. На земельній ділянці по 1-му Кільцевому провулку, 17, розташовані два житлових будинки з надвірними будівлями літ. «А-1», яким користується відповідач, та літ. «Б-1», яким користується позивачка, та які, всі, фактично є самочинним будівництвом і не введені в експлуатацію у встановленому законом порядку. Відповідно до чинного законодавства не підлягають поділу обєкти нерухомого майна, до складу яких входить самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна. Питання щодо поділу обєктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. В будинку літ. «А-1» позивач зареєстрована з 1966 року, а з 1961 р. вказаний будинок є її постійним місцем проживання, а також місцем проживання її сімї. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами в обґрунтування вимог та заперечень, дійшов висновку про те, що в задоволення позовних вимог необхідно відмовити з огляду на наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.10.1993 року, виданого старшим державним нотаріусом Восьмої Харківської нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-8744, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємицям в рівних частках майна померлого 30.09.1990 р. [PERSON], а саме: житлового будинку літ. «А-1» цегляного, жилою площею 39,3 кв.м., розташованого на земельній ділянці розміром 536 кв.м., що знаходиться в м. Харкові по 1-му Кільцевому провулку, б. 17, з надвірними будівлями: льох літ. «В», вбиральня літ. «Г», огорожі №2-9, дворового водопроводу №4-8, замощення І, що належало спадкодавцю, згідно договору для представлення в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва будинку, посвідченого в Восьмій Харківській держконторі 28.04.1958 р. по реєстру за № 2-1514, зареєстрованого Харківським міським бюро технічної інвентаризації під № 39609. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за № 5299974 від 03.11.2004 року житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, пров. Кільцевий 1-й, б. 17, на праві приватної власності в рівних частках по ? частині кожній, на підставі свідоцтва про право на спадщину, р№ 1-8744, від 26.10.1993 р, 8-а ХДНК, належить [PERSON] та [PERSON] З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 17 по пров. Кільцевому 1-му в м. Харкові, зареєстрованого в КП «ХМБТІ» 03.11.2004 року, власниками записано [PERSON], [INFO], ? частини, [PERSON], [INFO], ? частини. Відповідно до експіляції приміщень до плану садибного (індивідуального) будинку № 17 літ. «А-1» по пров. Кільцевому 1-му в м. Харкові, складається з приміщень: коридор 1-1 площею 3,8 кв.м., коридор 1-2 площею 7,1 кв.м., кладової 1-3 площею 5,3 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 7,2 кв.м., житлова кімната 1-5 площею 16,6 кв.м., житлова кімната 1-6 площею 7,3 кв.м., житлова кімната 1-7 площею 8,2 кв.м., санузел 1-8 площею 4,7 кв.м., кухня 1-9 площею 9,3 кв.м. Загальна площа будинку літ. «А-1» 69,5 кв.м., житлова 39,3 кв.м., допоміжна 30,2 кв.м., самовільно збудована або перебудована площа 17,8 кв.м. Відповідно до експіляції приміщень до плану садибного (індивідуального) будинку № 17 літ. «Б-1» по пров. Кільцевому 1-му в м. Харкові, складається з приміщень: коридор 2-1 площею 3,6 кв.м., кімната житлова 2-2 площею 19,0 кв.м., кімната житлова 2-3 площею 18,8 кв.м. Загальна площа будинку літ. «Б-1» 41,4 кв.м., житлова 37,8 кв.м., допоміжна 3,6 кв.м., самовільно збудована або перебудована площа 41,4 кв.м. Приписами ч. 2 ст. 376 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до розяснень, які містяться в п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30.03.2012 року право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Це майно не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів. Згідно п. 2.3. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 18.06.2007 року № 55, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 р. за №774/14041, не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об'єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. З наданої суду експіляції будинку літ. «А-1» вбачається, що він містить самовільно збудовану або перебудовану площу. Відповідно до розяснень п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК) ), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Разом з тим, позивачем заявлено вимогу про визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями площею 0,536 га. Як встановлено ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що, до сторін, в установленому законом порядку, перейшло право власності або користування на земельну ділянку площею 0,536 га. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 18.04.2016 року по справі було призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічні експертизи, які, як вбачається з повідомлення судового експерта ХНДІСЕ ім. Засл. проф. [PERSON] за № 4700 від 29.06.2016 р., проведені не були через ненадання додаткових матеріалів для проведення експертизи. В судовому засідання свідок [PERSON] пояснила, що перебуває зі сторонами в родинних відносинах. Між сторонами виник спір з приводу користування спадковим майном. У флігелі, який розташований на земельній ділянці, проживає її мати позивач по справі [PERSON], а будинком, який розташований на земельній ділянці користується відповідач та члени її сімї. Позивач не проживає в будинку з 1982 року. По вул. 23-го Серпня знаходиться квартира, яка належить їй на праві приватної власності, позивач [PERSON], також там прописана. По вул. Матюшенко знаходилась квартира, яка належала позивачу, але ця квартира була продана. В судовому засідання свідок [PERSON] пояснила, що перебуває зі сторонами в родинних відносинах, є двоюрідною сестрою сторін по справі. На земельній ділянці знаходиться будинок та флігель. На протязі багатьох років склався порядок користування домоволодінням за якого позивач [PERSON] користувалась флігелем, а відповідач по справі зі своєю сімєю будинком. Приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у праві доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлено, що належний сторонам, відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, на праві спільної часткової власності будинок літ. «А-1» містить у своєму складі самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна. Позивачем не надано доказів на підтвердження переходу права користування чи виникнення права власності у сторін на земельну ділянку площею 0,536 га. Призначені судом будівельно- та земельно-технічні експертизи проведені не були. На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed