Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

02.03.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказувала, що під час перебування сторін у шлюбі позивач народила доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Сторони разом не проживають, відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, чим поставив позивача в скрутне матеріальне становище. Відповідач інших аліментних зобов'язань не має, працює техніком аеродромної служби на комунальному підприємстві "Міжнародний аеропорт - Кривий Ріг", отримує заробітну плату, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні (а.с.14). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.15). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі позивач народила доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.06.2003 року (а.с.4) та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.12.2000 року (а.с.5). Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], між сторонами не досягнуто. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд, при визначенні розміру аліментів, враховує те, що відповідач є фізично здоровим чоловіком, працює техніком аеродромної служби на комунальному підприємстві "Міжнародний аеропорт - Кривий Ріг", отримує заробітну плату, інших аліментних зобов'язань не має, тому зобов'язаний та має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини, враховує і те, що позивач не має змоги самостійно забезпечити належний рівень життя для доньки, тому вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття, починаючи стягнення з 02.03.2015 року. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору та у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved