Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

20.07.2020 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди. Позов обґрунтовує тим, що він з 01.08.2017 року працює на посаді начальника Новоград-Волинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області. Відповідно до розпорядження секретаря міської ради від 20.03.2020 року № 56(0) Про утворення мобільних груп з питань запобігання занесенню і поширенню COVID-19 серед населення Новоград-Волинської міської територіальної громади, створено дві мобільні групи та затверджено їх склад за напрямками контролю. В одну мобільну групу, а саме, за роботою закладів торгівлі, громадського харчування, сфери побуту включено позивача, як начальника Новоград-Волинського районного управління. 13.05.2020 року, у зв`язку із зібранням підприємців ринку Урожай на площі біля Будинку рад з вимогами дозволу торгівлі на вказаному ринку позивач, як посадова особа Держпродспоживслужби, був запрошений заступником міського голови [PERSON] для роз`яснення ситуації та вимог чинного законодавства щодо роботи підприємців, що здійснюють свою діяльність на ринку Урожай. Частину мітингувальників, біля 30 чоловік, запросили до кабінету, де на них вже чекав перший заступник міського голови [PERSON] . Він пояснив підприємцям, що місцева влада не забороняє торгівлю на ринку Урожай за умови дотримання санітарних норм та обмеження приїзду нетутешніх. За словами [PERSON] ринок Урожай є приватним, і власник базару не хоче щоб він працював. Адміністрація ринку аргументувала це тим, що немає автобусного руху і з сіл не приїжджатимуть люди. Також не сподобалось те, що не зможуть приїхати підприємці з інших міст. В ході дискусії позивач, як начальник Новоград-Волинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби у Житомирській області, додатково надав роз`яснення присутнім, що власники торгових точок можуть продавати свою продукцію, якщо в них є із собою маска, рукавички, антисептик та захисний екран. Водночас відповідач, яка працює приватним підприємцем на ринку Урожай, почала себе неадекватно поводити та у присутності інших осіб непристойно виражатися на його адресу, що зафіксовано на відео, а саме сказала, що ... [PERSON] , я за 2 місяці 16 тисяч налогів заплатила, а ти бігав за мною, як та собака кончена ззаду... він ззаду бігав за бутилку олії. У позові послався на те, що вказана поширена відповідачем недостовірна інформація негативно вплинула на його ділову репутацію, імідж та на професійну діяльність, як керівника Новоград-Волинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби. Вважає, що йому завдано моральної шкоди у розмірі 10000 грн. Відповідач жодних вибачень не принесла, поширеної на зібранні інформації не спростувала. У зв`язку з цим позивач змушений звернутися до суду та просить визнати недостовірною та такою, що порушує його права на повагу до його гідності, честі та недоторканності ділової репутації, інформацію, розповсюджену на зібранні 13.05.2020 року [PERSON] , зобов`язати [PERSON] спростувати поширену інформацію шляхом публічного вибачення в одній із місцевих газет на протязі місяця та стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду у розмірі 10000 грн та судовий збір. 21.07.2020 року ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області було відкрито загальне позовне провадження і справу призначено до підготовчого судового засідання. 14.09.2020 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Семенька В.М. позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Позов просили задовольнити. Позивач додатково пояснив, що на зборах було близько 30 чоловік. Після того, як відповідач привселюдно його образила, усі почали плескати. Сказане дуже вплинуло на нього і він близько 3-х діб не міг спати. Крім цього зазначив, що невідома особа поширила відеозапис зборів у мережу Facebook. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Радзивіл В.О. заперечили проти задоволення позовних вимог. [PERSON] додатково пояснила, що усі на зборах спілкувались на підвищених тонах. Про сказані слова не заперечує. Однак зауважує, що сказала це на емоціях, оскільки у зв`язку із забороною продавати товар на ринку усі мають великі збитки, немає за що платити податки та забезпечувати сім`ї. У судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що підприємці, близько 200 чоловік, зібрались біля міської ради з питань роботи у період карантину щодо COVID-19. Через деякий час близько 30-ти підприємців запросили до приміщення міської ради. Вона особисто не чула як відповідач [PERSON] сказала щодо [PERSON] образливі слова. Зазначила, що у приміщенні було дуже шумно і кожен викрикував про своє наболіле. Свідок [PERSON] пояснила, що біля міської ради з питань заборони торгівлі у період карантину зібралось багато людей. Через деякий час близько 30-ти підприємців запросили до приміщення міської ради. Вона особисто не чула як відповідач [PERSON] сказала щодо [PERSON] образливі слова. Свідок [PERSON] надала свої пояснення, з яких випливає, що усі люди, які зібрались біля міської ради та у приміщенні міської ради, обурювались щодо заборони торгівлі на ринку. Було дуже шумно. Не чула як відповідач [PERSON] сказала щодо [PERSON] образливі слова. Свідок [PERSON] пояснив, що 13 травня у залі на першому поверсі міської ради зібрались підприємці щодо роботи в умовах карантину. Усі підприємці спілкувались на підвищених тонах і було дуже шумно. Відповідач [PERSON] встала і при підприємцях обізвала [PERSON] образливими словами. На місці не вибачилась. Хто поширив відео у мережу Facebook йому не відомо. Підтвердив, що усі люди були знервовані та один одного у промовах перебивали. Суд, заслухавши сторін та їхніх представників, заслухавши свідків, дослідивши відеодоказ, матеріали справи дійшов наступного висновку. Встановлено, що 28.07.2017 року, наказом № 173-ос [PERSON] призначено на посаду начальника Новоград-Волинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області з 01.08.2017 року (а.с. 9). Розпорядженням міського голови № 56(о) від 20.03.2020 року було утворено мобільні групи з питань занесенню і поширенню COVID-19 серед населення Новоград-Волинської міської об`єднаної територіальної громади (а.с. 15). До складу мобільної групи з питань занесенню і поширенню COVID-19 серед населення Новоград-Волинської міської об`єднаної територіальної громади за напрямком контролю за роботою закладів торгівлі, громадського харчування, сфери побуту тощо було включено [PERSON] (а.с. 16). З пояснень сторін та свідків встановлено, що 13.05.2020 року було проведено зібрання підприємців ринку Урожай на площі біля Будинку рад з вимогами дозволу торгівлі на вказаному ринку. В подальшому близько 30 чоловік було запрошено до приміщення міської ради для обговорення нагальних питань. Із дослідженого у судовому засіданні відео встановлено, що під час проведення зборів у приміщенні міської ради, учасники зборів підприємці, були емоційно збуджені та знервовані. Обурені карантинними зобов`язаннями. Відповідач [PERSON] дійсно звернулася до особи, яку назвала [PERSON] та сказала [PERSON] , я за 2 місяці 16 тисяч налогів заплатила, а ти бігав за мною, як та собака кончена ззаду (20 хв. 30 сек. відеозапис а.с. 19). Вказане не заперечувала відповідач у судовому засіданні. Однак пояснила, що сказала це на емоціях, оскільки така ситуація вже наболіла усім підприємцям. Інших доказів які свідчили б про моральну шкоду та моральні страждання позивачем не надано. Як зазначено вище, та на що неодноразово посилався позивач у позові, він є начальником Новоград-Волинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області. Тому й звернувся до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації. Цивільний кодекс України не містить спеціальної норми, що регулює питання щодо захисту честі, гідності та ділової репутації виключно посадових осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У свою чергу, ст. 10 ЦК України передбачає, що чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, є частиною національного цивільного законодавства України. Якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України. Подібними за змістом цивільні відносини щодо рівня допустимої критики діяльності посадових осіб врегульовано Декларацією про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Суд, враховує те, що учасники зібрання, у тому числі відповідач, були емоційно схвильовані, обурені необхідністю закривати свої робочі місця. Позивач займає публічну посаду, а тому мав розуміти, що потенційно може зазнати гострої та сильної громадської критики, відкривається для прискіпливого висвітлення його слів та вчинків і повинен був це усвідомлювати. Така ж позиція висвітлена у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009року № 1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ст. 80 ЦПК України передбачає, що \~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У свою чергу, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного суд вирішив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Повний текст рішення складено 05.04.2021 року.

Outcome: dismissed