Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

У січні 2021 року Харківська міська рада в особі свого представника звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про усунення недоліків, просила скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок літ. «З-2» з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. «К», гараж літ. «Л», альтанка літ. «М», вигрібна яма №4, огорожа №5-7, вимощення І, вимощення ІІ, загальною площею 126,6 кв.м, житловою 55,8 кв.м по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивувала тим, що до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради звернувся [PERSON] (спадкоємець [PERSON] ) з заявою про зміну адреси об`єкта нерухомого майна: житловий будинок літ. «З-2» загальною площею 126,6 кв.м, житловою 55,8 кв.м по [ADDRESS] . 04.06.2018 рішенням державного реєстратора Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіоновим О.С. від 08.06.2018 №41504190 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок літ «З-2» з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. «К», гараж літ. «Л», альтанка літ. «М», вигрібна яма №4, огорожа №5-7, вимощення І, вимощення ІІ, загальною площею 126,6 кв.м, житловою 55,8 кв.м по [ADDRESS] за [PERSON] (спадкодавець). Підставою для державної реєстрації визначено: дублікат договору купівлі-продажу від 21.01.1997 №1-167; технічний паспорт від 25.05.2018 виданий ТОВ «КОНСУЛАТ»; довідка про обстеження та інвентаризацію житлового будинку від 25.05.2018 №1/5 видана ТОВ «КОНСУЛАТ»; лист Третьої Харківської державної нотаріальної контори від 23.05.2018 №1076/02-14 про перелік спадкоємців; витяг із спадкового реєстру від 23.05.2018 №52023990; свідоцтво про смерть від 29.09.2014 [NUMBER] . Позивач зазначає, що згідно з матеріалами інвентаризаційної справи КП «Харкіське міське бюро технічної інвентаризації» реєстраційний номер 45974 по [ADDRESS] при поточній інвентаризації від 08.11.2007 та від 01.04.2013 встановлено, що житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями знесені. Побудовано житловий будинок літ. «З-2», веранда літ. «з1», гараж літ. «Л», сарай літ. «К», дозвільні документи не надано. В реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції України, який містить відповідну інформацію з травня 2011 року відсутня інформація щодо об`єкта нерухомості майна (будівництва) про [ADDRESS] . Документи, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта в Харківській міській раді відсутні, рішень про збереження об`єктів самочинного будівництва по [ADDRESS] не приймалося. Позивач вказує, що в документах, на підставі яких проведена державна реєстрація права власності та документах, які обліковуються в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» наявні розбіжні дані щодо площі, дати будівництва об`єкта нерухомого майна та наявності самочинного будівництва в складі домоволодіння, що, на думку позивача, свідчить про недостовірність даних в документах, на підставі яких проведена державна реєстрація права власності на спірне домоволодіння. Крім того, позивач у заяві про зміну (доповнення) підстав позову зазначив, що єдиною підставою для набуття права власності чи права користування земельними ділянками комунальної власності в м.Харкові для громадян та юридичних осіб є відповідне рішення Харківської міської ради. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку та право постійного користування, право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Протиправне набуття прав на нерухоме майно породжує протиправне набуття прав на землю, яку воно займає, що свідчить про порушення прав та законних інтересів Харківської міської ради як власника земельної ділянки під спірним об`єктом. Оскільки спірний об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.376 ЦК України є об`єктом самочинного будівництва, реєстрація даного об`єкта порушує права міської ради як власника зайнятої земельної ділянки, зачіпає її інтереси як органу, що здійснює архітектурно-будівельний контроль на території міста Харкова та приймає до експлуатації закінчені будівництвом об`єкти. 15.04.2021 в межах строку встановленого судом від відповідача в особі його представника надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що 27.12.1975 батько відповідача [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-12208 придбав у власність житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , який був зареєстрований 27.01.1997 КП «Харкіське міське бюро технічної інвентаризації». [PERSON] помер [INFO] . Відповідач у справі є його спадкоємцем першої черги. За життя [PERSON] у період 1989-1990 роки проводив будівельні роботи за адресою домоволодіння, оскільки старий будинок знаходився в аварійному стані, потребував укріплення стін тощо. В результаті проведених робіт житлова площа збільшилися з 9,4 кв.м до 55,8 кв.м. Відповідачу не було відомо чи було його батьком за життя отримано необхідні на той час документи щодо проведення будівельних робіт. З боку Харківської міської ради чи відповідної архітектурно-будівельної інспекції з питань порушення законодавства під час проведення будівельних робіт не було жодних вимог чи інших дій, не було складено протоколів, постанов чи приписів щодо порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності. Після смерті [PERSON] відповідач звернувся до Третьої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У травні 2018 року відповідачем було замовлено у ТОВ «Консулат» послуги з проведення технічної інвентаризації із виготовленням технічного паспорту та відповідної довідки про технічні характеристики домоволодіння. Згідно з отриманими внаслідок інвентаризації документів будівельні роботи житлового будинку з надвірними будівлями було проведено у 1990 році, вони не належать до самочинного будівництва та особливого дозволу на їх проведення не потребують. 04.06.2018 державним реєстратором на підставі поданих відповідачем документів була проведена державна реєстрації права власності за померлим [PERSON] 1/1 частка на житловий будинок літ. «З-2» загальною площею 126,6 кв.м, житловою 55,8 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. «К», гараж літ. «Л», альтанка літ. «М», вигрібна яма №4, огорожа №5-7, вимощення І, вимощення ІІ, за адресою: [ADDRESS] . Після проведеної реєстрації права власності [PERSON] звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, у видачі якого постановою державного нотаріуса Третьої ДНК Лученко Л.А. відмовлено оскільки за адресою: [ADDRESS] зареєстровано два будинки з однаковою адресою. У відповідача виникла необхідність у зміні адреси спадкового житлового будинку. 17.09.2019 [PERSON] звернувся до Харківської міської ради із заявою про зміну адреси житлового будинку, яка не розглядалася позивачем у справі. [PERSON] звернувся з позовом до Харківського окружного адміністративного суду про зобов`язання Департаменту архітектури Харківської міської ради присвоїти нову адресу. Рішенням суду від 19.01.2021 у справі №520/8752/2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адмінсуду, було зобов`язано Департамент Харківської міської ради розглянути документи щодо присвоєння нової адреси житловому будинку. Після ухвалення рішення Харківська міська рада не присвоїла нову адресу, тому відповідач був змушений подати повторний позов щодо присвоєння нової адреси, у справі відкрито провадження, наразі триває судовий розгляд. Як зазначає представник відповідача, оскаржувана державна реєстрація житлового будинку проведена відповідно до п.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ №1127 від 25.12.2015. Зазначені у витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно документи в розділі «Підстава виникнення права власності» цілком відповідають вищевказаним вимогам п.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. П.42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ №1127 від 25.12.2015, передбачено спеціальний спрощений порядок реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5.08.1992, що передбачає проведення державної реєстрації без введення такого об`єкта до експлуатації органами архітектури та містобудування, що спростовує твердження Харківської міської ради про необхідність прийняття до експлуатації житлового будинку у даному випадку. Також представник відповідача вказує на необґрунтованість твердження позивача про те, що будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] є самочинно збудованим майном, та, що збудований не у 1990 році, а в 1997 р., що не підтверджено належними та допустимими доказами. Посилання на інформацію від КП «Харківське міське БТІ» не може бути беззаперечним доказом року побудови нерухомого майна. Представник відповідача зазначає, що обраний Харківською міською радою спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації права власності є неналежним, що тягне за собою відмову у позову. Представник позивача вважав, що вимоги позивача не грунтуються на нормах права та є протиправним втручанням органу місцевого самоврядування у право приватної власності суб`єкта територіальної громади м.Харкова. 29.04.2021 позивачем до суду направлено відповідь на відзив, відповідно до якої відповідно до ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі зокрема інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно (п.14). Відповідно до п.41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 №1127 унормовано, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси тощо. Серед наданих [PERSON] для державної реєстрації за [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями не надано жодного документа, що підтверджує набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно житловий будинок літ. «З-2». Посилання представника відповідача на п.42 Порядку №1127 є хибним, оскільки для державної реєстрації права власності на об`єкти, що закінчені будівництвом до 5.08.1992, подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на будівлю, збудовану на земельній ділянці, право власності на яку зареєстроване в Державному реєстрі прав. При цьому в поданій заяві обов`язково зазначаються відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Позивач зазначає, що спадкодавець [PERSON] не міг набути право власності на спірний об`єкт нерухомого майна по «спрощеній» процедурі, оскільки матеріали справи містять докази будівництва спірного будинка після 1997 року, що позбавляє можливості скористатися «спрощеною» процедурою реєстрації права власності. У спадкодавця відповідно до законодавства виникло право на дерев`яний будинок житловою площею 9,4 кв.м. Ухвалою судді від 01.02.2021 позовна заява залишена без руху. Ухвалою від 19.02.2021 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 04.06.2021 прийнято заяву Харківської міської ради про зміну (доповнення) підстав позову, відмовлено у прийнятті зустрічного позову та повернуто його, підготовче судове засідання закрито та призначено до розгляду. 13.07.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про повернення до стадії підготовчого судового засідання для збільшення позивачем позовних вимог з метою сприяння позивачу у реалізації його права на обрання ефективного способу захисту його порушених прав. У судовому засіданні протокольною ухвалою у задоволенні клопотання від 13.07.2021 було відмовлено, в зв`язку з тим, що цивільно-процесуальним законодавством не передбачено повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття. Крім того, позивачем не наведено жодної поважної причини, яка б свідчила про необхідність такої дії. Представник позивача був присутній у підготовчому судовому засіданні, не заперечував проти його закриття, жодних обставин, які б перешкоджали йому ефективно користуватися своїми правами, зокрема обрання способу захисту, не навів. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, заяві про зміну (доповнення) підстав позову та відповіді на відзив. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви. Представник [PERSON] наголосив, що перевірки щодо спірного об`єкту нерухомості архітектурними органами не здійснювалися, приписи, постанови не видавалися. Земельна ділянка, на якій розташований об`єкт, не передавалася у власність юридичних або фізичних осіб. Третя особа державний реєстратор Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіонов О.С. у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, тому суд, за відсутності заперечень сторін, вважав за можливе розглянути справу за його відсутності. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. 04.06.2018 Центром надання адміністративних послуг Харківської районної адміністрації Харківської області від [PERSON] отримано заяву про державну реєстрації прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.18). Відповідно до інформаційної довідки №240151266 від 12.01.2021 інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на житловий будинок літ. «З-2» з господарськими будівлями та спорудами : сарай літ. К, альтанка літ. М, вигрібна яма №4, огорода №5-7, вимощення І, вимощення ІІ, загальною площею 126,6 кв.м, житловою площею 55,8 кв.м за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 04.06.2018. Відомості внесено до Реєстру 08.06.2018 державним реєстратором Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіоновим О.С. (а.с.16-17). З довідки вбачається, що підставою для державної реєстрації стали наступні документи: дублікат договору купівлі-продажу серія і номер 1-167 виданий 21.01.1997 Третьою Харківською державною нотаріальною конторою; технічний паспорт виданий 25.05.2018 ТОВ «КОНСУЛАТ»; довідка про обстеження та інвентаризацію житлового будинку серія та номер 1/5 виданий 25.05.2018 ТОВ «КОНСУЛАТ»; лист про перелік спадкоємців серія і номер 1076/02-14 виданий Третьою Харківською державною нотаріальною конторою; витяг із спадкового реєстру серія та номер 52023990 виданий 23.05.2018 Третьою Харківською Державною нотаріальною конторою; свідоцтво про смерть серія і номер [NUMBER] видане 29.09.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.16). Згідно з договором купівлі-продажу (дублікат) від 27.12.1975 [PERSON] продала, а [PERSON] купив будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно з договором на земельній ділянці розміром 300 кв.м знаходиться будинок дерев`яний жилою площею 9,4 кв.м та надвірні будівлі при ньому. Договір зареєстрований в реєстрі за №1-167 та посвідчений державним нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори, право власності на будинок зареєстровано за [PERSON] (а.с.19). З технічного паспорту БТІ «КОНСУЛАТ» від 25.05.2018 вбачається, що площа земельної ділянки загальною площею 300 кв.м, площа будинку літ. «З-2» загальна 126 кв.м, житлова -55,8 кв.м. У технічному паспорті зазначено рік побудови житлового будинку з надвірними будівлями - 1990 (а.с.20-22). Оскільки земельна ділянка, на якій розташований будинок, придбаний [PERSON] за договором купівлі - продажу житлового будинку та за наслідками технічної інвентаризації (відомості технічного паспорту) складає 300 кв.м, у суду відсутні підстави вважати, що земельна ділянка перебувала у користуванні [PERSON] без законних на те підстав. Відповідно до довідки ТОВ «КОНСУЛАТ» вих.№ 1/5 від 25.05.2018 після обстеження та проведення комплексу робіт з інвентаризації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , було встановлено поточні зміни, а саме: здійсненні внутрішні перепланування (без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок), в результаті чого житлова площа вищевказаного житлового будинку літ. «З-3» змінилася з 9,4 кв.м на 55,8 кв.м. Рік побудови житлового будинку літ. «З-2» та надвірних будівель 1990 рік. В зв`язку зі зміною методології обліку площі: демонтажем опалювального приладу (піч для обігріву будинку та центрального повітряного опалення на твердому паливі); демонтажем пристрою для подачі палива і видалення золи; демонтажем димаря з димовою трубою; внутрішнім переобладнанням вищевказаного житлового будинку шляхом часткового демонтажу міжкімнатних перегородок, які не є несучими одна з яких відділяла будинок від допоміжного приміщення-комори, що мала окремий вхід з вулиці, внаслідок чого влаштовано додаткову житлову кімнату, що відповідно до вимог Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України№404 від 09.08.2012 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 5.09.2012 за №1538/21850, а також Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва та житлової політики України №127 від 24.05.2001, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за №582/5773 не належить до самочинного будівництва та особливого дозволу не потребує (а.с.23,107). Відповідно до листа КП «Харківське міське БТІ» Харківської міської ради №3694/04-08/20 від 01.04.2020 під реєстраційним номером 45974 реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна проведено за [PERSON] . Згідно матеріалів інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS] (реєстраціний номер [NUMBER] ), при поточній інвентаризації від 08.11.2007 та 01.04.2013 встановлено, що житловий будинок літ «А-1» з надвірними будівлями знесені. Побудовано житловий будинок літ. «З-2», веранда літ «з1», гараж літ. «Л», сарай літ «К», дозвільні документи не надані (а.с.24). Відповідно до викопіювання з плану будівельного кварталу №691 на земельну ділянку [ADDRESS] , користувачем якої зазначено [PERSON] , станом на 14.06.1969 на земельній ділянці площею 300 кв.м розташовані: житловий будинок «З-2», веранда «з1», гараж Л, сарай К, огорожа №5,6, вимощення І,ІІ, вигрібна яма №4. Дане викопіювання спростовує твердження про те, що житловий будинок «З-2» не існував раніше, наявність будинку «А-1», який нібито знесено, не підтверджена даним документом (зворот а.с.25). Відповідно до викопіювання з плану будівельного кварталу №691 на земельну ділянку [ADDRESS] станом на 08.11.2007 збудовано самочинно: житловий будинок літ. «З-2», веранда літ. «з1», гараж літ. «Л», сарай літ «К» (зворот а.с.25). Згідно з схематичним планом земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку по [ADDRESS] ) станом на 01.04.2013 збудованими самочинно рахуються: житловий будинок літ. «З-2», веранда літ. «з1», гараж літ. «Л», сарай літ «К» (а.с.26). Відповідно до поверхового плана будинку [ADDRESS] станом на 09.01.1997 будинок літ. «З-2» вже мав два поверхи, у штампі від 01.06.2013 зазначено, що літ. «З-2» та літ. «з1» є самочинно збудовані будинки (частини будинків, квартири) або переобладнані (зворот а.с.26, а.с.27). Отже з наданих позивачем документів не вбачається, що [PERSON] належав на праві власності будинок літ. «А-1» та його було знесено. Станом на 14.06.1969 будинок літ. «З-2» існував, що спростовує твердження позивача про його побудову у 1997 році. Відповідно до листа Третьої Харківської державної нотаріальної контори №1076/02-14 від 23.05.2018 до складу спадкоємців [PERSON] померлого [INFO] [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.30). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та надані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.05.2018 після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №454/2014, видано свідоцтво про право на спадщину (а.с.31). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 29.09.2014 (а.с.32). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 20.09.1972 (а.с.97). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.08.2018 №1666/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] . Підставою відмови зазначено розташування за однією адресою двох окремих між собою житлових будинків з надвірними будівлями (а.с.103). Відповідач 17.09.2019 звернувся до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради із заявою про присвоєння/зміну адреси об`єкта нерухомості (а.с.108). Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 зобов`язано Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради розглянути заяву [PERSON] від 17.09.2019 про зміну (присвоєння) нової адреси житловому будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.109-111). На підставі даного рішення було видано виконавчий лист та 12.02.2021 відкрито виконавче провадження №64476957 (а.с.112). Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» набув чинності 12.03.2011, в той час як будинок [ADDRESS] був переобладнаний в 1990 році, а тому його норми не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Відповідно до\~ч.1\~ст.5\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної\~реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з п.42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в редакції, що діяла станом на подання заяви про реєстрацію права власності 04.06.2018, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державному реєстратору було надано і технічний паспорт на об`єкт нерухомості, і документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (договір купівлі-продажу). Позивач зазначає про недостовірність даних в документах, на підставі яких проведена державна реєстрація права власності на спірне домоволодіння. Зазначаючи, що договір купівлі - продажу (дублікат) від 21.01.1997 №1-167 не посвідчує право власності на житловий будинок літ. «З-2» по [ADDRESS] , позивач не надає достатніх доказів того, що за даної адресою був наявний будинок літ. «А-1». Навіть з документації КП «Харківське міське БТІ» не вбачається наявність будинку літ. «А-1» у власності [PERSON] . Водночас з довідки ТОВ «КОНСУЛАТ» вих.№ 1/5 від 25.05.2018 , підписаної зокрема інженером з інвентаризації нерухомого майна, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] здійснено перепланування, внаслідок якого збільшилася житлова площа будинку, такі перепланування не належать до самочинного будівництва. Зазначені у довідці відомості достатніми доказами не спростовані позивачем. Отже позивачем не доведено достатніми доказами знесення будинку житловою площею 9,4 кв.м, а за відсутності даних про загальну площу переобладнаного будинку, суд не може встановити факту знесення будинку та побудову другого будинку, який є самочинним будівництвом. Позивачем надано викопіювання щодо об`єкту нерухомості станом на 09.01.1997, даних щодо об`єкта нерухомості за адресою: [ADDRESS] , а саме: площа житлового будинку та надвірних будівель відсутні. Так само відсутні докази побудови (перепланування) житлового будинку пізніше 1990 року. Суд вважає такою, що не підлягає застосуванню до спірних правовідносин п.41 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який регламентує перелік документів, що подаються для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт, оскільки позивачем не доведено, що житловий будинок, що є предметом розгляду є новозбудованим об`єктом. Відповідно до п.2 Порядку державної реєстрації прав власності та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015, в редакції, що діяла на момент державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, новозбудований об`єкт - завершений будівництвом об`єкт нерухомого майна, державна реєстрація права власності на який проводиться вперше. При цьому суд зауважує, що об`єкт нерухомого майна, який є предметом судового розгляду, був вже раніше зареєстрований у передбаченому законом порядку, про що свідчить штамп КП «Харківське міське БТІ» на договорі купівлі-продажу (дублікат) від 25.12.1975, а тому не може бути віднесений до новозбудованого об`єкту. Стосовно посилання позивача на те, що відповідно до п.14 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого державна реєстрація\~права власності\~та інших\~речових прав,\~крім державної\~реєстрації права\~власності на\~об`єкт незавершеного\~будівництва,\~проводиться на\~підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно, до яких, на думку позивача, можно віднести декларацію про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат готовності, суд вважає таке трактування цієї норми таким, що не відповідає його змісту. Відповідно до п.58 Порядку державної реєстрації прав власності та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015, в редакції, що діяла на момент державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна у разі, коли в документах, що подаються для такої реєстрації, відсутні відомості про технічні характеристики відповідного об`єкта, також подається технічний паспорт на такий об`єкт. За бажанням заявника у разі зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна для державної реєстрації права власності на такий об`єкт може бути подано технічний паспорт, що містить актуальні відомості про технічні характеристики об`єкта, незалежно від наявності таких відомостей в документах, що подаються для відповідної реєстрації. У разі коли зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна відбулися у зв`язку з проведенням будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення, також подається документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. У випадках, передбачених абзацами першим та другим цього пункту, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав до Державного реєстру прав вносить відомості про об`єкт нерухомого майна відповідно до технічного паспорта на такий об`єкт та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Судом на підставі довідки ТОВ «КОНСУЛАТ» вих.№ 1/5 від 25.05.2018, відомості відображені в якій не спростовані позивачем встановлено, що переобладнання, здійснені померлим [PERSON] у 1990 році, не належить до самочинного будівництва та особливого дозволу не потребує, а тому у даному випадку подання документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не потребується. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Водночас суд вважає, що неоскарження позивачем дій третьої особи державного реєстратора Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіонова О.С. щодо реєстрації права власності на житловий будинок житловий будинок літ. «З-2» з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. «К», гараж літ. «Л», альтанка літ. «М», вигрібна яма №4, огорожа №5-7, вимощення І, вимощення ІІ, загальною площею 126,6 кв.м, житловою 55,8 кв.м по [ADDRESS] , про що було повідомлено представником позивача у судовому засіданні є визнанням правомірності таких дій. При цьому представник позивача не пояснив чому при незгоді з державною реєстрацією на житловий будинок, позивачем не було оскаржено в судовому порядку дії державного реєстратора. Відповідно до ч.1 ст.90 Земельного Кодексу Української РСР, що діяла на момент виникнення права власності на будинок у [PERSON] , на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. Тому при переході права власності на житловий будинок з надвірними будівлями до [PERSON] у відповідності до договору купівлі-продажу від 25.12.1975, до нього перейшло також і право користування земельною ділянкою площею 300 кв.м, на якій житловий будинок з надвірними будівлями розташований. Тому аргумент позивача про те, що відповідач незаконно користується земельною ділянкою не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні. Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем порушення норм законодавства при здійсненні державної реєстрації права власності на житловий будинок літ. «З-2» з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. «К», гараж літ. «Л», альтанка літ. «М», вигрібна яма №4, огорожа №5-7, вимощення І, вимощення ІІ, загальною площею 126,6 кв.м, житловою 55,8 кв.м по [ADDRESS] , і як наслідок відмовляє у їх задоволенні в повному обсязі. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141\~ЦПК України та оскільки у позові відмовлено, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed