Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

у червні 2016 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 18 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого відповідач взяв у борг 2000 доларів США, після чого 25 жовтня 2007 року відповідач взяв у борг 15 500 доларів США, 01 грудня 2007 року - 25 000 грн. та 14 червня 2008 року - 50 000 грн. Підтвердженням взятих на себе грошових зобов"язань є особисто написані відповідачем розписки. Позивач зазначає, що відповідач не повертає отримані у борг грошові кошти. 23 березня 2016 року позивач уклала з [PERSON] договір цесії, за умовами якого отримала право вимоги за розписками в розмірі 17 500 доларів США та 75 000 грн. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача на її користь 495 000 грн. заборгованості по основному боргу та 118 785 грн. трьох відсотків річних за користування грошовими коштами. В судовому засіданні третя особа [PERSON], яка також є представником позивача, підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18 жовтня 2007 року [PERSON] отримав від [PERSON] у борг грошові кошти у сумі 2 000 доларів США, після чого 25 жовтня 2007 року відповідач взяв у борг 15 500 доларів США, 01 грудня 2007 року - 25 000 грн. та 14 червня 2008 року - 50 000 грн. Написання позичальником розписок свідчить про фактичне отримання ним суми позики від позикодавця. (а.с. 4, 5) 23 березня 2016 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір цесії, за умовами якого позивач отримала право вимоги до відповідача за вказаними розписками в розмірі 17 500 доларів США та 75 000 грн. (а.с. 6) Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Сторона позивача посилається нате, що відповідач [PERSON] борг у повному розмірі не повернув. Відповідач у судове засідання не з'явився та не надав суду доказів на підтвердження факту повернення залишку коштів позивачу та/або третій особі. За таких обставин, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] 17 500 доларів США, що в еквіваленті (за курсом 24 грн. за 1 дол. США) становить 420 000 грн., та 75 000 грн., а всього 495 000 грн. боргу ґрунтується на законі. У ч. 1 ст. 1050 визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути ці суми за 292 дні. Стороною позивача наданий суду розрахунок трьох процентів річних, які складають 118 785 гривень 00 копійку. Наданий суду розрахунок відповідає вимогам закону. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач, як інвалід 2 групи, звільнена від сплати судового збору, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави 6 137 грн. 85 коп. судового збору.

Outcome: approved