Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

[PERSON], який діє в своїх інтересах, а також від імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах, а також від імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON], третя особа: Служба по справам дітей Одеської міської ради про розподіл спільного майна в натурі, про зобов'язання реєстрації права власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 29.04.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано На даний час за позивачем зареєстровано 1/6 частина житлової квартири [ADDRESS] в м. Одеса на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого УЖКГ м. Одеси від 22.11.2007 року № [NUMBER] інші співвласники на вищевказану квартиру мають частки та розподілені таким чином : [PERSON] має 1/6 частину згідно договору дарування від 23.02.2009року, неповнолітня [PERSON] [INFO] має 1/3 частину на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ м. Одеси від 22.11.2007 року № [NUMBER], [PERSON], має 1/3 частину на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ м. Одеси від 22.11.2007 року № [NUMBER]. Позивач стверджує, що для приведення даної квартири в житловий вигляд, він отримував кредити у фінансових установах, всі доходи вкладалися в ремонт даної квартири. На підставі висновків судової будівельний-технічної експертизи ринкова вартість 1/6 частини квартири [ADDRESS] в м. Одеса складає 6 107 доларів США, вартість 1/3 складає 12 213 доларів США, вартість ремонту в даній квартирі за станом на 2010 рік 108 811 грн. або 13 721,96 доларів США. В зв'язку з чим, позивач вважає, що заборгованість його колишньої дружини за ремонтні роботи складає 11 434,97 доларів США. Крім того, на підставі висновків судової будівельно-технічної експертизи ринкова вартість квартири [ADDRESS] в м. Одеса складає 38 517 доларів США, а частка позивачка (38 517-13 722) /6+13722=17 855 доларів США, що складе 46%. вартості квартирі. На підставі викладеного, позивач просить виділи [PERSON] з доньками одну кімнату площею 17,5 кв.м., а йому виділити кімнату площею 12,8 кв.м., а також зобов'язати реєстраційну службу Одеського міського управлення юстиції Одеської області зареєструвати право власності на данні кімнати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, а також підтвердив обставини заявлених позовних вимог. Відповідачка, а також її представник просили відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими. Представник Служби у справах дітей ОМР просив ухвалити рішення на користь неповнолітніх дітей. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Так судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності 284/6000 частин -квартири № 13,14,8,9,10,11,12 в будинку [ADDRESS] м. Одесі, яку вона набула на підставі договору дарування від 03.02.2009р. (а.с. 66-67) [PERSON] належить на праві власності 284/3000 частин квартири № 13,14,8,9,10,11,12 в будинку [ADDRESS] м. Одесі, [PERSON] належить також 284/3000 частин квартири № 13,14,8,9,10,11,12 в будинку [ADDRESS] м. Одесі, на підставі свідоцтва право власності на житло, видане 22.11.2007р. УЖГК та ПЕК ОМР (а.с. 69-70) При цьому, [PERSON] належить 284/6000 частки даної квартири, оскільки 284/6000 частки він подарував [PERSON] на підставі договору дарування від 03.02.2009р. (а.с. 66-67) Квартира № 13,14,8,9,10,11,12 в будинку [ADDRESS] м. Одесі, складається в цілому з семи житлових кімнат, загальною площею 173,0, у тому числі житловою площею -107,1 кв.м.. При цьому 284/1000 складає 49,18 кв.м. загальної площею квартири № 13,14,8,9,10,11,12. Таким чином, враховуючу частку позивача 284/6000 на нього приходиться 5,06 кв.м. житлової площі. Позивач в позовних вимогах просить виділити належну частину у спільній частковій власності в натурі, а саме виділити кімнату площею 12,8 кв.м.. Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У відповідності до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22.12.95р. „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" встановлено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Під час судового засіданні сторони не просили призначити судову будівельно-технічну експертизу щодо можливості виділення в натурі частини приміщення. В матеріалах справа є лише копія експертизи, яка була проведена за іншою справою, проте вона не має відповіді на вищевказане питання. Стаття 48 ЖК України, встановлює, що жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. Відповідно до Постанови виконкому Одеської обласної Ради народних депутатів та президії обласної Ради професійних союзів № 52 від 16.01.1985р. „Про порядок надання жилих приміщень" зі змінами від 17.09.1991р., встановлено розмірі середньої забезпеченості громадян житловою площею у населених пунктах Одеської області 8,5 кв. м. В зв'язку з чим, неможливо ані виділити площу, яка припадає на позивача, у самостійну одиницю в натурі, ані встановити порядок користування жилим приміщенням. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині виділення в натурі частки у спільної часткової власності не підлягають задоволенню, що, в свою чергу, виключає можливість задоволення позовних вимог про припинення права власності на спільну часткову власність та визнання права власності на виділену частину.

Outcome: dismissed