Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

02 липня 2020 року Виконавчий комітет Нововолинської міської ради в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обгрунтовують тим, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Нововолинської міської ради, як дитина позбавлена батьківського піклування. Мати дитини, [PERSON] , рішенням суду від 20.02.2017 року позбавлена батьківських прав. Батько, [PERSON] , відповідно до вироку Нововолинського міського суду від 05.12.2016 року, справа №165/2387/16-к, був засуджений до відбування покарання у виді позбавлення волі, відбував покарання з 25.06.2016 року по 13.06.2019 року, після відбуття покарання повернувся за місцем проживання у місто Нововолинськ. Рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 29.03.2017 року №89 та №90 малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та влаштовано на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю [PERSON] та [PERSON] , що функціонує на території міста Нововолинська. Вказують у позові, що [PERSON] звернувся із заявою до органу опіки та піклування щодо встановлення йому способу та форми спілкування з донькою з метою налагодження контакту з нею, оскільки мав бажання повернути її собі на виховання. Зазначають, що його звернення було розглянуте на засіданні комісії з питань захисту дитини 22.08.2019 року, на якому було прийнято рішення встановити [PERSON] способи спілкування з малолітньою дочкою [PERSON] першої та третьої середи щомісяця з 16.00 год. до 17.00 год. за попереднім погодженням місця зустрічі із прийомними батьками та працівником ЦСССДМ, який здійснює соціальне супроводження сім`ї. Посилаються на те, що згідно листа Нововолинського міського центру соціальних служб сім`ї дітей та молоді від 01.06.2020 року №361/02-10 [PERSON] із питань щодо надання йому соціальних послуг з метою відновлення контакту з дочкою не звертався, йому було організовано зустрічі з дитиною, проте батько на зустрічах був малоініціативний, дитина неохоче йшла на контакт, не хотіла залишатись з батьком наодинці, відверталася від його обіймів, батько дитини [PERSON] не дотримувався рекомендацій фахівця із соціальної роботи, його побачення з дитиною були несистематичними, на жодній зустрічі не були присутні члени його нової сім`ї, дитина з ними незнайома, а з початку 2020 року він зовсім перестав ініціювати зустрічі з донькою. Крім того вказують, що [PERSON] надалі продовжує безвідповідально ставитись до виконання своїх батьківських обов`язків, може мати конфлікти з іншими людьми, щодо нього 20.03.2020 року до суду було скеровано обвинувальний акт, 11.06.2020 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалось питання про стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] на яке він був запрошений, проте, не з`явився. Виходячи виключно з інтересів дитини, вважають, що [PERSON] самоухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, тому просять позбавити його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та стягувати аліменти з відповідача [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на користь особи або на рахунок закладу, де буде утримуватись малолітня [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200,00 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. До проведення судового засідання представник позивача, як органу опіки і піклування Думич І.О. подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, не заперечує щодо заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З`ясувавши обставини справи, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.13, 14), дослідивши матеріали справи в їх сукупності, зокрема: копію свідоцтва про народження дитини (а.с.3), копію паспорта відповідача (а.с.4-5), копію рішення Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній [PERSON] , 2015 року народження (а.с.6), копію рішення Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про влаштування та виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї малолітньої [PERSON] , 2015 року народження (а.с.7), копію вироку суду від 05.12.2016 року (а.с.8-9), копію довідки про звільнення відповідача з місця відбування покарання (а.с.10), копію рішення суду від 20.02.2017 року про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (а.с.11-12), копію листа Нововолинського міського центру соціальних служб сім`ї дітей та молоді від 01.06.2020 року №361/02-10 (а.с.15), копію листа Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області від 09.06.2020 вих. №1564/63/01-20 (а.с.16),суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухилився від обов`язку по вихованню малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , не утримує її, а також не проявляє до неї щонайменшої батьківської турботи, не цікавиться її життям, здоров`ям, вихованням, веде аморальний, антигромадський спосіб життя, а тому його слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно із нормами ст.164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний, духовний розвиток дитини, не забезпечують дитині необхідного харчування, медичного догляду, тощо. Судом встановлені обставини ухилення [PERSON] від виконання обов`язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , внаслідок неправомірної, антигромадської поведінки, а тому з метою захисту прав малолітньої дитини, яка залишилась без батьківського піклування та опіки, суд позбавляє [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд, відповідно до ст.182, ст.184 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200,00 грн., які присуджує до стягнення з відповідача [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] на користь особи або на рахунок закладу, де буде утримуватись малолітня дитина щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 4204,00 грн., із розрахунку: 2102,00 грн. немайнова вимога та 2102,00 грн. майнова вимога = 4204,00 грн.

Outcome: approved