Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

01.06.2021 [PERSON] звернулася до суду зі заявою про встановлення факту перебування на повному утриманні її чоловіка [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначила, що 13.02.1979 уклала шлюб із [PERSON] та проживала із ним до його смерті [INFO] . Вони вели спільне господарство, будували сімейні відносини, хоча він і перейшов у 2000 році на тимчасове проживання до своєї матері [PERSON] . Вона була людиною похилого віку та потребувала стороннього догляду. Однак майже кожного дня [PERSON] приходив додому, а вона готувала їжу для нього та його матері. Після смерті матері, чоловік зареєструвався у 2015 року в її квартирі, за адресою: [ADDRESS] . Не залежно від місця реєстрації, вони проживали однією сім`єю та піклувалися один про одного. Так як пенсія її чоловіка в розмірі 3700 грн була значно більшою за її пенсію у розмірі 1930 грн, вона весь час перебувала на його утриманні, а тепер втратила основне джерело для існування після його смерті. Встановлення цих фактів заявниці необхідно для оформлення пенсії по втраті годувальника. У зв`язку зі смертю чоловіка, вона звернулася до Миргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою щодо оформлення пенсії по втраті годувальника після смерті чоловіка. Їй було відмовлено через різну адресу їх реєстрації та рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту перебування на його утриманні. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні просила суд задовольнити її заяву з підстав, зазначених у ній та пояснила, що з чоловіком вони проживали з 13.02.1979 та перебували у шлюбі. Вона перебувала на утриманні чоловіка, оскільки у нього була більша пенсія ніж у неї. У 2015 році чоловік зареєструвався у квартирі своєї матері, яка померла [INFO] , але вони проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] був чоловіком [PERSON] . Знають це подружжя дуже, спілкувалися з [PERSON] та заявницею, а тому їм достовірно відомо, що [PERSON] та [PERSON] як подружжя опікувалися один одним. [INFO] чоловік заявниці помер. Заінтересована особа - представник Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області в судове засідання не з`явився, але направив на адресу суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутності, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду (а.с.14). 03.06.2021 ухвалою суду, заяву [PERSON] прийнято до розгляду, постановлено проводити розгляд справи в окремому провадженні (а.с.9). Із заяви, пояснень заявниці, свідків, доданих до заяви матеріалів судом встановлено. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.02.1979, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). [PERSON] являється пенсіонеркою, отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням виданим 07.10.2013 (а.с. 6). Згідно довідки про доходи від 31.08.2021 наданої заінтересованою особою, заявниця отримує пенсію за віком, розмір якої за період липень-листопад 2020 року становить 1 793,66 грн, в грудні 2020 року 1830,79 грн (а.с.29). Відповідно до довідки від 01.09.2021 виданої заінтересованою особою, [PERSON] , [INFO] , отримував пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір якої за грудень 2020 року становить 5278,67 грн (а.с.30). Аналізуючи зміст довідок слід прийти до переконання про значну різницю між пенсією заявниці та її чоловіка. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами\~ст.12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.2 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. За змістом ч. 2, 3 вказаної статті, непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 5.11.2005 N 22-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, також надаються такі документи: документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. У відповідності до п. 2.11 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування: для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника - довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленуму Верховного Суду України, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, що передбачені ч. 1 зазначеної статі, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Судом встановлено, що заявник [PERSON] проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] та отримувала пенсію, розмір якої значно менший пенсії, яку отримував її чоловік. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. З огляду на зазначене, встановивши, що допомога, яка надавалась чоловіком, була для заявниці хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість задоволення заяви. Така ж позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також значення, яке має встановлення даного юридичного факту для реалізації прав заявника, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Враховуючи наведені докази, суд вважає за можливе встановити факт перебування [PERSON] на утриманні свого чоловіка, [PERSON] , не менше 5 років по день його смерті, [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: partial