Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги, звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Європейський страховий союз», [PERSON] про стягнення коштів, який в подальшому уточнила. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.12.2015 о 16-20 год. по вул. Мала Гончарівська, 17 у м. Харкові водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись заднім ходом не переконався, що позаду немає пішоходів або інших перешкод, здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER], яким керував [PERSON], чим заподіяно матеріальну шкоду власнику автомобіля [NUMBER] - [PERSON]. За наслідками ДТП відносно [PERSON] складено адміністративний протокол про порушення ним вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.02.2016 по справі № 639/378/16-п, що набрала законної сили 23.02.2016, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до відповідальності. Під час зясування обставин ДТП, встановлено, що на час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий союз» згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4431958 зі строком дії з 28.05.2015 по 25.02.2016. Відповідно до полісу № АЕ/4431958 страхова сума за шкоду завдану майну складає 50000,00 грн з розміром франшизи у розмірі 1000,00 грн. 28 грудня 2015 року водій Renault Kangоо, д.н. [NUMBER] [PERSON] звернувся з повідомленням до представника Департаменту страхування Харківського регіону [PERSON] «Європейський страховий союз». Відповідно до звіту експертного автотоварознавчого дослідження № 116/2016 від 02.03.2016, розмір матеріального збитку за полісом обовязкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ4431958 від 27.05.2016 спричинених власнику автомобіля [NUMBER] внаслідок ДТП 25.12.2015 складає 10155,20 грн. 14.04.2014 позивач звернулася до [PERSON] «Європейський страховий союз» із заявою на виплату страхового відшкодування до представника Департаменту страхування Харківського регіону [PERSON] «Європейський страховий союз». Відповідач повідомив позивача про розмір страхового відшкодування, який підлягає виплаті позивача та складає 10155,20 грн. Проте, згідно акту виконаних робіт № РЕНО0005282 від 15.02.2016, вартість відновлення пошкодженого майна позивачем склало 10950 грн. Оскільки позивач 14.04.2016 отримала повідомлення про розмір страхового відшкодування, та в цей же день надала до Департаменту страхування Харківського регіону [PERSON] «Європейський страховий союз» заяву про виплату страхового відшкодування, реквізити для перерахування страхового відшкодування ,то відповідно дана дата є днем визнання страховою компанією майнових вимог позивача у розмірі 10155,20 грн, що за мінусом франшизи у розмірі 1000 гривень склало 9155,20 грн. Позивач вважає, що з урахуванням положень цивільного законодавства України, останнім 15 днем для прийняття відповідачем рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплати було 29.04.2016, а виплату повинен був здійснити не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Згідно акту виконаних робіт № РЕН00005282 від 15.02.2016 позивачем здійснено відновлювальний ремонт автомобіля за власні кошти, вартість якого склала 10950 грн. Таким чином, на думку позивача, згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4431958 з [PERSON] «Європейський страховий союз» підлягає стягненню сума страхового відшкодування за мінусом франшизи у розмірі 9155,20 грн, а сума франшизи у розмірі 1000 грн підлягає стягненню з відповідача [PERSON]. Однак, в ході розгляду справи, позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимо у звязку зі сплатою відповідачем [PERSON] «Європейський страховий союз» суми страхового відшкодування у розмірі 7124,16 грн, але відповідачем залишається не відшкодовано 2031,04 грн, які, позивач вважає, що [PERSON] «Європейський страховий союз» безпідставно утримав з [PERSON] як податок на додану вартість у розмірі 20% з суми нарахованого страхового відшкодування 10155,20 грн. У звязку з вищевикладеними обставинам позивач просить суд стягнути з [PERSON] «Європейський страховий союз» на її користь 2031,04 грн страхової відшкодованої майнової шкоди, заподіяної у звязку із пошкодженням транспортного засобу Renault Kangoo, д.н. [NUMBER]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1000 грн у якості компенсації суми франшизи; судові витрати покласти на відповідачів. Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначено, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Представником відповідача [PERSON] «Європейський страховий союз», який діє на підставі довіреності, подано до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких відповідач не заперечував проти часткового задоволення позову, а саме стягнення страхового відшкодування у розмірі 7124,16 грн. Проти задоволення позову в іншій частині відповідач заперечує. В запереченнях відповідачем також зазначено щодо розгляду справи без участі представника відповідача. [PERSON] помер 07 липня 2016 року (а.с. 43), тобто до звернення позивача 23.11.2016 року до суду з вказаними позовом. Ухвалою суду від 25.01.2017 , яка набрала законної сили , провадження у даній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України закрито. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і представлені в суд докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 4\~ст. 61 ЦПК України\~,вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 лютого 2016 року по справі № 639/378/16-п, яка набрала законної сили, встановлено, що внаслідок ДТП, яка сталася 25.12.2015 з вини [PERSON], пошкоджено автомобіль [NUMBER] (а.с. 8). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий союз», що підтверджується полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4431958 від 27.05.2015 (а.с. 9). Позивач 14.04.2016 звернулася до відповідача з заявою на виплату страхового відшкодування за шкоду заподіяну під час ДТП, яка сталася 25.12.2015 в м. Харкові по вул. Малогончарівській, 17 з вини водія автомобіля [NUMBER], цивільно-правова відповідальність якого застрахована в [PERSON] «ЄСС», згідно полісу № АЕ/4431958 від 27.05.2015, за участю автомобіля [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], під керуванням [PERSON] (а.с. 12). Відповідно акту виконаних робіт № РЕНО0005282 від 15.02.2016 ТОВ «Соллі-Плюс» виконано ремонт кришки багажника автомобіля Renault Kangоо, державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON] Сума за надані послуги становить 10950 грн (а.с. 14). Листом-повідомленням про розмір страхового відшкодування [PERSON] відповідачем повідомлено, що на підставі звіту експертного автотоварознавчого дослідження № 116/2016 від 02.03.2016, розмір матеріального збитку за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/4431958 від 27.05.2015, спричинений власнику автомобіля [NUMBER], VIN-код VF1KC0MCF37385609, внаслідок ДТП 25.12.2015, складає 10155,20 грн. Розмір страхового відшкодування згідно полісу № АЕ/4431958 від 27.05.2015 за вирахуванням суми податку на додану вартість та франшизи 1000 грн, становитиме 7124,16 грн. Додатково відповідач проінформував позивача, що [PERSON] «ЄСС» зобовязується здійснити доплату страхового відшкодування у розмірі 2031,04 грн за умови надання оригіналів документів, що підтверджують проведення ремонтно-відновлювальних робіт, придбання запчастин та підтвердження сплати зазначених послуг, а також надання для огляду відновленого автомобіля. Із вищевказаним розміром та порядком виплати страхового відшкодування позивач погодилася, про що свідчить її підпис та зазначення банківських реквізитів для перерахунку коштів у вказаному повідомленні (а.с. 11). Згідно ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. За вимогами ст. 29 Закону, у звязку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Відповідно положень п. 36.2. ст. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Однак, позивачем не надано документи, які б підтверджували факт оплати проведеного ремонту. Акт виконаних робіт № РЕН0005282, що доданий позивачем до заяви, не є документом, що підтверджує саме оплату проведених робіт, а лише може підтверджувати проведення таких робіт. Також, акт не містить дати закриття замовлення, реквізитів виконавця. Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до ст. 1194 ЦК, п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної безпеки», особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. З виписки по рахунку приватного клієнта № 395002-2016/1219 від 19.12.2016 вбачається, що відповідачем на рахунок позивача здійснено перерахунок страхового відшкодування згідно полісу № АЕ/4431958 від 27.05.2015, [PERSON] № 16/631 від 26.09.2016 на суму 7124,16 грн (а.с. 67). Таким чином, оскільки позивачем не доведено належними доказами факту сплати проведеного ремонту автомобіля Renault Kangoo, державний номерний знак [NUMBER], то вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] «Європейський страховий союз» 2031,04 грн страхового відшкодування, які, на думку позивача, безпідставно утримані відповідачем як податок на додану вартість у розмірі 20 % з суми нарахованого страхового відшкодування у розмірі 10155,20 грн, задоволенню не підлягають. Згідно\~ ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно\~ ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як передбачено частиною другою ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться\~ до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з вимогами статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" розяснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправя сторін та враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обовязок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобовязаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). За таких обставин, у суду немає законних підстав для покладання на відповідача обов'язку сплати страхового відшкодування у сумі 2031,04 грн за їх недоведеністю позивачем , рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові то судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed