Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

13.05.2015 року до суду надійшов позов [PERSON] до ТОВ «Нова Пошта» про захист прав споживача, мотивований наступним. 20 січня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір перевезення вантажу телевізора «LG49LB551V», оголошеною вартістю 8000 грн. з відділення ТОВ «Нова пошта» в с. Мамаївці Кіцманського району, Чернівецької області одержувачу в м. Мелітополь, Запорізької області [PERSON]. Вантаж був належним чином упакований в дерев»яне обриштування з маркуванням «обережно крихке», але при його отриманні було виявлено пошкодження екрану телевізора у вигляді тріщин, про що було складено акт та на бланку огляду вантажу зазначено про те, що упаковка була прим»ята. Позивач вважає, що пошкодження вантажу допущене з вини перевізника, на претензію на ім'я директора ТОВ «Нова Пошта» з вимогою відшкодувати завдану шкоду йому було відмовлено, у зв»язку з чим [PERSON]. звернувся до суду з вимогою стягнути на його користь з відповідача 8000 грн. майнової шкоди, 500 грн. моральної шкоди та 800 грн. понесених витрат на юридичну допомогу. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] згідно товарно - транспортної накладної № 59000091894480 від 20.01.2015 року з відділення в м. Мамаївці відправив вантаж телевізор до м. Мелітополь [PERSON]. Оголошена вартість вантажу вказана відправником у розмірі 8000 грн. При складанні товарно-транспортної накладної № 59000091894480 від 20.01.2015 р. [PERSON], передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору (публічна оферта) про надання послуг з організації перевезення відправлень, розміщеного на офіційному сайті http://novaposhta.ua. Відповідно до ч. 3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Згідно ч. 2,3 ст. 6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Відповідно до п. 3.4. Публічного договору шляхом передачі Замовником відправлення Експедитору для надання послуг, передбачених Договором, Замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями Договору, Умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для транспортування, та зобов'язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису Відправника. Відповідно до п. 5.1. Публічного договору Відправник запаковує відправлення. (Тобто сам обирає необхідний вид пакування з урахуванням особливостей вантажу та забезпечує його запаковування чи замовляє таку послугу). Відповідно до п. 7.2.12 Публічного договору Експедитор не зобов'язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам. Зважаючи на п. 2 ст. 917 ЦП України Відправник повинен пред'явити у встановлений строк вантаж, який підлягає перевезенню, в належній тарі та (або) упаковці. Вантаж по вказаній накладній, відправник передав для перевезення у запакованому стані без надання його представнику ТОВ "Нова Пошта" для перевірки на цілісність та комплектність. Жодного акту про огляд вантажу при прийнятті, складено не було. Вантаж було доставлено за призначенням до відділення № 4 в м. Мелітополь, де 22.01.2015 року одержувач оглянув його у приміщенні відділення у присутності представників перевізника та заявив що вантаж пошкоджено. За даним фактом було складено акт приймання передачі вантажу № 10141547 від 22.01.15р. Одержувач від прийняття вантажу відмовився, у зв»язку з чим 27.01.2015 року вантаж за зворотною доставкою за товарно-транспортною накладною № 59000092657536 було повернуто до м. Мамаївці, де у відділенні 1 прийнято Позивачем. При передачі вантажу, між позивачем та представниками перевізника було складено акт приймання передачі вантажу № 2043724 від 27.01.2015 р., згідно якого, сторони своїми підписами засвідчили наступні обставини : Замовник одержав наступне відправлення : телевізор. Стан пакування : Пакування (каркас) ціле без пошкоджень. Заводське пакування ціле: без пошкоджень. Стан відправлення: Екран пошкоджено в нижньому правому куті, від цього пошкодження пішли тріщини по всьому. Жодних зауважень у відповідному рядку Сторони не зазначили. Таким чином обгрунтовано вважати, що вантаж передано Позивачу у цілій неушкодженій упаковці. У зазначеному акті було зафіксовано цілісність пакування вантажу, а саме те що пакування не деформовано, без вм'ятин та розривів. Жодних даних про наявність будь-яких слідів механічного впливу на зовнішній поверхні пакування вантажу не вказано. Позивач, звернувся до Відповідача з претензією про відшкодування шкоди внаслідок пошкодження вантажу на загальну суму 8000 грн., що відповідає оголошеній вартості вантажу. У задоволенні претензії, Позивачу було відмовлено на підставі п. 7.2.6 Публічного договору, відповідно до якого Сторони Договору домовились про те, що якщо під час видачі відправлення Сторонами буде виявлено пошкоджене відправлення або відправлення, якого не вистачає в цілій (неушкодженій) упаковці, відповідальність за будь-які пошкодження, нестачу або відсутність вмісту відправлення всередині упаковки покладається на Відправника. Також п. 7.2.7 Сторони погодили, що Експедитор не несе відповідальності за цілісність, збереженість (схоронність) відправлення або його нестачу у випадку, якщо відправлення передається Одержувачу або Відправнику в цілій/неушкодженій упаковці, а також, якщо виявлені пошкодження упаковки не збігаються з пошкодженнями відправлення. Таким чином Позивачем жодним чином не доведено наявності складу цивільного правопорушення Перевізника, оскільки пункт 134 Статуту автомобільного транспорту УРСР також передбачає, що автотранспортне підприємство або організація звільняються від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу в разі, коли вантаж прибув у справному автомобілі (контейнері) зі справними пломбами вантажовідправника. В цьому випадку автотранспортне підприємство або організація несе відповідальність за незбереження вантажу, якщо пред'явник претензії доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталися з вини автотранспортного підприємства або організації. Довідку технічного стану б/н від 20.04.2015 року надану позивачем з матеріалами позову, вважаємо неналежним доказом у справі оскільки для надання висновку щодо вартості ремонту необхідні спеціальні знання в галузі товарознавства. Такий висновок може надаватись виключно спеціалістом-товарознавцем який пройшов відповідну підготовку та отримав сертифікат суб'єкта оціночної діяльності. Вказаний рахунок носить лише інформативний характер орієнтовної вартості та не вказує на реально понесені витрати Позивача. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Також в ст. 143 ЦПК України зазначено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу. Окрім того, ні в товарно-транспортній накладній № 1894480 від 20.01.2015 р. ні в наведених актах приймання-передачі не зазначено, що перевозився та відповідно був пошкоджений саме телевізор «LG49LB551V», оскільки вказані документи мітять лише назву вантажу - телевізор, який в достатній мірі не дає можливості ідентифікувати пошкоджений предмет. Жодного документу, що вказує специфікацію та вартість вантажу до вантажу не додано та з вантажем звірено не було. Відповідно до п. 4.3.3. Публічного договору, обов'язком замовника визначено - повідомити Експедитору інформацію про вміст відправлення, наданого для транспортування, на підставі відповідної експрес-накладної. Відповідно до п. 4.3.2. Публічного договору, сторони домовились, що Відправник несе відповідальність за інформацію вказану в експрес накладній. П. 4.3.6. Публічного договору зобов'язує Відправника надати Експедитору всі супровідні документи, необхідні для транспортування відправлення. Також п. 11.8. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. № визначено, що у тих випадках, коли в товарно-транспортній накладній немає можливості перерахувати всі найменування вантажу, підготовленого для перевезення, до такої накладної Замовник додає документ довільної форми з обов'язковим зазначенням відомостей про вантаж. Позовні вимоги, щодо стягнення 800 грн. витрат на правову допомогу вважаємо такими, що не підлягають до задоволення зважаючи на ст.. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Таким чином зважаючи на відсутність акту приймання-передачі наданих юридичних послуг вважаємо обсяг наданих послуг недоведеним. Суд вважає позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди на загальну суму 500 грн. безпідставними, зважаючи на відсутність доказів в обгрунтування причин її виникнення та з огляду на те що Позивачем не вказано в чому полягає ця шкода, і яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України та п. 9 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 51.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Жодних доказів щодо наведених обставин позивачем не надано. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed