Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

У листопаді 2019 року до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про припинення права на отримання аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 жовтня 2001 р. уклав шлюб із відповідачем. Від вказаного шлюбу мають чотирьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2014 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, місце проживання дітей визначено разом з матір`ю. Рішенням суду від 21 жовтня 2014 р. позивача було зобов`язано щомісячно сплачувати аліменти на користь дітей, що він і виконував належним чином. З жовтня 2018 р. і по теперішній час діти проживають разом з позивачем, так як відповідач не створила сприятливі умови для проживання дітей разом з нею у квартирі, де було відключено газопостачання та водопостачання внаслідок заборгованості по сплаті за комунальні послуги. На сьогодні місце знаходження [PERSON] невідоме, вона з дітьми не спілкується, батьківські обов`язки щодо них жодним чином не виконує, матеріально не допомагає, але продовжує отримувати аліментні виплати. Вважає це порушенням прав неповнолітніх дітей, оскільки вони проживають з ним, а сплачувані на їх утримання відповідачу кошти остання витрачає на власні потреби. Тому звернувся до суду і прохає припинити право відповідача [PERSON] на отримання аліментних виплат на дітей. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Належно повідомлена відповідач в судове засідання не з`явилася, письмового відзиву на позов чи заперечення проти задоволення позовних вимог суду не надала. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала думку позивача. Не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2014 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а. с. 8). Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2014 р. з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 1200,00 грн. (300 грн. на кожну дитину) до досягнення дітьми повноліття, щомісяця, починаючи з 25 вересня 2014 р. (а. с. 9). Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2019 р. визначено місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Однак у позбавленні позивача аліментних зобов`язань на утримання дітей - відмовлено. (а. с. 10-12). Постановою колегії суддів Судової палат из розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2019 р. рішення суду в оскаржуваній частині залишено без змін. (а. с. 13-18). Згідно довідки про утримання аліментів № 2 від 04 листопада 2019 р., виданої позивачу в тому, що [PERSON] працює в ФОП [PERSON] і з його заробітної плати утримуються аліменти на користь [PERSON] . (а. с. 19). Листом № 9327 від 06 листопада 2019 р. Магдалинівський районний відділ державної виконавчої служби повідомляє, що на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 2/179/139 від 17 березня 2015 р., виданий Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області про стягнення щомісячно аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі Ѕ частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також повідомляє, що [PERSON] працює в ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату, з якої перераховуються аліменти на користь [PERSON] (а. с. 20). Довідка № 3556 від 05 листопада 2019 р., видана виконкомом Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області [PERSON] в тім, що він має склад сім`ї: син - [PERSON] , 2002 р. н., донька - [PERSON] , 2006 р. н., син - [PERSON] , 2006 р. н., син - [PERSON] , 2008 р. н., зареєстровані [ADDRESS] , фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 21). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов [ADDRESS] , за даною адресою проживають: [PERSON] , 1950 р. н., пенсіонерка, [PERSON] , 1952 р. н, пенсіонер, [PERSON] , 1980 р. н., [PERSON] , 2002 р. н., [PERSON] , 2006 р. н., [PERSON] , 2006 р. н., [PERSON] , 2008 р. н. Підсобного господарства не мають. Земельної ділянки не мають. (а. с. 22). В Акті обстеження умов проживання від 26 лютого 2020 р. з метою обстеження умов проживання та виховання дітей, проведено обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] . Житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 4 кімнат, коридору, кухні, ванної кімнати. Загальна площа будинку 59 кв. м., житлова - 37,80 кв. м. Умови проживання в будинку задовільні, опалення газове, підведене водопостачання, водовідвід, електропостачання, в будинку тепло, кімнати просторі, охайні, чисті, об лаштовані меблями, на підлозі постелені килими. В наявності є побутова техніка (холодильник, пральна машинка, мікрохвильова піч, телевізор та ін.). В достатній кількості продуктів харчування. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: хлопці та дівчинка мають окремі кімнати, об лаштовані меблями (ліжка, шафи, письмовий стіл, комод). Діти забезпечені одягом та взуттям, який відповідає віку та сезону. Діти забезпечені всім необхідним для навчання, достатньо місця для розвитку. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] - батько, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - дочка, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - бабуся. Висновок: в результаті обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] з`ясовано, що мати дітей, [PERSON] , 1983 р. н., разом з дітьми не проживає. Діти забезпечені всім необхідним для повноцінного розвитку та життя. Фактів, які б могли загрожувати життю та здоров`ю дітей, не виявлено. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що її син, чоловік та онуки проживають спільно. Діти з квітня 2019 р. живуть у них, ходять до школи. Мати з дітьми не спілкується. Вони разом із сином піклуються про них. Вона не спілкується з матір`ю своїх онуків також та не знає про місце її знаходження, не пам`ятає, коли в останній раз її бачила. Мати з синами не спілкується взагалі, а з дочкою періодично говорить по телефону. Дітям допомоги відповідач не надає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює завучем Магдалинівської загальноосвітньої школи. Знає позивача, оскільки він колишній учень школи, батько дітей, які зараз там навчаються. Нарікань з боку школи до дітей взагалі немає. Діти навчаються старанно, за своїми здібностями, пропусків не мають, займаються в гуртках, виховані, охайні, нагодовані, чисті. Батько з бабусею часто приходять до школи, але не з приводу якихось проблем. Батько завжди присутній на батьківських зборах. Матір дітей бачила років три тому, вона один раз прийшла до школи не дуже в хорошому стані. Класні керівники часто ходили до них додому, були конфліктні ситуації між дітьми та матір`ю, бо діти хотіли жити з батьком. Говорили, що з ним їм добре, він їх не ображає, їм з батьком спокійно. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3ст.181 СК України). Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога диктується положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Як встановлено, під час судового розгляду на даний час батько дітей [PERSON] обов`язок по їх утриманню виконує належним чином. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] в частині припинення стягнення аліментів підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено та підтверджено належними доказами, що одержувач аліментів [PERSON] матеріально не утримує дітей та діти проживають з батьком, бабусею та дідусем в даний час. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Згідно із ч. 1 ст. 8 Сімейного кодексу, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до ч. ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи те, що з моменту постановлення судового рішення про стягнення аліментів, істотно змінилися обставини, що існували на час його прийняття, зокрема, щодо місця проживання дітей, а також їх утримання, суд вважає позовні вимоги позивача [PERSON] у частині звільнення його від сплати аліментів підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved