Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути йому перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження житловим приміщенням, розташованим [ADDRESS], шляхом виселення [PERSON] із квартири [ADDRESS] та зняття його з реєстраційного обліку. На обґрунтування позову зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 26 січня 1985 року, від якого вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Всі члени родини проживають та зареєстровані у належній йому на праві приватної власності трикімнатній квартирі, розташованій за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр-т Металургів, буд. 84 «б», кв. 64. Зазначена квартира належить йому на підставі договору дарування, укладеного 21 вересня 2005 року. Відповідач, ще до досягнення повноліття, почав вживати алкогольні напої та наркотичні засоби, агресивно поводив себе з близькими, ніколи не працював і не працює, живе за рахунок грошей, які вимагає від членів родини, та за рахунок крадіжок, погрожує фізичною розправою у разі відмови надати йому гроші, використовує квартиру для виготовлення та вживання наркотичних засобів. Відповідач неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок, в тому числі й особистого майна їх родини. 29 жовтня 2014 року [PERSON] був засуджений до 6 місяців арешту за вчинення крадіжок із квартири по пр. Металургів, буд. 84 «а», кв. 64. Відповідач, перебуваючи у стані наркотичного спяніння, представляє загрозу як для всієї родини, так і для сусідів, провокує бійки, ігнорує принципи спільного проживання. Через протиправну поведінку відповідача він, позивач, та члени його сімї неодноразово зверталися до правоохоронних органів, але всі міри реагування позитивного результату не дали. Вважає, що єдиним виходом для збереження життя та здоровя членів родини є виселення відповідача із квартири. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову. Також пояснив, що відповідач весь час здійснює крадіжки у членів сімї, виносить із дому речі, які продає, і витрачає отримані гроші на придбання наркотиків, постійно вчиняє сварки та бійки. Він, позивач, неодноразово звертався до міліції, але міліція ніяких мір до відповідача не приймає. Всі докази на підтвердження протиправної поведінки відповідача зазначені в позові, інших доказів він надавати не буде і просить ухвалити рішення про задоволення позову на підставі наданих доказів. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову. Третя особа [PERSON], прізвище якої до реєстрації шлюбу 14.11.2015 року було [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Дніпровського районного відділу у м. Дніпродзержинську Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутністю. Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Абонент-ХХІ" в судове засідання не зявився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутністю, заперечень проти позову не має. Враховуючи те, що відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, а представники третіх осіб заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд, відповідно до ч.2 ст. 158, ч. 1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача та представників третіх осіб, на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вислухавши позивача, третіх осіб, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Металургів, 84 «б», кв. 64, що підтверджується договором дарування квартири від 21 вересня 2005 року (а.с.16), Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29 вересня 2005 року (а.с. 15). В зазначеній квартирі зареєстровані та постійно проживають позивач [PERSON], на імя якого відкритий особовий рахунок на квартиру, та члени його сімї: дружина [PERSON], дочка [PERSON] та син [PERSON], що підтверджується копією особового рахунку на квартиру (а.с. 14). Як стверджує позивач та треті особи, відповідач зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами, здійснює крадіжки їх особистого майна, що знаходяться в квартирі, вчиняє сварки, погрожує їм фізичною розправою, використовує житлове приміщення для виготовлення та вживання наркотичних засобів, і такі протиправні дії відповідача [PERSON] роблять неможливим для них проживання з ним в квартирі по пр. Металургів, буд. 84«б, кв. 64 в м. Дніпродзержинську. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 157 Житлового кодексу України членів сімьї власника житлового будинку( квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. Статтею 116 Житлового кодексу передбачено, що якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом із ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення або використовують його не з призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. На підтвердження зазначених у позові обставин позивач надав суду повідомлення Дніпровського районного відділу Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 17 вересня 2015 року № 19982 (а.с. 9) про неодноразові звернення [PERSON] та [PERSON] в період з 27 травня 2012 року до 27 серпня 2015 року із заявами з приводу неправомірної поведінки в побуті [PERSON]. Але із вказаного повідомлення вбачається, що лише за одним із звернень позивача від 18 квітня 2013 року були внесені відомості до ЄРДР за ст. 185 ч.1 КК України і 29 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська ухвалений обвинувальний вирок щодо [PERSON], яким він визнаний винним у скоєнні крадіжок належного позивачумайна із квартири [ADDRESS] (а.с. 11-12). А за зверненням [PERSON] від 15 червня 2014 року складено адміністративний протокол (за вчинення якого правопорушення не вказано), без зазначення результатів розгляду цього протоколу. Будь-які інші докази на підтвердження систематичного порушення відповідачем правил співжиття, що роблять неможливими для інших проживання із ним в одній квартирі, суду не надані. Суду не надано також інших, крім вироку суду, доказів застосування до відповідача заходів запобігання і громадського впливу за порушення ним правил співжиття, що роблять неможливими для інших проживання із ним в одній квартирі. Згідно частин 3, 4 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом було роз'яснено позивачу і третім особам необхідність надати суду всі докази, які б підтвержували застосування до відповідача заходів запобігання і громадського впливу за порушення ним правил співжиття, що роблять неможливими для інших проживання із ним в одній квартирі. Проте, позивач чи треті особи і після цього на недали суду будь яких інших доказів, в тім числі постанови у справі про адміністративне правопорушення за вказаним у повідомлення Дніпровського РВ адміністративним протоколом, не заявили клопотання про оголошення перерви у розгляді справи для отримання необхідних доказів та надання їх суду. Враховуючи те, суду не були надані докази на підтвердження зазначених у позові обставин щодо використання житлового приміщення не за призначенням, щодо систематичного порушення відповідачем правил співжиття, а також на підтвердження застосування до відповідача заходів запобігання і громадського впливу, [PERSON] не може бути виселений із належної позивачу квартири [ADDRESS].

Outcome: dismissed