Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, який в ході розгляду був уточнений, про відшкодування моральної шкоди. Свій позов обґрунтовує тим, що він є непрацездатною особою. Відповідачем - Ленінським районним судом м. Харкова порушуються його права, а саме утруднений доступ до приміщення Ленінського районного суду м. Харкова (відсутній пандус та кнопка виклику), що, у свою чергу, завдало позивачу страждань та приниження честі та гідності. Його звернення до Територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області щодо приведення будівлі Ленінського районного суду м.Харкова у відповідність були проігноровані. Тому він звернувся до суду та просить стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Представником відповідача Територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області - Малишкіною Н.О. надано відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, в зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог. Відповідачами - Ленінським районним судом м. Харкова, Уповноваженим Президента України по правам людей з інвалідністю у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову. Треті особи не надавали пояснення на позовну заяву. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною другою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз`яснено у п. 5 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Як роз`яснено в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими не правомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності службової особи органу державної влади, так і докази спричинення йому моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою. Однак, позивачем не доведено ані наявності незаконних рішень, дій чи бездіяльності, ані заподіяння йому моральних страждань, ані причинного зв`язку між діями (бездіяльністю ) заподіювача шкоди та самою завданою шкодою. Тому за умов недоведеності всіх складових для виникнення зобов`язання з відшкодування моральної шкоди, підстави для задоволення позову відсутні, а тому суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed