Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

04.12.2018 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1220382200-01-037-0262, площею 7,620 га, що розташована на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області № 71 від 18.11.2015 року, укладений від імені орендодавця [PERSON] з орендарем ТОВ «Регул - Агро», та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1220382200-01-037-0262, площею 7,620 га, що розташована на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області від 29.12.2017 року, укладений від імені орендодавця [PERSON] з орендарем ТОВ «Регул - Агро». 04.12.2018 року у справі відкрито провадження та розпочато підготовче провадження, в ході якого судом були витребувані документи та призначено судово-почеркознавчу експертизу. 01.11.2019 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.02.2004 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1220382200-01-037-0262, площею 7,620 га, що розташована на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області. [INFO] [PERSON] померла. 29.08.2017 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , до складу якої ввійшла вищевказана земельна ділянка, та зареєстрував своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Під час оформлення спадкових справ позивача та здійснення реєстрації його права власності було виявлено, що в Державному реєстрі речових прав 18.11.2015 року зареєстровано право оренди земельної ділянки, належне відповідачу ТОВ «Регул-Агро», що виникло на підставі договору оренди землі № 71 від 18.11.2015 року зі строком дії 7 років. Достовірно знаючи, що за життя [PERSON] не підписувала договір оренди № 71 від 18.11.2015 року та не укладала його з ТОВ «Регул-Агро», позивач листом від 13.09.2017 року звернувся до відповідача з вимогою про повернення земельної ділянки, яка безпідставно перебуває у користуванні вказаного товариства. Листом від 23.01.2018 року директор ТОВ «Регул-Агро» повідомив позивача про законність права оренди вказаного товариства на спірну земельну ділянку та особисто передав позивачу оригінал договору оренди земельної ділянки № 71 від 18.11.2015 року та акт прийому-передачі земельної ділянки. До теперішнього часу відповідач протиправно використовує належну позивачу земельну ділянку на підставі підробленого договору оренди від 18.11.2015 року, який не містить підпису [PERSON] , та відмовляється добровільно припинити таке використання. Позивач вважає вказаний договір оренди недійсним, оскільки волевиявлення власника земельної ділянки [PERSON] було відсутнє. Крім того, 24.11.2018 року позивачу стало відомо про те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з`явилися відомості про те, що до договору оренди землі від 18.11.2015 року № 71 було внесено зміни на підставі договору оренди від 29.12.2017 року, укладеного між [PERSON] та орендарем ТОВ «Регул-Агро», згідно якого строк оренди землі становить 10 років. Будь-які договори з ТОВ «Регул-Агро» позивач не укладав, крім того, він наполягав на її поверненні і в зв`язку з цим не міг підписувати іншого договору оренди земельної ділянки. У зв`язку з тим, що договір оренди земельної ділянки від 29.12.2017 року позивачем не підписувався, волевиявлення позивача щодо укладення договору оренди є відсутнім, договір не містить підпису власника земельної ділянки, позивач вважає вказаний договір недійсним. Просить позов задовольнити та визнати договори оренди земельної ділянки від 18.11.2015 року та від 29.12.2017 року недійсними. 03.01.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги відповідачем не визнаються, оскільки 15.11.2015 року [PERSON] уклала з ТОВ «Регул-Агро» договір оренди земельної ділянки, вказаний договір виконується відповідачем належним чином, що підтверджується платіжним документом про отримання 27.07.16 року [PERSON] орендної плати. Також відповідачем зазначено у відзиві, що в подальшому вказаний договір було переукладено. Оскільки позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження позовних вимог, відповідач просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі (а.с.39-40). Відповідь на відзив від позивача не надходила. У судове засідання позивач та його представники не прибули, представником позивача адвокатом Губаром А.Л. подано заяву про підтримання позову та проведення судового розгляду без його участі та участі позивача. Представник відповідача в судові засідання 23 січня та 20 лютого 2020 року не прибув, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, клопотання про неможливість прибути в судове засідання з поважних причин та відкладення судового розгляду до суду не надав, на підставі чого суд доходить висновку про неприбуття представника відповідача в судове засідання без поважних причин та можливість розгляду справи у відсутність відповідача, ухваливши по справі заочне рішення згідно ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази, доходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. У відповідності до статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, що пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Крім того, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За змістом ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Згідно зі ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3,5,6 статті 203 Цього кодексу. Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Судом встановлено, що 18.11.2015 року від імені орендодавця [PERSON] та орендарем ТОВ «Регул-Агро» укладено договір № 71 оренди земельної ділянки, об`єктом оренди є земельна ділянка, загальною площею 7,620 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ДП № 015667 від 12.02.2004 року, кадастровий номер 1220382200-01-037-0262. Згідно додатку до вказаного договору без дати вказана земельна ділянка передана орендодавцем [PERSON] орендарю ТОВ «Регул-Агро» (а.с.135-138). Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 3119-19 від 20.09.2019 року (а.с.149-155) за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підписи від імені [PERSON] в договорі оренди земельної ділянки (кадастровий номер 1220382200-01-037-0262, загальною площею 7,620 га) № 71 від 18.11.2015 року у розділі «Реквізити сторін» в графі «Орендодавець», укладеному між [PERSON] та ТОВ «Регул-Агро», а також в Акті приймання-передачі земельної ділянки (кадастровий номер 1220382200-01-037-0262, загальною площею 7,620 га) без номера від 2015 року у розділі «Реквізити та підписи сторін» в графі «Орендодавець» виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи положення статті 81 ЦПК України, позивачем доведено відсутність волевиявлення [PERSON] на укладення договору оренди земельної ділянки № 71 від 18.11.2015 року, в зв`язку з чим позовна вимога про визнання такого договору недійсним є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 29 грудня 2017 року, укладеного між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Регул-Агро», слід виходити з наступного. Позивачем було заявлено клопотання про проведення судово-почеркознавчої експертизи договору оренди земельної ділянки від 29.12.2017 року, для проведення якої необхідно було надати експерту оригінал такого договору, який відсутній у позивача [PERSON] . Представником позивача було заявлено клопотання про витребування у відповідача оригіналу договору оренди земельної ділянки від 29.12.2017 року, яке було задоволено та відповідно до ухвали Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01.03.2019 року у відповідача ТОВ «Регул-Агро» витребувано оригінал договору оренди земельної ділянки від 29.12.2017 року, укладений від імені [PERSON] з ТОВ «Регул-Агро». Копія вказаної ухвали направлена відповідачу на виконання 11.03.2019 року та отримана відповідачем 13.04.2019 року (а.с.61-63,90), але ухвала суду виконана не була. Копія ухвали від 01.03.2019 року направлялася для виконання відповідачу також 10.05.2019 року, 28.05.2019 року (а.с.89,94,102), але оригінал оспорюваного договору відповідачем до суду надано не було. 07.06.2019 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області призначено у справі судово-почеркознавчу експертизу. Вказаною ухвалою судом покладено обов`язок на відповідача ТОВ «Регул-Агро» до 15.07.2019 року надати експерту оригінал договору оренди земельної ділянки від 29.12.2017 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Регул-Агро», а також роз`яснено відповідачу наслідки ухилення від участі в експертизі відповідно до ст.109 ЦПК України. Копія вказаної ухвали направлена учасникам справи, в тому числі - відповідачу 18.06.2019 року, яка ним отримана 29.06.2019 року (а.с.104-106,145,166). Згідно положень ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 10 ст.84 ЦПК України передбачено що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Положеннями статті 109 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Не надавши оскаржуваний договір для проведення судової експертизи відповідач фактично ухилився від проведення експертизи, висновки якої мають вирішальне значення у даній справі, оскільки вона була призначена саме для вирішення питання, чи виконаний підпис від імені [PERSON] , що розміщений в графі « Орендодавець » реквізиту «підписи сторін» договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1220382200-01-037-0262, загальною площею 7,620 га, від 29.12.2017 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Регул-Агро» [PERSON] чи іншою особою. З урахуванням викладеного, суд на підставі положень ст.109 ЦПК України визнає факт, що підпис від імені [PERSON] в договорі оренди земельної ділянки від 29.12.2017 року виконаний не позивачем, а іншою особою, а відповідно приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги про визнання такого договору недійсним. На підтвердження заперечення проти позову відповідачем надано копію видаткового касового ордеру від 27.07.2016 року, відповідно до якого [PERSON] сплачено в рахунок орендної плати за 2016 рік 5904,67 грн. «згідно договору оренди земельного пая а/у 1» (а.с.41). Суд відхиляє вказаний доказ та не бере його до уваги, оскільки факт підписання договору оренди [PERSON] спростовано дослідженими в судовому засіданні доказами. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Згідно ст.264 ЦПК України суд повинен при ухваленні рішення вирішити питання як розподілити між сторонами судові витрати. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 1409 грн. 60 коп. Докази, що позивачем понесені інші судові витрати, позивачем не надані.

Outcome: approved