Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації у вересні 2020 року звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог Управління освіти посилається на те, що на території спеціалізованої школи І-ІІ ступенів №10 Дарницького району м. Києва, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вакуленчука, 1, розташований житловий будинок, який був побудований у 1960 році як гуртожиток для працівників цієї спеціальної школи №10. Будинок знаходиться на балансі Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації відповідно до розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 11.08.2011 №373 «Про закріплення майна переданого до сфери управління Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією». Відповідач [PERSON] є мешканкою вказаного будинку і зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . Позивач, як балансоутримувач вказаного будинку, щомісяця нараховує мешканцям, які там проживають квартирну плату та плату за користування комунальними послугами. У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язків по оплаті за житлово-комунальні послуги та користування житловим приміщенням, у неї виникла заборгованість. Управління освіти зверталось до Дарницького районного суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу та стягнення з [PERSON] заборгованості за квартплату та спожиті комунальні послуги, однак, ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 09.08.2019 року у справі №753/15107/19 відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу, оскільки із поданих матеріалів вбачається спір про право. Таким чином, у зв`язку з несплатою відповідачем коштів за отримані житлово-комунальні послуги утворилась заборгованість, яка становить 56 568,67 грн. за період з 01.09.2016 року по 01.09.2020 року, яку і просить стягнути позивач Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена судом належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у її відсутність до суду не зверталась, відзиву не надала. За таких підстав судом відповідно до положень ст. 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] , у якому проживає та зареєстрована відповідач, знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Києва та перебуває на балансі Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації згідно з розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 11.08.2011 №373 «Про закріплення майна переданого до сфери управління Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації». Будинок, в якому проживає відповідач, розташований на території спеціальної школи І-ІІ №10 за адресою: [ADDRESS] та входить до комплексу її будівель, тому і був переданий на баланс Управління освіти. Позивач, як балансоутримувач вказаного будинку, щомісяця нараховує мешканцям, які там проживають квартирну плату та плату за користування комунальними послугами. Теплопостачання та водопостачання вказаного житлового будинку здійснюється на підставі договорів укладених між ПАТ «Київенерго», ПрАТ «Київводоканал» та управлінням освіти, які укладаються, шляхом проведення щорічних державних тендерних закупівель. ПАТ «Київенерго» проводить нарахування за спожиту теплову енергію на підставі фактичних показників лічильників, встановлених на території спеціальної школи №10. По закінченні розрахункового періоду ПАТ «Київенерго», направляє Управлінню освіти платіжні документи з розподілом нарахувань за спожите тепло. Відповідно до розрахунків енергопостачальної організації, відділом централізованої бухгалтерії Управління освіти здійснюються нарахування мешканцям будинку шляхом розподілу кількості теплової енергії пропорційно площі кожної квартири. Крім того, управлінням освіти щороку проводиться робота стосовно підготовки навчальних закладів до опалювального сезону, проведення технічного обслуговування сантехнічного обладнання і мереж навчальних закладів серед яких спеціальна школа №10. Оскільки житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , входить в комплекс будівель спеціальної школи №10, пов`язаний зі школою інженерними мережами і відокремлення їх не можливе, тому саме позивач здійснює обслуговування зовнішніх інженерних мереж усіх будівель спеціальної школи №10. Також, управлінням освіти укладаються договори щодо вивезення побутових відходів зі спеціальної школи №10. Оскільки у відповідача зазначеного житлового будинку відсутні договори з організаціями, що надають вказані послуги, а послугами мешканці користуються, управління освіти змушене сплачувати по рахункам за спожиті комунальні послуги за для уникнення відключення школи від теплопостачання, водопостачання, тощо. Управлінням освіти є бюджетною установою і видатки на оплату послуг по утриманню вищевказаного будинку не передбачені, оскільки управління освіти в бюджеті по галузі «Освіта» може передбачати видатки лише на об`єкти закладів освіти, а житловий будинок таким не є. У зв`язку з невиконанням [PERSON] обов`язків по оплаті за житлово-комунальних послуги та квартирну плату у неї виникла заборгованість, яка за період з 01.09.2016 року по 01.09.2020 року становить 56 568,67 грн. Згідно зі ст.ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлені строки. На підставі п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов`язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найм чи оренду квартири, комунальні та інші послуги. Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами регулюються Законом України №1875-IV від 24 червня 2004 року "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон №1875-IV). Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які, залежно від цивільно-правових угод, можуть бути споживачами, виконавцем або виробником послуг (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закон №1875-IV). Відповідно до ст. 19 Закону №1875-IV, «особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які, залежно від цивільно-правових угод, можуть бути споживачем, виконавцем або виробником». За положеннями ч.1 ст.29 Закону №1875-IV, договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі, якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово- комунальних послуг з іншим виконавцем. За змістом ч. 1-3 ст. 31 Закону №1875-IV, порядок формування цін/тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг першої і другої груп (пункти 1 та 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України. Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Положеннями ст.19 Закону №1875-IV передбачено, що відносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються виключно на договірних засадах. Це означає, що кожна із сторін має право вимагати укладення такого договору, у тому числі і в судовому порядку. Статтями 20, 21 Закону №1875-IV визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право сторін. Проте сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги. Суд зазначає, що відсутність такого договору не є безумовною підставою для відмови у стягненні заборгованості за такі послуги, які надавались, оскільки, згідно з ч. 1 ст. 10 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про те, що послуги, що надані відповідачу, останньою отримувались, ці послуги є якісними і відповідають вимогам Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки відповідачем не доведено суду зворотного, у той же час відповідач не виконує зобов`язання перед позивачем внаслідок чого утворилась заборгованість, починаючи з 01.09.2016 року по 01.09.2020 року у сумі 56 568,67 грн. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2 102 грн. судового збору, сплачених позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved