Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

24.06.2019 [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно кривдника [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 22.06.2019 о 23 год. у належному [PERSON] та її доньці житловому будинку по [ADDRESS] колишній чололік [PERSON] , вчинив відносно потерпілої психологічне і фізичне насильство та заподіяв їй умисні тілесні ушкодження у вигляді синців, що призвело до струсу мозку. [PERSON] двічі викликала наряд поліції і лише після другого виклику поліцейські приїхали та зафіксували усі обставини події. Після приїзду поліції заявниця викликала швидку медичну допомогу і її було госпіталізовано до Коростишівської центральної районної лікарні, де встановлено діагноз забій м`яких тканин, синці. Безпосереднім свідком домашнього насильства була [PERSON] , і яка бачила, як [PERSON] вчиняв психологічне і фізичне насильство. [PERSON] не перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 02.04.2004 р., заявниця та кривдник вже не є членами однієї сім`ї і [PERSON] не має жодного відношення як до потерпілої так і до її будинку. Ця обставина встановлена і підтверджена рішенням Коростишівського районного суду від 19.09.2018 та постановою Житомирського апеляційного суду від 18.12.2010 у справі № 280/342/18. Наразі Коростишівським районним судом Житомирської області розглядаються дві справи за позовом [PERSON] до потерпілої та її доньки , однак кривдник не бажає цивілізовано дочекатися остаточних рішень суду і неодноразово погрожував [PERSON] , залякував її свідків, а 22.06.2019 вчинив домашнє психологічне та фізичне насильство щодо неї. [PERSON] вчинив відносно потерпілої насильство умисно, достовірно знаючи про протиправність своїх дій, оскільки рішенням Коростишівського райсуду Житомирської області від 19.09.2018 його матір [PERSON] виселено з будинку потерпілої, а тому [PERSON] вирішив помститися їй у такий спосіб. Щодо [PERSON] . Коростишівським ВП вже відкрито кримінальне провадження за № 1201816019000628 від 19.10.2018 р. за фактом викрадення з будинку заявниці грошей. Заявниця побоюється за своє здоров`я і життя, оскільки кривдник є чоловіком, тобто сильніший за неї, і поводиться неадекватно при контактах і зустрічах. Оскільки кривдник схильний до вчинення насильства та має очевидний мотив на його вчинення , яким є рішення суду від 19.09.2018 р., то [PERSON] не безпідставно вважає, що відносно [PERSON] має бути виданий обмежувальний припис, яким необхідно заборонити йому перебувати у місці проживання з постраждалою особою, тобто у будинку [ADDRESS] та заборонити йому наближатись на визначену відстань до місця проживання заявника. У зв`язку з вчиненням кривдником насильства 24.06.2019 [PERSON] звернулась до Коростишівського ВП із заявами про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення та домашнього насильства. Однак, рішення за її заявами поки не прийняті. Враховуючи вищевикладене, заявник просить ухвалити рішення, яким видати обмежувальний припис [PERSON] строком на 6 місяців з дня ухвалення рішення і заборонити йому перебувати у місці проживання [PERSON] у будинку [ADDRESS] та заборонити [PERSON] наближатися до вказаного будинку на відстань не ближче ніж 50 м. до нього. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали в повнову обсязі з підстав викладеній в ній. Додатково суду пояснили, що 22.06.2019 у заявника та [PERSON] виник конфлікт, в результаті чого останній наніс заявнику тілесні ушкодження, виражався нецензурною лайкою, погрожував. Наразі на розгляді в суді є ще дві справи, які не розглянуті і [PERSON] вважає що будинок є його власністю. Рішення щодо домашнього насильства ще не прийнято. Заявник побоюється за своє життя. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] та його представник [PERSON] щодо поданої заяви заперечили, в її задоволенні просили відмовити. В обґрунтування пояснили, що викладені в заяві обставини не відповідають дійсності, він постійно проживає за адресою [ADDRESS] . 22.06.2019 між ним та заявником була розмова на підвищених тонах, але тілесних ушкоджень він їй не наносив, з приводу домашнього насильства його нікуди не викликали. [PERSON] не є кривдником, не доведено факт домашнього насильства, рішення з цього приводу не прийнято. На розгляді в суді перебувають справи щодо встановлення факту спільного проживання та про визнання права спільної сумісної власності на будинок та земельну ділянку. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали заяви, судом встановлено наступне. 01 березня 2004 рішенням Корольовського районного суду м. Житомир розірвано шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] , яке набрало законної сили 02.04.2004 ( а.с. 17-18). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 133468789 земельна ділянка та житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частці ( а.с. 6-7). Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 19.09.2018, яке набрало законної сили 22.12.2018 усунено перешкоди у користуванні та розпорядженні майном [PERSON] , [PERSON] та виселено [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS] без надання іншого житла. Відповідно до довідки № 413 від 20.03.2019 відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Коростишівської міської ради за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: заявник [PERSON] , [PERSON] , [INFO] та онука [PERSON] , [INFO] . 24.06.2019 заявник [PERSON] звернулась заявами до Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області про вчинення домашнього насильства та про вчинення кримінального правопорушення щодо неї [PERSON] Відповідно до повідомлення Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області від № 3549/213/219 від 25.06.2019 відомості за заявою [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення внесено до ЄРДР за № 12019060190000365 від 24.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України з наступною фабулою « 22.06.2019, близько 23 год. в [ADDRESS] вул. Балакіна,33 в приміщенні літньої кухні, на грунті неприязних відносин, [PERSON] заподіяв тілесні ушкодження [PERSON] » ( а.с. 31). З повідомленням Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області від 27.06.219 № 3636/213/01-2019 вбачається, що 22.06.2019 о 22 год. 20 хв. до Коростишівського ВП по спецлінії 102 надійшло повідомлення від [PERSON] з приводу неправомірних дій її чоловіка. Дана подія була зареєстрована в ЕО № 3583 ( матеріали списані по спрощеній системі). 23.06.2019 о 00 год. 44 хв. до Коростишівського ВП по спецлінії 102 надійшло повідомлення з Коростишівської ЦРЛ про побиття [PERSON] її чоловіком. Виїздом на місце пригоди [PERSON] власноручно написала заяву з приводу того, щоб її повідомлення не розглядали працівники поліції ( матеріали списані по спрощеній системі). 24.06.2019 о. 16 год. 03 хв. до Коростишівського ВП надійшла письмова заява [PERSON] про вчинення щодо неї домашнього насильства її колишнім чоловіком [PERSON] , подія зареєстрована в [NUMBER] № [NUMBER] та на даний час відділом превенції Коростишівського ВП проводиться перевірка. Відповідно до\~ст. 350-1 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Пунктом 1 ч. 1\~ст. 350-2 ЦПК України\~передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII (Закон № 2229-VIII). Згідно з п. п. 3, 4, 14, 15, 17 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі\~\~дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ч. 2\~ст. 3 вказаного Закону\~дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, як подружжя та колишнє подружжя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 даного Закону). Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Частиною 3\~статті 26 цього Закону\~передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону). Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Відповідно до роз`яснень, наведених в пунктах 10, 11постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо кривдника [PERSON] , заявник [PERSON] обґрунтувала\~\~вимоги тим, що останній вчинив щодо неї психологічне і фізичне насильство та заподіяв їй умисні тілесні ушкодження у виді синців , що призвело до струсу мозку. Заявник побоюється за своє життя, оскільки кривдник є чоловіком, сильнішим за неї, поводиться неадекватно при контактах та зустрічах, є схильним до вчинення насильства та має очевидний мотив. Надані заявником заяви про звернення до Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області від 24.06.219 та викладені в заяві обставини, якіб б давали підстави для висновку, що вона страждає від домашнього насильства у розумінні даного Закону, не містять достатніх ознак психічного, фізичного або економічного домашнього насильства у розумінні даного Закону, які б вимагали термінового втручання і вжиття певних термінових заходів до кривдника, передбачених цим Законом, в порядку ст. 350-6 ЦПК України. При цьому суд виходить з особливостей даного провадження, і з того, що суд не перебирає на себе повноважень правоохоронних органів. З наданих пояснень сторін в судовому засіданні слідує, що між сторонами і по теперішній час тривають неприязні відносини, які виникли з приводу поділу майна. Вказана обставина підтверджується копіями ухвали Коростишівського районного уду Житомирської області у справі № 280/1710/18 від 12.11.2018 про встановлення факту проживання однією сім`єю та № 280/1792/18 від 29.11.2018 про визнання права спільної сумісної власності на будинок та земельну ділянку, розгляд яких не завершено ( а.с. 10-11). Окрім того в провадженні СВ Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження № 1201806019000118 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України із наступною фабулою «18.02.2018 до Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області надійшла заява [PERSON] про вчинення шахрайських дій бувшою дружиною [PERSON] при оформленні документів на будинок у 2004 р., і у межах даного кримінального провадження накладено арешт на земельну ділянку та домоволодіння, які знаходяться по [ADDRESS] , [ADDRESS] . Отже, враховуючи вищевикладене суд дійшов до висновку, що [PERSON] не надала достатніх належних доказів того, що вона страждає від домашнього насильства в розумінні\~Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", а також\~\~матеріали справи не містять достатніх доказів, що саме заінтересована особа [PERSON] є її беззаперечним кривдником, а тому на даний час\~\~відсутні наявні ризики настання для неї тяжких наслідків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви [PERSON] .

Outcome: dismissed