Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходилась вищезазначена цивільна справа про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.08.2005 року в розмірі 29261,74 грн., а також судові витрати повязані зі сплатою судового збору. Крім того позивач просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та ТОВУкраїнське Фінансове Агенство ВЕРУС в особі філії ТОВ Українське Фінансове Агенство ВЕРУС у Комінтернівському районі м. Харкова суму боргу за кредитним договором в розмірі 200,00 гривень. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.07.2015 року позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк задоволені в повному обсязі. Згідно ухвали Апеляційного суду Харківської області від 09.10.2014 року вищевказане рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.04.2015 року, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.07.2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09.10.2014 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 02.06.2015 року вищевказана справа надійшла до Комінтернівського районного суду м. Харкова та відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями справу призначено суді [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору від 26 серпня 2005 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 10000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом і з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з положеннями укладеного між сторонами договору, який складається із заяви [PERSON], умов і правил надання банківських послуг, погашення заборгованості повинно здійснюватися щомісяця та в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. З метою забезпечення виконання умов вищевказаного кредитного договору 22 березня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» укладено договір поруки. ПАТ КБ «ПриватБанк», зазначає, що внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 29 461 грн. 74 коп., Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути виниклу заборгованість з відповідачів відповідно до умов кредитного договору та договору поруки, а також стягнути з [PERSON] понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась. Від представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій також просив застосувати до вимог позивача строк позовної давності та відмовити у позові. Представник відповідача ТОВ « УФА»Верус» в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору що 26 серпня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]Г було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, тобто до серпня 2007 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 22 березня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та\~\~ ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» укладено договір поруки. Згідно із зазначеним договором, поручитель та позичальник відповідають перед ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"як солідарні боржники. \~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач зазначив , що у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 31 липня 2013 року утворилася заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 29 461 грн 74 коп. За приписами ст. 631 ЦК України\~\~строком договору саме є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до вимог ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ст.. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Отже , 26 серпня 2005 року між сторонами був укладений кредитний договір, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, тобто до серпня 2007 року. Матеріали справи не містять відомостей того, що була проведена пролонгація кредитного договору , а також, що кредитна картка перевипускалася на новий строк та була отримана [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку. Як вбачається із наявних матеріалах справи виписок по особовому рахунку [PERSON], 15 та 28 грудня 2011 року на картковий рахунок відповідачки були внесені кошти двома платежами по 200,00 грн. кожен. Вказані платежі здійсненні через термінал самообслуговування, при цьому інформація про ім»я (найменування) особи, яка здійснила зарахування ( внесення) грошових коштів на картковий рахунок , відсутні. За таких обставин зробити висновок про те, що в даному випадку перебіг позовної давності перервався не можна, оскільки суду не надано достовірних підтверджень, того, що саме [PERSON] були здійснені операції в терміналах самообслуговування по поповненню її платіжної картки. Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі , зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Представником відповідача [PERSON] заявлено про застосування строку позовної давності. Отже, враховуючи, що договір про надання кредитних коштів був укладений між сторонами 26.08.2005 року, а термін повернення кредитних коштів визначено серпень 2007 року, суд застосовує позовну давність до заявлених вимог та відмовляє в задоволені позову, оскільки позивач звернувся до суду з даним позовом тільки 03.10.2013 року, тобто поза межами строку позовної давності звернення до суду . Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити через пропуск строку позовної давності. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed