Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

У зв'язку з тим, що він є власником на праві приватної спільної часткової власності 61/100 частини житлового блоку № 313 у гуртожитку, що знаходиться за адресою: смт.Квасилів, вул.Молодіжна, № 28, кім.313, інші 39/100 зазначеного житлового блоку належать [PERSON] при цьому 67/100 частин жилого блоку складають житлова кімната, коридор, душова, туалет, умивальник спільного користування, відповідач без його відома і згоди відповідних державних органів самовільно зніс стіни душової, туалету та умивальника і збудував на їх місці та частині коридору собі кухню та з'єднаний туалет з ванною, чим порушив його законні права як співвласника, позивач звернувся з позовом до суду і просить зобов'язати відповідача повернути приміщення до попереднього, визначеного технічним паспортом, стану та стягнути моральну шкоду. Відповідач [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання права на перепланування та визнання перепланування таким, що покращує житлові умови та відповідає будівельним нормам та визнання незаконними дій, і ця зустрічна позовна заява прийнята до сумісного розгляду з первісним позовом. Зустрічну позовну заяву [PERSON] мотивує тим, що [PERSON], будучи співвласником приміщень спільного користування блоку № 313 гуртожитку по вул.Молодіжна, № 28 в смт.Квасилів, там фактично не проживає і не здійснює жодного догляду за вказаними приміщеннями. При заміні комунікацій у гуртожитку постало питання ремонту зруйнованих грибком стін та перепланування приміщень спільного користування в блоці і [PERSON] надав йому усну згоду на проведення відповідних робіт, але відмовився подавати до виконавчого комітету Квасилівської селищної ради спільну заяву про надання дозволу на перепланування. Заміну комунікацій потрібно було проводити негайно, тому [PERSON] здійснив ремонт та перепланування приміщень спільного користування за власний кошт без отримання рішення виконкому. Часткове перепланування виконане без зміни функціонального і цільового призначення приміщень, без втручання в несучі конструкції, не суперечить будівельним нормам та не порушує санітарно-технічні вимоги і правила експлуатації будинку, в результаті чого покращилися житлові умови проживання в блоці. Зважаючи на це, просить визнати його право, як співвласника, на перепланування площі спільного користування житлового блоку № 313 в гуртожитку по вул.Молодіжна, № 28 в смт.Квасилів та визнати дії [PERSON] щодо перешкоджання покращення житлових умов шляхом перепланування площі спільного користування незаконними. В ході розгляду справи представник позивача, адвокат [PERSON], подав заяву про залишення позову без розгляду і ухвалою Рівненського районного суду від 18 червня 2015 року первісний позов [PERSON] до [PERSON] про зобов'язання вчинити певні дії залишено без розгляду. В суді позивач за зустрічним позовом [PERSON] зустрічну позовну заяву підтримав, пояснив, що був змушений робити ремонт, оскільки необхідно було міняти електрику, водопровід і водовідведення. При цьому він повідомив [PERSON] про те, що хоче робити ремонт, на що той не заперечив, але сказав, що грошей у нього немає. Сам він за власні кошти зробив ремонт і перепланування - змістив одну стіну на 15-20 сантиметрів, між туалетом і душовою забрав стіну, поставив всюди двері при цьому площі, яка є в їх спільному користуванні не зменшив. Деякий час тримав квартирантів, постійно сплачує за комунальні послуги, а тому просить позов задоволити і визнати за ним право на перепланування, а дії [PERSON] щодо перешкоджання покращенню житлових умов неправомірними і стягнути з нього судові витрати. Представник позивача за зустрічним позовом, адвокат [PERSON], зустрічний позов підтримала, пояснила, що у висновку експерта було встановлено, що приміщення, які перебувають у спільному користування як не відповідали, так і після перепланування не відповідають державним будівельним нормам виключно через те, що не вистачає житлової площі на ту кількість людей, які зареєстровані у блоці, а в результаті здійснення [PERSON] перепланувань, відбулося покращення житлових умов. Виходячи з того, що сам [PERSON] ініціював спір, оскільки не визнавав право [PERSON] на перепланування, подав позов до суду і не відмовився від нього, тому такі його дії свідчать про перешкоджання покращенню житлових умов. Зважаючи на це, просить зустрічний позов задоволити. Крім того, подала заяву про стягнення з відповідача за зустрічним позовом судових витрат в сумі 11201 грн. за надання правової допомоги, а також 1000 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про слухання справи своєчасно і належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності за участю його представника, зустрічний позов не визнає. Представник відповідача за зустрічним позовом адвокат [PERSON] в суді зустрічний позов не визнав, пояснив, що [PERSON] ніяким чином не порушив право [PERSON], як співвласника приміщень, оскільки останній сам визнав, що здійснив перепланування самочинно. Крім того, позивачем не надано жодного документу, який би свідчив про незаконність дій відповідача. Що стосується стягнення судових витрат, то зазначив, що кількість годин, які затратила адвокат на надання правової допомоги є надмірною, а тому зазначена сума витрат на правову допомогу є завищеною. Зважаючи на це, просить відмовити в задоволення позову за його безпідставністю і недоведеністю. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності 61/100 частина жилого блоку № 313 у гуртожитку по вул.Молодіжна, № 28 в смт.Квасилів Рівенського району Рівненської області загальною площею 41,0 м2 житловою площею 29,7 м2 , про що свідчать копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 15 липня 2011 року Виконавчим комітетом Квасилівської селищної ради та витягу про державну реєстрацію прав № 30667003 від 19 липня 2011 року. [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності 39/100 частини жилого блоку № 313 у вищевказаному гуртожитку загальною площею 41,0 м2 житловою площею 29,7 м2 , про що свідчать копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 15 липня 2011 року Виконавчим комітетом Квасилівської селищної ради та витягу про державну реєстрацію прав № 30666797 від 19 липня 2011 року. Згідно Рішення виконавчого комітету Квасилівської селищної ради Рівненського району № 146 від 27 листопада 2012 року [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл на проведення перепланування житлового блоку № 313 вказаного гуртожитку згідно вимог чинного законодавства. Із висновку експерта ППФ "Експерт-Рівне" [PERSON] № 40923/4_ФМ від 06 жовтня 2014 року вбачається, що перепланування житлового блоку № 313 не відповідало державним будівельно-технічним нормам України на час здійснення перепланування та не відповідає на даний час, проте в результаті перепланування відбулося поліпшення житлових умов у вказаному житловому блоці з технічної і функціональної сторони. Інші варіанти перепланування загальної площі (з дотриманням будівельних норм) окрім того, яке здійснене на даний час, неможливі. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. При цьому згідно вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Згідно ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.100 Житлового кодексу України в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. У разі відмови наймодавця, наймача або членів його сім'ї у згоді на переобладнання чи перепланування жилого приміщення, спір може бути вирішено в судовому порядку, якщо на переобладнання чи перепланування є дозвіл виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Наймач, який допустив самовільне переобладнання чи перепланування жилого або підсобного приміщення, зобов'язаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан. Крім того, згідно вимог ст.152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Згідно редакції ст.152 Житлового кодексу України, яка діє на даний час, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. Дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що [PERSON] хоч і здійснив переобладнання жилого блоку без отримання на те відповідних дозволів, але пізніше такий дозвіл був наданий рішенням виконавчого комітету Квасилівської селищної ради, а на даний час отримувати будь-які дозволи на переобладнання, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування непотрібно. На даний час спір між сторонами практично вирішений, оскільки згідно експертного висновку в результаті переобладнання поліпшилися житлові умови у вказаному блоці гуртожитку і інші варіанти перепланування загальної площі, що є у спільному користуванні співвласників, неможливі. Первісний позов [PERSON] за заявою його представника був залишений без розгляду, що свідчить про те, що він не бажає повертати приміщення до попереднього стану, а тому на даний час він жодним чином не порушує законні права [PERSON] на володіння, користування і розпорядження своєю власністю. Аналогічно [PERSON] ніяким чином не порушує права іншого співвласника блоку [PERSON] Він отримав відповідні дозволи на переобладнання житлового блоку, за свої кошти провів ремонт, в результаті чого поліпшилися житлові умови у цьому блоці, жодним чином не перешкоджає [PERSON] у користуванні приміщеннями, які перебувають у спільній власності, тому підстав повертати все у попередній стан немає. Суд вважає, що зрозумівши це, [PERSON] через свого представника і подав заяву про залишення його первісного позову без розгляду. На думку суду, як [PERSON], так і [PERSON] необхідно дотримуватися правил добросусідства. За таких обставин, враховуючи, що спір фактично вирішено в позасудовому порядку, але [PERSON] наполягає на ухваленні рішення по справі, суд вважає, що зустрічний позов на даний час є безпідставним і необґрунтованим, а тому до задоволення не підлягає. В зв'язку з відмовою в задоволенні позову, відповідно до ст.88 ЦПК України не підлягають стягненню судові витрати, зокрема сплачений при подачі зустрічного позову судовий збір, витрати на правову допомогу та на проведення експертизи.

Outcome: dismissed