Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернулася до суду із позовом про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Незнайко Н.М. № 904 від 25.09.2019 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказано, що на початку грудня 2019 року на адресу проживання позивача [PERSON] надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. ВП 60480994 від 04.11.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. З цієї постанови позивач дізнався, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. вчинено виконавчий напис № 904 про стягнення з неї на користь Акціонерного товариства «Форвард», з яким вона ніколи не мала ніяких відношень, заборгованості в сумі 41000,00 грн. Яка вданий час стягується примусово з її зарплатної картки. Вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Так, виконавчий напис це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Позивач не укладала з відповідачем договір який би посвідчувався нотаріусом. Виконавчий напис може бути здійснено за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Борг позивача не є безспірним, оскільки розрахунок є неправильним; позивач виплачував кошти банку «Руський стандарт» у 2014 та 2015 роках, однак ніякого відношення до банка «Форвард» позивач не має. Нотаріус не перевіряв оригінали документів, які отримав від банку, у т.ч. первинні облікові документи. Виконавчий напис не прикріплено до оригіналу документа, який підтверджує заборгованість. Виконавчий напис посилається на ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». У судове засідання позивач подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач представника у судове засідання не направив, про судове засідання повідомлений належним чином, відзив не надав, про причини неявки свого представника суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. у судове засідання не з`явилася, згідно відповіді Міністерства Юстиції України від 10.09.2020 № 40214/12134-22-20/19.5.6 приватний нотаріус Незнайко Н.М. припинила свою діяльність приватного нотаріуса від 28.12.2019 року. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Т. Л. правом участі у судовому засіданні не скористалася, позиції щодо позову судові не повідомляла, про судові засідання повідомлялася належним чином. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталією Миколаївною вчинено виконавчий напис № 904 від 25.09.2019 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Речейки Октябрського району ЕОА Хабаровського краю, місце роботи ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат», реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] виданий Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області, 03.01.2011 року, яка є боржником за кредитним договором № 109908912 від 12.04.2013 року, укладеним між нею та ПАТ «Банк Руський Стандарт», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Банк Форвард», код ЄДРПОУ 34186061, місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, 105 ( надалі Стягувач) Стягнення заборгованості здійснено за період 24.12.2017 23.01.2018. Боржником допущено прострочення платежів. Сума повної заборгованості складає 39242,82 грн, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 37935,49 гривень; прострочена заборгованість за процентами 1307,33 гривень; За вчинення виконавчого напису з боржника підлягають стягненню 850 грн. на користь Стягувача. Загальна сума 40092,82 грн. 04.11.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяною Леонідівною винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ПЛ № 60480994 за згаданим виконавчим написом про стягнення коштів. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік). Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Кредитний договір, а саме Заява № 109908912 від 23.10.2013 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування від 19.08.2013, 22.02.2013, 01.07.2013 укладено у простій письмовій формі, його не посвідчено у нотаріальному порядку, отже нотаріусом не дотримано зазначених вимог щодо права вчинити виконавчий напис на нотаріально посвідченій угоді. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розміри заборгованості перед банком, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Свідченням цього також є складена відповідачем виписка з рахунка позивача, яка вказує лише на суми відповідних заборгованих платежів за кредитним договором станом на 19.01.2018 . За змістом ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися, зокрема, адреса і місце народження боржника. Крім того відповідно до відповіді Міністерства Юстиції України від 10.09.2020 № 40214/12134-22-20/19.5.6 приватний нотаріус Незнайко Н.М. припинила свою діяльність приватного нотаріуса від 28.12.2019 року. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. \~Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно практики ЄСПЛ рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи. Наприклад, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29). Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок що спірний виконавчий напис нотаріуса не відповідає закону, а, відтак, суд визнає його таким, що не підлягає виконанню і задовольняє позов повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 840,80 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved