Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із названим позовом до суду,мотивуючи це тим, що згідно з рішенням Радомишльського районного суду від 13.11.2013 року з нього утримуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Крім того за рішенням Корецького районного суду від 13.06.2012 року з нього утримуються аліменти на користь відповідачки [PERSON], на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно. За рішеннями Радомишльського районного суду та Корецького районного суду з нього стягуються аліменти в розмірі, що загалом становить більше 50 % його доходу, а також те що на даний час він не працює, його матеріальний стан значно погіршився і те що, після сплати аліментів в нього не залишається коштів на своє утримання, тому просив суд прийняти рішення про стягнення з нього аліментів в в меншому розмірі,зменшивши їх до 100 грн. на кожну дитину щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та пояснив, що він на даний час не працює, зареєстрований в Радомишльському центрі зайнятості і отримує мінімальну допомогу по безробіттю. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала,не запреречує про зменшення розміру аліментів. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з»явилась,про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву в якій просить розглянути дану справу без її участі. Надіслала до суду заперечення на позовну заяву,в якому зазначила,що позов [PERSON] не визнає, вважає його необгрунтованим , безпідставним та таким, що грубо порушує права її дітей. Свою позицію відповідачка обґрунтовувала тим, що відповідно до вимог чинного законодавства батьки на рівних засадах зобов»язані виконувати свій обов»язок щодо утримання своїх малолітніх та неповнолітніх дітей та просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі за їх безпідставністю, недоведеністю та необґрунтованістю. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку,що заявлений позов задоволенню не підлягає так як він не ґрунтується на законі. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршання або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до роз»яснення Пленуму Верховного Суду України які містяться у пункті 17 постанови № 3 від 15 травня 2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину, за жодних обставин, не може бути меншим, ніж зазначений у частині 2 ст. 182 СК України. Отже, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої в Україні з вересня 1991 року « держави - учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». З матеріалів справи вбачається, що за рішенням Радомишльського районного суду від 13.11.2013 року з позивача на користь відповідачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки, [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку до повноліття дитини . Також за рішенням Корецького районного суду від 13.06.2012 року з позивача на користь відповідачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що позивач після звільнення з роботи, був зареєстрований у Радомишльському районному центрі зайнятості, та отримав статус безробітного з 30.08.2013 року, на час вирішення справи судом отримує допомогу по безробіттю, а тому суд вважає, що сам факт звільнення позивача з роботи не є підставою для зменшення розміру аліментів, які він зобов»язаний сплачувати на утримання дітей, на виконання рішень суду. Позивач є працездатною особою, не має інвалідності, а тому має всі можливості матеріально утримувати дітей, що є його обов»язком. Доказів, які б свідчили про зміну сімейного стану, та про те, що за станом свого здоров"я позивач не може працювати, а тому його дохід є недостатнім для сплати аліментів , що утримуються за рішеннями судів в судовому засіданні не надав. Судом також враховано матеріальне становище відповідачів, вік дітей та потреби дітей даного віку. За наведених обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які він зобов»язаний виплачувати на утримання своїх дітей, а звідси заявлені ним вимоги задоволенню не підлягають. Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, а тому відсутні підстави для стягнення понесених позивачем судових витрат.

Outcome: dismissed