Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1914 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав наступне. В свій час прийняв у дар дві земельні ділянки, що, як убачається з правовстановлюючих документів на них, знаходяться в с. Глибочиця Житомирського району Житомирської області. Згодом звернувся до землевпорядної організації з метою виготовлення технічної документації щодо об'єднання придбаних земельних ділянок в одну. Після виготовлення такої документації виявив бажання зареєструвати своє право власності на обєднану земельну ділянку, однак отримав відмову державного реєстратора, оскільки останнім було встановлено невідповідність місцерозташування земельних ділянок до обєднання (с. Глибочиця) та земельної ділянки, що утворилась у процесі їх об'єднання, адже остання знаходиться на території [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області. З вказаною відмовою державного реєстратора погодився, проте вирішив звернутись до суду з позовом до зазначеної сільської ради про визнання права власності, оскільки вважає, що звернення до суду є єдиним можливим виходом із ситуації, що склалась. У судове засідання сторони не зявились, проте направили заяви, якими просили проводити розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача не заперечував щодо задоволення заявлених вимог. За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність вказаних учасників судового розгляду. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. На підставі договору дарування земельної ділянки від 5 липня 2012 року, укладеного між [PERSON] та позивачем, останній прийняв у дар земельну ділянку площею 0,0956 га, кадастровий номер 1822082000:01:000:0387, що знаходиться в с. Глибочиця Житомирського району Житомирської області (а.с.5, 7). Крім цього, позивач вказує, що того ж дня на підставі укладеного між ним та [PERSON] договору дарування отримав у дар також земельну ділянку площею 0,0958 га, кадастровий номер 1822082000:01:000:0344 (а.с.6), що також знаходиться у вказаному населеному пункті (даного договору дарування позивачем суду надано не було). 6 березня 2014 року позивач звернувся до усіх компетентних органі та осіб, яких це стосується, із заявою про проведення об'єднання належних йому і вищевказаних земельних ділянок (а.с.9), які знаходяться в с. Глибочиця Житомирського району Житомирської області, і виготовлення єдиного правовстановлюючого документа на новоутворену земельну ділянку площею 0,1914 га (спірна у справі земельна ділянка). Як убачається з копії титульного листка технічної документації із землеустрою (а.с.8) позивач звернувся до ПМП "ГЕОЦЕНТР" з метою виготовлення технічної документації щодо об'єднання набутих ним у дар земельних ділянок, на підставі чого 27 квітня 2014 року вказаною землевпорядною організацією погоджено відповідне технічне завдання (зворот а.с.8). Згідно копії витягу з Державного земельного кадастру, сформованого 5 червня 2014 року (а.с.10), інформація про зареєстроване право власності на спірну земельну ділянку відсутня. Рішенням державного реєстратора від 28 липня 2014 року № 14728526 (а.с.11) позивачеві відмовлено у державній реєстрації прав на новоутворену і спірну у даній справі земельну ділянку з кадастровим номером 1822082000:01:000:1270 оскільки встановлено невідповідність місцерозташування земельних ділянок з кадастровими номерами: 1822082000:01:000:0387, 1822082000:01:000:0344 (с. Глибочиця Житомирського району Житомирської області) до їх обєднання та земельної ділянки, що утворилась у процесі їх об'єднання, адже остання знаходиться на території [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області. Ринкова вартість спірної у даній справі земельної ділянки станом на 16 січня 2017 року становить 53\~592,00 гривні (а.с.12). Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, адже відповідачем не наведено та не доведено суду факту порушення його цивільних прав з боку саме відповідача [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області і даний відповідач, суд вважає, не є правозобовязаним субєктом матеріальних правовідносин за заявленими вимогами. Судом не приймається до уваги і факт визнання відповідачем позову (речення 1 ч. 4 ст. 174 ЦПК України), оскільки, як зазначено вище, законних підстав для задоволення позову, предявленого до такого відповідача немає. Беручи до уваги відмову у задоволенні позову, судові витрати подальшому розподілу не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed