Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач 31.08.2015 звернулася до суду з позовом до відповідача та з урахуванням поданої до початку розгляду справи судом заяви від 06.04.2016 про зміну предмету позову просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу на біржі автомобіля RENAULT EXPERT, VIN: [NUMBER], визнати за нею - [PERSON], право власності на зазначений автомобіль, вилучити (витребувати) його у останнього власника та передати [PERSON]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що позивачем до реєстрації шлюбу (який було зареєстровано 29.07.2006 з [PERSON] та розірвано 23.12.2010) був придбаний автомобіль марки RENAULT EXPERT (2001 р.). Після реєстрації шлюбу вказаним автомобілем користувався чоловік позивача [PERSON], який після розірвання шлюбу автомобіль разом з документами не повернув. Позивач зазначає, що ніяких угод щодо відчуження спірного автомобіля марки RENAULT EXPERT не укладала і згоду на відчуження не надавала. На час звернення до суду позивачеві стало відомо, що її автомобілем користується рідний батько її колишнього чоловіка, він же відповідач по справі - [PERSON]. Також автомобілем користувалася мати колишнього чоловіка [PERSON]. В 2014 році позивачеві стало відомо, що в 2007 році належний їй автомобіль марки RENAULT EXPERT без її згоди знято з обліку в органах ДАЇ та реалізований на аукціоні через Біржу. Позивач вважає порушеним її майнове право на вказаний автомобіль, що і стало підставою її звернення до суду. Представники позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просять їх задовольнити. Представник [PERSON] зазначила, що при складанні позовної заяви юристом будо допущено помилку в назві оспорюваного автомобіля, замість маркиPEUGEOT EXPERT зазначено автомобіль RENAULT EXPERT, просить суд врахувати це як технічну помилку. Пояснила, що вона являється матір'ю позивача і на придбання автомобіля PEUGEOT EXPERT батьки позивача надали кошти. Після відчуження автомобіля відповідачам, останні ніяких коштів позивачеві за автомобіль не надали, про угоду купівлі-продажу автомобіля через товарну біржу позивач повідомлена не була, довіреності на укладення будь-яких угод щодо автомобіля PEUGEOT EXPERT не видавала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, надав суду свої заперечення, в яких зазначив, що позовні вимоги є безпідставними так як він не володіє вказаним в позові транспортним засобом - автомобілем марки RENAULT EXPERT, крім того, ще в 2014 році позивач вже зверталася до суду позиваючись до його дружини - [PERSON] з приводу витребування спірного автомобіля «Пежо експерт» із чужого безпідставного володіння і рішенням суду позивачеві було відмовлено в задоволенні позову за безпідставністю. Зазначене рішення оскаржене не було і набрало законної сили. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечувала та пояснила, що в 2007 році через товарну біржу придбала автомобіль марки PEUGEOT EXPERT 2001 року випуску не порушуючи чинного законодавства. Всі роки після придбання автомобіля вони спокійно користувалися зазначеним автомобілем і до них не було жодних претензій. Після розірвання шлюбу між позивачем та [PERSON] спору щодо спірного автомобіля не було. Вважає, що позивачем пропущено строки позовної давності для порушення спору щодо визнання біржової угоди недійсною. На сьогоднішній день відповідачі не являються власниками автомобіля марки PEUGEOT EXPERT так як продали його іншій особі. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення або оспорювання. Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до частини першої статті 261 ЦК - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. (п.5, 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). Як вбачається з матеріалів справи ТСЦ 1845 РСЦ МВС в Житомирській області повідомлено, що первинні документи (зокрема біржовий договір купівлі-продажу), на підставі яких було здійснено реєстрацію автомобіля PEUGEOT EXPERT 2001 року випуску за [PERSON] знищені за спливом терміну зберігання відповідно до п.2.4 Наказу МВС України від 11.08.2010 № 379. Згідно облікової картки приватного АМТ АМ5405АЕ 25.09.2007 року перереєстровано автомобіль PEUGEOT EXPERT від власника [PERSON] на власника [PERSON]. (а.с. 118-119). Згідно облікових даних ТСЦ 1845 РСЦ МВС в Житомирській області, 26.11.2014 автомобіль марки PEUGEOT EXPERT 2001 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] перереєстровано за громадянином [PERSON]. 23.01.2016 зазначений транспортний засіб зареєстровано за договором купівлі-продажу власник [PERSON] (а.с. 65-66, 120-122). Звернувшись до суду із позовними вимогами про визнання біржових угод недійсними та витребування на її користь автомобіля, [PERSON] посилалася на те, що її чоловік [PERSON], без її згоди та дозволу, продав належний їй транспортний засіб автомобіль на аукціоні через біржу. В судовому засіданні за клопотанням представника позивача [PERSON] було досліджено матеріали цивільної справи № 289/2083/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування майна власника із чужого безпідставного володіння. Як вбачається з матеріалів архівної справи №289/2083/14-ц, з 2006 року по 2010 рік перебувала у шлюбі із [PERSON] (а.с. 5,7). Рішенням Радомишльського районного суду від 02.06.2014 було поділено майно подружжя, спірний автомобіль марки PEUGEOT EXPERT 2001 року випуску не був предметом спору (а.с. 8-9). Згідно роздруківки з журналу карток, автомобіль марки PEUGEOT EXPERT 2001 року випуску 06.05.2006 зареєстровано за [PERSON], 11.08.2006 перереєстрована за [PERSON] в зв'язку із зміною прізвища та 25.09.2007 [PERSON] знято з обліку для реалізації та зареєстровано за [PERSON] як придбаний на аукціоні товарній біржі (а.с. 10-11). Згідно пункту 6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 (станом на вересень 2007 року)транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції (далі - підрозділи Державтоінспекції). Транспортні засоби, що належать декільком фізичним або юридичним особам (співвласникам), за їх письмовою заявою реєструються за однією з таких осіб. У разі відсутності одного із співвласників державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі його письмової заяви. Справжність підпису такого співвласника засвідчується нотаріально. Згідно пункту 8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух"), а також транспортні засоби, зібрані (складені) із складових частин серійних транспортних засобів без дотримання вимог зазначеного Закону. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби. Судом встановлено, що рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 10.03.2015 було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про витребування майна (автомобіля марки PEUGEOT EXPERT 2001 року випуску) з чужого безпідставного володіння. Цим судовим рішенням встановлено, що відповідач [PERSON] набула спірний автомобіль на законних підставах, а вимоги позивача [PERSON] визнані судом безпідставними та необгрунтованими. Зазначене рішення оскаржене не було і набрало чинності 23.03.2015 (а.с. 80-81). Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, судове рішення теж не може ґрунтуватися на припущеннях. Заперечення однією зі сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами, в той же час позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження заявлених вимог і відтак не доведено ні її право власності на спірний автомобіль, ні те, що їй не були відомі наміри її чоловіка продати спірний автомобіль через біржу. Позовні вимоги продиктовані лише з позиції самого позивача та є необґрунтованими, оскільки не надано жодного доказу на їх підтвердження. Враховуючи зазначені обставини, виходячи з аналізу норм матеріального та процесуального права, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено суду, що мали місце ті обставини, якими обґрунтовувались позовні вимоги, а тому вони задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed