Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У серпні 2016\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , яка народилась [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дочкою повноліття, стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дочкою [PERSON] , трьох років. Від [PERSON] заперечень проти позову або заяви про визнання позову не надходило. Судом з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] з 23.03.2013\~р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, вони є батьками дитини [PERSON] , яка народилась [INFO] та проживає з [PERSON] (а.\~с.\~5, 6, 7). Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином [PERSON] зобов`язаний утримувати свою дочку до досягнення останньою повноліття. Частинам першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)\~стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)\~інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зважаючи на звернення [PERSON] з позовом з вимогою про стягнення на її користь з [PERSON] аліментів на утримання дочки у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з посиланням на те, що [PERSON] перебуває на військовій службі, де отримує заробітну плату (грошове забезпечення), що підтверджується довідками б/н б/д Військової частини польової пошти В3591 (а.\~с.\~8, 9), інших утриманців не має, за відсутності з боку [PERSON] заперечень щодо цих посилань, а також беручи до уваги те, що [PERSON] не повідомив, з посиланням на докази, обставин, які мають враховуватись при визначенні розміру аліментів, Суд вважає, що аліменти можуть бути визначені у вказаному розмірі. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Беручи до уваги наведене, Суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову [PERSON] в частині вимоги про стягнення на її користь з [PERSON] аліментів на утримання дочки розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дочкою повноліття, а тому задовольняє позов у цій частині. Частинами другою, четвертою та шостою статті 84 Сімейного кодексу України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Як наведено вище, [PERSON] перебуває на військовій службі, де отримує грошове забезпечення, при цьому він не повідомив обставин, з посиланням на докази, щодо неможливості ним надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно дружині [PERSON] , з якою проживає дитина [PERSON] , яка не досягла віку трьох років. Враховуючи викладене, Суд вважає, що [PERSON] має право на утримання від [PERSON] , у розмірі у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , трьох років. Відповідно до частини першої статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином наявні законні підстави для задоволення позову [PERSON] в частині вимоги про стягнення на її користь з [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня подання позовної зави і до досягнення дочкою [PERSON] , трьох років, а тому Суд задовольняє позов у цій частині. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення підлягає допуску до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з зазначених норм Цивільного процесуального кодексу України, з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20\~грн., оскільки [PERSON] від сплати цього судового збору звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved