Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач зазначив,\~що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 17.08.2016р. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, який є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. За бажанням відповідача йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 45 000 грн., та для користування кредитним картковим рахунком було видано банківську картку. Також позивач зазначив, що банк виконав свої зобов`язання за договором, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах кредитного ліміту. Втім, відповідач свої зобов`язання щодо погашення кредиту та процентів виконував неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором відповідача [PERSON] станом на 14.06.2020 року складає 54 465, 97 грн., з яких: заборгованість за тілом кредита 44 869, 97 грн., в тому числі заборгованість за поточним тілом кредита 0,00 гривень, заборгованість за простроченим тілом кредита 44 869, 97 грн., заборгованість за нарахованими відсотками -0,00 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 9 596, 00 грн., яку просили стягнути з [PERSON] на користь банку, а також судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. В судове засідання представник позивача АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі, вимоги позовної заяви підтримав повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, про причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд встановив\~наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 17.08.2016р. [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 12). У анкеті - заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця анкета заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитуваннчя, розташованими в рекламному буклеті, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодався з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, розміщеними на сайті банку. При цьому в заяві зазначалось, що позичальник зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті банку, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку. Згідно розрахунку позивача у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань відповідачем станом на 14.06.2020 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 17.06.2016р. перед банком склала 54 465, 97 грн., з яких заборгованість за тілом кредита 44 869, 97 грн., в тому числі заборгованість за поточним тілом кредита 0,00 гривень, заборгованість за простроченим тілом кредита 44 869, 97 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 0, 00 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 9 596, 00 грн. (а.с. 5-9). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграммах, якими обмінялися сторонни. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороной (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК україни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та уцмови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів данного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першоїстатті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першоюстатті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтями 525 та 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за тілом кредиту та нарахованими відсотками. Як на підставу своїх позовних вимог про погашення кредиту, позивач посилався на Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт«Універсальна» та Витяг з умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», які не підписані відповідачем. Матеріалами справи встановлено, що правовідносини між сторонами регулюються лише Анкетою - заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку. При цьому зазначена Анкета-заява не містить суми отриманого кредиту (кредитного ліміту), процентів за користування кредитом, строку виконання кредитного договору та інших відомостей, необхідних для укладення кредитного договору. Умови ж та правила надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою, які не підписано відповідачем, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 17.08.2016. Так, згідно з частиною шостою статті 81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також умови та правила надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» розумів [PERSON] , ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву від 17.08.2016. Надані позивачем умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредиту (бажаний кредитний ліміт), сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, наданий банком до матеріалів справи розрахунок суми боргу також не містить розміру кредитного ліміту, який був встановлений позивачем та який є базою нарахування боргу у зв`язку невиконанням умов, що передбачені в анкеті-заяві. Водночас, із самого розрахунку заборгованості та заявлених позовних вимог вбачається, що поточна заборгованість по тілу кредиту та по відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн., а відтакі відсутня база нарахування боргу у зв`язку невиконанням умов, що передбачені в анкеті-заяві. Також у матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують видачу кредитної картки «Універсальна» відповідачу. Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк» не доведено на підставі належних та допустимих доказів розміру отриманих відповідачем кредитних коштів від банку, тому відсутня процесуальна можливість у суду дослідити та перевірити проведені позивачем нарахування заборгованості відповідача та встановити їх обґрунтованість. При цьому відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, встановивши фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність і необґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовував свої вимоги, що є його процесуальним обов`язком. Тобто в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: dismissed