Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

04 грудня 2017 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що [INFO] народилась її онука [PERSON] та [INFO] народився її онук [PERSON] від її доньки - [PERSON], [INFO], що є відповідачем у справі. З дня народження дітей і до цього часу вона виховує онуків сама, оскільки їх мати не приймає жодної участі в їх вихованні та утриманні, не виконує своїх батьківських обов'язків. ЇЇ донька - відповідач, неодноразово перебувала у містах позбавлення волі, за час перебування на волі, відповідач дітьми не цікавилась, ніде не працює, вдома не проживає, веде аморальний спосіб життя, вживає наркотичні засоби. ЇЇ онука відвідує Перещепинську ЗОШ 1-ІІІ ст. № 1, де навчається в другому класі, в свідоцтві про її народження в графі батько записаний [PERSON], який насправді батьком не є та з цього приводу Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області вирішується питання про внесення відповідних змін до актового запису про народження. ЇЇ онук ходить до дитячого садка, відповідач щодо нього записана, як мати одиначка. Весь цей час, вже більше 8 років, вона виховує дітей сама, створює їм належні умови для виховання, утримує їх, купує одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини, забезпечує онучці навчання, а відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. У зв'язку з чим позивач просить: позбавити [PERSON], [INFO], уродженку м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та призначити її опікуном над цими дітьми. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с. 27). Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавала. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 30). Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав просила задовольнити, а в частині призначення позивача опікуном над малолітніми дітьми - відмовити (а.с. 28). Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] народилась [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON], про що свідчить відповідне свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05 вересня 1978 року, надано суду в копії (а.с. 10). 03 червня 1995 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів Виконкомом Перещепинської с/Ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено запис за № 30. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] - змінено на "[PERSON]" (а.с. 11). [INFO] у вищезазначених осіб від шлюбу народилась [PERSON], та [INFO] народився [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження (а.с. 6, 7). Згідно характеристики учениці 2-Б класу Перещепинської ЗОШ І-ІІІ ст. № 1 № 341 від 06 вересня 2017 року, наданої суду в копії, [PERSON] навчається у вищезазначеному навчальному закладі з 01 вересня 2016 року, з моменту вступу до 1-го класу. За рік навчання вона проявила себе як старанна, відповідальна учениця. Матеріал 1-го класу засвоїла на високому рівні. Дівчинка добре читає, рахує, пише каліграфічно, охайно. Добре засвоїла таблицю додавання чисел, вдало застосовує свої знання під час розв'язання задач, прикладів. За характером [PERSON] тиха, скромна. У колективі - прийнята, має друзів. Проживає дитина в сім'ї своєї бабусі [PERSON]. Бабуся приділяє багато уваги вихованню онуки та її матеріальному забезпеченню, надає кошти на додаткове гаряче харчування. На протязі всього року була забезпечена всім необхідним для навчання. Дівчинка до бабусі дуже прив'язана. [PERSON] постійно цікавиться навчанням онуки та приділяє увагу її розвитку, відвідує батьківські збори, спілкується з класним керівником. Мати, [PERSON], вихованням дитини зовсім не займається, веде аморальний спосіб життя. Довгий час не бачить дітей, їхнім життям не цікавиться. Під час проживання з бабусею психологічний та психічний стан дитини нормальний, з бабусею їй комфортно. Фізичний стан здоров'я дівчинки задовільний. Група для фізичного виховання - основна (а.с. 9). Відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS], з метою перевірки можливості призначення [PERSON] опікуном над неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON], складеного комісією в складі голови опікунської ради Перещепинської міської ради [PERSON], спеціалістами міської ради [PERSON], [PERSON], житло розміщене на 2 поверсі п'ятиповерхового будинку, складається з трьох житлових кімнат, кухні, ванної кімнати та вбиральні, загальна площа квартири - 60,8 м2, житлова - 37,3 м2. Умови проживання [PERSON] повністю відповідають таким, в яких можуть проживати та виховуватись неповнолітні діти. Будинок газифікований, має індивідуальне опалення, зі всіма зручностями. Для дітей об лаштована окрема спальна кімната з місцем для приготування уроків. Діти забезпечені одягом та продуктами харчування, шкільним приладдям, книгами та всім необхідним. [PERSON] пенсіонерка, розмір отримуваної пенсії дозволяє забезпечувати дітям належні умови проживання та виховання. [PERSON] є рідною бабусею дітей, з самого народження приймає участь в їх вихованні, матеріально забезпечує та переймається їх долею. Останні роки діти проживають в родині бабусі. [PERSON] сусідами характеризується позитивно. За вищезазначеною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - онук, мешкає без реєстрації, [PERSON], [INFO] - онука, мешкає без реєстрації. Бабуся від народження піклується про онуків та займається їх вихованням. Умови для проживання та фінансово-майновий стан [PERSON] повністю відповідають вимогам, які ставляться перед кандидатом в опікуни (а.с. 35). Як вбачається з наданого висновку Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 2.25-281 від 12 квітня 2018 року, орган опіки та піклування виконкому Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON], [INFO] по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 33-34) Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, лю6ові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та и людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько (мати) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної Постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. А тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Оцінюючи надані позивачем докази, які досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позивачем доведений той факт, що [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов'язків протягом тривалого часу і за час розгляду справи в суді своєї поведінки не змінила, продовжує ухилятись від цього обов'язку, тому, суд вважає, що в інтересах дітей, необхідно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аргументи позивача в цій частині позову обґрунтовані підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог в частині призначення позивача опікуном над малолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відмовити, оскільки вирішення даного питання є компетенцією відповідного органу опіки та піклування. Крім того, за ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи те, що вимог про стягнення аліментів заявлено не було, суд вважає за необхідне вирішити таке питання з власної ініціативи, відповідно до положень СК України. Так, згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням постановлення судом рішення про позбавлення батьківських прав та того, що станом на день розгляду справи діти, які не досягли повноліття проживають разом з бабусею, яка є позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги в утриманні дітей не надає, суд приходить до висновку, що не надаючи матеріальну допомогу в утриманні дітей відповідач порушує їх інтереси і з відповідача належить стягнути на користь особи, у якої будуть перебувати діти, аліменти на їх утримання. При визначенні виду та розміру аліментів, які необхідно присудити до стягнення, суд виходить з того, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження негативного стану здоров`я дітей та не містять доказів наявності у їх власності нерухомого майна. Також матеріали справи не містять доказів на підтвердження перебування на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, негативного стану здоров`я, що свідчить про наявність можливості сплачувати аліменти на утримання дітей, водночас не містять матеріали справи і доказів на підтвердження наявності у власності відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. З огляду на викладені вище норми законодавства та обставини, установлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь особи, у якої будуть перебувати діти, на їх утримання повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом, а саме - з 04 грудня 2017 року. Інших даних про матеріальний стан платника аліментів, а також стан здоров'я дітей і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. При цьому, з урахуванням положень ст.141 ЦПК України, враховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору в сумі 640,00 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial