Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

05 лютого 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] та [PERSON] виконкому Новоричівської селищної ради Камянка-Бузького району Львівської області в якій просять суд визнати за ними право власності по ? частині на житловий будинок №79 по вул. Незалежності в смт. Новий Яричів Камянка-Бузького району, після смерті їх матері [PERSON], яка померла 08.06.2015р. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 07.08.1978р. помер їх батько [PERSON], а 08.06.2015р. померла їх мати [PERSON], а вони є спадкоємцями першої черги щодо їх майна. Коли вони звернулись до нотаріуса з заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину, то їм було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на цей житловий будинок. Зазначають, що за таких обставин, спадкодавець не виготовив правовстановлюючий документ на житловий будинок, а спадкоємці не можуть набути це майно в порядку спадкування. В судове засідання позивачі не зявились. Позивачка [PERSON], яка одночасно представляє інтереси іншої позивачки [PERSON] згідно довіреності від 01.02.2016р. (а.с. 13) надали суду заяви про розгляд справи без їх участі (а.с. 61). Представник позивача адвокат [PERSON] також надала суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 75). Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак на адресу суду надійшла заява, в якій зазначає, що проти позову не заперечує, а справу просить слухати без участі представника селищної ради (а.с. 35). Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Батьками позивачів [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що доводиться свідоцтвами про їх народження (а.с. 10,11). [PERSON] помер 07.08.1978р., що підтверджується копією його свідоцтва про смерть виданого повторно 27.11.2015р. (а.с. 7). [PERSON] померла 08.06.2015р., що доводиться свідоцтво про її смерть від 09.06.2015р. (а.с. 8). За життя [PERSON] належала земельна ділянка на території Новояричівської сільської ради, загальною площею 0,3520 га., для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що доводиться державним актом про право приватної власності на землю від 14.10.1998р. (а.с. 31). Як стверджується копією інвентаризаційної справи на будинок №79 по вул. Незалежності в смт. Новий Яричів (а.с. 41-55), на згаданій вище земельній ділянці був збудований житловий будинок, план будівництва якого датований 14.05.1972р. (а.с. 43). Таке будівництво здійснювалось згідно рішення виконавчого комітету Новояричівської селищної ради депутатів трудящих від 29.03.1962р., яким надано дозвіл на будівництво житлового будинку (а.с. 73), акту про виділення її в натурі (а.с. 77) та плану забудови земельної ділянки від 19.04.1962р. (а.с. 76). Відповідно до довідки Новояричівської селищної ради від 17.01.2016р. №100 будинок №79 по вул. незалежності в селищі Новий Яричів Камянко-Бузького району належить [PERSON], яка померла 08.06.2015р. і під забороною та арештом не перебуває (а.с. 20). Після смерті матері [PERSON] позивачі звернулись до нотаріуса та оформили свої спадкові права на земельну ділянку, що розташована в смт. Новий Яричів по вул. Незалежності, 79, по ? частині кожна, що доводиться відповідними свідоцтвами про право на спадщину за законом від 30.03.2016р. (а.с. 63-66). Разом з тим, нотаріусом відмовлено у оформленні права на спадщину на житловий будинок №79 по вул. Незалежності в смт. Новий Яричів, так як відсутній правовстановлюючий документ на це майно, що доводиться постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.03.2016р. (а.с. 67). Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачі позбавлені права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, відтак звернулися до суду. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як зазначено у п. 3.1. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція). У Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (додаток №1 до Інструкції) зазначено, що такими документами є зокрема рішення виконкому, місцевої [PERSON] депутатів трудящих про відвід земельної ділянки установам, підприємствам і організаціям і про дозвіл цього будівництва та акт державної комісії про прийняття будинку (будинків) та введення їх в експлуатацію. Судом встановлено, що спірний будинок збудований на земельній ділянці, яка відведена для його будівництва відповідно до рішення виконавчого комітету Новояричівської селищної ради депутатів трудящих від 29.03.1962р. (а.с. 73), а також встановлено, що такий будинок на даний час є збудований, що доводиться матеріалами інвентаризаційної справи (а.с. 41-55) та належав покійній [PERSON], що доводиться довідкою селищної ради (а.с. 20). Також судом встановлено, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище [PERSON] ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Відтак, суд дійшов до висновку, що позивачі, як єдині спадкоємці до майна покійної [PERSON] підставно просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у них відсутній. А сам факт відсутності правовстановлюючого документу на імя спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як правомірна підстава здійснення забудови спадкодавцем, існування права на земельну ділянку, непорушність прав інших осіб тощо. При винесенні цього рішення суд також враховує, що дане будівництво збудоване в 1972 році, що видно з матеріалів інвентаризаційної справи (а.с. 43) і за даними якої, відсутні будь-які відмітки про самовільне будівництво. А всі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам і були побудовані до Указу Президії Верховної [PERSON] Української РСР від 22 січня 1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель", і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних). За таких обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємців при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved