Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач\~[PERSON] звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з вказаним позовом. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач указує,\~що вона\~з2002 року вселилася в будинок № 12 по вулиці Центральній (колишня Леніна) м. Глобине Полтавської області на постійне проживання, стала там проживати, доглядати за домоволодінням, підтримувати його в належному стані та проводити ремонти як текучі, так і капітальні з дозволу [PERSON], який виїхав до свого брата [PERSON] в Російську Федерацію, де й проживав.\~На\~початку 2012\~року [PERSON]\~повернувся в\~Україну. 28 лютого 2012 року помер. Після його смерті позивач й надалі взяла на себе основні обовязки по догляду за господарством, відкрито добросовісно та безперервно володіє домоволодіння за адресою: вул. Центральна (колишня Леніна), буд. 12, м. Глобине Полтавської області. Посилаючись на викладене, позивач просила визнати за нею право власності на нерухоме майно за набувальною давністю на житловий будинок з по господарськими спорудами за адресою: Полтавська область, м. Глобине, вулиця Центральна (колишня Леніна), будинок 12. До судового засідання позивач [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Представник відповідача Глобинської міської ради, представник третьої особи\~ сектору\~державної реєстрації\~Глобинської райдержадміністрації\~Полтавської області, у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду,\~прохали розглянути\~справу у\~їх відсутності,\~ заперечень на позов не надали. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до\~ п.1\~ч.\~3\~ст.\~223\~ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. У відповідності до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. \~Згідно ч.2\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~Згідно ч. 1\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном\~протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Як розяснено в п.9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Із змісту\~ст. 344 ЦК України\~та розяснень зазначеної вище Постанови Пленуму ВССУ випливає, що право власності на чуже майно набувається за набувальною давністю лише за сукупності всіх цих обставин. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. За набувальною давністю може бути набуте право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику відмовлено. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] з 2002 року стала постійно проживати в житловому будинку за адресою: вул. Леніна, буд. 12, м. Глобине, Полтавської області, що підтверджується відповіддю Глобинського\~міського громадського\~формування з\~охорони громадського\~порядку "Муніципальна\~міліція"\~про проведену\~перевірку факту\~проживання у\~вказаному будинку\~з 2002\~року Відповідно до відмітки в паспорті [PERSON] зареєстрована в [INFO], з 08 грудня 2012 року. \~ \~ \~ \~Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що будинок №12, по вул. Леніна, м. Глобине Полтавської області, знаходиться на території Глобинської міської ради, Ѕ житлового будинку з господарськими будівлями належала померлій [PERSON] відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 941 від 24.11.1979, виданого виконавчим комітетом Глобинської міської ради та Ѕ житлового будинку з господарськими будівлями належала померлому [PERSON] відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 942 від 24.11.1979, виданого виконавчим комітетом Глобинської міської ради. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого КП «Кременчуцькее міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» від 09.10.2012 - власником житлового будинку розташованого за адресою: м. Глобине вул. Леніна, буд.12 зазначено [PERSON] та [PERSON]. Згідно актового запису про смерть № 171 від 07 грудня 1986 року наданого на запит суду Глобинським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області встановлено, що [PERSON] померла 07 грудня 1986 року. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 211297 від 07 березня 2012 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області встановлено, що [PERSON] помер 28 лютого 2012 року. За життя 30 червня 2006 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений [PERSON], державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори, згідно якого усі права та обовязки, які належать йому на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки які можуть належати йому у майбутньому та усе його майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON]. Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. Після смерті [PERSON], в порядку спадкування за заповітом, спадщину у встановлений законом строк прийняв [PERSON] (спадкова справа № 136/2012). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ст. 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до довідки виконавчого комітету Глобинської міської ради № 354 від 01.10.2012, [PERSON], до дня смерті 28 лютого 2012 року проживав один. Особовий рахунок № [NUMBER] у Глобинській філії ПАТ «Полтаваобленерго» на споживання електроенергії за адресою: вулиця Леніна, буд. 12 м. Глобине відкрито на імя [PERSON], з яким укладено договір про користування електричною енергією № 01534. Особистий код № 6384 у Глобинському РГП ПАТ «Полтавагаз» за користування природнім газом за адресою: вулиця Леніна, буд. 12 м. Глобине відкрито на імя [PERSON], з яким укладено договір про користування природнім газом від 19.11.12. За таких обставин, [PERSON] могла і повинна була знати, що володіє чужою річчю та про відсутність у неї законних підстав для набуття права власності на житловий будинок, який належав [PERSON] Таким чином, зазначені обставини свідчать, що спірний будинок не є чужим позивачу, а вказаний позов спрямований на узаконення права власності . Крім того, факт тривалого і безперервного володіння чужим майном не є підставою для визнання права власності на нерухому річ, яка завідомо для позивача належить певній особі.\~ Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. У разі якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння, а сторона посилається на строк набувальної давності, слід визнати, що стороною вибрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли. З огляду на зазначене, суд не може визнати володіння [PERSON] спірним житловим будинком добросовісним. Сам по собі факт вселення та проживання позивача в цьому будинку не свідчить про добросовісність заволодіння ним. Обставинами, які мають значення для справи, і які у відповідно до ч. 1\~ст.\~81\~ЦПК України повинен довести саме позивач є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Спірний будинок з господарськими будівлями будучи спадковою масою після померлого [PERSON] був прийнятий [PERSON], прийнявши спадщину останній від неї не відмовлявся. Спірне майно з часу заселення позивача мало конкретних власників, сам факт користування позивачами майном зі згоди власника не дає підстав для визнання за користувачем права власності за набувальною давністю. Крім проживання позивача [PERSON] у будинку за адресою: вул. Леніна, буд.12, м. Глобине Полтавської області та реєстрації її в цьому будинку, інших відомостей, які б свідчили про відкритість та безперервність користування позивачем будинком матеріли справи не містять. В суді позивачем [PERSON] не доведено переконливими доказами те, що вона добросовісно заволоділа чужим майном спірним будинком, \~тобто не знала і не могла знати про те, що вона володіє чужою річчю та не мала найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна,\~і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України висловленою в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 911/130/14 / 3-87гс15 за позовом про визнання права власності за набувальною давністю, де зазначено, що відповідно до ч. ч. 1, 4\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Отже, задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі\~ст. 334 ЦК України\~можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Норми цієї статті не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалося на підставі договірних зобов'язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), чи у будь-який інший передбачений законом спосіб, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Крім того, оскільки право власності за набувальною давністю набувається за рішенням суду, то на момент прийняття рішення право володіння позивача не має бути припинено. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визнання за позивачем [PERSON] права власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями за адресою: вул. Леніна, буд. 12 в м. Глобине Полтавської області за набувальною давністю. \~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного та

Outcome: dismissed