Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому позовні вимоги викладені наступним чином: визнати недійсним іпотечний договір, укладений 28.11.2011 року між Кіровоградським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (іпотекодержателем) та [PERSON] (іпотекодавцем), посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Куценко І.В., зареєстрований у реєстрі за № 1012; визнати припиненою поруку за договором від 28.11.2011 року, укладеним між Кіровоградським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів та товариством з обмеженою відповідальністю Консалтинг ЛТД та [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.11.2011 року між Кіровоградським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів в особі директор Чорного Геннадія Юрійовича та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтинг ЛТД» в особі [PERSON] укладено договір № 2 про надання цільової позики на створення робочих місць для працевлаштування інвалідів. Згідно умов договору Відділення фонду надає позичальнику грошові кошти на безпроцентній основі у розмірі 621870,00 грн. зі строком повернення до трьох років, а позичальник зобов`язується використати їх за цільовим призначенням та повернути позику в порядку та на умовах, визначених договором. Між Кіровоградським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів та товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтинг ЛТД» та [PERSON] укладено договір поруки. Згідно якого поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов`язань у повному обсязі. Також між позивачем та Відділенням фонду 28.11.2011 року укладено іпотечний договір. При цьому вказане в договорі є неправдивою інформацією, а предмет іпотеки не відповідає вимогам закону, не виділений окремо зі складу об`єкта нерухомого майна та не зареєстрований у встановленому законом порядку. Позивач вважає, що вказаний іпотечний договір від 28.11.2011 року має бути визнаний недійсним з підстав невідповідності вказаного договору нормам частини 2 та 3 статті 203, частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, статті 5 Закону України «Про іпотеку». Крім того, позивач вважає, що необхідним є визнання поруки припиненою. Оскільки без відома позивача 02.05.2012 року та його згоди на це було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору № 2 від 01.11.2011 року про надання цільової позики на створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, в зв`язку з чим було збільшено відповідальність поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Також позивач вважає, що оспорювані договори вчинилися дієздатною фізичною особою у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, так як на той період часу [PERSON] лікувався в зв`язку з отриманням черепно-мозкової травми, перебував у важкому фізичному та психічному стані. При цьому, жодного наміру укласти іпотечний договір та договір поруки не мав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представники відповідача Кіровоградського обласного відділенням Фонду соціального захисту інвалідів в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили та просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, про що надали суду відповідні письмові заперечення (т. а.с. 129-130, т. 2 а.с. 50-51). В обґрунтування заперечень зазначено, що додатковою угодою від 21.05.2012 року про внесення змін до договору № 2 від 01.11.2011 року не змінено Графік повернення грошових коштів цільової позики на виконання Договору № 2. Разом з тим, уклавши 28.11.2011 року договір поруки, поручитель [PERSON] зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов`язань у певному обсязі за додатковою угодою № 1 до договору №2 від 01.11.2011 року. Предметом оспорюваного договору іпотеки є нерухоме майно нежиле приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначене нежиле приміщення належить [PERSON] відповідно до договору дарування від 23.11.2011 року, укладеному між ним та [PERSON] . В зв`язку з тим, що повернення цільової позики не здійснювалось належним чином, відділення Фонду 08.08.2013 року звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальності «Консалтинг ЛТД» та майнового поручителя [PERSON] заборгованості по сплаті цільової позики. Постановою суду позов задоволено та стягнуто солідарно з позивача та Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтинг ЛТД» суму цільової позики, пеню та 3% річних за весь час прострочення. На виконання вищевказаного рішення відкрито виконавче провадження та державним виконавцем проведено опис майна та нежилого приміщення. В зв`язку з чим, представник відповідача вважає, що вказана позовна заява є засобом уникнення [PERSON] від виконання зобов`язань за оспорюваними договорами, а тому не підлягає задоволенню. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтинг ЛТД» в судове засідання не з`явився, про дату,час та місце розгляду справи повідомлявся. Копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовних заяв з доданими до них копіями документів, а також судові повістки у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (т. 1 а.с. 82, 122, 155, 168, 184, 198, 219, 231; т. 2 а.с. 21, 23, 72, 81, 105, 122). Причини неявки суду не повідомив, заяв та заперечень не подавав. Прокурор в судовому засіданні вказав на незаконність та необґрунтованість позовних вимог, а тому просив відмовити в задоволені позові в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача Кіровоградського обласного відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, думку прокурора, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Між Кіровоградським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтинг ЛТД» (далі позичальник) 01.11.2011 року укладено Договір № 2 про надання цільової позики на створення робочих місць для працевлаштування інвалідів (далі Договір № 2, т. 1 а.с. 9-13). За умовами п. 1.1. вказаного договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, відділення Фонду надає позичальнику грошові кошти на безпроцентній основі у розмірі 621870,00 грн. зі строком повернення до трьох років, а позичальник зобов`язується використати її за цільовим призначенням та повернути позику в порядку та на умовах, визначених цим договором. Строк повернення позики становить 3 роки з моменту надання суми позики. Перебіг строку починається з моменту зарахування на рахунок позичальника грошових коштів. Позика надається позичальнику з метою створення 6 робочих місць для працевлаштування осіб з особливими можливостями понад норматив працевлаштування інвалідів відповідно до вимог Закону України «Про охорону праці», постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року № 70 «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціального захисту інвалідів в Україні», а також згідно технічно-економічного обґрунтування та кошторису витрат на створення робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів (Додаток № 1, т. 1 а.с. 14), що є невід`ємними частинами договору (п. 2.1. Договору № 2). Відповідно до пункту 3.1. Договору № 2 гарантією повернення позики виступає застава приміщення позичальника, орієнтована вартість якого 715437,00 грн. (Додаток № 8). Між Кіровоградським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (далі відділення Фонду) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтинг ЛТД» (далі отримувач) 21.05.2012 року укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору № 2 від 01.11.2011 року про надання цільової позики на створення робочих місць для працевлаштування інвалідів (т. 1 а.с. 95-97). В забезпечення виконання зобов`язань за Договором № 2 між Кіровоградським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (далі іпотекодержатель) та [PERSON] (далі іпотекодавець, майновий поручитель товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтинг ЛТД») 28.11.2011 року укладено іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Куценко І.В. та зареєстрований за № 1013 (т. 1 а.с. 20-23). Згідно п. 1.1. іпотечного договору, цей договір забезпечує всі вимог іпотекодежателя, які випливають з Договору № 2 про надання цільової позики на створення робочих місць для працевлаштування інвалідів від 01.11.2011 року та договору поруки від 28.11.2011 року (а також будь-якими додатковими угодами до них) укладеними між іпотекодерателем та позичальником. В іпотечному договорі зазначено, що [PERSON] укладав даний договір перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, володіючи необхідним обсягом цивільної дієздатності, без будь-якого примусу, як фізичного і морального, розуміючи значення своїх дій. За пунктом 2.1. іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно нежиле приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також в забезпечення виконання зобов`язань за Договором № 2 між Кіровоградським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (далі кредитор) та Товариством з обмежено відповідальністю «Консалтинг ЛТД» (далі Боржник) та [PERSON] (далі Поручитель) укладено договір поруки від 28.11.2011 року (т. 1 а.с. 24-25), за умовами п. 1.1. якого поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов`язань у повному обсязі за Договором № 2. Згідно п. 1.1. договору поруки поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов`язань у повному обсязі за Договором № 2 та додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому. Поручитель погоджується з тим, що при зміні боржника, зміні змісту та обсягу (зміна суми позики, плата за користування позикою) забезпеченого цією порукою зобов`язання (в тому числі нові зобов`язання) за Договором № 2, цей договір буде діяти до повного виконання зобов`язання за Договором № 2, тобто повного повернення суми позики (п. 1.3. договору поруки). В пункті 5 договору поруки зазначено, що цей договір сторонами прочитаний, відповідає їх намірам та досягнутим домовленостям, що засвідчується підписами сторін, які діють у повній відповідності з наданими їм повноваженнями та повним розумінням змісту цього договору. В зв`язку з невиконанням зобов`язань за Договором № 2 Кіровоградським обласним відділення Фонду соціального захисту інвалідів подано до суду адміністративний позов про стягнення заборгованості, який постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.11.2013 року задоволено частково. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтинг ЛТД» та фізичною особи (поручителя) [PERSON] на користь Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму цільової позики в розмірі 496870,00 грн., пеню за порушення термінів сплати цільової позики у розмірі 6045,30 грн., інфляційну різницю в розмірі 25,00 грн., три процента річних за весь час прострочення в розмірі 1775,34 грн. (т. 1 а.с. 66-68). На виконання вищевказаного рішення Кіровоградським окружним адміністративним судом 04.07.2014 року та 16.09.2014 року видано виконавчі листи (т. 1 а.с. 75, 78), на підставі яких постановами державного виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 10.07.2014 року та 22.09.2014 року відкриті виконавчі провадження (т. 1 а.с. 73, 76). Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Підставою недійсності іпотечного договору від 28.11.2011 року позивач вказує не дотримання сторонами вимог частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України, якою визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Зміст правочину становлять права та обов`язки, про набуття, зміну або припинення яких учасники правочину домовилися. Зміст договору чи іншого правочину закріплюється у його статтях (пунктах). Зміст правочину (його умови) насамперед не повинен суперечити вимогам як Цивільного кодексу України, так і інших актів цивільного законодавства. В пункті 2 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Статтею 5 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що діяла на момент укладення договору) предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. На запит суду Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне бюро технічної інвентаризації» повідомлено, що станом на 01.01.2013 року право власності на нерухоме майно по [ADDRESS] було зареєстроване: нежиле приміщення площею 243,00 кв.м. за Колективним підприємством «ПВК Геркон» на підставі договору купівлі продажу від 30.03.2010 року, зареєстрованого за № 575; нежитлове приміщення площею 95,1 кв.м. за [PERSON] на підставі договору дарування від 23.11.2011 року зареєстрованого за № 984 (т. 1 а.с. 156). Право власності набуто на різних правових підставах, при цьому доказів не виділення його в натурі позивачем не подано. Згідно частини 1 статті 18 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що діяла на момент укладення договору) іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови: для іпотекодавця та іпотекодержателя - юридичних осіб відомості про: для резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців; для нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для іпотекодавця та іпотекодержателя - фізичних осіб відомості про: для громадян України - прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; для іноземців, осіб без громадянства - прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України; зміст та розмір основного зобов`язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов`язання; опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані. При іпотеці земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення; посилання на видачу заставної або її відсутність. У разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторонами досягнуто всіх істотних умов іпотечного договору, що передбачені статтею 18 Закону України «Про іпотеку», що діяв на момент його підписання. Вказаний договір також нотаріально посвідченний у встановленому законом порядку. Крім того, частиною 1 статті 225 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29.02.2012 року у справі №6-9цс12. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.03.2015 року, для з`ясування питання чи страждав [PERSON] станом на 28.11.2011 року будь-яким психічним захворюванням, а також, в разі захворювання, чи не позбавляло його це захворювання можливості усвідомлювати значення своїх дій, віддавати їм звіт та розумно керувати ними при укладенні іпотечного договору від 28.11.2011 року та договору позики від 28.11.2011 року, призначено у справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» (т. 1, а.с. 150). За висновком судово-психіатричної експертизи № 263 від 12.05.2015 року, вкладеного експертами Комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» [PERSON] станом на 28.11.2011 року виявляв ознаки психічного захворювання у формі вираженого психоорганісного синдрому, що позбавляло його можливості усвідомлювати значення своїх дій, віддавати їм звіт та розумно керувати ними при укладенні іпотечного договору від 28.11.2011 року та договору поруки від 28.11.2011 року (т. 1 а.с. 174-176). Представник відповідача Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів не погоджуючись з вищевказаним висновком в судовому засіданні заявила клопотання (т. 1, а.с. 201-202) про призначення повторної судово-психіатричної експертизи [PERSON] , [INFO] , проведення якої просив доручити експертам Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня». В зв`язку з чим, ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.10.2015 року призначено повторну у справі повторну судово-психіатричну експертизу [PERSON] , [INFO] , проведення якої доручити експерту Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» (т. 1, а.с. 211-212). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 87 від 07.06.2016 року, складеного комісією в складі лікарів судово-психіатричних експертів Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради Каретний Артем Анатолійович на момент складення іпотечного договору від 28.11.2011 року та договору поруки від 28.11.2011 року хронічними стійкими психічними розладами не страждав. Виявляв розлади особистості та поведінки внаслідок перенесеної травми головного мозку. За своїм психічним станом в той період часу він міг розуміти значення своїх дій та керувати ними (т. 2 а.с. 94-96). Суд критично сприймає висновок судово-психіатричного експерта № 263 від 12.05.2015 року, який складений експертами комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», оскільки в основу даного висновку покладена значно менша кількість медичної документації [PERSON] , ніж у висновку повторної експертизи, а також у вказаному висновку відсутні обґрунтування та мотиви за якими експерти прийшли до такого висновку. У мотивувальній частині містяться лише посилання на медичну картку стаціонарного хворого, а також медичну картку амбулаторного хворого, анамнез встановлений зі слів матері. Водночас повторна судово-психіатрична експертиза № 87 від 07.06.2016 року проведена з дотриманням норм процесуального закону та нормативних актів, які регулюють порядок проведення вказаних експертиз та містить повний та всебічний опис за різними даними (матеріали справи, повний об`єм медичної документації) щодо психічного стану підекспертного саме 28.11.2011 року, тобто під час укладення іпотечного договору та договору поруки. Крім того, головою АСЕ комісії Тарасенком О.І., що підписував судово-психіатричної експертизи № 263 від 12.05.2015 року, при подальшому розгляді справи надано інформацію про те, що відповідач не перебував на диспансерному обліку та за медичною допомогою не звертався (лист № 9432/10 від 24.12.2015 року, т. 2, а.с. 13, лист № 9493/10 від 30.12.2015 року, а.с. 26). Представник позивача не спростував її висновків. Тому суд визнає висновок повторної судово-психіатрична експертиза № 87 від 07.06.2016 року належним доказом. Також в матеріалах справи міститься відповідь на запит суду [INFO] № 2/1265 від 28.12.2015 року (а.с. 28) в якому зазначено, що згідно протоколу медичної комісії Кіровоградського ОМВК № 75 від 21.0.9.2015 року відповідач визнаний приданим до військової служби. Частина 3 статті 10 та стаття 60 Цивільного процесуального кодексу України покладають на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, позивачем не доведена належним чином, а судом при розгляді справи не встановлена наявність підстав, з якими закон пов`язує визнання іпотечного договору та договору поруки від 28.11.2011 року недійсними, оскільки докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог ґрунтуються на припущеннях, а відтак, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Питання розподілу судового збору вирішується у відповідності до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed