Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

05.07.2019 року позивач звернувся з указаним позовом, який мотивував тим, що він працює в ПрАТ «Монделіс Україна» з травня 2012 року і по цей час. У зв`язку із специфікою роботи, а саме: роботи на підприємстві харчової промисловості, був зобов`язаний проходити періодичні медичні огляди. Так, ним було пройдено медичний огляд у період березень 2012, вересень 2012, квітень 2013, вересень 2013, квітень 2014, вересень 2014, березень 2015, вересень 2015, березень 2016, жовтень 2016, березень 2017. Мінімальний час на проходження медичного огляду складає два дні. Оплати за проходження медичних оглядів проведено не було. Позивач посилаючись на вказані обставини та норми норми ст. 43 Конституції України, ч.3 ст.15, ч.6 ст.24 Закону України «Про оплату праці», ст. 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», ст.ст.123, 169 КЗпП України, Постанови Кабінету Міністрів України №559 від 23.05.2001 про затвердження «Порядку проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів», уточнивши вимоги щодо розрахунку суми позову, просить суд стягнути з ПрАТ "Монделіс Україна" невиплачену заробітну плату за час проходження медичного огляду за період з 2012 по 2017 роки у розмірі 4721,66 грн. Крім того, вказуючи на те, що відповідач не виплатив позивачу вчасно вказані кошти, посилаючись на вимоги ст. 34 Закону України «Про оплату праці», ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», відповідач повинен нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини заробітної плати та стягнути з відповідача на його користь компенсацію втрати частини доходів у розмірі 3112,61 грн. Позивач в судове 12.06.2019 року не з`явився, надав заяву в якій просив слухати справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, на попередніх судових засіданнях представник Мельник О.В. проти позову заперечував, надісланий відзив підтримав. В обґрунтування заперечень проти позову посилався на те, що відповідач заперечує проти позовних вимог у повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Позивач підлягав обов`язковим оглядам, які були належним чином організовані товариством згідно з чинним законодавством України. Проходження медичних оглядів займало у позивача не більше одного дня. Товариство склало відповідні списки працівників, підлягаючих медичним оглядам, у періоди проходження медичних оглядів позивачем. [PERSON] отримував заробітну плату у дні проходження медичних оглядів. Позивач у різний час працював у Товаристві укладальником-пакувальником, молодшим оператором пакувальних автоматів та оператором пакувальних автоматів є працівником зі змінним графіком роботи та проходив медичні огляди у свої робочі дні, але поза межами своєї робочої зміни. Товариство належним чином оплачувало виконану роботу у дні проходження ним медичних оглядів, у зв`язку з чим відсутні підстави для збереження середнього заробітку за ці дні, які й так йому були оплачені, а тому виплата середнього заробітку за час проходження медичних оглядів за ці ж дні фактично призведе до дублювання виплат, що не відповідає законодавству про працю. Відповідач вважає, що відсутні підстави для здійснення будь-яких додаткових виплат за дні проходження медичних оглядів працівником, оскільки вказані дні були відпрацьовані позивачем та оплачені товариством. Крім того, у березні 2012 році позивач не був працівником Товариства, не отримував заробітної плати, а тому у позивача не було заробітку, який міг би зберегтися за ним на час проходження попереднього медичного огляду, більш того, не проходження попереднього медичного огляду є підставою для відмови у прийняття на роботу та не створює для роботодавця жодних обов`язків відносно кандидата на посаду. Разом з тим, немає підстав для компенсації позивачу частини втраченого заробітку. Враховуючи викладену позицію відповідач просив відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог повністю. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом встановлено, що [PERSON] працює у ПрАТ «Монделіс Україна» з травня 2012 і по даний час (а.с.5). Згідно\~ст.14 Закону України «Про охорону праці»\~працівник окрім іншого зобов`язаний проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Положеннями\~ст.123 КЗпП України\~встановлено, що за час перебування в медичному закладі на обстеженні за працівниками, зобов`язаними проходити таке обстеження (ст.ст.169,191), зберігається середній заробіток за місцем роботи. Проходження медичних оглядів регулюється Наказом МОЗ України від 21.05.2007 року № 246 «Про затвердження Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій»(далі Порядок). Відповідно до п.2.21. Порядку роботодавець зберігає за працівником на період проходження медогляду місце роботи (посаду) і середній заробіток та за результатами медичного огляду інформує працівника про можливість (неможливість) продовжувати роботу за професією. Згідно з переліком професій працівники підприємств харчової та переробної промисловості, зокрема кремово-кондитерських цехів, виробництв підлягають обов`язковим профілактичним оглядам, в тому числі попередній та періодичним. Отже [PERSON] працюючи на посаді оператора пакувальних автоматів підлягав обов`язковим медичним оглядам, спочатку первинним, а потім періодичним. За змістом п.2.2, 2.3, 2.5, пп.4.3.2 п.4.3 Порядку заклади державної санітарно-епідеміологічної служби щорічно за заявкою роботодавця (його представника), за участю представника первинної профспілкової організації або уповноваженої працівниками особи визначають категорії працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду та до 1 грудня погоджують списки працівників, які підлягають періодичним медоглядам, та план-графік проведення медогляду закладами охорони здоров`я. На підставі цього роботодавець складає поіменні списки працівників, які підлягають періодичним медичним оглядам, узгоджує їх у санітарно-епідеміологічній станції. Роботодавець за рахунок власних коштів забезпечує організацію проведення медичних оглядів, витрати на поглиблене медичне обстеження працівника з підозрою на професійні та виробничо-зумовлені захворювання та їх медичну реабілітацію, диспансеризацію працівників груп ризику розвитку професійних захворювань. Відповідачем було складено відповідні списки, але позивача не було доведено до відома (а.с.32-58). Відповідно до ст.\~169\~КЗпП України власник\~або уповноважений\~ним орган\~зобов`язаний\~за свої\~кошти організувати\~проведення попереднього\~(при\~прийнятті на\~роботу)\~і періодичних\~(протягом\~трудової діяльності)\~медичних оглядів\~працівників,\~зайнятих на\~важких роботах,\~роботах із\~шкідливими чи\~небезпечними умовами\~праці або\~таких,\~де є\~потреба у\~професійному доборі,\~а також\~щорічного обов`язкового\~медичного огляду\~осіб віком\~до 21\~року. Перелік професій, працівники яких підлягають медичному оглядові, термін і порядок його проведення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці. Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 21\~Закону України\~«Про оплату\~праці» визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Статтею 115 КЗпП України\~визначено строки виплати заробітної плати. Згідно частини першої цієї статті заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як встановлено судом позивач працює на підприємстві харчової промисловості та був зобов`язаний проходити періодичні медичні огляди. Згідно із ст. 123 КЗпП України за час перебування в медичному закладі на обстеженні за працівниками, зобов`язаними проходити таке обстеження (статті 169, 191), зберігається середній заробіток за місцем роботи. Позивач перебував у медичному закладі в такі дні: в березні 2012 року 16.03.2012, 21.03.2012 (а.с.110, 113), вересень 2012 року 05.09.2012, 07.09.12 (а.с.109,112), в квітні 2013 року 03.04.2013, 04.04.2013 (а.с.109,110,113), у вересні 2013 року 07.09.2013, 24.09.2013 (а.с109,112), у квітні 2014 року 07.04.2014, 27.03.2014 (а.с.109,110), у вересні 2014 року 14.09.2014, 22.09.2014 (а.с.109,111), у березні 2015 року 19.03.2015, 24.03.2015(а.с.110,111), у вересні 2015 року 09.09.2015, 11.09.2015 (а.с.111,112), у березні 2016 року 25.03.2016, 28.03.2016 (а.с.110,111), у жовтні 2016 року 23.09.2016, 28.09.2016 (а.с.109,111,112), у березні 2017 року 21.03.2017, 22.03.2017 (а.с.109,110,111). Відомості з особової медичної книжки [PERSON] та витребувані судом табелі обліку використання робочого часу підтверджують, що позивач проходив періодичні медичні огляди поза робочий час. Оплата, яка проводилася позивачу у ті дні, які співпадають із робочим часом була тільки за фактично відпрацьований час. За час проходження медичного огляду відповідачем не було винесено наказу про збереження заробітної плати. Так, згідно з п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Для розрахунку оплати медичного огляду за березень 2012 року застосовується постанова КМУ №1266 при обчисленні середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням. Якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку (доходу, грошового забезпечення), середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленого законом на день розірвання трудового договору, припинення підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з одержанням доходу безпосередньо від такої діяльності - для страхування на випадок безробіття, на день настання страхового випадку для добровільно застрахованих осіб за страхуванням з тимчасової втрати працездатності та на день настання права на страхову виплату для добровільно застрахованих осіб за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Оскільки позивач на час первинного проходження медичного огляду не був працевлаштований то середній заробіток слід розраховувати виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, яка згідно\~статті 13 Закону України "Про державний бюджет України на 2012 рік" від 22.12.2011 №4282-VI\~встановлені такі показники мінімальної заробітної плати в 2012 році: за місяць: з 1 січня 1073 грн; з 1 квітня 1094 грн; з 1 липня 1102 грн; з 1 жовтня 1118 грн; з 1 грудня 1134 грн. Робочі дні за січень і лютий 2012 року склали 41 день (1073+1073)/41=52,34 грн. * 2 дні = 104,68 грн., тобто у квітні 2012 року (16.03.2012, 21.03.2012 ) підлягає до стягнення 104,68 грн. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Суму компенсації слід обчислювати із суми «чистого» доходу, який виплачується на руки. Позивач був занятий на проходження медогляду: вересень 2012 05.09.2012, 07.09.2012 (а.с.109,112) ); 3423,51 грн. + 3850,06 грн. /46 дні х 2 дні = 316,24 грн.; в квітні 2013 03.04.2013, 04.04.2013 (а.с.109,110,113) ; 3371,84 грн.+2745,36 грн./40 дні х2=305,86 грн.; у вересні 2013 07.09.2013, 24.09.2013 (а.с109,112); 4170,87 грн.+3605,51 грн./43 дні х 2 дні = 361,70 грн.; у квітні 2014 07.04.2014, 27.03.2014 (а.с.109,110); 2968,7 грн. +3728,19 грн. / 33 дні х 2 дні = 405,88 грн.; у вересні 2014 14.09.2014, 22.09.2014 (а.с.109,111); 5533,99 грн.+4832,94 грн. /43 дні х 2 дні = 482,18 грн.; у березні 2015 19.03.2015, 24.03.2015(а.с.110,111); 4189,72 грн. +4399,75 грн./39 днів х 2 дні = 440,48 грн.; у вересні 2015 09.09.2015, 11.09.2015 (а.с.111,112); 3341,54 грн.+3832,29 грн./30 днів х 2 дні = 478,26 грн.; у березні 2016 25.03.2016, 28.03.2016 (а.с.110,111); 3111,48 грн. + 2207,76 грн. /20 днів х 2 дні = 513,92 грн. у жовтні 2016 23.09.2016, 28.09.2016 (а.с.109,111,112); 7037,11+6315,93 грн./ 40днів х 2 дні = 667,66 грн.; у березні 2017 21.03.2017, 22.03.2017 (а.с.109,110,111); 3401,90 грн. +6592,46 грн. /31 день х 2 дні = 644,80 грн. Наданий позивачем розрахунок повністю відповідає нарахованим сумам, а позиція відповідача про те, що позивачу була виплачена заробітна плата за відпрацьований період суперечить закону. Отже, вимога позивача про стягнення заробітної плати за час проходження медичного огляду за період з 2012 по 2017 у розмірі 4721,66 грн. підлягає задоволенню. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення на його користь компенсації втрати частини доходів, суд виходить з таких мотивів. Відповідно до статей 1 та 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. При цьому заробітна плата належить до доходів громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, і які є об`єктом нарахування указаної компенсації. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (стаття 3 Закону). Згідно із пунктом 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Індекс споживчих цін за указаний період невиплати грошового доходу відповідно до додатку до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати визначається шляхом множення місячних індексів за указаний період і, який таким чином складає: 151,79 +409,37 +381,23 +456,75 +452,64 +450,25 +237,58 +161,7 +157,0 +150,49 +103,81 = 3112,61 грн. Отже, позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно із\~частиною 1\~статті 141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Пунктом 1\~частини 2\~статті 141\~ЦПК України\~передбачено,\~що у\~разі задоволення\~позову судовий\~збір стягується\~з відповідача.\~Ураховуючи,\~що позивач\~за позовами\~про стягнення\~заробітної плати\~ відповідно\~до пункту\~1\~частини 1\~статті 5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнений\~від сплати\~судового збору,\~з відповідача\~на користь\~держави підлягає\~стягненню 768,40\~грн.\~судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved