Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційного банку "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому зазначило, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 13 травня 2011 року [PERSON] отримала кредит в сумі 10000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах передбачених дійсним договором. Однак, відповідач порушив умови договору та станом на 31.07.2017 року має прострочену заборгованість в розмірі 923943 грн 12 коп, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 8345 грн 66 коп, із заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 75772 грн 55 коп, із заборгованості за пенею та комісією в сумі 3400 грн 00 коп, а також штрафи 500 грн 00 коп (фіксована частина) та 4375 грн 91 коп (процентна складова). А тому, позивач просить стягнути з відповідача 92394 грн 12 коп заборгованості за кредитом та сплачені судові витрати в розмірі 1600 грн 00 коп. Представник позивача до суду не зявився, однак надав суду заяву, де просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві та проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач, до суду не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача подав до суду заяву, в якій позов не визнав і просив відмовити в його задоволенні за безпідставністю вимог та пропуском позивачем строку позовної давності. Дослідивши письмові\~ докази\~ та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про\~ наступне. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 13 травня 2011 року [PERSON] отримала кредит в сумі 10000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах передбачених дійсним договором. Однак, відповідач порушив умови договору та станом на 31.07.2017 року має прострочену заборгованість в розмірі 923943 грн 12 коп, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 8345 грн 66 коп, із заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 75772 грн 55 коп, із заборгованості за пенею та комісією в сумі 3400 грн 00 коп, а також штрафи 500 грн 00 коп (фіксована частина) та 4375 грн 91 коп (процентна складова). Позивачем позов до суду подано 30 серпня 2017 року, а клопотання про поновлення строку позовної давності не заявлено. Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України встановлено трирічний строк позовної давності, перебіг якого починається від дня, коли особа довідалась або мала довідатись про порушення свого права, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ст.261 Цивільного кодексу України). Види вимог, за якими встановлюється спеціальна позовна давність, передбачені ст.258 Цивільного кодексу України, право збільшення позовної давності за домовленістю сторін, передбачено ст.259 Цивільного кодексу України. Доказів того, що сторонами укладалась угода щодо збільшення, передбаченого законом строку позовної давності, матеріали справи не містять. Відповідно до правових позицій Верховного Суду України (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України: від 24 вересня 2014 року по справі №6-103цс14; від 12 листопада 2014 року по справі №6-167цс14; від 1 жовтня 2014 року по справі №6-134цс14) у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких, відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.\~ Наведений позивачем розрахунок не містить даних про те, що кредит отримувався частинами та про те, що з моменту отримання кредиту відповідач вчиняв дії щодо його повернення. \~ \~ \~ \~Кредит було отримано 13 травня 2011 року, строк виконання договору настав 13 травня 2014 року, після настання вказаного строку позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за укладеним договором\~ 30 серпня 2017 року, тобто загальний\~ строк позовної давності закінчився 13 травня 2017 року. Оскільки позивач звернувся до суду з позовом 30 серпня 2017 року, тому суд вважає що ним пропущено строк позовної давності, а про його поновлення\~ не клопотав, а це є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed