Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

28.10.2019 представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 09.07.2008 у розмірі 156178,67 грн., стягнути судовий збір 1921 грн., обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № б/н від 09.07.2008 відповідач отримав кредит у розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач належним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 30.09.2019 у сумі 656806,10 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі - 5971,62 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 643887,84 грн., заборгованості за пенею і комісією - 6946,64 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена рішенням Київський районний суд м.Харкова від 11.02.2015 з відповідача на користь позивача, яка складала 12991,87 грн., з яких: 5971,62 грн. - заборгованість за кредитом; 4916,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1246,64 грн. - заборгованість по комісії та пені за користуванням кредитом; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 606,76 грн. - штраф (процентна складова), різниця становить: 644670,99 грн. Позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 156178,67 грн., яка складається з наступного: 156178,67 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 29.04.2019 по 30.09.2019 та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом із позовом подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Оскільки наслідки ст. 280 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час, дату і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив та клопотань про відкладення не надавала, у зв`язку з чим з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 09.07.2008, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Рішенням Київський районний суд м. Харкова від 11.02.2015 у цивільній справі №640/21659/14-ц за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість, яка складала 12991,87 грн. станом на 31.10.2014. Згідно висновку про правильне застосування норм права, викладеному у п. 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, на підставі ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно висновку про правильне застосування норм права, викладеному у п. 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, Банк скористався правом дострокового повернення кредитних коштів та звернувся у 2014 році до суду з вимогою про стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого змінив строк виконання основного зобов`язання, а зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитним договором, що узгоджується із позицією Верховного Суду, викладенній у постанові від 07.11.2018 по справі № 675/26/17. У зв`язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги належним чином необґрунтовані та задоволенню не підлягають . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed