Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось до суду з вищевказаним позовом, просило стягнути з відповідача на свою користь суму в розмірі 83 781 грн. 05 коп. по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнути судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 грудня 2011 року між приватним акціонерним товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «УніКредит Лізинг» був укладений договір добровільного страхування №28-0101-7500/1997, предметом якого є страхування транспортного засобу «Мерседес», державний номер [NUMBER]. 17 березня 2012 року на а.д. Кіровоград - Кривий Ріг - Запоріжжя відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Мерседес», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який наїхав на перешкоду, а саме каміння, що знаходилось на дорозі. Згідно постанови Кіровського районного суду міста Кіровограда, по справі №1109/3831/12 від 14.05.2012 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась в наслідок порушення [PERSON] ч. 4 ст. 140 КУпАП. До позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав при цьому усі необхідні документи. Для визначення вартості матеріального збитку завданого транспортному засобу «Мерседес», державний номер [NUMBER] було складено авто -товарознавче дослідження результати якого викладені у висновку №93303/1 від 28.04.2012 року і проаналізовано рахунки №149868 та №147297, на підставі яких були складені страховий акт №ДККА-15392 від 10.04.2012 року та страховий акт № ДККА-15392/1 від 28.04.2012 року та розрахунки сум страхового відшкодування. На підставі вищевказаних документів позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 80 054 грн. 64 коп., що підтверджується платіжним дорученням №3775 від 10.04.2012 року та 3 726 грн. 41 коп., що підтверджується платіжним дорученням №4688 від 28.04.2012 року. Згідно розрахунку загальна сума відшкодування становить 80 054 грн. 64 коп. + 3726 грн. 41 коп. = 83 781 грн. 05 коп. 10 липня 2013 року позивачем за адресою відповідача була направлена претензія про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу №5148/1523УСГ, але жодної відповіді одержати не вдалось. В зв'язку з викладеним позивач вимушений звернутись до суду. До початку судового засідання від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечив, посилаючись на зміст наданих письмових заперечень (а.с. 59-62). Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач перебуваючи на посаді головного інженера «Кіровоградського ДЕД», порушив правила норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автошляху Кіровоград - Кривий Ріг - Запоріжжя 10км.+800м., а саме своєчасно не вжив заходів до прибирання каміння з проїжджої частини, внаслідок чого допущено пошкодження транспортного засобу «Мерседес Бенс» державний номер [NUMBER], тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 140 КУпАП. Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 травня 2012 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення 850 грн. штрафу (а.с. 9). Таким чином винним у дорожньо - транспортній пригоді являється [PERSON], який перебував на посаді головного інженера «Кіровоградського ДЕД». Дані обставини встановлені під час розгляду адміністративної справи, а тому не потребують доказуванню згідно ст.61 ч.3 ЦПК України . 05 грудня 2011 року між приватним акціонерним товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «УніКредит Лізинг» був укладений договір добровільного страхування №28-0101-7500/1997, предметом якого є страхування транспортного засобу «Мерседес», державний номер [NUMBER]. Для визначення вартості матеріального збитку завданого транспортному засобу «Мерседес», державний номер [NUMBER] було складено авто товарознавче дослідження результати якого викладені у висновку №93303/1 від 28.04.2012 року і проаналізовано рахунку №149868 та рахунку №147297, на підставі яких були складені страховий акт №ДККА-15392 від 10.04.2012 року та страховий акт № ДККА-15392/1 від 28.04.2012 року та розрахунки сум страхового відшкодування. На підставі вищевказаних документів позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 80 054 грн. 64 коп., що підтверджується платіжним дорученням №3775 від 10.04.2012 року та 3 726 грн. 41 коп., що підтверджується платіжним дорученням №4688 від 28.04.2012 року. Згідно розрахунку загальна сума відшкодування становить 83 781 грн. 05 коп. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст.993, 1191 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Як вбачається з позовної заяви позивачем пред'явлено вимоги про відшкодування шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди до [PERSON], як фізичної особи, однак останній на час ДТП перебував у трудових відносинах з «Кіровоградським ДЕД», та був притягнутий до адміністративної відповідальності, саме як посадова особа, що крім змісту постанови про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, також вбачається з санкції ч. 4 ст. 140 КУпАП - розмір штрафу становив 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850грн.). Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ч.1 ст.33 ЦПК України суду не надано право з власної ініціативи замінювати первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучити до участі в справі іншу особу як співвідповідача. За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити за наслідками його пред'явлення до неналежного відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed