Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач у червні 2017 року звернувся до суду з названим позовом, вказуючи, що 18.07.2013 року між [PERSON] та ПАТ «АкцентБанк» укладено кредитний договір № б/н. Відповідач отримав кредит в розмірі 8400,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач порушує умови договору та не проводить в установлений термін оплату. Станом на 20.04.2017 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 18726,54 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.07.2013 року у сумі 18726,54 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений ( а.с.23, 24, 35, 36). В позовній заяві просить суд розгляд справи провадити без участі їх представника, проти проведення заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] на виклик суду в судове засідання не з'явилася. Про місце та час розгляду справи відповідач належним чином повідомлена на що вказують поштові переведення ( а.с. 26, 34 ). Заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило , причини неявки суду не повідомлялися. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі , чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, ознайомившись з позовною заявою, та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних міркувань. Так, у своїй позовній заяві позивач зазначає, що 18.07.2013 року між [PERSON] та ПАТ « АкцентБанк» укладено кредитний договір № б/н. Згідно вище названого кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 8400,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. Позивач вказує, що відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором № б/н від 18.07.2013 року. Банк виконав взяті на себе зобов'язання та встановив кредитний ліміт на картку у розмірі 8400,00 грн. Відповідач [PERSON] порушує умови договору та не проводить в установлений термін оплату. Станом на 20.04.2017 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 18726,54 грн. з яких : 8415,14 грн. - заборгованість за кредитом; 8193,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 750,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн.- штраф ( фіксована частина); 867,93 грн. - штраф ( процентна складова) . Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступних міркувань. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. За змістом ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення Кредитного договору) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитонадавач зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема: орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови. Для перевірки обставин, на які посилається позивач, суд ухвалою від 12.10.2017 року зобов'язав позивача надати для огляду в судовому засіданні оригінали документів кредитної справи [PERSON] (а.с.30-31). Позивач не виконав даної ухвали не надіслав суду оригіналів матеріалів, які повинні міститися у кредитній справі [PERSON]. При таких обставинах суд позбавлений можливості перевірити докази, на які позивач посилається у своїй позовній заяві. Позивач до позовної заяви додав фотокопію анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АкцентБанк. Досліджуючи її суд вказує, що названа фотокопія вкрай неналежної якості для її візуального сприйняття (а.с.5). Разом із тим, із цього документу можна встановити, що в ньому зазначені персональні дані відповідача щодо дати народження, місця проживання, реквізитів паспорту громадянина України, дата 18.03.2013 року та підпис. Вказана заява не містить більш жодних даних про умови договору. Так, в заяві міститься розділ про те, що заявник просить надати йому перераховані нижче послуги: платіжна картка кредитка «Універсальна», зарплатна картка, картка Gold, пенсійна картка, ощадкнижка (депозит) дебетна особова картка, ідентифікація з паспортом. Заявник мав обрати банківську послугу, проставивши навпроти обраної послуги відмітку. Однак такої відмітки анкета-заява не містить. Також анкета-заява містить строку, в якій заявник мав вказати бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна»/ Gold, ця строка не заповнена. Крім того, анкета-заява не містить жодних даних про те, що відповідач отримав будь-яку картку, а також строк її дії. Матеріали справи містять в собі витяги із тарифів та Умов і Правил надання банківських послуг ( а.с. 6-9). При цьому, копії вказаного витягу з тарифів та Умов і Правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача . Виходячи із наведеного, доводи позивача про те, що [PERSON] отримала кредит у розмірі 8400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, належними та допустимими доказами не підтверджуються. Одночасно суд вважає, що надані при зверненні до суду завірені позивачем копії анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АкцентБанк ( а.с.5), витяги із тарифів та умов і правил надання банківських послуг ( а.с.6-9), є копіями невідомого походження, а відтак також не є належними та допустимими доказами у справі згідно положень ст.ст. 58, 59 ЦПК України. Така позиція суду узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду України, що відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Так, копіями невідомого походження, як зазначено в правових позиціях Верховного суду України, викладених у справах № 6-57743св10, № 6-29420св10 є будь-які копії документів, справжність яких неможливо перевірити шляхом співставлення із оригіналом. Окрім цього, згідно правових позицій Верховного суду України, викладених у справах № 6-240цс14, № 6-16цс15 не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо умови не містять підпису позичальника. Отже, встановлені судом обставини дають підстави стверджувати, що всупереч положень ст.ст. 58-60 ЦПК України на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту видачі відповідачу кредитної картки "Універсальна" , не надано належних доказів укладення та виконання договору між сторонами, зарахування коштів на кредитну картку позичальника, видачу коштів готівкою та ін. Відповідно до ст.27 ч.2 ЦПК України кожна сторона зобов'язана надати суду всі наявні докази для підтвердження своїх позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Всупереч наведеному сторона позивача не надала суду доказів на підтвердження своїх вимог. Зокрема, суду не надано: належних доказів укладення договору; виконання договору; зарахування коштів на кредитну картку позичальника; видачу відповідачу всіх готівкових коштів та ін. Виходячи з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, суд зазначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Отже, за наведених вище підстав у задоволенні позову слід відмовити повністю. На підставі ст.88 ЦПК України, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, з відповідача на користь позивача не стягується судовий збір сплачений при зверненні до суду.

Outcome: dismissed