Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

28.03.2019 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач з подальшим уточненням просить визнати недійсними електронні торги за номером лоту №331372, які відбулися 11.03.2019 року, результати яких оформлені протоколом №392086, з реалізації арештованого нерухомого майна з реєстраційним №22747918 трикімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 96,1 кв.м., житловою площею 59,4 кв.м., належної на праві [ADDRESS] [PERSON] , що розташована за адресою: [ADDRESS] ; та визнати недійсними акт про реалізацію нерухомого майна та Свідоцтво про придбання з прилюдних торгів за номером лоту №331372, які відбулися 11.03.2019р., нерухомого майна з реєстраційним номером 22747918- трикімнатної квартири [ADDRESS] ; та стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. Позовні вимоги мотивовані наступним. 08.03.2019 року у поштовій скриньці за адресою проживання: [ADDRESS] , позивач знайшов у конверті листа Харківської філії ДП «СЕТАМ» від 11.02.2019 №1594/18-18-19 щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів у ВП №489446197, та повідомлено, що реєстраційний номер лота 331372; відомості про предмет іпотеки трикімнатна квартира загальною площею 96,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] ; день та час проведення електронних торгів 11.03.2019 о 09.00 год.; початкова ціна продажу майна 1428500 грн. 11.03.2019 року позивачем направлено відповідь на лист ДП «СЕТАМ» від 11.02.2019 року №1594/18-18-19, в якому зазначено, що позивач як власник предмета іпотеки і боржник не отримував жодних повідомлень ні про оцінку квартири, ні про проведення торгів. Однак, електронні торги відбулися. Відповідачами при проведенні торгів допущені істотні і грубі порушення законодавства, що вплинули на результати торгів у спосіб заниження об`єкта продажу, неповної та недостовірної інформації про об`єкт продажу, несвоєчасного повідомлення позивача про ціну продажу предмета іпотеки внаслідок чого було порушено його право власності та охоронюваний законом інтерес очікувати компенсації на власну користь позитивного залишку різниці між дійсною вартістю предмета іпотеки і сумою заборгованості перед стягувачем та витрат виконавчого провадження. 12.03.2019 року позивач вперше ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №48946197 у ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області на виконання виконавчого листа №2-108/11 виданого 05.09.2011 року Фрунзенським районним судом м. Харкова. До цього часу позивачу було відомо про ВП №29707351 відкрите у Фрунзенському ВДВС ХМУЮ, однак протягом останнього пів року позивач вів переговори з банком про добровільне погашення боргу і викуп квартири, збирав кошти. Постанови про закінчення ВП позивач не отримував, та позивач не міг передбачити, що за одним виконавчим листом будуть відкриті два виконавчі провадження. Ознайомившись з матеріалами вказаного ВП, позивач дізнався про оцінку предмета іпотеки, зокрема про звіт про оцінку майна від 02.10.2018р. та висновок про вартість майна від 02.10.2018р. підготовлені ТОВ «ЕКСПЕРТ-2012», згідно якого вартість спірної квартири складає 1428500 грн. Оцінка була проведена без попереднього узгодження сторін виконавчого провадження, попередження оцінювача про кримінальну відповідальність, та при проведенні оцінки не було отриману необхідну та достовірну інформацію про об`єкт оцінки, у тому числі не проведено його огляд, внаслідок чого оцінка вартості спірної квартири є заниженою та такою, що не відповідає ринковій вартості, а використані «аналоги» не є подібними до об`єкту оцінки, тому що вартість повинна складати не менш ніж 2343014,10 грн. Також протиправними є дії начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області Купріянової А.О. щодо подання заявки на реалізацію іпотечного арештованого майна, на підставі якої ДП «СЕТАМ» було сформовано лот торгів №331372, за яким відбулися електронні торги, оскільки вказана заявка була надіслана організатору торгів без доказів повідомлення позивача (боржника) про визначення вартості майна, та у заявці не зазначено інформації про зареєстрованих осіб дружини та доньки позивача. Також, в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази публікацій оголошення про проведення електронних торгів за лотом №331372, дата та час проведення у місцевих друкованих ЗМІ за місцезнаходженням предмета іпотеки. Представником відповідача ДП «СЕТАМ» спрямовано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється, та за достовірність наданої інформації відповідають посадові особи ВДВС. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. При підготовці електронних торгів були здійснені публікації в газетах за 14.02.2019 року в газетах «Премьер» №38 (6867), та «Харьковский курьер» №13 (3241), тобто за 16 робочих днів до дня початку прилюдних торгів, а письмове повідомлення сторонам виконавчого провадження було надіслано 11.02.2018 року, тобто не пізніше дня публікації у ЗМІ. Жодних доказів на підтвердження своїх доводів про визнання електронних торгів позивач до позовної не надав, та не обгрунтував як описані ним порушення вплинули на результат торгів, та як це порушило його права, натомість організатор електронних торгів здійснив всі необхідні дії, в межах чинного законодавства для реалізації майна. Представником позивача надано відповідь на відзив представника ДП «СЕТАМ», в якому він зазначає, що позивачем подані відповідні скарги на дії державних виконавців, та відповідач повинен був перевірити повноту заповнення заявки, та не повідомив начальника відділу ДВС про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів, та в друкованих ЗМІ не міститься інформація щодо місця проведення прилюдних торгів, опису предмету іпотеки, та іншу необхідну інформацію, внаслідок чого квартира була продана за заниженою вартістю, що не покриває суму заборгованості перед банком. Боржник не був ознайомлений із результатами визначення оцінки майна. Представник АТ «ВТБ Банком» спрямовано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову посилаючись, що позивачу добре було відомо про спір з АТ «ВТБ Банк» та судове рішення про стягнення заборгованості на користь банку, та боржником воно виконано не було, та було відомо про існування виконавчого провадження, оскільки 29.08.2018 року державним виконавцем Київського ВДВС м. Харків винесено постанову про опис та арешт майна боржника, та зберігачем майна було призначено [PERSON] . Разом з тим, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що при проведенні електронних торгів відбулось порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом МЮУ від 29.09.2016 року №2831/5, та доказів того, що ці порушення вплинули на результати торгів і права та законні інтереси позивача порушені. На сторін не покладається обов`язок письмово повідомляти боржника у виконавчому провадженні про призначення торгів і подальший перебіг торгів, а також пересвідчуватися в отриманні будь-яких повідомлень боржником. Встановлення іншої вартості зазначеної вище квартири не доводить порушення прав позивача, оскільки ціна майна, що виставляється на торги з метою примусового продажу, є відмінною від ринкової вартості та залежить від попиту (пропозицій) учасників торгів. Оцінка майна боржника відповідає чинному законодавству. Представником третьої особи АТ «ВТБ Банк» були викладені свої заперечення у відзиві на позовну заяву, а не у поясненнях, а від так суд вважає за можливе прийняти вказаний відзив як письмові пояснення по справі. Представником відповідача Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Всі документи виконавчого провадження надсилались боржнику, та за виконавчим документом позивачем не було сплачено жодної копійки на користь стягувача. Проведені електронні торги відбулись виключно до вимог чинного законодавства, та посилання позивача, що фотографії квартири не відповідають дійсності є не обгрунтованими, оскільки вони зроблені у день проведення опису майна, а від так ознайомлення з об`єктом оцінки було проведено за документами та фотоматеріалами, які зазначені в заяві оцінювача та не суперечить чинному законодавству з оцінки майна. Наданий позивачем звіт ФОП [PERSON] неможливо використовувати для встановлення ринкової вартості майна для реалізації на публічних торгах, оскільки відсутня поправка, що «майно знаходиться під арештом», та його метою є ведення цивільної справи у суді, та початкова ціна визначена без врахування ПДВ, та подана заявка була заповнена відповідно до законодавства, що і було відображено в системі електронних торгів Дії державного виконавця були спрямовані на реальне та безумовне виконання рішень, що виконувалися в межах ЗВП №48946197. Позивачем надано відповідь на відзив представника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області, в якому він вказує, що в матеріалах виконавчого провадження немає доказів направлення рекомендованим поштовим відправленням постанови про відкриття виконавчого провадження, а від так позивач не повідомлений про повторний початок примусового виконання виконавчого листа виданого Фрунзенським районним судом м. Харкова від 05.09.2011р. Позивачу було відоме про інше ВП відкрите у Фрунзенському ВДВС ХМУЮ, та він не розумів того, що відкрилося ще одне ВП №48946197, в якому винесено безліч постанов, жодна з яких не була отримана позивачем, що підтверджується також матеріалами виконавчого провадження, а тому позивач був позбавлений можливості визначити вартість майна за взаємною згодою із стягувачем. Боржник [PERSON] не повідомлявся належним чином про результат визначення оцінки майна, а від так державний виконавець не мав права готувати проект заявки на реалізацію арештованого майна до ознайомлення сторін із результатами визначення оцінки арештованого майна. Крім того, державним виконавцем умисно надано неповну та недостовірну інформацію про об`єкт оцінки вихідні дані використання яких під час оцінки призвело до надання необ`єктивного висновку про вартість майна. Також посилається на обставини, які викладені в позовній заяві. Представник позивача адвокат Макаренко О.М. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити. Представник відповідача ДП «СЕТАМ» в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, в своєму відзиві просить розглянути справу у відсутність представника ДП «СЕТАМ». (т. 2, а.с. 71). Представник відповідача Відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач неодноразово пропонувала позивачу придбати в неї квартиру за ціною, яку вона сплатила, але він відмовляється, та вона позбавлена права користуватись своєю власністю вже понад рік. Представник третьої особи АТ «ВТБ Банк» в судове засідання не з`явився, повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити, посилаючись на те, що квартира була продана за дуже низькою ціною. 28.03.2019 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, та розподілена судді Зуб Г.А. Ухвалою судді від 29.03.2019 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження. 29.03.2020 року до суду надійшла від позивача [PERSON] заява про забезпечення позову, яка розподілена судді Зуб Г.А. Ухвалою суду від 29.03.2019 року клопотання [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково, та позовні вимоги забезпечені шляхом накладення заборони відчуження на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 22747918 до вирішення справи по суті. 15.05.2019 року в підготовчому судовому засіданні залучено в якості співідповідача [PERSON] , та подано клопотання про залишення частини позовних вимог без розгляду, від якого під час розгляду представник позивача відмовився. Ухвалою суду від 15.05.2020 року витребувано за клопотанням позивача докази у ДП «СЕТАМ», та у Відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області. Ухвалою суду від 02.10.2019 року закрито підготовче провадження по справі, та справу призначено до розгляду по суті. 05.12.2019 року в судовому засіданні відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про залучення в якості третьої особи [PERSON] . Ухвалою суду від 06.12.2019 року в задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про зупинення провадження відмовлено. 31.01.2020 року в судовому засіданні в якості третьої особи до участі в справі залучено [PERSON] . Ухвалою судді від 22.06.2020 року клопотання представника третьої особи АТ «ВТБ Банк» про проведення судового засідання в режимі відео-конференції повернуто заявнику без розгляду. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 06 жовтня 2015 року постановою головного державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження № 48946197 з виконання виконавчого листа № 2-108/11, виданого Фрунзенським районним судом м. Харкова 05 вересня 2011 року про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] боргу у розмірі 1 531 996 ,70 грн. [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] ., а також на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . До цього виконавчий лист перебував на виконанні у Фрунзенському ВДВС м. Харкова. Постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС ГТУЮ в Харківської області від 27 квітня 2017 року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] . Згідно акту старшого державного виконавця Київського ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківської області від 29 серпня 2018 року у відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в присутності понятих [PERSON] та [PERSON] , а також в присутності іншого боржника [PERSON] здійснено опис та арешт майна: квартири [ADDRESS] , що належіть [PERSON] . Призначено відповідальним зберігачем [PERSON] , яку попереджено про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчужування, приховування чи підміну описаного майна, а також отримання копії постанови. А тому, посилання позивача, що він не знав про існування вказаного виконавчого провадження спростовується вказаним актом, оскільки [PERSON] є дружиною позивача. Постановою старшого державного виконавця від 17 вересня 2018 року, призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ«ЕКСПРЕС 2012», попереджено суб`єктів оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «ЕКСПРЕС-2012», про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надавання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові. 02 жовтня 2018 року ТОВ «Експрес 2012» складено звіт про оцінку майна, згідно якого ринкова вартість квартири складає без ПДВ 1 428 500 грн. 16 жовтня 2018 року державним виконавцем направлено учасникам виконавчого провадження повідомлення про результати оцінки майна. 02 листопада 2018 року вказаний виконавчий лист передано на виконання до відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області. Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області Панкратовою М.А. від 12.11.2018 року прийнято ВП №48946197 до ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області. 01.02.2019 року підготовлено заявку на реалізацію іпотечного арештованого майна з відповідними документами на 26 аркушах. 11.02.2019 року ДП «СЕТАМ» надіслано листа про повідомлення стягувача, боржника, виконавчу службу про проведення електронних торгів. При підготовці електронних торгів були здійснені публікації в газетах за 14.02.2019 року в газетах «Премьер» №38 (6867), та «Харьковский курьер» №13 (3241), тобто за 16 робочих днів до дня початку прилюдних торгів. 11.03.2019 року відбулися електронні торги за лотом №331372 з реалізації предмета іпотеки, а саме трикімнатної квартири загальною площею 96,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з протоколом проведення електронних торгів №392086 сформованого 11.03.2019, ДП «СЕТАМ» переможцем торгів визначено [PERSON] , яка перерахувала гарантійний внесок в розмірі 71425 грн. на рахунок організатора -06.03.2019, та суму коштів за придбаний предмет іпотеки у розмірі 1357075 грн. на рахунок відділу - 20.03.2019. 27.03.2019 року складено акт про реалізацію предмета іпотеки та надіслано його організатору. Підставою для звернення до суду з вказаною позовною заявою є те, що спірна квартира була продана за заниженою ціною, протиправності дій начальника виконавчої служби щодо поданої заявки на реалізацію іпотечного арештованого майна, та порушення вимог законодавства щодо публікації організатором повідомлення про проведення таких електронних торгів. Позивач звертався до Фрунзенського районного суду м. Харкова зі скаргами на дії начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області Купріянової А.О. щодо подання заявки на реалізацію іпотечного арештованого майна від 01.02.2019 року та на дії державного виконавця щодо визначення оціночної вартості нерухомого майна, однак ухвалами суду від 27.05.2019 та 28.05.2019 року в їх задоволенні було відмовлено, які залишені без змін постановами Харківського апеляційного суду від 28.08.2019 року. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18) зроблено висновок, що «недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим». У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року по справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER [PERSON] .V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). У пунктах 45-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) зазначено, що «відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5, 6 статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу). Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, які оспорюють результати електронних торгів. До предмета доказування в даній справі належало дотримання порядку проведення прилюдних торгів, а саме встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим порядком, а саме: правил які визначають процедуру підготовки, проведення електронних торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час та місце проведення електронних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення електронних торгів (розділ 5); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 7)». Разом із тим порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом про ВП 1999, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статей 55, 85 цього Закону)». Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення. Згідно статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Частиною 1 статті 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Доводи позивача про те, що його не було повідомлено про результати оцінки майна, не згода з визначеною оцінкою не свідчать про порушення процедури проведення електронних торгів, а вказують на незгоду позивача з діями державного виконавця перед передачею майна на реалізацію, які мають самостійну процедуру оскарження, визначену положенням Закону України «Про виконавче провадження» та ЦПК України, та не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Тому, необгрунтованими є посилання позивача на дії державного виконавця, як підставу для визнання електронних торгів недійсними, так і надання оцінки діям органів державної влади не може відбуватись в межах розгляду справи про визнання електронних торгів недійсними, а тільки в межах скарги на дії державного виконавця. Позивач скористався своїм правом, та оскаржив в судовому порядку визначення оціночної вартості нерухомого майна та дії щодо поданої заявки, за результатами яких судом прийняті ухвали суду, які були залишені постановами Харківського апеляційного суду від 28.08.2019 року без змін, тому в силу ст. 82 ЦПК України вказані доводи не доказуються при розгляді іншої справи, і не можуть розглядатись судом повторно з мотивів не згоди позивача з прийнятими судовими рішеннями, якими надано оцінку доказам сторони позивача щодо відсутності поштової скриньки в будинку, не отримання повідомлень від державного виконавця тощо, фотокарток, які стали підставою для складання звіту, надання оцінки звіту "про оцінку майна", виготовленого «ТОВ «Експерт-2012», не ознайомлення спеціалістами з постановою про призначення суб`єкта господарювання - суб`єкта оціночної діяльності тощо. (т.2, а.с. 231-239). Неналежне повідомлення державним виконавцем боржника про результати оцінки спірного майна та передачу спірної квартири на реалізацію за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності, не стосуються правил проведення прилюдних торгів. Жодного порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результати торгів, а також порушення законних прав позивача такими порушеннями у позовній заяві не викладено та за обставинами справи не доведено. Матеріалами справи не спростовано, що ДП «СЕТАМ» розмістив інформацію в системі електронних торгів на підставі документів, наданих відповідним органом ДВС. Перевірка документів на відповідність вимогам законодавства організатором за нормами чинного законодавства не здійснюється. Підприємство здійснювало визначені процедурою дії щодо реалізації нерухомого майна і дотрималось вимог щодо повідомлення учасників про проведення електронних торгів та самої процедури їх проведення, зокрема організатором були здійснені публікації в газетах за 14.02.2019 року в газетах «Премьер» №38 (6867), та «Харьковский курьер» №13 (3241), тобто за 16 робочих днів до дня початку прилюдних торгів, що спростовують доводи позивача про порушення п.2 Розділу VII Порядку реалізації арештованого майна та ч.3,5 ст. 43 ЗУ «Про іпотеку». У статті 11 ЦПК України зазначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Частиною 1 та 2 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Верховний суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №522/16724/16 (провадження №61-28810св18) зробив наступний правовий висновок: «обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з\~принципом диспозитивності\~та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача». Отже, суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, дослідивши в судовому засіданні усі докази, які є у справі, з врахуванням їх переконливості, належності і допустимості,

Outcome: dismissed