Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач ТОВ «Полтавський завод ЗБК» звернувся до суду з позовом до ТОВ «Агроенергобудсервіс» та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння. В позовній заяві посилався на те, що згідно з договором купівлі-продажу №А-1/28/2 від 06 липня 2010 року, укладеним ТОВ «Полтавський завод ЗБК» та ТОВ «Агроенергобудсервіс», позивачем відчужено автомобіль марки КРАЗ 65101-00002. Вказаний автомобіль є предметом застави згідно з договором застави автотранспортного засобу №30-кл-ю від 16.06.2007 року, укладеним між АБ «Укргазбанк» та ЗАТ «Полтавський завод ЗБК» на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 16 червня 2007 року №30-кл-ю. Оскільки договір купівлі-продажу автомобіля укладений без згоди заставодержателя, яким є АБ «Укргазбанк», та при наявності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження спірного майна, позивач просив суд визнати недійсним з моменту укладення Договір купівлі-продажу від 06 липня 2010 року, за яким автомобіль КРАЗ 65101 придбаний ТОВ «Агроенергобудсервіс», визнати недійсним з моменту укладення Договір купівлі-продажу від 09 листопада 2012 року, за яким автомобіль придбаний [PERSON] , витребувати вказаний автомобіль з незаконного володіння [PERSON] Судові витрати просив покласти на відповідачів. ТОВ «Агроенергобудсервіс» надав заперечення на позов, у яких посилався на те, що продавець мав право на відчуження належного йому майна. Зазначав, що ТОВ «Агроенергобудсервіс» є добросовісним набувачем спірного майна. Підстави для витребування майна від добросовісного набувача відсутні. Вимога про витребування майна у [PERSON] є безпідставною та позбавленою правового підґрунтя. Також заявляв про пропуск позивачем строку позовної давності. Тому в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі (т.1, а.с.84-85). Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 05 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2016 року у даній справі скасовано рішення Київського районного суду м.Полтави від 05 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ТОВ «Полтавський завод залізобетонних конструкцій» до ТОВ «Агроенергобудсервіс», провадження у справі в цій частині закрито. Рішення Київського районного суду м.Полтави від 05 листопада 2015 року та ухвала апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ТОВ «Полтавський завод залізобетонних конструкцій» до [PERSON] скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи судом першої інстанції [PERSON] надала заперечення на позов, у яких посилалась на відсутність будь-яких доказів порушення права позивача та на відсутність передбачених законом підстав для визнання договору недійсним. Тому в задоволенні позову просила відмовити (т.1, а.с.216-217). Третя особа Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулась до суду з самостійним позовом до [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно (т.2. а.с.67-68). Ухвалою суду від 21 грудня 2018 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно прийнято до спільного розгляду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський завод залізобетонних конструкцій» до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння. Ухвалою суду від 28 березня 2019 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «БУД ЕЛІТ МС» (т.2, а.с.156). Під час розгляду справи представник ПАТ «Укргазбанк» звернувся до суду з клопотанням про витребування у Територіального сервісного центру МВС №5341 інформації про те за ким та на якій підставі зареєстровано право власності на спірний автомобіль КРАЗ, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] . Дане клопотання задоволено ухвалою суду від 18 лютого 2019 року. На виконання ухвали суду Територіальним сервісним центр 5341 РСЦ МВС України 25 березня 2019 року надано витребувані судом докази, які залучено до матеріалів справи (т.2, а.с.148-152). Ухвалою суду від 17 жовтня 2016 року було зупинено провадження у справі до розгляду Господарським судом м.Києва справи за позовом ТОВ «Полтавський завод ЗБК» до ТОВ «Агроенергобудсервіс» про визнання договору купівлі-продажу №А-1/28/2 від 06 липня 2010 року недійсним (т.1, а.с.192). 31 січня 2017 року провадження у справі відновлено (т.1, а.с.222). Ухвалою суду від 25 квітня 2017 року було зупинено провадження у справі до розгляду Господарським судом Полтавської області справи №18/667/11 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ТОВ «Агроенергобудсервіс» та ТОВ «Полтавський завод ЗБК» про визнання договору купівлі-продажу №А-1/28/2 від 06 липня 2010 року недійсним (т.2, а.с.7). Відновлено провадження у справі 04 грудня 2018 року (т.2, а.с.54). Ухвалою суду від 26 квітня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника третьої особи ПАТ «Укргазбанк» у залученні до участі у справі в якості належного відповідача ТОВ «БУД ЕЛІТ МС». Представник позивача ТОВ «Полтавський завод ЗБК» в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (т.2, а.с.121). Представник третьої особи з самостійними вимогами ПАТ АБ «Укргазбанк» також звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] , яка про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, не повідомивши суду про причини неявки. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ТОВ «БУД ЕЛІТ МС» в судове засідання свого представника не направила. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та закритим акціонерним товариством «Полтавський завод залізобетонних конструкцій», правонаступником якого є ТОВ «Полтавський завод ЗБК», було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 280 тис. грн. строком до 16 червня 2010 року (т.1, а.с.4-7). На забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором між банком та позичальником 16 червня 2007 року було укладено договір застави №30-кл-ю, предметом якого є автомобіль марки КРАЗ 65101-0000200, реєстраційний номер [NUMBER] (т.1, а.с.10-11). Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач зазначав, що 6 липня 2010 року між ТОВ «Полтавський завод ЗБК» і ТОВ «Агроенергобудсервіс» було укладено договір купівлі-продажу вказаного автомобіля. Такий договір купівлі-продажу неодноразово оскаржувався в судовому порядку. Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 07 листопада 2016 року у справі №910/18274/16 відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ «Полтавський завод залізобетонних конструкцій» до ТОВ «Агроенергобудсервіс» про визнання недійсним договору купівлі-продажу №А-1/28/2 від 06 липня 2010 року (т.1, а.с.195-200). При цьому судом встановлено, що заставне майно ТОВ «Полтавський завод ЗБК» - автомобіль марки КРАЗ 65101-0000200 відчужений згідно договору купівлі-продажу №А-1/28/2 від 06.07.2010 року ТОВ «Агроенергобудсервіс». Відповідно до даного договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроенергобудсервіс» придбало у власність автомобіль КРАЗ 65101, 2005 року випуску, шасі [NUMBER] , колір червоний. 19.11.2012 року з метою продажу автомобіль марки КРАЗ 65101-0000200 був знятий з реєстрації юридичною особою ТОВ «Агроенергобудсервіс». Цього ж дня УДАІ УМВС України в Полтавській області даний автомобіль зареєстровано за [PERSON] Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Наведені вище обставини встановлені рішенням у господарській справі, яке набрало законної сили 25 листопада 2016 року, а тому доказуванню не підлягають при розгляді даної справи, де беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28 березня 2018 року у справі №18/667/11 відмовлено в задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» до ТОВ «Агроенергобудсервіс» та ТОВ «Полтавський завод ЗБК» про визнання договору купівлі-продажу №А-1/28/2 від 06 липня 2010 року недійсним. (т.2, а.с.24-31). Вказана ухвала Господарського суду Полтавської області набрала законної сили 06 серпня 2018 року (т.2, а.с.37-48). Таким чином, договір купівлі-продажу спірного автомобіля №А-1/28/2 від 06 липня 2010 року, укладений ТОВ «Агроенергобудсервіс» та ТОВ «Полтавський завод ЗБК» на час розгляду даної справи є чинним. Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьої, п`ятою, шостою ст. 203 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 3 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Не додержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статі 203 цього Кодексу є підставою недійсності правочину. Докази щодо наявності будь-яких підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 09 листопада 2012 року, укладеного ТОВ «Агроенергобудсервіс» та [PERSON] , учасниками справи суду не надано. Перебування майна в заставі не може бути підставою для визнання договору відчуження такого майна недійсним. На цю обставину звернув увагу Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 Постанови "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" від 30.03.2012р. №5 у випадку коли для розпорядження предметом застави була необхідною згода заставодержателя (частина друга статті 586 ЦК), правочин заставодавця щодо розпорядження предметом застави, вчинений без згоди заставодержателя після укладення договору застави, не може бути визнаний недійсним за позовом заставодержателя, оскільки в пункті 2 частини другої статті 592 ЦК установлено інший наслідок порушення заставодавцем правил про розпорядження предметом застави, а саме пред`явлення вимоги про дострокове виконання зобов`язання, забезпеченого заставою. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» звернув увагу судів на те, що не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК (п.10 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 6 листопада 2009 року). На час розгляду даної справи [PERSON] не є власником спірного автомобіля. Як вбачається з даних реєстраційної картки транспортного засобу, наданої до матеріалів справи Територіальним сервісним центром №5341 Регіонального сервісного центру в Полтавській області МВС України на виконання ухвали суду про витребування доказів від 18 лютого 2019 року, власником автомобіля КРАЗ 65101, 2005 року випуску, номер шасі (рами) [NUMBER] , є ТОВ «БУД ЕЛІТ МС», за яким автомобіль зареєстровано з 01 серпня 2018 року (т.2, а.с.152). Оскільки договори про відчуження спірного автомобіля є чинними, не визнавалися судом недійсними, підстави для визнання договору недійсним судом не встановлені, а також оскільки [PERSON] на даний час не є власником автомобіля, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу від 09 листопада 2012 року недійсним та про витребування у [PERSON] спірного автомобіля задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. На підставі викладеного застава автомобіля КРАЗ 65101, 2005 року випуску, номер шасі (рами) [NUMBER] зберігає свою силу після переходу його у власність іншої особи. Але, оскільки [PERSON] на даний час не є власником автомобіля, не підлягають задоволенню вимоги ПАТ «Укргазбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно. Такі вимоги банку до ТОВ «БУД ЕЛІТ МС» можуть бути розглянуті в порядку господарського судочинства. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог позивача ТОВ «Полтавський завод ЗБК» та третьої особи з самостійними вимогами ПАТ «Укргазбанк» в повному обсязі. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем та третьою особою з самостійними вимогами судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed