Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

06.02.2018 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області №2-1879/08 від 14.11.2008 року, та стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дитини в розмірі 250 грн. щомісячно. Відповідач\~ сплачує вказані кошти, однак на сьогоднішній день цієї суми категорично не вистачає для утримання дитини. Позивач не взмозі забезпечити сину належне харчування, навчання, оздоровлення. Розмір аліментів, які сплачує відповідач, занадто низький. Тому вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, у ньому зазначених. Відповідач в судове засідання також не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі по 700 грн., щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судом встановлено наступне. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Після розірвання шлюбу син проживає разом з позивачем в с. Несолонь Новоград-Волинського району та повністю перебуває на її утриманні (а.с. 7-8). Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2018 року - 1492 грн., з 01.07.2018 року 1559, з 01.12.2018 року 1626 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2018 року 1860 грн., з 01.07.2018 року 1944 грн., з 01.12.2018 року 2027 грн. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан в сторону погіршення, оскільки зросли витрати на утримання сина у зв'язку із ростом цін на продукти та одяг, також погіршився стан здоров'я дитини, яка з 2016 року визнана інвалідом (а.с. 5). Відповідач стверджував, що не може сплачувати аліменти в тому розмірі, який заявляє позивач, оскільки він має захворювання (про що надав довідку з Новоград-Волинського ТМО) та його матеріальний стан не покращився (а.с. ). Суд розглядає справу на підставі доказів наявних у справі, однак розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та\~ обмежений вимогами закону щодо мінімального розміру аліментів, враховуючи незадовільний стан здоров'я дитини, задовільний стан здоров'я та матерільного становища сторін, приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Змінений розмір аліментів слід стягувати згідно положень п.23 ПП ВСУ "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року з дня набрання рішенням законної сили, тому безпідставними є вимоги позивача про стягнення збільшеного розміру аліментів з дня подачі нею вказаної позовної заяви. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак встановлені підстави для часткового задоволення позову.

Outcome: partial