Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив розірвати договір оренди землі б/н від 13.04.2017 року, укладений між ним та ТОВ «АФ Колос 14» на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] з поверненням її у його користування та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що він являється власником, згідно Державного акту серії [NUMBER] від 10.03.2006 року, земельної ділянки площею 3,24 га, яка розташована на території Івангородської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області. 13.04.2017 року між ним та відповідачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки на строк 10 років, який зареєстрований 23.06.2017 року за № 1283320235205. Однак, відповідачем не виконуються умови зазначеного договору в частині оплати орендної плати, а тому просив його розірвати. Ухвалою від 28.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с. 11-12). Ухвалою від 28.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с. 21-22). Представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому він просив відмовити у задоволенні позову, оскільки орендарем повністю виконуються умови договору, у тому числі і своєчасно сплачується орендна плата, передбачена договором (а.с. 55-57). Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що йому дійсно виплачується орендна плата у строки і в розмірі встановленими договором. Проте, з урахуванням індексу інфляції та зростанням цін у країні, бажає отримувати орендну плату і вважає, що орендар повинен йому виплачувати у більшому розмірі, ніж у тому, який встановлений у договорі. Також пояснив, що із заявами до відповідача про перегляд розміру орендної плати не звертався, оскільки останній самостійно повинен був йому її збільшити, як це роблять інші орендарі. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у його відзиві на позов. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , [PERSON] є власником земельної ділянки площею № 3.24 га, яка знаходиться на території Івангородської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області (а.с. 4). Відповідно до договору оренди землі від 13.04.2017 року, зазначену вище земельну ділянку [PERSON] надав в оренду ТОВ «АФ Колос 14» на строк 10 років. Пунктами 9-13 даного договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 8045 грн. 86 коп.; з суми орендної плати орендар утримує прибутковий податку для подальшого перерахування до бюджету; орендна плата повинна буди сплачена повністю починаючи з 15 серпня та не пізніше 31 грудня поточного року; розмір орендної плати переглядається сторонами за взаємною згодою. Пунктом 37 даного договору передбачено, що його розірвання в односторонньому порядку допускається у випадку систематичної несвоєчасної сплати орендної плати (а.с. 58-59). Згідно розрахунку та видаткового касового ордеру, [PERSON] за 2017-2018 роки нараховувалася орендна плата у розмірі 8074 грн. 54 коп., фактично було виплачено (з урахуванням податків) 6500 грн. (а.с. 60-61). 27.12.2018 року [PERSON] звертався до генерального директора ТОВ «АФ Колос 14» із скаргою про надання йому копії укладеного договору та розрахування з за користування земельною ділянкою за 2016-2018 року (а.с. 6). Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон), оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов?язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов?язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 21 Закону, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Положеннями статті 32 Закону передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов?язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об?єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті "д" частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Враховуючи встановлені судом обставини справи, а саме те, що відповідачем надано докази про сплату орендної плати позивачу, останній не заперечував того, що йому дійсно оплачувалася орендна плата, доказів про існування заборгованості перед ним з приводу орендної плати не надав, інших підстав для розірвання договору оренди землі як у позові, так і у судовому засіданні не навів, тому суд приходить до висновку, що відсутні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки не встановлено систематичної несплати відповідачем орендної плати або інших підстав, які б слугували підставами для розірвання договору оренди землі. З пояснень, наданих у судовому засіданні позивачем, вбачається, що фактично підставою звернення до суду стало те, що він не отримував орендну плату у більшому розмірі, з урахуванням збільшення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки кожного року та індексу інфляції. Проте, не здійснення відповідачем перерахунку орендної плати у зв?язку із збільшенням нормативно-грошової оцінки земельної ділянки або індексом інфляції, не може вважатися систематичною несплатою орендної плати та підставою для розірвання договору. У такому випадку позивач має право вимагати від відповідача перерахунку орендної плати, як передбачено умовами договору, тобто переглянути розмір орендної плати за взаємною згодою сторін цього договору. З відповідним клопотанням до відповідача про перерахунок орендної плати, позивач не звертався, а тому звернення до суду є передчасним, тобто позов не підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у позові, судові витрати, понесені позивачем, необхідно віднести за його рахунок.

Outcome: dismissed