Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до вищевказаних відповідачів та з врахуванням уточнених позовних вимог просить суд зобов»язати Бориспільську міську раду Київської області, Філію державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» - 135 домобудівельний комбінат», Житлово-комунальний відділ №2 Філії державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» - 135 домобудівельний комбінат» благоустроїти квартиру [ADDRESS], привівши її у відповідність до санітарних і технічних норм. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 30.08.2005 № 530 квартира [ADDRESS] була заселена відповідно до листа № 19117/616 від 20.08.2005 Головного управління у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС та протоколу комісії Київської міської державної адміністрації від 19.11.2004 по розподілу житла, що надається громадянам категорії 1а. Він, [PERSON], як особа, що постраждала від цих наслідків, 07.11.2005 року отримав ордер № 93 на право зайняття житлового приміщення [ADDRESS], який був виданий на підставі рішення виконкому Бориспільської міської ради від 30.08.2005 №№ 513,530. В 2009 році позивач звернувся до депутата міської ради щодо складання акту обстеження житлових та матеріально-побутових умов, яким було встановлено, що будівельні роботи в будинку не закінчені. В 2014 році позивач повторно звернувся до депутата Бориспільської міської ради, який обстежив його житлові умови та склав акт про те, що квартира потребує ремонту. Житловий будинок, якій знаходиться по [ADDRESS] введено в експлуатацію відповідно до рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 30.08.2005 року №529, «Про затвердження вводу в експлуатацію житлового будинку». Враховуюче те, що квартира [ADDRESS], згідно ордеру № 93 від 07.11.2005 була надана йому саме виконавчим комітетом Бориспільської міської Ради, то саме цей орган повинен відповідати за те, що будівельні роботи в квартирі не закінчені і квартира не відповідає санітарним та технічним нормам . 21.08.2014 позивач звернувся з заявою до Бориспільської міської ради, де просив провести обстеження квартири та провести ремонтні роботи в ній. Його заява була зареєстрована у Бориспільській міській Раді, але відповідь він не отримав. Також він неодноразово звертався з заявами до ФДП МО «Укрвійськбуд» - 135 Домобудівельний Комбінат», на балансі, якого знаходиться будинок, та до ЖКВ №2 ФДП МО «Укрвійськбуд» - 135-й Домобудівельний Комбінат, який - є обслуговуючою організацією і виконавцем житлово-комунальних послуг та просив благоустроїти квартиру в якій він мешкає, але також не отримав належної відповіді. Такими діями відповідачів порушуються його права. Як на правові підстави для задоволення позову позивач посилається на п.1 ст. 15 Закону України "Про захист прав споживачів", де споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи до замовлення роботи (послуги). Крім того, посилається на ст. 526 ЦК України, якою передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, наступають правові наслідки встановлені договором або законом. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з викладених вище підстав та просять його задовольнити. Представники відповідачів проти задоволення позову заперечили. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 30.08.2005 № 530 квартира [ADDRESS] була заселена відповідно до листа № 19117/616 від 20.08.2005 Головного управління у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС та протоколу комісії Київської міської державної адміністрації від 19.11.2004 по розподілу житла, що надається громадянам категорії 1а, [PERSON], як особа, що постраждала від цих наслідків 07.11.2005 року отримав ордер № 93 на право зайняття житлового приміщення [ADDRESS], який був виданий на підставі рішення виконкому Бориспільської міської ради від 30.08.2005 №№ 513,530. Перед отриманням ордеру, позивачу було надано квартиру для огляду і останній погодився отримати вищезазначену квартиру, особисто зазначивши в оглядовому повідомленні - «Згоден», що й підтвердив в судовому засіданні. Будь яких претензій до якості споряджувальних робіт та недоліків будівництва, позивач не висловлював аж до 2009 року. Будинок по [ADDRESS] будувався будівельною компанією «Укрвійськбуд» на замовлення МНС України, а не територіальної громади міста. В подальшому квартира була куплена відповідно до договору купівлі-продажу, у ДП МОУ «Укрвійськбуд», Київською міською державною адміністрацією та передана в подальшому [PERSON] У відповідності до ст.60 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою\~Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 р. N 470 - у випадках, коли жилі приміщення надаються у будинку, збудованому підприємством, установою, організацією в іншому населенному пункті, вказані списки надсилаються до виконавчого комітету Ради народних депутатів за місцем знаходження будинку. Таким чином, виконавчий комітет лише видав ордер на квартиру. Вказаний будинок не приймався до комунальної власності міста та не знаходиться на балансі міста. Відповідно до матеріалів справи він перебуває на балансі ДП МОУ «Укрвійськбуд». В своїй позовній заяві позивач посилається на ст. 526 та 611 ЦК України, однак в даних статтях йдеться мова про забовязання та договір, жодного договору між міською радою та позивачем не укладались, щодо забовязань, то виходячи із природи цього поняття визначеного у цивільному кодексі такі відносини між міською радою або її виконавчим комітетом і позивачем не виникли. Таким чином, вимоги позивача до Бориспільської міської ради є безпідставними, так як вона немає жодного відношення до будівництва будинку, введення його в експлуатацію та утримання. Такими ж безпідставними є вимоги до Філії державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» - 135 домобудівельний комбінат», Житлово-комунального відділу №2 Філії державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» - 135 домобудівельний комбінат». У відповідності до ст.30 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є фізичні або юридичні особи, а також держава. З наявного у справі Положення про філію ДМ МОУ «Укрвійськбуд» - 135 домобудівельний комбінат» слідує, що вона не є юридичною особою, а тому не може бути відповідачем у справі. Пунктом 1.4 Положення передбачено, що для виконання завдань Філія може утримувати виробничі підрозділи, яким є зокрема Житлово-комунальний відділ №2 Філії державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» - 135 домобудівельний комбінат», який в свою чергу теж не є юридичною особою і є неналежним відповідачем. В судовому засіданні представники відповідачів заявили клопотання про застосування строків позовної давності. Суд вважає за можливе застосувати такий строк виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В позовній заяві позивач посилається на Закон України «Про права споживачів», у такому випадку застосовується спеціальна позовна давність тривалістю один рік (у зв'язку із недоліками придбаного товару). Відповідно до ст. 267 ЦК сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином позивачем пропущений строк звернення із даним позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed