Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

02 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 19 грудня 2003 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Маяківською сільською радою Красноокнянського району Одеської області, про що зроблено актовий запис № 06. У шлюбі народилися сини - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя.Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться з 2015 року, а тому позивач просила шлюб розірвати. Позивач, повідомлена належним чином у судове засідання не з'явилася, надала заяву, згідно якої просила розглядати справу у її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач, у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що навесні 2015 року дізнався, що позивач підтримує інтимні стосунки з іншим чоловіком, він (відповідач) намагався зберегти сім"ю, вибачив свою дружину, однак, 19 жовтня 2015 року вона пішла з дому і на даний час створила іншу сім"ю. Крім того, [PERSON] пояснив, що позивач постійно зловживає спиртними напоями, а тому вважав, що примирення неможливе, і наполягав на розірванні шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 19 грудня 2003 року Маяковською сільською радою Красноокнянського району Одеської областібуло зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 06, (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]) /а.с.3/. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх синів -- [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.,6,7,8/. Сімейне життя у подружжя не склалося. Подружжя проживає окремо. Сім'я фактично розпалася та існує лише формально. Причиною розпаду сім'ї стала подружня невірність позивача та її бажання створити нову сім"ю. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено право одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження та під час розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У зв'язку з тим, що під час розгляду справи були виявлення обставин, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позиції інтересів подружжя та їх дітей, суд не надавав строку на примирення і приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім"ї неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище, вона має право після розірвання шлюбу і надалі іменуватися цим прізвищем. На підставі викладеного,

Outcome: approved