Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк» звернулось до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» заборгованість за кредитним договором № 992/980-ЮО/О від 20 червня 2013 року у розмірі 2432102, 37 грн., з яких 1906303,34 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 24442,45 грн. - поточна заборгованість за відсотками, 207799,64 грн. - прострочена заборгованість з відсотків, 293556,93 грн. - пеня; стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в судовий збір у розмірі 3654,00 грн. На обґрунтування позову зазначено, що 20 червня 2013 року ПАТ «Міський комерційний банк» та ТОВ «Благовест» уклали кредитний договір № 992/980-ЮО/О, за умовами якого позивач відкрив ТОВ «Благовест» відновлювальну відкличну кредитну лінію у розмірі 3000000,00 грн., а боржник зобовязався повернути банку кредит до 19 червня 2014 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 26% річних та інші платежі на умовах, які передбачені кредитним договором. На виконання умов кредитного договору позивач надав відповідачу кошти у розмірі 1956691,92 грн. В строк, визначений кредитним договором, відповідач кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом. Станом на 19 січня 2015 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 2432102,37 грн., яка складається з наступного: прострочена заборгованість за кредитом - 1\~906303,34 грн., поточна заборгованість з відсотків - 24442,45 грн., прострочена заборгованість з відсотків - 207799,64 грн., пеня - 293556,93 грн.(пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом за період з 20 червня 2014 року по 06 січня 2015 року 12722,72 грн.; пеня за порушення строків повернення кредиту за період з 20 червня 2014 року по 13 листопада 2014 року 280834,21 грн.). Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року у справі № 904/806/15, з ТОВ «Благовест» на користь позивача стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі: 1906303,34 грн. заборгованість за основним боргом, 24442,45 грн. - поточна заборгованість по відсотках; 207799,64 грн. прострочена заборгованість по відсотках, 293\~556,93 грн. пеня. Рішенням цього ж суду 14 квітня 2015 року у справі № 904/675/15 на користь позивача в рахунок погашення заборгованості в розмірі 2432102,37 грн. за договором про надання овердрафту №992/980-ЮО/О від 20 червня 2013 року, укладеним між позивачем та ТОВ «Благовест», було звернуто стягнення на предмети застави: на паливно-мастильні матеріали (дизельне паливо), в кількості 123000 літрів, нафтопродукти (пічне паливо) в кількості 76,6 тонн, за початковою ціною предмету застави, яка дорівнює 1078500,00 грн.; на паливо (дизельне паливо) у кількості 102044 літрів та газовий конденсат у кількості 89641 кг, за початковою ціною предмету застави, яка дорівнює 1250041,00 грн. Вказані судові рішення до моменту звернення до суду з цим позовом не виконані. 20 червня 2013 року ПАТ «Міський комерційний банк» та відповідач [PERSON] уклали договір поруки, за умовами якого поручитель зобовязався відповідати перед позивачем за належне виконання ТОВ «Благовест» всіх взятих на себе зобовязань за кредитним договором № 992/980-Ю/О від 14 травня 2013 року. 03 серпня 2015 року позивач надіслав відповідачу, як поручителю, повідомлення з вимогою виконати не пізніше трьох банківських днів з моменту отримання повідомлення зобовязання за кредитним договором в розмірі 2432102,37 грн., яке залишилося без виконання. Представник ПАТ «Міський комерційний банк» [PERSON] в судове засідання не зявився, звернулася до суду з заявою, в якій просить провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилис. Представник відповідача звернувся до суду з заявою, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності і за відсутності відповідача та, з урахуванням наданих заперечень проти позову, ухвалити рішення про відмову в задоволенні позову. В наданих суду письмових запереченнях проти позову відповідач [PERSON] зазначила, що 20 червня 2013 року ПАТ «Міський комерційний банк» та ТОВ «Благовест» уклали договір про надання овердрафту № 992/980-ЮО/О, за умовами якого банк відкрив боржнику відновлювальну відкличну кредитну лінію у розмірі 3000000,00 грн., а боржник зобовязався повернути банку кредит до 19 червня 2014 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 26% річних та інші платежі, передбачені кредитним договором. Для забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Благовест» умов кредитного договору, між ПАТ «Міський комерційний банк» та нею, [PERSON], було укладено договір поруки № 992/980-ЮО/О/П, за умовами якого вона зобовязалася відповідати перед банком за належне виконання боржником взятих на себе зобовязань за договором про надання овердрафту № 992/980-ЮО від 20 червня 2013 року. Станом на 19 січня 2015 року загальна сума заборгованості ТОВ «Благовест» за кредитним договором № 992/980-ЮО/О становила 2432102,37 грн., яка рішеннями господарського суд Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року та від 14 квітня 2015 року була стягнута з ТОВ «Благовест» на користь банку, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставне майно. Відповідно до п. 1.5. Договору про надання овердрафту № 992/980-ЮО від 20 червня 2013 року ліміт овердрафту встановлювався строком до 19 червня 2014 року. Тобто, строком виконання основного зобовязання за кредитним договором є 19 червня 2014 року. Згідно до п. 1.1 договору поруки № 992/980-ЮО/О/П поручитель безвідривно та безспірно зобовязується відповідати перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають із договору про надання овердрафту, а саме: погасити заборгованість у сумі 3000000 грн. до 20 червня 2014 року. Позивач звернувся до неї з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором в звязку з порушення ТОВ «Благовест» своїх зобовязань за кредитним договором після закінчення строку, установленого договором поруки, та після спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, в звязку з чим поруку слід вважати припиненою. Просить відмовити ПАТ «Міській комерційний банк» в задоволенні позову. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» необхідно відмовити. В судовому засіданні встановлено, 20 червня 2013 року Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк» та ТОВ «Благовест» уклали договір про надання овердрафту № 002/980-ЮО/О «Корпоративний», відповідно до умов якого банк надав позичальнику короткостроковий кредит у вигляді відновлювального овердрафту для проведення платежів, на здійснення поточної діяльності позичальника, тобто для здійснення платежів з рахунку позичальника, незважаючи на відсутність на нього грошових коштів (кредитування рахунку), і на момент підписання цього договору ліміт овердрафту складав 3000000 грн. (п.п. 1.1, 1.2 договору). На виконання умов кредитного договору банк надав ТОВ «Благовест» кредитні кошти у розмірі 1956691,92 грн., а ТОВ «Благовест» зобовязався повернути кредитні кошти до 19 червня 2014 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 26 % річних та інші платежі на умовах, які передбачені кредитним договором (а.с.8 -13). В забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Благовест» своїх зобовязань» за договором про надання овердрафту № 002/980-ЮО/О від 20 червня 2013 року, між ПАТ «Міський комерційний банк» та відповідачем [PERSON] 20 червня 2013 року був укладений договір поруки № 992/980-ЮО/О/П, відповідно до умов якого [PERSON] безвідривно та безспірно зобовязалася відповідати перед кредитором за належне виконання позичальником всіх взятих на себе зобовязань, що витікають із договору про надання овердрафту № 922/980-ЮО/О від 20 червня 2013 року (а.с. 29 -30). ТОВ «Благовест» взяті на себе зобовязання за договором про надання овердрафту не виконав, кредитні кошти до 19 червня 2014 року банку не повернув. Станом на 19 січня 2015 року прострочена заборгованість ТОВ «Благовест» перед ПАТ «Міський комерційний банк» за договором про надання овердрафту № 002/980-ЮО/О від 20 червня 2013 року становила 2432102,37 грн., яка складалася з наступного: прострочена заборгованість за кредитом 1906303,34 грн., поточна заборгованість по відсоткам 24442,46 грн., прострочена заборгованість по відсоткам 207799,64 грн., пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом за період з 20 червня 2014 року по 06 січня 2015 року 12722,72 грн., пеня за порушення строку сплати заборгованості за тілом кредиту за період з 20 червня 2014 року по 13 листопада 2014 року 280834,21 грн. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року у справі № 904/806/15 за позовом ПАТ «Міський акціонерний банк», з ТОВ «Благовест» на користь позивача стягнуто: 1906303,34 грн. заборгованості за основним боргом, 24442,45 грн. поточної заборгованості по відсотках; 207799,64 грн. простроченої заборгованості по відсотках, 293\~556,93 грн. пені (а.с. 37-43). Рішенням цього ж суду 14 квітня 2015 року у справі № 904/675/15 за позовом позивача в рахунок погашення заборгованості в розмірі 2432102,37 грн. за договором про надання овердрафту №992/980-ЮО/О від 20 червня 2013 року, укладеним між позивачем та ТОВ «Благовест», звернуто стягнення на предмети застави: за договором застави № 992/980-ЮО/О/ЗРМ від 16 липня 2013 року - на паливно-мастильні матеріали (дизельне паливо), в кількості 123000 літрів, нафтопродукти (пічне паливо) в кількості 76,6 тонн, шляхом продажу майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмету застави, яка дорівнює 1078500,00 грн., та перерахування отриманих внаслідок звернення стягнення коштів на користь ПАТ «Міський комерційний банк»; за договором застави № 992/980-ЮО/О/ЗРМ2 від 11 листопада 2013 року - на паливо (дизельне паливо) у кількості 102044 літрів та газовий конденсат у кількості 89641 кг, які зберігаються за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, провулок Західний проїзд, 2, шляхом продажу майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмету застави, яка дорівнює 1250041,00 грн., та перерахування отриманих внаслідок звернення стягнення коштів на користь ПАТ «Міський комерційний банк» (а.с. 44-52). Як зазначив позивач в позовній заяві, вищевказані судові рішення не виконані. А тому, позивач вважає, що відповідачка [PERSON], як поручитель, повинна відповісти перед банком за зобовязаннями ТОВ «Благовест» за договором про надання овердрафту у тому ж обємі, що і позичальник. Але згідно п.1.1. договору поруки № 992/980-ЮО/О/П від 20 червня 2013 року, поручитель зобовязалася відповідати перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають із договору про надання овердрафту № 992/980-ЮО/О, а саме: погасити заборгованість у сумі 3\~000\~000 грн. до 20 червня 2014 року. Відповідно до п. 5.4. договору поруки його дія закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобовязань, згідно умовами цього договору. Пунктом 1.5. договору про надання овердрафту № 992/980-ЮО/О передбачено, що ліміт овердрафту встановлюється строком з 20 червня 2013 року по 19 червня 2014 року, залишок заборгованості по овердрафту по поточному рахунку на початок операційного дня, наступного за кінцевим терміном дії ліміту овердрафту, вважається простроченим. Отже, згідно за умовами договору про надання овердрафту № 992/980-ЮО/О від 20 червня 2013 року, простроченими зобовязаннями за кредитним договором вважаються зобовязання з кінцевим терміном дії ліміту овердрафту, тобто з 19 червня 2014 року. Зобов'язання виникають із підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України, зокрема\~\~договорів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною першою статті 554 КК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга\~статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої\~статті 251 ЦК України\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша\~статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті\~251,\~252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті\~ 251, частини четвертої статті\~559\~\~\~ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Рішеннями господарського суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року та від 14 квітня 2015 року було установлено, що прострочена заборгованість у розмірі 2432102,37 грн. основного боржника ТОВ «Благовест» перед позивачем за договором про надання овердрафту № 992/980-ЮО утворилась з 19 червня 2014 року. Тому суд вважає, що саме з 19 червня 2014 року у позивача виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про надання овердрафту № 992/980-ЮО/О з основного боржника ТОВ «Благовест» та з поручителя [PERSON], яка поручилася перед позивачем за виконання ТОВ «Благовест» своїх зобовязань за кредитним договором. ПАТ «Міський комерційний банк» звернувся до суду з цим позовом 25 серпня 2015 року, тобто після спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, який передбачений ч.4 ст. 559 ЦК України. При застосуванні частини четвертої статті 559 ЦК України суд враховує, що позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання за договором про надання овердрафту не предявив вимогу до поручителя [PERSON] . Вказане означає, що протягом строку дії поруки позивач не скористався своїм субєктивним правом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, і після закінчення шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, тобто з 20 грудня 2014 року обовязки позивача та відповідача за договором поруки припинилися. А тому, зі збігом цього строку жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), позивач, як кредитор вчиняти не може. З огляду на припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань, "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не\~\~будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Таким чином, з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України, суд вважає, що ПАТ «Міський комерційний банк» мав право предявити вимогу до відповідача як до поручителя про виконання нею солідарного з ТОВ «Благовест» в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання. Враховуючи викладене, суд вважає, що договір поруки № 992/980-ЮО/О/П від 20 червня 2013 року, укладений між позивачем та відповідачем, є припиненим, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача, як з поручителя, заборгованості за договором про надання овердрафту № 992/980-ЮО/О, укладеним 20 червня 2013 року між ПАТ Міський комерційний банк» та ТОВ «Благовест». Зазначене вище відповідає правовій позиції викладеній у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року по справі № 6-53цс14. В звязку із залишенням без задоволення позову, заявленого уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк», яка згідно п. 22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від оплати судового, то відповідно ч.4 ст. 88 ЦПК України судом не вирішувалося питання про стягнення судового збору на користь держави.

Outcome: dismissed