Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивачі в листопаді 2013 р. звернулись до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною - [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачі посилються на те, що позивач [PERSON], перебував у шлюбі з відповідачкою, який був розірваний рішенням Голосіївського районного суду м. Києва 24.10.2011 року. За рішенням суду та за взаємною згодою між ними донька залишилася проживати разом з матір'ю. Після розірвання шлюбу і до сьогоднішнього дня відповідачкою здійснюються заходи щодо позбавлення їх, як батька та бабусі, права та безперешкодне спілкування з дитиною. Крім того, дитина з моменту народження та фактично до розірвання шлюбу проживала в їх сім»ї, разом з ними, позивачами, а на даний час вона, позивачка [PERSON], також фактично позбавлена права на спілкування з онукою, що виросла на її очах. Рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 16.04.2013 р. визначено способи участі [PERSON] та [PERSON] у спілкуванні з донькою та онукою [PERSON], [INFO], шляхом встановлення зустрічей з дитиною чотири рази на місяць: перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 09 годин до 18 години, та один тиждень влітку для сумісного відпочинку з дитиною за наявності путівки, придбаної в спеціалізованій організації. До теперішнього часу відповідач перешкоджає позивачам у їх спілкуванні з дитиною. Позивачі в судовому засіданні уточнили позовні вимоги, просили зобов"язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні [PERSON], [PERSON] з [PERSON], [INFO] згідно порядку визначеного рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 16.04.2013 р. в частині зустрічей та проведення часу з [PERSON] за місцем проживання (прописки) позивачів чотири рази на місяць, а саме перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 09 годин до 18 години, та один тиждень влітку для сумісного відпочинку з дитиною. Позивач [PERSON] пояснив, що влітку 2013 р. декілька разів приїздив до доньки, йому не дали можливості зустрітись з донькою, чоловік відповідачки пояснював, що дитина на морі або поїхала до міста. Донька один раз відмовилась від зустрічі. З жовтня 2013 р. по квітень 2014 р. не відвідував доньку. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначила, що вона жодним чином не перешкоджала спілкуванню позивачів з дитиною, не заперечувала, щоб позивачі спілкувались з донькою згідно графіку встановленого судом. Донька в червні-липні 2013 р. відпочивала на морі, про що було повідомлено позивача, тому не могла спілкуватись згідно графіку, 20.07.2013 р. донька відмовилась від проведення часу з батьком, декілька раз позивач приїздив до доньки до школи, бабуся жодного разу не приїздила до доньки. З жовтня 2013 р. до квітня 2014 р. позивач жодного разу згідно графіку не приїздив до доньки, не приїхав навіть на день народження. Представник 3-ї особи - Органу опіки та піклування Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації просив прийняти рішення в інтересах дитини. Представник 3-ї особи - Органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області надіслав письмові пояснення, що при зверненні [PERSON], [PERSON] до органу опіки та піклування щодо усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], не були надані підтверджуючи документи про чинення матір»ю [PERSON] перешкод у вихованні і спілкуванні з дитиною. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У ст. 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ст.157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка перебували в шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] є матір»ю позивача та бабусею доньки сторін. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24.10.2011 року шлюб сторін був розірваний. При розірванні шлюбу донька сторін за взаємною згодою подружжя залишилася проживати з матір»ю. Відповідно до ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина,чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення перешкод. Рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 16.04.2013 р. визначено способи участі [PERSON] та [PERSON] у спілкуванні з донькою та онукою [PERSON], [INFO], шляхом встановлення зустрічей з дитиною чотири рази на місяць: перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 09 годин до 18 години, та один тиждень влітку для сумісного відпочинку з дитиною за наявності путівки, придбаної в спеціалізованій організації. Рішення набрало законної сили 20.06.2013 р. Відповідно до висновку дільничого інспектора Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області від 29.07.2013 р. встановлено, що 20.07.2013 р. з письмовою заявою звернулась [PERSON] з приводу того, що її колишній чоловік [PERSON] вчинив сварку, в ході якої виражався нецензурними словами до заявниці та їх спільної доньки [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що привозив позивача за місцем проживання доньки в 2013 р. декілька разів. Відповідач пояснювала, що дитина відпочиває на морі або дитини хворіє, іноді дитини не було вдома. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що був присутній, коли восени 2013 р. донька відмовилась їхати з позивачем на зустріч. Декілька раз приїздили, а дитини не було вдома. Звертаючись до суду та обґрунтовуючи свою позицію щодо участі в спілкуванні з дитиною, позивачі просили зобов"язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні згідно порядку визначеного рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 16.04.2013 р. в частині зустрічей та проведення часу з дитиною за місцем проживання (прописки) позивачів. Разом з тим, рішенням суду від 16.04.2013 р. відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині спілкування з дитиною на території фактичного проживання позивачів. В судовому засіданні позивачем не доведено, що відповідач відмовляла йому у зустрічах з дитиною, згідно графіку визначеного рішенням суду. В судовому засіданні заслухана дитина [PERSON], [INFO], яка пояснила, що мати не чинить перешкод у її спілкуванні з батьком та бабусею. Вона відмовлялась від зустрічей з батьком, оскільки вони не цікаво проводили час під час зустрічей. Батько не приїздив до неї дуже давно, не спілкується з нею, не поздоровляє зі святами. Не заперечує проти спілкування з бабусею за її місцем проживання, але бабуся жодного разу не приїздила до неї. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст.11 кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачі в судовому засіданні не довели, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з донькою згідно порядку визначеного рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 16.04.2013 р., а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed