Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

08.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.01.2009 р. ЗАТ «Альфа-Банк» та відповідач-1 уклали кредитний договір № 490129165 від 22.01.2009 року. ЗАТ «Альфа-Банк» 19.08.2009р. було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування ЗАТ «Альфа-Банк» в ПАТ «Альфа-Банк». 30.09.2009р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого, ПАТ «Альфа-Банк» передало, а ТОВ «Кредитні ініціативи» прийняло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. 18.12.2012р. між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Купер Прайс» було укладено договір факторингу № 2012-2-1/1, відповідно до якого, ТОВ «Кредитні ініціативи» передало, а ТОВ «Купер Прайс» прийняло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до договору поруки № 490129165-П від 22.01.2009р., поручителем за кредитним договором № 490129165 є відповідач-2. Відповідач-2 відповідає перед кредитором боржника за виконання останнім свого обов»язку як солідарний боржник за кредитним договором. Банк свої зобов»язання виконав, надав відповідачу-1 кредит у сумі 25459.40 грн. у строк з 22.01.2009р. до 22.01.2019р. У порушення норм закону та умов договору відповідач-1 свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 31.07.2014 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 27497.01 грн., розмір пені становить - 4168.91 грн., загальна сума заборгованості становить 31665.92 грн., на підставі чого просить стягнути з відповідача-1 та відповідача-2 солідарно на його користь заборгованість за кредитним договором № 490129165 від 29.07.2008 року а саме: за кредитом (тіло, проценти, комісії) - 27497.01 грн. та пеня - 4168.91 грн., а також судовий збір. Позовною заявою від 21.08.2014р. позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача-1 та відповідача-2 солідарно на його користь заборгованість за кредитним договором № 490129165 від 29.07.2008 року, яка складає 31665 грн. 92 коп., із яких: 27497.01 грн. - за кредитом (тіло, проценти, комісії); 4168.91 грн. - пеня, а також судовий збір (а.с 63-66). Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням проводити розгляд справи без участі представника позивача, а також зазначав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 74; 82). Відповідачі - [PERSON] та [PERSON], в судові засідання не з'явилися, про час, день та місце судового засідання повідомлені належним чином, заяву про розгляд справи за їх відсутністю не надали, в зв'язку з чим справа розглядається в порядку заочного розгляду відповідно до Ухвали Верхньодніпровського районного суду від 20 січня 2015 року. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22.01.2009 року між Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк" та відповідачем-1 - [PERSON] був укладений Кредитний договір №490129165 від 22.01.2009р. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Банк надає відповідачеві кредит у сумі 25459,40 грн., а відповідач зобов'язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування Кредитом у розмірі 0,01% річних та комісію за дії Банку, що вчинюються на користь Позичальника у розмірі 2,00% від суми кредиту за кожен місяць користування Кредитом, виконати інші умови Договору та повертати Кредит Банку в сумах та строки, визначені Графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх, який є Додатком №1 до договору, але я в будь-якому випадку не пізніше 22.01.2019р. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, кредит видається шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, відкритий для зарахування коштів на повернення заборгованості за Кредитним договором №500036485 від 26.10.2007р. Кредит надається Позичальнику виключно для сплати платежів з виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним Договором, укладеного із Банком, а саме повернення строкової та простроченої заборгованості відповідно до умов Кредитного договору, сплати строкових та прострочених процентів, супутніх послуг, інших фінансових зобов'язань Позичальника, пені та штрафів відповідно до умов Кредитного Договору (п. 1.3 Кредитного Договору) (а.с. 6-22). Для забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк" та відповідачем-2 - [PERSON] укладений Договір поруки від 22.01.2009р. , відповідно до якого Поручитель поручається за виконання Боржником наступних обов'язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому: а) обов'язок повертати Банку Кредит рівними частинами, у терміни, визначені Основним договором та додатком №1 до Основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше року; б) обов'язок щомісяця сплачувати Банку проценти за користування Кредитом у терміни, визначені Основним договором та додатком №1 до Основного договору; в) обов'язок у випадках, передбачених Основним договором та законодавством України, у строк не пізніше 10 днів з дати пред'явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/ сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути Банку Кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов'язки, що виникають із Основного договору; г) обов'язок сплатити банку неустойку (пеню, штрафи) та понад суму неустойки (пені, штрафів) відшкодувати збитки, заподіяні Банку невиконанням або неналежним виконанням Боржником своїх зобов'язань за Основним договором (а.с.24-25). 30.09.2009р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладений Договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступив товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» свої права грошової вимоги до боржників (а.с.37-38). 18 грудня 2012р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та товариством з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» укладений Договір факторингу №2012-2-1/1, відповідно до п.2.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» передає право вимоги до боржників, перелік яких міститься в Додатку №1-1, зокрема до [PERSON] за договором №490129165 від 22.01.2009р., у розмірі: заборгованість (тіло, проценти, комісія) - 27497,01грн.; пеня - 4168,91грн.(а.с. 39-45). Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, обов'язок позичальника повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом виникає тільки після отримання кредитних коштів. В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте позивачем не надано доказів надання ЗАТ «Альфа Банк» кредиту відповідачеві-1 у порядку та розмірі, передбаченому кредитним договором № 490129165 від 22.01.2009 року. Отже позивачем не доведено виникнення у відповідача-1 обов'язку повернення кредиту, сплати відсотків, комісій та пені. Крім того, в позовній заяві позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 490129165 від 29.07.2008 року, тоді як договір від 29.07.2008 року не наданий до суду, відповідно не доведено укладання відповідачем-1 договору від 29.07.2008 року та, як наслідок, наявність зобов'язань відповідача-1 за цім договором. Також позивач просить стягнути заборгованість за кредитом (тіло, проценти, комісії) у сумі 27497.01 грн., проте сума кредиту за договором від 22.01.2009 року складає 25459.40 грн., а інші суми не зазначені, як позовні вимоги, тому вимога про стягнення суми кредиту у розмірі 27497.01 грн. є необгрунтованою. Відповідно до ст. 546 ЦК України, порука є видом забезпечення зобов'язання, тому носить похідний характер від основного зобов'язання. Оскільки позивачем не доведено виникнення основного зобов'язання, тобто зобов'язання відповідача-1 за кредитним договором № 490129165 від 22.01.2009 року, то відсутні підстави для вимог до поручителя - відповідача-2. В силу ст.ст. 514, 516 ЦК України, при заміні кредитора в зобов'язанні до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Враховуючи, що позивачем не доведено виникнення зобов'язань відповідачів перед первісним кредитором - ПАТ «Альфа Банк», та їх існування на момент укладання договорів факторингу, то в силу ст. 514 ЦК України, вимоги позивача, як наступного кредитора є необґрунтованими. Також позивачем не надано доказів відступлення права вимоги безпосередньо до відповідачів первісним кредитором - ПАТ «Альфа Банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», що робить необґрунтованим наступне відступлення права вимоги товариствам з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» позивачеві та вимоги позивача до відповідачів. Крім того, позивачем не надано до суду доказів направлення на адресу відповідачів повідомлень про відступлення права вимоги з наданням відповідачам доказів переходу до позивача прав у зобов'язанні, що надає відповідачам право не виконувати своїх обов'язків на користь позивача в силу ст. 516 ЦК України. Самостійною та окремою підставою для відмови в задоволенні позивних вимог про дострокове повернення кредиту також є передчасність цієї вимоги. Так, відповідно до п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Із вищенаведених норм випливає, що обов'язок дострокового повернення кредиту виникає у відповідачів з дня отримання ними вимоги позивача про дострокове повернення кредиту, та строк повернення кредиту в повному обсязі складає тридцять календарних днів з дня отримання такої вимоги. Проте позивачем не надано доказів направлення на адресу відповідачів та отримання ними вимоги про дострокове повернення кредиту, відповідно не настав строк для дострокового повернення кредиту відповідачами, тому вимога про дострокове повернення кредиту є передчасною. Згідно з ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат. Як убачається із матеріалів справи, позивач, платіжним дорученням №177 від 18.07.2014 року сплатив судовий збір в сумі 316 грн. 66 коп. при зверненні до суду з позовом (а.с. 1). Відповідачі, під час судового провадження, будь-яких судових витрат не понесли. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позивачеві відмовлено в задоволенні позову в повному обсязі, з підстав не обґрунтованості позовних вимог, що виключає стягнення судових витрат з відповідачів в силу ст. 88 ЦПК України, тому зазначені витрати відносяться за рахунок позивача.

Outcome: dismissed