Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

02 червня 2020 року Орган опіки та піклування Окнянської районної державної адміністрації Одеської області звернувся до суду в інтересах дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач [PERSON] , будучи батьком дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не створив умов для проживання дітей, всі діти проживають в одній кімнаті, у дітей не достатня кількість одягу, а саме змінної білизни. Відповідач не приділяли уваги вихованню своїх дітей, змушує фізично працювати, а також часто б`є дітей. Тому позивач просив позбавити відповідача батьківських прав, а також стягнути аліменти. 04.06.2020 року ухвалою судді Чеботаренко О.Л., позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 15.06.2020 року на виконання ухвали надано позовну заяву в новій редакції з додатками. 24.06.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Ухвалою суду від 22.07.2020 року, задоволено заяву головуючого - судді Чеботаренко О.Л. про самовідвід. 29.07.2020 року справу передано судді Бурдинюк О.С. 19 серпня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача повідомлений належним чином у судове засідання не з`явився, про поважність своєї неявки не сповістив, однак надав заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала /а.с.54/. Тому судове засідання проведено у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з`явився, про поважність своєї неявки не сповістив, однак надав заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав повністю /а.с.55/. Тому судове засідання проведено у його відсутність, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та відповідні їм правовідносини, суд прийшов до такого. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с.10, 12-17/. Мати дітей [PERSON] померла [INFO] у віці 42 років, про що складено відповідний актовий запис №109 від 10.04.2014 року /а.с.18/. Згідно актів обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 28.07.2016 року та 07.05.2020 року, в ході обстеження встановлено, що сім`я проживає у власному будинку, який складається з коридора та 2 жилих кімнат. В одній із кімнат проживає батько дітей із співмешканкою [PERSON] , в іншій кімнаті проживають діти на двох великих ліжках. На момент відвідування у деяких дітей були наявні синці та подряпини і було з`ясовано, що батько з мачухою частенько дозволяють собі бити дітей з цілю виховання. Запас продуктів харчування достатній, однак недостатньо одягу. [PERSON] був запрошений до служби у справах дітей, для профілактичної бесіди /а.с.19-20/. Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , комісією у складі: начальника відділу соціальної служби Окнянської селищної ради Толстенко О.Й.; депутата Окнянської селищної ради [PERSON] , що сім`я відноситься до багатодітної сім`ї, проживає у власному будинку площею 40 м2, і біля будинку є присадибна ділянка 0,49 га., яка обробляється, а також є в наявності світська худоба, яка складається з коня, кіз, вівець, корови, телиці та десяти птиць. Діти навчаються в школі, а найстарша донька навчається в технікумі в м. Білгород-Дністровськ, і проживає в гуртожитку /а.с.21/. Згідно характеристики, наданої Окнянською селищною радою Окнянського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] , проживає в с. Флора Окнянського району Одеської області зі своїми дітьми, п`ятеро з яких є неповнолітніми, разом з співмешканкою [PERSON] , яка є матір`ю п`ятьох дітей, один з яких неповнолітній і проживає в даній сім`ї. За свідченнями односельців у ставленні до власних дітей батько грубий, жорстокий, примушує до важкої роботи, не турбується про них, за найменшу провину і без причини б`є їх. Діти часто недоїдають, хворі на педикульоз, мають мінімальний запас одягу, практично не навчаються. Кошти, які виділяє держава на утримання дітей, батько та його співмешканка витрачають на власний розсуд, не враховуючи потреб дітей. За час проживання на території села проявив себе з негативної сторони і серед односельчан повагою не користується. /а.с.22/. Наказом служби у справах дітей Окнянської районної державної адміністрації Одеської області за №16/А-2020 від 25.05.2020 року, дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано на спільне проживання та виховання в сім`ю сестри [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с.23/. За інформацією, наданою Окнянським ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області на ім`я начальника служби у справах дітей Окнянської РДА, вбачається, що 06.05.2020 року [PERSON] , [INFO] , вчинив відносно своєї доньки [PERSON] , [INFO] , домашнє насильство і в наслідок чого останній були завдані легкі тілесні ушкодження. В діях [PERSON] вбачаються ознаки ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України /а.с.25/. Як вбачається з листа Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області від 26.06.2020 року за №02-20/854, що 15.05.2020 року відбулося засідання координаційної ради з гендерних питань, проблем сім`ї, запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі, торгівлі людьми при виконкомі Окнянської селищної ради Одеської області і радою було вирішено ряд питань, зокрема: дозволено тимчасове проживання та виховання всіх неповнолітніх дітей [PERSON] , у його старшої доньки [PERSON] , 1992 року народження; подано до служби у справах дітей Окнянської РДА клопотання, щодо порушення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] в судовому порядку; подано клопотання до управління праці та соціального захисту населення Окнянської РДА, щодо припинення виплат всіх видів соціальної допомоги на [PERSON] на період поки у судовому порядку не буде вирішено питання опіки над дітьми; запропоновано [PERSON] звернутись разом з [PERSON] та [PERSON] в Окнянський сектор соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді до психолога для надання їм психологічної допомоги та надати в Окнянську селищну раду довідку про результати психологічної обстеження; зобов`язано батька [PERSON] надавати матеріальну допомогу на утримання дітей /а.с.35/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Окнянської райдержадміністрації Одеської області, визнано доцільним позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню до його дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , так як батько дітей ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, оскільки належної уваги вихованню своїх дітей не приділяє, діти проживають в одній кімнаті, не мають достатньої кількості одягу. Батько зловживає спиртними напоями, а коштами які сім`я отримує розпоряджається співмешканка [PERSON] /а.с.7-8/. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Красноокнянського районного суду Одеської області перебувало кримінальне провадження №506/335/20 (провадження №1-кп/506/60/20) про обвинувачення [PERSON] за ч.2 ст.125 КК України, а саме в тому, що він 06 травня 2020 року близько 10.00 години, перебуваючи у своєму будинку в с. Флора, Окнянського району, Одеської області під час конфлікту з неповнолітньою донькою [PERSON] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно кулаком правої руки наніс декілька ударів в область голови [PERSON] , спричинивши тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. По даному кримінальному провадженню 08 липня 2020 року ухвалено вирок, яким [PERSON] визнано винним у скоєнні даного кримінального правопорушення. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування і першочергова увага повинна приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктами 1, 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, а також ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Визначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Так, судом було встановлено, що відповідач ухилявся від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, за станом здоров`я дітей не слідкував, зловживав алкогольними напоями, належних умов проживання для дітей відповідачем не створено, часто застосовував фізичну силу по відношенню своїх дітей. У зв`язку із вищевикладеним, судом встановлено, що відповідач дійсно, в порушення ст.ст.150, 180 СК України, свідомо не виконував своїх батьківських обов`язків, щодо утримання та виховання дітей, внаслідок чого створювалися умови, що загрожували життю та здоров`ю дітей. Зазначені фактори суд розцінює як ухилення від виховання дітей саме у зв`язку з винною поведінкою батька - відповідача по справі, так як він свідомо нехтував своїми обов`язками. Підстави для позбавлення батьківських прав, які зазначені в ст.164 СК України, є вичерпними, і жодні інші обставини не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав одного з батьків. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Частиною 3 ст.166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 2 ст.183 СК України встановлено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому ч.3 ст.183 СК України, визначено, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. За таких обставин, суд вважає, що на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України, відповідач, як такий, що ухилявся від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, внаслідок чого створювалися умови, що загрожували життю та здоров`ю дітей, виходячи із інтересів дітей, слід позбавити батьківських прав, що не позбавляє його батьківських обов`язків, тому відповідно до ст.180, 182 Сімейного Кодексу України, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Крім того, ч.5 ст.167 СК України передбачено, що якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Тому дітей слід передати на опікування органу опіки та піклування. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір за позовні вимоги майнового та немайнового характеру в доход держави. Разом з тим, ч.1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення по справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то з нього слід стягнути 50 відсотків судового збору, а саме 1471,40 грн. (2102 грн.+840,80 грн.)/2.

Outcome: approved