Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить стягнути з [PERSON] 5742,85 гривні неустойки (пені) за прострочення сплати ним аліментів відповідно до рішення Любомльського районного суду в справі №\~163/259/19 за період з 01.07.2019 по 30.11.2019 року. Свої вимоги обґрунтувала тим, що на підставі виконавчого листа за вказаним судовим рішенням відповідач має сплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з 07.02.2019 року і закінчення навчання 30.06.2019 року. Станом на 01.07.2019 та 30.11.2019 року заборгованість відповідача в межах відкритого у Турійському районному відділі ДВС виконавчого провадження становила 5742,85 копійок. Саме таку суму неустойки (пені) як 100% заборгованості із сплати аліментів за 153 дні прострочення заявляє до стягнення. У відзиві на позовну заяву відповідач заявлені вимоги не визнав і зазначив, що протягом 2019 року надсилав позивачці аліменти поштовими переказами в сумі 5253 та 1100 гривень. Не знає причин, з яких позивачка не надала інформації про це органам виконавчої служби, а Турійський відділ ДВС зарахував ці кошти в іншому виконавчому провадженні. У відповіді на відзив позивач вказала, що квитанції про сплату цих сум зараховані Турійським відділом ДВС в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей за виконавчим листом №\~163/999/16. У запереченнях на відповідь представник відповідача заявила, що на момент перерахування коштів виконавче провадження за рішенням суду №\~163/259/19 розпочате не було, що свідчить про добровільне виконання цього судового рішення. Судове засідання для розгляду позову не призначалось, через що відповідно до ч.2 ст.247, ч.2 ст.279 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось, протокол судового засідання не складався. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 15.05.2019 року в справі №\~163/259/19 ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] - [INFO] , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, починаючи з 07.02.2019 року і до закінчення навчання у вищому навчальному закладі "Перший Київський медичний коледж" 30.06.2019 року. Рішення набрало законної сили 18.06.2019 року. Згідно з постановою від 05.08.2019 року начальником відділу Турійського відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області на підставі виконавчого листа № 163/259/19, виданого 16.07.2019 року,\~відкрито виконавче провадження №\~59717646. З розрахунку заборгованості відповідача в цьому виконавчому провадженні станом на 01.07.2019 року аліменти за виконавчим листом не сплачувались взагалі і розмір боргу становить 5\~742,85 гривні. Відповідно до чеків Укрпошти від 26.06.2019 року №\~0119 (0024755\~0022286) та від 15.07.2019 року №\~0076 (0025935\~0023343) відповідач переказав позивачці відповідно 5253 та 1100 гривні аліментів. З інформації Турійського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №\~2043 встановлено, що квитанції про сплату відповідачем відповідно 5253 та 1100 гривні аліментів долучено до виконавчого провадження №\~52847535 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №\~163/999/16 про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Згідно із ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, по справі встановлено, що стосовно відповідача є два різних виконавчих провадження №№ 59717646 і 52847535. При цьому провадження №\~59717646, в межах якого заявлено позов, відкрито пізніше, а по першому провадженню №\~52847535 у відповідача була заборгованість. Для погашення такої заборгованості відділом ДВС було зараховано сплачені відповідачем через Укрпошту кошти. Квитанції Укрпошти про сплату коштів в користь позивача не містять призначення платежу, через що не можуть ідентифікуватись як сплачені в порядку добровільного виконання рішення суду в справі №\~163/259/19. Відповідач не спростував цих фактів, а дій органу ДВС щодо визначення заборгованості та зарахування коштів не оскаржував, через що суд не вбачає в межах цього позову підстав для визнання дій державного виконавця протиправними. За таких обставин суд вважає заперечення відповідача безпідставними, а заявлені вимоги обґрунтованими і доведеними як по суті, так і в частині визначення розміру пені. Отже, зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, суд встановив підстави для повного задоволення заявлених вимог. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved