Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] «Порше Лізинг Україна» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості та відшкодування збитківза договором про фінансовий лізинг. Позов мотивує тим, що 06 серпня 2012 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Технологічні індустріальні системи» укладено договір про фінансовий лізинг №00005523 з додатками до договору лізингу, а саме: графік покриття витрат і виплати лізингових платежів та загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу строком на 60 місяців.Обєкт лізингу - транспортний засіб типу VW Touareg NF 3,0 I V6 TDI, 2012 року виробництва, шасі № WVGZZZ7PZCD051286, двигун №: СRC 057664 вартістю 63\~000,00 дол.США. Відповідно до умов лізингу авансовий платіж складає 22 050,00 доларів США, обсяг фінансування: еквівалент 40 950,00 доларів США, кількість лізингових платежів: 60., лізинговий платіж: еквівалент 1287,32 доларів США, адміністративний платіж: еквівалент 945,00 доларів США, а сплата платежів повинна здійснюватись в гривнях. Крім того, з метою забезпечення виконання обовязків [PERSON] «Технологічні індустріальні системи» перед [PERSON] «Порше Лізинг Україна», відповідач [PERSON] поручився перед [PERSON] «Порше Лізинг Україна»за виконання [PERSON] «Технологічні індустріальні системи» обовязків за договором лізингу. На виконання умов договору лізингу [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу/поставки автомобіля №368901 від 14.08.2012 року та передано [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Технологічні індустріальні системи»у користування під виплату лізингових платежів обєкт лізингу відповідно до умов договору. У звязку із порушенням грошових зобовязань позивач надіслав відповідачу [PERSON] «Технологічні індустріальні системи» повідомлення про виникнення заборгованості, проте таке було залишене останнім без належного реагування, грошові зобовязання перед [PERSON] «Порше Лізинг Україна» не виконанні, заборгованість не погашена. З врахуванням наведених мотивів просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON], як поручителя [PERSON] «Технологічні індустріальні системи», на користь [PERSON] «Порше Лізинг Україна» 550 155 гривень 18 коп., з яких: 118 240 гривень 16 коп. сума заборгованості за лізинговими платежами; 54 116 гривень 83 коп. сума інфляційних втрат; 2 562 гривні 76 коп. 3% річних за час прострочення; 8 542 гривні 54 копійки. сума пені за прострочення виконання зобов'язання; 2 173 гривні 60 коп. штрафні санкції за складені та надіслані відповідачу вимоги (нагадування про несплату); 102 794 гривні 63 коп. витрати позивача з адміністрування та обслуговування; 235 644 гривні 41 коп. упущена вигода; 20 080 гривень 25 коп. проценти за користування чужими грошовими коштами; 6 000 гривень 00 коп. витрати на оплату юридичних послуг, а також судовий збір. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] «Порше Лізинг Україна» - [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просив позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] проти задоволення позову заперечив, дав пояснення аналогічні поданим письмовим запереченням. Пояснив, що з метою забезпечення виконання зобов»язань [PERSON] до «Технологічні індустріальні системи» за договором про фінансовий лізинг №00005523 від 06.08.2012 року відповідач [PERSON] виступив поручителем [PERSON] «Технологічні індустріальні системи». Пояснив, що згідно вимог ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Вказав,що згідно наданих позивачем розрахунків, прострочення по сплаті обов»язкових платежів згідно договору про фінансовий лізинг почалися з 16.06.2014 року, з даним позовом в суд позивач звернувся 22.08.2015 року,тому вважає,що строк пред»явлення позовних вимог до відповідача [PERSON] закінчився, тому просив в задоволенні позову відмовити. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення представників сторін,суд приходить до висновку про те, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що між позивачем [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Технологічні індустріальні системи» 06 серпня 2012 року укладено договір про фінансовий лізинг №00005523відповідно до умов якого, позивач прийняв на себе зобовязання придбати у власність від продавця обєкт лізингу відповідно до встановлених лізингоодержувачем умов придбання та технічних характеристик (специфікацій) та передати його у користування лізингоодержувача [PERSON] «Технологічні індустріальні системи» на строк та на умовах, визначених цим контрактом транспортний засіб типу VW Touareg NF 3,0 I V6 TDI, 2012 року виробництва, шасі № WVGZZZ7PZCD051286, двигун №: СRC 057664 вартістю 63\~000,00 доларів США,а [PERSON] «Технологічні індустріальні системи»зобовязався прийняти обєкт лізингу у користування та сплачувати лізингодавцю лізингові платежі та інші платежі, які підлягають здійсненню за вищезгаданим договором, та виконувати інші обовязки, передбачені контрактом та чинним законодавством (т.1,а.с.15-30).На виконання умов договору лізингу позивачем було укладено договір купівлі-продажу/поставки автомобіля №368901 від 14.08.2012 року (т.1,а.с.31-41). Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 02 листопада 2017 року провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Технологічні індустріальні системи» закрито. Як передбачено ч. 2\~ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов»язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувача на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно ст.6 Закону України "Про фінансовий лізинг", договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу, строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу, розмір лізингових платежів та інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду), положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобовязання сторін. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що лізингодавець 17.08.2012 року поставив предмет лізингу транспортний засіб типу VW Touareg NF 3,0 I V6 TDI, 2012 року виробництва, шасі № WVGZZZ7PZCD051286, двигун №: СRC 057664 вартістю 63\~000,00 дол.США лізингоодержувачу (а.с.42). В забезпечення виконання зобовязання [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Технологічні індустріальні системи» перед [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» договір лізингу містить положення про поруку, згідно якого відповідач [PERSON] своїм підписом на договорі лізингу, всіх додатках до нього та акті прийому-передачі обєкту лізингу поручився перед лізингодавцем за виконання лізингоодержувачем обовязків за договором лізингу (т.1,а.с.15). Лізингоодержувач [PERSON] «Технологічні індустріальні системи», відповідно до положень п. 6.1. Загальних комерційних умов внутрішнього договору фінансового лізингу, що становлять невід'ємну частину договору, зобов'язався здійснювати щомісячні лізингові платежі відповідно до плану відшкодування. Також відповідно до п. 6.1. розділ 6 загальних умов укладеного договору про фінансовий лізинг передбачено, що кожний лізинговий платіж включає: відсотки (проценти) за користування обсягом фінансування; частину від обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості обєкта лізингу); комісії; покриття витрат, повязаних з оплатою послуг та відшкодуваннями, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених цим контрактом та інші витрати, передбачені або прямо повязані з контрактом. В свою чергу в п.8.2. загальних умов договору зазначається, що у випадку прострочення сплати платежу до лізингоодержувача застосовуються такі санкції:пеня у розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати платежу; штрафні санкції за вимоги щодо сплати, надіслані Порше Лізинг Україна: еквівалент 15 Євро за першу вимогу, еквівалент 20 Євро за другу вимогу, еквівалент 25 Євро за третю вимогу; компенсація будь-яких витрат, понесених Порше Лізинг Україна та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених лізингоодержувачем у відповідності до контракту (т.1,а.с.24). Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку. Відповідно до виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 12.01.2015 року (т.1,а.с.62), 27.01.2015 року 2002ТС у [PERSON] «Технологічні індустріальні системи» вилучено автомобіль марки Volkswagen Touareg, 2012 року випуску, д.н.з АА 2002ТС, який був предметом лізингу, що підтверджується відповідним актом державного виконавця (т.1,а.с.63), відтак вказаний вище договір поруки є припиненим. У звязку з несвоєчасним здійсненням [PERSON] «Технологічні індустріальні системи» оплати лізингових платежів позивачем було скеровано останньому нагадування про несплату (т.1,а.с.50-57). Згідно вимоги про сплату заборгованості за договором, повернення об»єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору №00005523 від 16.10.2014 року (т.1,а.с.60-61) скерованого відповідачу [PERSON], прострочення останнім виконання зобов»язання настало 16.06.2014 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 628 ЦК України, зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін та погоджених ними умов, в яких закріплюються їх права і обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання. Відповідно до\~ст. 553 ЦК України\~встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.\~У разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1\~ст. 554 ЦК України). Відтак порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 553 ЦК України, обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Згідно із ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ч. 1\~ст. 251 ЦК України\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами\~(ч. 1\~ст. 252 ЦК України). Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст.\~251\~та ч. 2 ст.\~252 ЦК України). Слід зазначити, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія, і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право (Правова позиція зазначена у постановах ВСУ №6-170цс13, 6-41цс14). Згідно наведеного вище договору про фінансовий лізинг (т.1,а.с.15), який містить умови про поруку, який був укладений між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та відповідачем [PERSON],\~з метою забезпечення договору фінансового лізингу, вбачається, що в ньому\~не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору\~поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за основним договором, не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки цей строк дії суперечить ч. 1 ст.\~251\~та ч. 1 ст.\~252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При застосуванні частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~слід ураховувати, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Виходячи з положень частини четвертої\~статті 559 ЦК України, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинна бути предявлена у судовому порядку в межах строку дії договору поруки, або протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою\~статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем) (Правовий висновок ВСУ у справі №6-223цс16). Відтак, як зазначає сам позивач строку прострочення чергових платежів настав 16.06.2014 року, отже у позивача виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо сплати заборгованості за договором фінансового лізингу в частині чергових платежів починаючи з 17.06.2014 року відповідно, протягом наступних шести місяців. Проте позивач звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] - 22.08.2015 року, що підтверджується відповідним штемпелем на поштовому конверті. Тобто, позивач звернувся до суду з пропуском 6 місячного строку, встановленого ч.4\~ст.559 ЦК України. За таких обставин суд приходить до висновку про те,що договір поруки укладений між позивачем та Відповідачем [PERSON] слід вважати припиненим, тому\~\~позовні вимоги [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до [PERSON] є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed