Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя. Вимоги мотивуються тим, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між подружжям в натурі.Просить, провести поділ спільного майна подружжя, визнавшит за нею єдине право власності на квартиру № 7 в будинку 14а по провулку Курсовому 2 у м. Біла Церква Київської області. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та надала заяву про розгляд справи і її відсутність. . В судові засідання відповідач та представник третьої особи не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити. За час перебування в шлюбі було придбано на ім'я позивача [ADDRESS] в будинку 14а по провулку Курсовому 2 у м. Біла Церква Київської області на підставі договору купівлі - продажу від 04 червня 2008 року, посвідчений другою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою 04.06.2008 р., за реєсьтром № 1 - 2856, яка в подальшому стала предметом іпотеки в ПАТ "КБ НАдра", згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] 04.06.2008 року за реєстром № 2519. Згідно ч.1 ст.368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Крім того згідно ст. 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ст. 68 Сімейного кодексу України), житловий будинок належать сторонам на праві спільної сумісної власності. Домовленості про добровільний поділ квартири, що є спільною сумісною власністю подружжя, між сторонами не досягнуто. Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором або рішенням суду (ст. 70 Сімейного кодексу України, ст. 372 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Незважаючи на той факт, що вищевказаний житловий будинок був зареєстрований лише на ім'я відповідача (як одного з подружжя), це майно вважається спільним майном подружжя. Частки кожного із співвласників в праві на спільну дану квартиру не визначені. У зв'язку з цим, кожен із співвласників квартири вважається власником усієї квартири спільно з іншим співвласником. Згідно ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Під час розгляду справи встановлено, що сторонами, як подружжям, за час шлюбу , за відплатною цивільно-правововою угодою купівлі-продажу, набуто у власність нерухоме майно: квартиру № 7 в будинку 14а по провулку Курсовому 2 у м. Біла Церква Київської області, яка відповідно до ч.1 ст. 60 СК України, є спільною сумісною власністю подружжя. На нерухоме та рухоме майно, відповідно до ст.63 СК України, сторони, як подружжя, мають рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном, а згідно ч.1 ст.70 цього Кодексу, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. При встановлених обставинах, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі та визнати право власності на вказану квартиру за позивачкою, оскільки сторони домовилсь про порядок розподу майна, та позов підтриманий позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved