Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , по якій просить виключити з актового запису №1611 від 29 серпня 2006 року про народження [PERSON] , складеного Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, відомості про [PERSON] , громадянина України як батька [PERSON] , народженого [INFO] у м. Кіровограді, Кіровоградська область. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вкінці жовтня 2005 року позивач познайомився із [PERSON] , з якою перебували у близьких стосунках. Після того, як [PERSON] повідомила, що вона вагітна від нього, стали спільно проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON] , в зв`язку із чим відповідно до спільної заяви позивача, як батька, та [PERSON] , як матері, Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, складено актовий запис № 1611 від 29 серпня 2006 року про народження [PERSON] , в який внесені відомості про позивача, як його батька, та [PERSON] , як матір. З часом припинили фактичні шлюбні відносини, син [PERSON] залишився проживати із матір`ю. 30 листопада 2012 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , в зв`язку із чим змінила прізвище на « [PERSON] . За рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.06.2013 року у справі №404/1607/13-ц (провадження 2/404/1125/13) із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 15 лютого 2013р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 квітня 2019 року у справі №404/2666/18 (провадження 2/404/2233/18) позивач, позбавлений батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, по завершенню розгляду справи відповідач цинічно заявила позивачу, що він не являється батьком [PERSON] , і що не маючи жодних прав на нього буде сплачувати аліменти на його утримання. Тому, засумнівався у своєму батьківстві щодо сина [PERSON] , оскільки відповідач дійсно мала близькі стосунки не тільки з ним, але і із іншими чоловіками до того, як повідомила про свою вагітність. За вказаних обставин вимушений звернутись до суду з позовом про оспорювання батьківства /а.с. 2-5/. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2019 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання /а.с. 25-26/. 02.03.2020 року представником відповідача, через канцелярію суду, подано відзив на позовну заяву, яким вимоги не визнали, у їх задоволенні просили відмовити. Вказала, що ця позовна заява є надуманою, такою, що не відповідає обставинам справи і направлена на уникнення позивачем зобов`язань щодо сплати аліментів на дитину, які були призначені рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда. Крім того, відповідач ніколи не казала [PERSON] , що він не є батьком їх спільної дитини та буде змушений сплачувати аліменти нібито не на свого сина /а.с. 41-43/. Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.09.2020 року, за клопотанням сторони позивача, по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (адреса місцезнаходженням: 03170, м. Київ, вул. Богомольца, 10), попередивш їх про кримінальну відповідальність за ст. ст.384,385 КК України /а.с. 115-116, 117-119/. 03.12.2020 року судом поновлено провадження в справі, в зв`язку з клопотанням експерта №СЕ-19-20/33311-Б від 18.11.2020 року /а.с. 132/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.12.2020 року клопотання експерта задоволено; зобов`язано експертів комунального закладу Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи, розташованого за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Гоголя 44, 15 грудня 2020 року о 09 год. 00 хв. відібрати біологічний матеріал (кров або букальний епітелій) для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати експертів коммунального закладу Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи направити експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України відібрані зразки біологічного матеріалу (крові або букального епітелію) [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в зв`язку із призначенням ухвалою суду від 29.09.2020 року судової молекулярно-генетичної експертизи, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384,385 КК України /а.с. 136-137, 139-142/. 19.02.2021 року до суду надійшов висновок експерта від 11.02.2021 року №СЕ-19-20/33311-Б, в зв`язку з чим ухвалою суду від 22.02.2021 року поновлено провадження в справі /а.с. 147-161, 165-166/. Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 185-186/. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, у їх задоволенні просила відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, в межах наданих доказів, вислухавши виступи учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12, частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 29 серпня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №1611. Його батьками вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 29 серпня 2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції /а.с.6/. 30 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 30 листопада 2012 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області /а.с.7/. Відповідно до довідки виданої начальником КП «Житлово-експлуатаційна організація №4 Міської ради міста Кропивницького» [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , склад сім`ї 5 осіб: [PERSON] , [INFO] - власник, [PERSON] , [INFO] - дружина, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - син дружини /а.с.8/. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 червня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , а також 600 грн. витрат на правову допомогу. На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист. Згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.04.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківських прав- задоволено. Позбавлено [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 704,80 грн. судового збору та 2000 грн. на професійну правничу допомогу. Рішення набрало законної сили 28.05.2019 року /а.с. 12-20/. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 51 Конституції України, ч.ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією та законами України, у тому числі статтями 15, 16 ЦК України та статтями 3, 4 ЦПК України і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушено. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, особа має суб`єктивне матеріальне право на їх задоволення. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспоренеправо чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України (стаття 1). Відповідно до частини восьмої та дев`ятої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Так, порядок визначення походження дитини регулює глава 12 СК України. Як передбачено частиною 1 статті 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно з вимогами статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ст.. 126 СК України). Відповідно до частини 1 та 2 статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (частина 3 статті 136 СК України). За змістом частини 5, 6 статті 136 СК України, не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України» судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктами 2.13, 2.13.1 "Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Позивач зазначає, що в момент реєстрації його батьком [PERSON] , [INFO] , а саме 29.08.2006 року не знав, що не являється його біологічним батьком, про даний факт стало відомо лише в 2019 році зі слів [PERSON] під час розгляду справи. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19-20/33311-Б від 11.02.2021 року біологічне батьківство [PERSON] , [INFO] відносно [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] виключається /а.с. 148-151/. Отже, вказаний експертний висновок у відповідності до положень ЦПК України є належними і допустимим доказом, експертиза проводилася відповідно до обраних експертом методик, з дотримання інструкції про порядок проведення та оформлення експертних досліджень, будь-яких спростувань цього висновку, або інших висновків експертів, сторонами не було надано. За вказаного, судом достовірно встановлено, що позивач не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи. Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з основних засад (принципів) цивліьного судочинства (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України). У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 768,40 грн. та витрати на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у розмірі 7 614,00 грн. Відповідно до ч. 1, 7 ст. 135 ЦПК України суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат). У випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення внесеної суми позивачу, а у випадку відмови у позові, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду - про відшкодування за її рахунок витрат відповідача повністю або частково, в порядку, передбаченому статтями 141, 142 цього Кодексу. Невикористана частина внесеної позивачем суми повертається позивачу не пізніше п`яти днів з дня вирішення питань, зазначених у цій частині, про що суд постановляє ухвалу. Враховуючи, що ухвалою суду від 28.05.2020 року за клопотанням представника відповідача зобов`язано [PERSON] в строк до 30.06.2020 року внести на депозитний рахунок суду 5 000 грн. для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат на правову допомогу; внесення ним вказаної суми згідно квитанції №34 від 05.06.2020 року та задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення внесеної суми позивачу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved