Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

19 січня 2017 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача пряму, безпосередню шкоду в її грошовому виразі у розмірі 74 497,97 грн.; не додержані доходи (упущену вигоду) у розмірі 223 739,69 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами 01.12.2009 року був укладений договір добровільного страхування життя. З 2009 року по 2016 рік він вчасно сплачував усі належні страхові внески. 12.08.2016 року позивач направив на адресу відповідача заяву в якій просив погодити строк закінчення дії договору - 30.11.2016 року. Зазначену заяву відповідач отримав. Як зазначає позивач, в усному порядку в телефонному режимі представник відповідача повідомив, що строк припинення договору погоджений, проте заява, яка має бути підписана позивачем не направлялась на його адресу. 21.11.2016 року позивач направив на адресу відповідача заяву про закінчення дії договору та прохання скласти страховий акт та здійснити страхову виплату, але лист повернувся без вручення. Також позивачем встановлено, що ліцензія відповідача анульована. Відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування, тому просить стягнути пряму безпосередню шкоду в її грошовому виразі, яка складається з усіх сплачених ним страхових внесків з 2009 по 2016 рік, включно, що дорівнює 70 грамам банківського металу золота, що є еквівалентом на день подання позовної заяви за курсом НБУ у національній валюті України у розмірі 74 497,97 грн. Також, оскільки представники страхової компанії спричинили шляхом обману майнову шкоду клієнтам компанії, позивач вважає, що кошти, які він довірив страховій компанії він міг використати на власні потреби, провести інвестування у будь-яку галузь промисловості, внести на благодійні пожертви, позивач просить стягнути з відповідача не одержані доходи (упущену вигоду), яка складається з: сумарного розміру бонусу з початку дії Договору, що дорівнює 0,12 грамам банківського металу золота, різниця між страховою сумою, яку встановлено у п.4.3 Договору добровільного страхування та усіма сплаченими страховими внесками з 2009 року по 2016 рік включно, що дорівнює 210,11 грамам банківського металу золота, а взагалі не одержані доходи (упущена вигода) складає 210,23 грамів банківського металу золота, що є еквівалентом на день подання позовної заяви за курсом НБУ у національній валюті України у розмірі 223 738,69 грн. В судове засідання позивач не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач представника в судове засідання не направив, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи за адресою реєстрації, до суду не надійшли пояснення чи заперечення на заявлені вимоги. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 01.12.2009 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя» (далі - Страховик) та [PERSON] (далі - Страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування життя №53-2111-5016 строком з 00 годин дня, наступного за датою зарахування першого страхового платежу в касу/на розрахунковий рахунок Страховика до 24 години 30 листопада 2032 року (23 роки). За умовами вказаного договору застрахованою особою є [PERSON] та об'єктом страхування визначені майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю Застрахованої особи. Як визначено Договором, страховий платіж сплачується двічі на рік у національній валюті України, до закінчення періоду, за який було внесено попередній страховий платіж, у сумі, яка є еквівалентом вартості 0,16075 тр. унцій банківського металу золота (п'ять грамів) за курсом НБУ на день внесення платежу. Страховий тариф визначений в розмірі 3,57%. Як вбачається з квитанцій, які надані позивачем до позовної заяви, за період дії договору він сплатив: 1 504,95 грн. згідно квитанції від 01.12.2009 року 1 554,00 грн. згідно квитанції від 02.06.2010 року 1 732,19 грн. згідно квитанції від 22.11.2010 року 1 951,83 грн. згідно квитанції від 28.05.2011 року 2186,51 грн. згідно квитанції від 25.11.2011 року 2 017,82 грн. згідно квитанції від 25.06.2012 року 2 164,42 грн. згідно з платіжним дорученням від 04.01.2013 року 1 657,85 грн. згідно з платіжним дорученням від 25.06.2013 року 1 548,63 грн. згідно з платіжним дорученням від 20.12.2013 року 2 506,00 грн. згідно з платіжним дорученням від 26.06.2014 року 2 983,96 грн. згідно з платіжним дорученням від 26.12.2014 року 3 995,63 грн. згідно з платіжним дорученням від 26.06.2015 року 3 949,21 грн. згідно квитанції від 24.12.2015 року 5 048,63 грн. згідно з квитанцією від 24.04.2016 року Інші квитанції суду надані не були. Пунктом 8.1.5 Договору передбачено право Страхувальника вносити зміни до умов цього Договору або достроково припинити його дію згідно Розділу 9 цього Договору. У відповідності до п.9.1 Договору, всі зміни до умов цього договору здійснюються за згодою Сторін шляхом укладення додаткової угоди. У разі дострокового припинення дії цього Договору Страховик виплачує Страхувальнику викупну суму в розмірі згідно Додатку до цього Договору (п.9.3 Договору). 12.08.2016 року позивач направив на адресу відповідача лист із проханням погодити внесення змін до Договору та надіслати один примірник рекомендованим листом на його адресу. Як вбачається з заяви, зміни вносились в частині дати закінчення дії договору - 30.11.2016 року. Даний лист отримано відповідачем 16.08.2016 року. Як зазначив позивач в позовній заяві, підписаного примірника змін до договору відповідач не направив. 21.11.2016 року позивач направив на адресу відповідача лист в якому просив в зв'язку із закінченням дії Договору страхування надіслати форму заяви про виплату страхового відшкодування (згідно п.7.2 даного Договору) та на підставі п.11.2 даного Договору скласти страховий акт та здійснити виплату страхового відшкодування. Зазначений лист не був отриманий страховою компанією. В позовній заяві не зазначено який страховий випадок стався з позивачем та в зв'язку з чим мав бути складений страховий акт, до позовної заяви не було надано доказів настання страхового випадку. Відповідно до статей 525, 526, 651 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Отже за умовами Договору страхування припинення договору можливе лише за згодою обох сторін, проте з матеріалів справи не вбачається, що була згода відповідача на припинення дії договору з 30.11.2016 року, позивач не звертався до суду з позовною вимогою про розірвання договору. Договором страхування у випадку дострокового припинення дії договору передбачено лише виплата викупної суми, проте позивач не звертався до суду із зазначеними вимогами. Водночас умови договору не передбачають повернення всіх сплачених страхових платежів у випадку припинення дії договору. Крім того, позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення суми 74 497,97 грн. зазначає, що це шкода, яка спричинена йому. За змістом ст. 1166 цього Кодексу майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до загальних підстав відповідальності за матеріальну шкоду згідно до ст. 1166 ЦК України та п. 5 Постанови Пленуму ВСУ України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» юридичною підставою виникнення відповідальності за заподіяну шкоду є склад цивільного правопорушення, тобто протиправна винна поведінка заподіювача шкоди, який включає в себе наступні невід'ємні елементи: 1) безпосередньо наявність такої шкоди; 2) протиправність діяння її заподіювача; 3) наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправним діянням її заподіювача; 4) вині останнього в її заподіянні. Особа звільняється від відповідальності по відшкодуванню шкоди якщо остання була заподіяна не з її вини. Позивач жодним чином не підтверджує факт заподіяння йому шкоди, а також не доводить, за яких обставин або якими саме діями відповідача вона заподіяна. Також позивачем не доведено протиправність дій відповідача. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до пункту 2 частини другої тієї ж статті збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Отже, поняття "збитки" передбачає й упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. У даній справі, збитки полягають не в реальних втратах особи, яких вона зазнала або зазнає, а в тих доходах, які позивач недоотримав. Стаття 22 ЦК України практично визнає лише такий спосіб захисту, як відшкодування збитків. Отже, оскільки умовами договору не передбачено повернення всієї суми сплачених страхових платежів, позивач не звертався до відповідача з проханням повернути всі сплачені платежі, права позивача у даному випадку не порушені, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення упущеної вигоди. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed