Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради та просить визнати за ним право власності за заповітом на земельні ділянки площею 2,32 га, розташовані на території [PERSON] сільської ради Дубровицького району, яка була передана у власність [PERSON] розпорядженням Дубровицької районної державної адміністрації №252 від 19 липня 2005 року, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №037672 для ведення особистого селянського господарства, про що зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №770: площею 0,82 га (пасовище), кадастровий номер 5621887700:04:003:0089, нормативною грошовою оцінкою 4768,20 грн.; площею 0,32 га (сіножаті), кадастровий номер 5621887700:04:006:0056, нормативною грошовою оцінкою 3288,41 грн.; площею 1,18 га (рілля), кадастровий номер 5621887700:04:002:0025, нормативною грошовою оцінкою 14724,85 грн., після смерті діда по матері [PERSON], який помер 05 травня 2016 року. Свої вимоги мотивує тим, що 05 травня 2016 року помер дід по матері [PERSON] При житті, останній 07 квітня 2016 року склав заповіт, яким належну йому на праві власності кімнату №20 в будинку №38 по вул.Белгородській в м.Сарни та земельну ділянку площею 2,32 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території [PERSON] сільської ради Дубровицького району заповів йому. 27 вересня 2016 року він своєчасно звернувся до приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак, на спадкові земельні ділянки постановою приватного нотаріуса від 01.02.2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з ненаданням витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, що є об'єктом спадкування. Довідка про нормативну грошову оцінку с/г угідь була видана управлінням Держгеокадастру у Дубровицькому районі Рівненської області 20.01.2017 року. Тому, у зв'язку з відмовою приватного нотаріуса Сарненського нотаріального округу про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки після смерті [PERSON], він змушений звертатись в судовому порядку про визнання права власності за заповітом на спадкові земельні ділянки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача - [PERSON] сільської ради Дубровицького району у судове засідання не 'явився. Згідно заяви сільського голови [PERSON] сільської ради [PERSON], останній просить справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають повністю. Вислухавши позивача, дослідивши докази по справі та незважаючи на визнання позову відповідачем, суд у задоволенні позову відмовляє з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть (а.с.5) [PERSON] помер 05 травня 2016 року, про що складено відповідний актовий запис №14. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був власником земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Дубровицького району, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №037672, виданого 16.11.2005 року (а.с.9). Як вбачається із заповіту, посвідченого 07.04.2016 року (а.с.8) [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження і належну йому в тому числі, земельну ділянку площею 2,32 га, цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №037672, виданого 16.11.2005 року заповів своєму внуку - [PERSON]. Позивач, як спадкоємець за заповітом, 27.09.2016 року звернувся до приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджується копією зазначеної заяви, наявної у матеріалах справи (а.с.24). Як встановлено у судовому засіданні, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №037672, виданого 16.11.2005 року. Для підтвердження такої відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачем додано до матеріалів справи копію постанови приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину, яка датована 01.02.2017 року (а.с.26). Однак, із зазначеної вище постанови вбачається, що у видачі свідоцтв про право на спадщину на три земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,32 га, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Дубровицького району Рівненської області, Державний акт ЯА №037672 відмовлено [PERSON]. Пленум Верховного Суду України у п.23 своєї постанови №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" чітко зазначив, що звернення до суду за правилами позовного провадження можливе лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Документального підтвердження факту відмови нотаріуса позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину матеріали справи не містять і така відмова позивачем суду не надана. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для відмови у задоволені позовних вимог.

Outcome: dismissed