Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Хмельницької міської ради, [PERSON] про зобовязання до вчинення певних дій, посилаючись на те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2013 року в цивільній справі № 6-23151 св.13 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним рішення Хмельницької міської ради, визнання недійсним державних актів на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування встановлено що [PERSON] є власником домоволодіння №66 по вул. Бегми, в м. Хмельницькому. Це право позивач набув на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 вересня 2003 року. Право власності [PERSON] на житловий будинок зареєстровано 19 липня 2005 року. Рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу «Комунар» с. Ружична Хмельницького району Хмельницької області №8 від 24 серпня 1969 року у зв'язку з утворенням нового погосподарського номера попередньому власнику цього домоволодіння [PERSON] надано в користування земельну ділянку площею 0,15 га. Домоволодіння по вул. Бегми, 68 в м. Хмельницькому належить на праві власності [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 26 квітня 1983 року Хмельницьким міським відділом комунального господарства. Рішенням правління колгоспу «Комунар» №4 від 29 березня 1983 року за [PERSON] закріплено земельну ділянку площею 0,07 га, а рішенням зборів уповноважених колгоспників цього колгоспу №5 від 19 листопада 1988 року [PERSON] додано земельну ділянку площею 0,28 га по вул. Бегми, 68 в м. Хмельницькому під город. Рішенням Хмельницької міської ради від 25 квітня 2007 року №27 [PERSON] надано згоду на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, призначених для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства по вул. Бегми, 68. Рішенням Хмельницької міської ради від 30 січня 2008 року №8 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1000 кв. м., призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та земельну ділянку площею 1696 кв. м, призначену для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вул. Бегми, 68 в м. Хмельницькому. На підставі цього рішення 18 червня 2008 року [PERSON] одержав державні акти на право власності на вказані земельні ділянки. 30 серпня 2008 року [PERSON] подарував сину [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Бегми, 68 в м. Хмельницькому та спірні земельні ділянки. Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 24 квітня 2013 року було задоволено його позовну заяву до [PERSON], [PERSON] та до Хмельницької міської ради і було визнано недійсним рішення Хмельницької міської ради від 30 січня 2008 року №8 у частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 1000 кв. м. по вул. Бегми, 68, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 1696 кв. м, розташованої по вул. Бегми, 68, яка призначена для ведення особистого селянського господарства. Цим же рішенням визнано недійсними державні акти від 18 червня 2008 року про право власності [PERSON] на земельні ділянки площею 1000 кв. м. та 1696 кв. м. Також визнано недійсним договір дарування вказаних земельних ділянок, укладений 20 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 23 жовтня 2013 року указане рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін. Позивач посилається на те, що зазначеними рішеннями судових інстанцій його позовні вимоги були задоволені через те, що під час приватизації [PERSON] суміжної з його земельної ділянки по вул. Бегми, 68 в м. Хмельницькому було підроблено його підпис на документах щодо погодження меж земельних ділянок, в результаті чого відповідачем було приватизовано частину земельної ділянки, яка з 1969 року перебувала в користуванні його батька, а після його смерті перебуває у його користуванні. Після ухвалення вказаного судового рішення в грудні 2015 року позивач звернувся до Хмельницької міської ради з заявою про надання йому дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 1000 кв. м. по вул. Бегми, 66 в м. Хмельницькому, та про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної для ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою. Для розробки вказаної землевпорядної документації позивач уклав із ліцензованою землевпорядною організацією ТОВ «Подільський земельний центр» відповідний договір. Вказане питання виносилось на розгляд комісії по земельних спорах Хмельницької міської ради згідно його заяв від 19.01.2016 р. та від 24.02.2016 р. через те, що [PERSON] відмовився погоджувати їх суміжні межі. 26 квітня 2016 року [PERSON] отримав відповідь за підписом в.о. начальника управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради, що вирішення його заяв міською радою можливе буде лише після прийняття остаточного рішення комісією по земельних спорах. Згідно протоколів засідання комісії по земельних спорах від 12.02.2016 р. та від 22.03.2016 р. [PERSON] відмовляється погоджувати межі їх суміжних землеволодінь, а тому комісія по земельних спорах рекомендувала йому узгодити межі з [PERSON], або вирішувати спір в судовому порядку. 18 травня 2016 року шоста сесія Хмельницької міської ради ухвалила рішення №46, у пункті 4 якого зазначено - підтримати пропозиції комісії по земельних спорах, рекомендувати [PERSON] узгодити межі земельної ділянки по вул. Вербицького, 66 з [PERSON], або вирішувати спір в судовому порядку. [PERSON] відмовляється погоджувати межі означеної земельної ділянки. Відмова відповідача [PERSON] погоджувати межі суміжних землеволодінь є безпідставною та порушує його права на безоплатну приватизацію вказаних земельних ділянок, тому Хмельницька міська рада повинна надати дозвіл на розробку землевпорядної документації щодо відведення вказаних земельних ділянок. [PERSON] просить визнати незаконною відмову Хмельницької міської ради розглядати його заяви про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою без погодження з [PERSON] меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1000 кв. м. по вул. Вербицького, 66 в м. Хмельницькому та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою. Зобов'язати Хмельницьку міську раду розглянути заяви [PERSON] про надання йому дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1000 кв. м. по вул. Вербицького, 66 в м. Хмельницькому, та про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою та вирішити відповідно до положень ст. 118 ЗК України. У судовому засіданні позивач та його представник позивача позовні вимоги доповнили і просили визнати незаконною відмову Хмельницької міської ради щодо розгляду його заяви про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою без погодження з [PERSON] меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1000 кв. м. по вул. Вербицького, 66 в м. Хмельницькому, та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою. Визнати незаконною відмову [PERSON] у погодженні меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1000 кв. м. по вул. Вербицького, 66 в м. Хмельницькому та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою. Зобов'язати Хмельницьку міську раду розглянути заяву [PERSON] про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1000 кв. м. по вул. Вербицького, 66 в м. Хмельницькому та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою . У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов, з підстав, викладених у позовній заяві. Ухвалою суду як відповідача залучено [PERSON] Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову, оскільки між сторонами наявний спір щодо користування земельними ділянками, який у добровільному порядку не може бути вирішено. Представник Хмельницької міської ради у судовому засіданні позов не визнала, вказавши, що між сторонами наявний спір щодо користування земельних ділянок, тому Хмельницька міська рада не може розглянути питання про надання позивачу дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1000 кв. м. по вул. Вербицького, 66 в м. Хмельницькому та надання дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою . Представник Хмельницької міської ради посилається на те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення відповідно до закону питань земельних відносин є виключно компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України землевласники та землекористувачі можуть вимагати усунення будь-яких порушень їх прав на землю, навіть якщо ці порушення і не повязані з позбавленням права володіння цією ділянкою і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 118 Земельного кодексу України рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою тощо. Судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння №66 по вул. Бегми, в м. Хмельницькому, яке він набув на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 вересня 2003 року та зареєстровано 19 липня 2005 року. Рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу «Комунар» с. Ружична Хмельницького району Хмельницької області №8 від 24 серпня 1969 року у зв'язку з утворенням нового погосподарського номера попередньому власнику цього домоволодіння [PERSON] надано в користування земельну ділянку площею 0,15 га. Домоволодіння по вул. Бегми, 68 в м. Хмельницькому належить на праві власності [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 26 квітня 1983 року Хмельницьким міським відділом комунального господарства. Рішенням правління колгоспу «Комунар» №4 від 29 березня 1983 року за [PERSON] закріплено земельну ділянку площею 0,07 га, а рішенням зборів уповноважених колгоспників цього колгоспу №5 від 19 листопада 1988 року [PERSON] додано земельну ділянку площею 0,28 га по вул. Бегми, 68 в м. Хмельницькому під город. Рішенням Хмельницької міської ради від 25 квітня 2007 року №27 [PERSON] надано згоду на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, призначених для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства по вул. Бегми, 68. Рішенням Хмельницької міської ради від 30 січня 2008 року №8 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1000 кв. м., призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та земельну ділянку площею 1696 кв. м, призначену для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вул. Бегми, 68 в м. Хмельницькому. На підставі цього рішення 18 червня 2008 року [PERSON] одержав державні акти на право власності на вказані земельні ділянки. 30 серпня 2008 року [PERSON] подарував сину [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Бегми, 68 в м. Хмельницькому та спірні земельні ділянки. Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 24 квітня 2013 року було задоволено його позовну заяву до [PERSON], [PERSON] та до Хмельницької міської ради і було визнано недійсним рішення Хмельницької міської ради від 30 січня 2008 року №8 у частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 1000 кв. м. по вул. Бегми, 68, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 1696 кв. м, розташованої по вул. Бегми, 68, яка призначена для ведення особистого селянського господарства. Цим же рішенням визнано недійсними державні акти від 18 червня 2008 року про право власності [PERSON] на земельні ділянки площею 1000 кв. м. та 1696 кв. м. Також визнано недійсним договір дарування вказаних земельних ділянок, укладений 20 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 23 жовтня 2013 року указане рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін. Після ухвалення означеного судового рішення в грудні 2015 року позивач звернувся до Хмельницької міської ради з заявою про надання йому дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 1000 кв. м. по вул. Бегми, 66 в м. Хмельницькому та про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної для ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою. Для розробки вказаної землевпорядної документації позивач уклав із ліцензованою землевпорядною організацією ТОВ «Подільський земельний центр» відповідний договір. Вказане питання виносилось на розгляд комісії по земельних спорах Хмельницької міської ради згідно його заяв від 19.01.2016 р. та від 24.02.2016 р. через те, що [PERSON] відмовився погоджувати їх суміжні межі. Згідно протоколів засідання комісії по земельних спорах від 12.02.2016 р. та від 22.03.2016 р. [PERSON] відмовляється погоджувати межі їх суміжних землеволодінь, а тому комісія по земельних спорах рекомендувала [PERSON] узгодити межі з [PERSON], або вирішувати спір в судовому порядку. Судом встановлено, що 18 травня 2016 року шоста сесія Хмельницької міської ради ухвалила рішення №46, у пункті 4 якого зазначено - підтримати пропозиції комісії по земельних спорах, рекомендувати [PERSON] узгодити межі земельної ділянки по вул. Вербицького, 66 з [PERSON] або вирішувати спір в судовому порядку. [PERSON] відмовляється погоджувати межі земельної ділянки, якою користується відповідачі. Суд приходить до висновку що вимоги [PERSON] щодо визнати незаконною відмову Хмельницької міської ради розглядати його заяви про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою без погодження з [PERSON] меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1000 кв. м. по вул. Вербицького, 66 в м. Хмельницькому та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою не підлягають задоволенню. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою приймається на підставі документів та матеріалів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовляються погоджувати розміри земельних ділянок, які знаходяться у їхньому користуванні, тобто між сторонами наявний спір. Кожна сторона спору обґрунтовує свою позицією відповідною технічною документацією. Суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] щодо визнання безпідставною відмови відповідачів погоджувати межі суміжних землеволодінь не підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам. Відповідно до п. 2.3 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету по земельних ресурсах від 4 травня 1999 р. № 43, межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами. Відповідно до п. 2.4 Інструкції перенесення в натуру (на місцевість) або відновлення всіх поворотних точок меж земельної ділянки здійснюється геодезичними методами з прив'язкою не менше двох характерних закріплених поворотних точок до пунктів державної геодезичної мережі та до твердих точок на місцевості. Здійснюється кадастрова зйомка земельної ділянки з наступним вирахуванням координат поворотних точок меж (у державній або умовній системі координат) і площі земельної ділянки. За результатами виконаних робіт складається кадастровий план земельної ділянки. Тобто саме погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. Погодження меж земельної ділянки є частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою технічної документації, необхідної для передачі громадянам безоплатно земельних ділянок на праві приватної власності. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї. Право на погодження меж щодо користування суміжними земельними ділянками є правом особи, а не її обовязком. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд приходить до висновку, що відсутні підстави щодо зобов'язання Хмельницької міської ради розглянути заяву [PERSON] про надання йому дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, оскільки між землекористувачами наявний спір.

Outcome: dismissed