Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до ЖБК «Мікрофон», треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру №[ADDRESS], що раніше належала померлому [INFO] [PERSON] В обґрунтування позову вказувала, що вона є дружиною померлого [INFO] [PERSON] та єдиним спадкоємцем за законом, оскільки донька - [PERSON] не претендує на спадщину. Померлий [PERSON] був членом ЖБК «Мікрофон» та повністю сплатив суму пайового внеску за квартиру №[ADDRESS], при цьому за життя не здійснив державної реєстрації свого права власності на зазначену квартиру. 29.01.2016 року постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру №[ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа та реєстрації права власності спадкодавця на вказане майно. На даний час здійснити первинну державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру немає можливості, оскільки [PERSON] помер, що й стало підставою для звернення до суду із даним позовом. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Представник ЖБК «Мікрофон» підтвердила в судовому засіданні факт повної оплати суми пайового внеску за квартиру №[ADDRESS] членом ЖБК «Мікрофон» - [PERSON] [PERSON] підтримала позов в судовому засіданні та зазначила, що не претендує на спадкове майно. Представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, подали до суду письмові пояснення та клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача та третьої особи, вивчивши письмові пояснення, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. Померлий [PERSON] був членом ЖБК «Мікрофон» та 02.04.1989 року повністю сплатив суму пайового внеску за квартиру №[ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖБК «Мікрофон» від 16.12.2015 року. У відповідності до ст. 13 Закону України «Про власність», діючого на час відкриття спадщини, об'єктами права індивідуальної власності є, крім іншого, жилі будинки та квартири. За ст. 15 цього ж Закону член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно постанови Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори від 29.01.2016 року №465/0231 підставою відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом зазначено відсутність правовстановлюючого документа та реєстрації права власності спадкодавця на спадкову квартиру. За ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Комарівською сільською радою К-Шевченківського району, Черкаської області. З матеріалів спадкової справи №101/2016 заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем щодо майна померлого за законом, яка звернулася із заявою про прийняття спадщини. З огляду на час відкриття спадщини, та положення п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд вважає необхідним застосовувати до спірних правовідносин чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року). У відповідності до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З долучених до матеріалів справи документів вбачається, що спадковою квартирою володіє та користується [PERSON] з часу відкриття спадщини, зареєстрована у вказаному помешканні з вересня 1975 року. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року №4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", яка була чинною і діяла на час відкриття спадщини, передбачений шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску, якщо ж у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, яка вступила в управління та володіння спадковим майном і подала заяву про прийняття спадщини, суд вважає, що позовні вимоги доведені та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved