Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Дельта Банк звернувся до суду із заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON]. В обгрунтування позову покликаються на те, що 19 червня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 251-012/ФКВ-08, відповідно до якого [PERSON] зобовязався надати Позичальнику кредитні кошти у розмірі 30000,00 доларів США з розрахунку 12, 70% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 19.06.2008 по 16.06.2023 року. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним Договором від 19 червня 2008 року іпотекодавець [PERSON] за іпотечним договором № 251-012/Zфквіп-08 від 19 червня 2008 року (Договір іпотеки) передала в іпотеку нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,12 га кадастровий номер 56\~246\~859 00 02\~005 0432, розташовану за адресою: село Колоденка, Рівненського району, Рівненської області, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. За умовами договору іпотеки, іпотека розповсюджується на будівлі і споруди, які розташовані на земельній ділянці. Виконання Позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного Договору поруки № 251-012/ZФПОР-08 від 19.06.2008 року між ТОВ «Укрпромбанк», [PERSON] (Поручитель) та [PERSON], згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобовязань за кредитним договором № 251-012/ФКВ-08. Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником зобовязань за договором. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п.4.1. якого в поряду, обсязі та на умовах, визначених договором, Укпромбанк передає (відступає) [PERSON] права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком, внаслідок чого [PERSON] банк замінює Укрпромбанк як кредитора у зазначених зобовязаннях. Згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ТОВ «Укрпомбанк» прав вимоги до боржників, АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Оскільки Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, а Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 28.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 213589,11 грн., з яких: тіло кредиту 197188,45 грн., відсотки 16400,66 грн., пеня 4686,80 грн., заявлені вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 213589,11 грн. Судові витрати просять покласти на відповідача. До початку судового розгляду представником відповідача заявлено заперечення проти позову. У запереченні представник відповідача зазначає, що закінчення строку, установленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Оскільки, датою виникнення права вимоги позивача про дострокове погашення кредиту є 21 січня 2015 року, то шестимісячний строк звернення з позовом до поручителя закінчився 21 липня 2015 року. В той же час позовна заява була подана 28 серпня 2015 року, після встановленого законом шестимісячного строку дії поруки, а значить відповідно до законодавства на час звернення до суду порука є припиненою. В обґрунтування своїх заперечень посилається на Постанову ВСУ №6-20цс14 від 19.03.2014 р. Просить суд визнати поруку припиненою та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнає, підтримав надані суду заперечення, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази та встановлені обставини, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Встановлено на підставі досліджених належних допустимих доказів, що 19 червня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 251-012/ФКВ-08, відповідно до якого [PERSON] надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 30000,00 доларів США з розрахунку 12, 70% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 19.06.2008 по 16.06.2023 року. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного Договору поруки № 251-012/ZФПОР-08 від 19.06.2008 року ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] та [PERSON], згідно з яким Поручитель поручився перед Кредитором за виконання Боржником зобовязань за кредитним договором №251-012/ФКВ-08 від 19.06.2008 року. 30.06.2010 Року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладений Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п.4.1. якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укпромбанк передав (відступив) «Дельта Банку» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком, внаслідок чого «[PERSON] банк» замінює «Укрпромбанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях. Згідно з п. 4.2 Договору, внаслідок передачі ТОВ «Укрпомбанк» прав вимоги до боржників, АТ «Дельта Банк» перейшло право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Встановлено, що Позичальник умови Кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 28.07.2015 року за позичальником наявна заборгованість у сумі 213589,11 грн., з яких: тіло кредиту 197188,45 грн., відсотки 16400,66 грн., пеня 4686,80 грн., що підтверджується довідкою від 28.07.2015 року та розгорнутим розрахунком заборгованості позивача по кредитному договору, що не спростоване відповідачем. Дослідженими доказами підтверджується, що 28.08.2015 року на адресу відповідача позивачем направлена досудова вимога №31.4-08/10170/15 від 27.08.2015 року, якою позивач вказує поручителю на наявність простроченої заборгованості за кредитним довогором № 251-012/ФКВ-08 від 19.06.2008 року в смумі 659,41 дол.США та 4\~686,80 грн., вимагає розглянути лист - вимогу та сплатити прострочену/поточну/ заборгованість. При цьому, такою вимогою про погашення поточної заборгованості позивач не змінював строку та порядку виконання договору вцілому, у звязку із порушенням виконання зобовязання боржником і поручителем, відповідачем в справі. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України передбачено визначення строку дії поруки: протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя. Нормами ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України зазначається про те, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Зі збігом цього строку жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може. Як зазначено у Правовій позиції Верховного суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, з огляду на характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Як зазначено п.6.2 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісії, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його поручителями умов цього договору у разі порушення позичальником строків платежів, що встановлені цим договором. 20 січня 2015 року (дата планового повернення кредиту та сплати процентів) позичальник взагалі перестав здійснювати платежі на користь банку. Таким чином, датою виникнення права вимоги позивача про дострокове погашення кредиту є 21 січня 2015року. Виходячи з положень ч. 4 ст. 559 ЦК України вимогу в порядку п.6.2 кредитного договору до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Оскільки, як було зазначено вище, датою виникнення права вимоги позивача про дострокове погашення кредиту є 21 січня 2015 року, то шестимісячний строк звернення з позовом до поручителя закінчився 21 липня 2015 року. В той же час позовна заява була подана 28 серпня 2015 року, після встановленого законом шестимісячного строку дії поруки. Оцінкою досліджених доказів суд погоджується із доводами представника відповідача та вважає доведеним, що на час звернення до суду порука є припиненою, відповідно до чинного законодавства. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» слід відмовити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed