Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] як правонаступника [PERSON] звернувся до Нетішинського міського суду із позовом до виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області, [PERSON], третя особа - [PERSON], про встановлення юридичних фактів (т.1 а.с.2-6). Згідно позовної заяви [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27 серпня 1991 року, проживали у м.Нетішині і вели спільне господарство до 2012 року. За час подружнього шлюбу побудували гараж [NUMBER] у гаражному будівельному кооперативі «Ізотоп». Рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 315 від 12 липня 2007 року гараж прийнято в експлуатацію, 10 серпня 2007 року на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право власності на гараж. У 2008 році подружжя придбало автомобіль «Daewoo Matiz Е39», номер кузова [NUMBER], вартістю 52000 грн. У травні 2012 року [PERSON] без згоди [PERSON] продав автомобіль [PERSON], 1/2 частки коштів від продажу автомобіля їй не надавав, у зв'язку з чим в червні 2012 року нею порушений позов в суді до [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним. Рішенням Нетішинського міського суду від 28 січня 2013 року визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля, зобов'язано [PERSON] повернути автомобіль у спільну сумісну власність [PERSON] і [PERSON], зобов'язано [PERSON] повернути [PERSON] 4000 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 28 січня 2013 року еквівалентно 31978 грн. [INFO] року [PERSON] помер. Рішенням Нетішинського міського суду від 04 грудня 2013 року визначено [PERSON] додатковий строк 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини. 27 січня 2014 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, тоді ж приватним нотаріусом Половко О.В. відкрита спадкова справа [PERSON] Рішенням колегії судів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від 25 березня 2014 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково (т.1 а.с.52-53). Рішення Нетішинського міського суду від 28 січня 2013 року (т.1 а.с.50-51) змінено, виключено із мотивувальної частини і третього, четвертого абзаців резолютивної частини рішення посилання на застосування двосторонньої реституції, як правових наслідків недійсності правочину. В решті рішення суду залишено без змін. Предметом спадщини по даній справі є гараж та автомобіль. Отримати свідоцтво про право на спадщину на гараж [PERSON] як правонаступник [PERSON] не може, оскільки оригінал свідоцтва про право власності на гараж відсутній, знаходиться у відповідачки [PERSON], яка є дочкою померлого [PERSON] та проживає в Російській Федерації і з якою відносини не підтримуються. Позивач вказує, що оскільки [PERSON] померла і на даний час її правонаступником являється [PERSON], то не можливо задовільнити позовні вимоги, що стосуються визнання права власності на гараж за [PERSON], як на частку у спільному майні подружжя і в порядку спадкування, тому в своїй заяві про уточнення позовних вимог від 16.04.2018 року (т.3 а.с.1) позивач просить встановити факти, що на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] належало право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину гаража [NUMBER], розташованого на території гаражного будівельного кооперативу «Ізотоп», м.Нетішин після померлого [PERSON] та встановити факт, що на момент відкриття спадщини після її смерті належало право власності на 1/2 частину гаража [NUMBER], розташованого на території гаражного будівельного кооперативу «Ізотоп», м.Нетішин, як на 1/2 частку у спільному майні подружжя. Оскільки порушуються права [PERSON] як правонаступника [PERSON], а також з урахуванням рекомендацій приватного нотаріуса, бюро технічної інвентаризації, державної реєстраційної служби про необхідність вирішення питання права власності, права власності в порядку спадкування в судовому порядку, позивач просить встановити факти, що гараж [NUMBER], розташований на території гаражного будівельного кооперативу «Ізотоп» м.Нетішин на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] являвся спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], що частки у їх спільній сумісній власності на гараж на момент відкриття спадщини були рівними. Крім того, 23.09.2014 року третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] до суду подано позов до [PERSON], правонаступником являється [PERSON], про накладення стягнення на майно спадкодавця (т.1 а.с.47-49). В обгрунтування свого позову, із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 03.04.2018 року (т.2 а.с.234-235) третя особа зазначає, що 19 травня 2012 року нею у [PERSON] на підставі довідки-рахунку серії ДПІ №300765 придбано автомобіль «Daewoo Matiz Е39», номер кузова [NUMBER], за який нею передано [PERSON] 4000 доларів США. В результаті оспорювання [PERSON] договору купівлі-продажу автомобіля, судом було постановлено рішення, на яке вказано в позові [PERSON], з яким третя особа не погодилася і оскаржила в апеляційному порядку. [INFO] року [PERSON] помер, про що [PERSON] дізналася у вересні 2013 року і тоді ж повідомила про це апеляційний суд Хмельницької області. Ухвалою зазначеного суду від 16 вересня 2013 року провадження у справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступників [PERSON] 29 листопада 2013 року вона подала заяву до апеляційного суду Хмельницької області про забезпечення позову, а саме накладення арешту на гараж [NUMBER] в гаражному будівельному кооперативі «Ізотоп» м. Нетішин, власником якого був [PERSON], оскільки стало відомо, що [PERSON] почала вживати заходи щодо оформлення спадщини і ухвалою суду від 16 грудня 2013 року було заборонено спадкоємцям померлого [PERSON] проводити відчуження гаража [NUMBER] у ГБК «Ізотоп» м.Нетішина. 25 березня 2014 року в засіданні апеляційного суду Хмельницької області з досліджених судом доказів їй стало відомо, що 27 січня 2014 року [PERSON] подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Того ж дня рішенням апеляційного суду її апеляційна скарга була задоволена частково, рішення місцевого суду в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля залишено без змін, виключено з рішення суду посилання на застосування двосторонньої реституції, як правових наслідків недійсності правочину. [PERSON] зазначає, що рішеннями судів встановлено факт отримання [PERSON] від неї 4000 доларів США за придбаний автомобіль. З урахуванням отриманих відомостей та за наявності судових рішень, 06 червня 2014 року нею, як кредитором спадкодавця [PERSON], подана приватному нотаріусу Нетішинського міського нотаріального округу Половко О.В. вимога (претензія) [PERSON] «про обов'язок спадкодавця» (т.1 а.с.25). 06 червня 2014 року копія вимоги (претензія) надіслана також [PERSON] супровідним листом (т.1 а.с.26) в якому зазначено, що у випадку не визнання вимоги або відмови разової сплати кредиторської заборгованості в розмірі 4000 доларів США у десятиденний термін з моменту отримання вимоги, остання вимушена буде в судовому порядку накласти стягнення на спадкове майно [PERSON] Проте, остання вимогу не задовольнила, в цілому позиція сторони відповідачки така, що ніякої валюти їй взагалі повернуто не буде, а автомобіль у неї заберуть. Спадкове майно [PERSON] складається з 1/2 частки автомобіля «Daewoo Matiz Е93», номер кузова [NUMBER], який перебуває у її користуванні, (вартість частки спадкодавця становить 2000 доларів США, що згідно комерційного курсу на час подачі позову складає 30000 грн., з розрахунку курсу 1 дол. = 15 грн.) та частки гаража, який знаходиться в м.Нетішин на території гаражного будівельного кооперативу «Ізотоп» [NUMBER], вартість частки гаража становить 30000 грн. З посиланням на ст.1282 ЦК України просить в рахунок погашення заборгованості в сумі 4000 доларів США, що станом на 02.04.2018 року становить 105228 гривень 18 копійок, накласти стягнення на майно спадкодавця [PERSON] у вигляді 1/2 частки автомобіля «Daewoo Matiz Е 93», номер кузова [NUMBER], а також 1/2 частки гаража, який знаходиться в м.Нетішин на території гаражного будівельного кооперативу «Ізотоп» під номером 709, вартість майна становить 104512 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] поданий ним позов в інтересах [PERSON] підтримав, навів обґрунтування, які є аналогічні змісту позову та просив останній задоволити. Щодо позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] про накладення стягнення на майно спадкодавця, [PERSON] позов не визнав і зазначив, що [PERSON] про факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] дізналася не пізніше вересня 2013 року, коли телеграмою повідомила апеляційний суд Хмельницької області про факт смерті [PERSON], з того часу мала право на протязі 6 місяців заявити вимогу нотаріусу, аналогічну тій, яку зробила 06 червня 2014 року. Оскільки шестимісячний строк нею пропущений, такий відповідно до чинного законодавства поновленню судом не підлягає, просить в позові [PERSON] до [PERSON] про накладення стягнення на майно спадкодавця відмовити. Представники виконавчого комітету Нетішинської міської ради та Нетішинської міської ради в судове засідання не з'явився, згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності (т.1 а.с.72, 94, т.2 а.с.62, 149, 202, 243, т.3 а.с.5, 60). Представник [PERSON] як третьої особи за позовом [PERSON] і як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору пояснив, що позов [PERSON] ґрунтується на фактичних обставинах і він не заперечує проти його задоволення, позов [PERSON] підтримує в повному обсязі та просить його задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. На виконання ухвали суду від 30.10.2015 року за результатами виконання судового доручення іноземним судом останньою подано відзив на позовну заяву (т.2 а.с.88-91) в якому [PERSON] надано відповіді на запитання по суті справи. Так, остання повідомила, що з [PERSON] вона бачилась 20 років назад коли приїзджала до свого батька [PERSON] в гості у м.Нетшіин, будь-яких відносин з нею не підтримує та не спілкується. У квітні 2012 року їй зателефонував батько та повідомив, що тяжко хворий і повернувшись з лікарні перебуває вдома, а його дружина [PERSON] покинула його та поїхала в інше місто та не цікавиться його життям та здоров'ям. Відповідачка [PERSON] також зазначила у своєму відзиві, що позовні вимоги [PERSON] який на той момент діяв в інтересах [PERSON] не визнає, оскільки не розуміє в чому вони заключаються, оскільки нею отримано позовну заяву з додатками на українській мові, яка їй не зрозуміла. Щодо суті спору [PERSON] вказала, що майнові питання з батьком [PERSON] ніколи не обговорювала, тому їй не відомо коли і ким придбавався спірний гараж [NUMBER] та автомобіль, а також зазначила, що не вважає себе спадкоємцем [PERSON], на будь-яке майно, що залишилось після смерті батька вона не претендує, тому по вирішенні спору покладається на розсуд суду. Також вказала, що їй відомо, що автомобіль був проданий [PERSON], проте суму вона не пам'ятає, однак їй точно відомо, що 1/2 грошей за автомобіль у батька забрала сестра [PERSON] - [PERSON], яка у травні 2012 року приїзджала до м.Нетішин та погрожувала її батьку, внаслідок чого останній віддав їй кошти про що наявна розписка (т.2 а.с.92). Щодо позовних вимог третьої особи [PERSON], відповідачка [PERSON] у своєму відзиві зазначила, що такі не визнає, оскільки не розуміє в чому вони заключаються, оскільки нею отримано позовну заяву з додатками на українській мові, яка їй не зрозуміла. Крім того, вважає, що оскільки вона не вступила в спадщину і не є спадкоємцем [PERSON], то вона не повинна відповідати по боргах спадкодавця. У зв'язку з віддаленістю місця проживання [PERSON] також просила справу розглядати у її відсутності. Ухвалою Нетішинського міського суду від 10.06.2014 року відкрито провадження у даній справі (т.1 а.с.20). Ухвалою суду від 26.06.2014 року в даній справі оголошено перерву до часу отримання інформації щодо відкриття на території Російської Федерації спадкових справ після смерті [PERSON] (т.1 а.с.43). Рішенням Нетішинського міського суду від 05.01.2015 року (т.1 а.с.144-148) розглянуто дану справу по суті, позовні вимоги [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] задоволено повністю, зокрема: - встановлено факт, що гараж [NUMBER], розташований на території гаражного будівельного кооперативу «Ізотоп» м.Нетішин на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] являвся спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]; - встановлено факт, що частки у спільній сумісній власності подружжя [PERSON] та [PERSON] на гараж [NUMBER], розташований на території гаражного будівельного кооперативу «Ізотоп» м.Нетішин на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] були рівними; - визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину гаража [NUMBER], розташованого на території гаражного будівельного кооперативу «Ізотоп», м. Нетішин після померлого [PERSON]; - визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину гаража [NUMBER], розташованого на території гаражного будівельного кооперативу «Ізотоп», м. Нетішин, як на 1/2 частку у спільному майні подружжя [PERSON] та [PERSON] Також вказаним рішенням суду задоволено позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] Судом постановлено в рахунок погашення заборгованості в сумі 4000 доларів США, що на момент подачі позову 23 вересня 2014 року становить 60000 гривень, накласти стягнення на майно спадкодавця [PERSON] у вигляді 1/2 частки автомобіля «Daewoo Matiz Е93», номер кузова [NUMBER], вартістю 30000 грн., а також 1/2 частку гаража, який знаходиться в м. Нетішин на території гаражного будівельного кооперативу «Ізотоп» [NUMBER], вартістю 30000 грн. 20.02.2015 року судом винесено додаткове рішення, яким вирішено питання щодо судових витрат (т.1 а.с.168-169). Вищевказане рішення суду першої інстанції від 05.01.2015 року залишено без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 24.03.2015 року (т.1 а.с.203-205). Проте, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.06.2015 року рішення Нетішинського міського суду від 05.01.2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 24.03.2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1 а.с.246-248). Скасовуючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанції суд касаційної інстанції у своїй ухвалі зазначив, що вирішуючи спір в частині заявлених позовних вимог третьої особи [PERSON] (в іншій частині судові рішення не оскаржувались, не переглядались в касаційному порядку), суди попередніх інстанцій не взяли до уваги положення норм матеріального права (ст.1282 ЦК України), не з'ясували вартості спадкового майна та чи не перевищує борг спадкодавця вартості 1/2 частини гаража та автомобіля, також не з'ясували, чи є можливість одноразово сплатити борг спадкодавця, і не врахували, що тільки у разі відмови спадкодавця одноразово сплатити суму боргу суд накладає стягнення на майно. Ухвалою суду від 22.05.2015 року залишено без розгляду заяву [PERSON] про роз'яснення рішення суду від 05.01.2015 року (т.2 а.с.9). Ухвалою суду від 28.09.2015 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] (т.2 а.с.49). Ухвалою суду від 30.10.2015 року постановлено звернутися до компетентного суду Російської Федерації з судовим дорученням про допит співвідповідача [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], вручення їй позовних заяв з додатками та повідомлення про день судового засідання. До надходження відповіді від іноземного суду на судове доручення про надання правової допомоги провадження у даній справі зупинено. Ухвалою суду від 28.03.2016 року відновлено провадження у даній справі (т.2 а.с.99). Ухвалою суду від 26.04.2016 року провадження у даній справі зупинено до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадкоємцями спадщини після смерті [PERSON] та залучення до участі у справі її правонаступника (т.2 а.с.136). Ухвалою суду від 01.03.2017 року відновлено провадження у даній справі (т.2 а.с.145). Ухвалою суду від 05.04.2017 року до участі у справі як позивача та відповідача за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] залучено [PERSON] як правонаступника [PERSON] (т.2 а.с.154). 18.05.2017 року в судді Сопронюк О.В. закінчилися повноваження у зв'язку із закінченням строку, на який її призначено, тому дану справу передано до канцелярії суду для повторного розподілу між суддями відповідно до вимог ст.11-1 ЦПК України. Після повторного автоматичного розподілу, в порядку визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, дану цивільну справу передано на розгляд судді Базарнику Б.І. та прийнято суддею відповідно до ухвали суду від 24.05.2017 року (т.2 а.с.166). Суд зазначає, що 15.12.2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.9 Розділу VII Перехідних Положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувся за правилами загального позовного провадження, що передбачено новою редакцією ЦПК України. Ухвалою суду від 23.06.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів, а саме - належним чином завіреної копії договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. постановляючи дану ухвалу суд виходив з того, що доказ, який просить витребувати представник позивачки не стосується обставин, які мають значення для вирішення даної справи (т.3 а.с.39). Крім того, представником позивача [PERSON] 16.04.2018 року подано до суду заяву про уточнення позовних вимог (т.3 а.с.1) в якій, серед іншого, останній просив подальший розгляд справи проводити без участі приватних нотаріусів Нетішинського імського нотаріального округу Половко О.В., Франовської Л.С., КП НМР «БТІ», державної реєстраційної служби м.Нетішин та Нетішинської міської ради. В судовому засіданні 23.06.2018 року дану вимогу представника позивача протокольною ухвалою суду задоволено. Ухвалою суду від 23.06.2018 року за клопотанням представника позивача [PERSON] призначено судову будівельно-оціночну експертизу будівлі гаражу [NUMBER], який знаходиться у м.Нетішин на території гаражного кооперативу «Ізотоп», на час проведення експертизи провадження у справі зупинено (т.3 а.с.40-41). 11.09.2018 року від директора Рівненського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ (далі за текстом - Рівненський НДЕКЦ МВС) разом із матеріалами даної цивільної справи надійшов лист про неможливість проведення експертизи у зв'язку із відсутністю у Рівненському НДЕКЦ МВС судового експерта за експертною спеціалізацією 10.10 «Визначення оціночної вартості будівельних об'єктів та споруд» (т.3 а.с.43). Ухвалою суду від 19.09.2018 року відновлено провадження у даній справі (т.3 а.с.45). Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд встановив наступні обставини справи та дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 60, 63 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Так, відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27 серпня 1991 року (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10 серпня 2007 року, виданого виконавчим комітетом Нетішинської міської ради, [PERSON] є власником гаража [NUMBER] у гаражному кооперативі «Ізотоп» (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року (а.с.9). Таким чином, гараж, що є предметом спору на момент відкриття спадщини являвся спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], їх частки в гаражі були рівними, [PERSON] має право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину означеного гаража, а також право власності на 1/2 частину цього ж гаража як на 1/2 частку у спільному майні подружжя [PERSON]. Згідно заповіту, складеного 06.03.2015 року та зареєстрованого в Спадковому реєстрі (витяг №39815500), [PERSON] заповіла все належне їй майно - [PERSON] (т.2 а.с.224-225). Відповідно до листа приватного нотаріуса Вараського міського нотаріального округу Рівненської області №33/01-16 від 03.02.2018 року, станом на 03.02.2018 року єдиним спадкоємцем [PERSON] являється [PERSON] (т.3 а.с.35). Суд також вважає, що підлягають задоволенню і позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] виходячи з наступного. Відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Так, рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 січня 2013 року по справі №2/679/29/2013 позов [PERSON] задоволено частково, визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля «Daewoo Matiz Е39», номер кузова [NUMBER], укладений 19 травня 2012 року на підставі довідки-рахунку серії ДПІ № 300765 між [PERSON] та [PERSON]; зобов'язано [PERSON] повернути автомобіль «Daewoo Matiz Е39», номер кузова [NUMBER] у спільну сумісну власність [PERSON] і [PERSON]; зобов'язано [PERSON] повернути [PERSON] 4000 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 28 січня 2013 року еквівалентно 31978 грн.; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Крім того, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі по 26,80 грн. з кожного (а.с.23-24). Рішенням Нетішинського міського суду від 04 грудня 2013 року по справі №2/679/776/2013 позов [PERSON] до Нетішинської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено. Визначено [PERSON] додатковий строк 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року (а.с. 132). Згідно листа приватного нотаріуса Половко О.В. від 05 березня 2014 року на адресу апеляційного суду Хмельницької області, який надійшов 11 березня 2014 року, ним відкрита спадкова справа [PERSON] та зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ 27 січня 2014 року під номером 01/2014 Заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину подала дружина [PERSON] - [PERSON], яка також зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ 27 січня 2014 року під №1. Заяв від інших спадкоємців до нього не поступало. Інших спадкоємців [PERSON] ним також не виявлено. Станом на 05 березня 2014 року свідоцтва про право на спадщину ним нікому не видавались (а.с. 137). Рішенням колегії судів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від 25 березня 2014 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Нетішинського міського суду від 28 січня 2013 року змінено, виключено із мотивувальної частини і третього, четвертого абзаців резолютивної частини рішення посилання на застосування двосторонньої реституції, як правових наслідків недійсності правочину. В решті рішення суду залишено без змін. 06 червня 2014 року [PERSON] приватному нотаріусу Половко О.В., з посиланням на ст.ст. 216, 1281, 1282 ЦК України подана вимога про обов'язок спадкодавця, доведення її до відома спадкоємців [PERSON] 06 червня 2014 року [PERSON] на адресу потенційного спадкоємця [PERSON] надісланий супровідний лист, додатком до якого є копія вимоги від 06 червня 2014 року про обов'язок спадкодавця. В листі пропонується в 10-денний термін з моменту отримання копії вимоги задовольнити вимогу кредитора [PERSON] шляхом одноразового платежу в сумі 4000 доларів США. Таким чином, дружина [PERSON] [PERSON] подала в приватну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, яка зареєстрована 27 січня 2014 року, тоді ж відкрита спадкова справа [PERSON] У свою чергу [PERSON], як кредитор спадкодавця пред'явила свої вимоги до спадкоємця [PERSON], яка прийняла спадщину, 06 червня 2014 року, тобто протягом шести місяців від дня прийняття [PERSON] спадщини, визначених ч.2 ст.1281 ЦК України, і що свідчить про підставність заявлених [PERSON] вимог відповідно до ч.2 ст.1282 ЦК України. Для визначення вартості спадкового майна проведено його оцінку, про що надано звіт (т.2 а.с.195-196). Так, станом на дату оцінки 02.10.2017 року ринкова вартість легкового автомобілю «Daewoo Matiz Е39», номер кузова [NUMBER], становила 104650 грн., ринкова вартість гаража, площею 35,5 кв.м. (підвал - 35,1 кв.м.), який знаходиться у м.Нетішин на території гаражного кооперативу «Ізотоп» гараж [NUMBER], - 104374 грн. Таким чином, вартість спадкового майна становить 209024 грн. (104650+104374), та відповідно 1/2 частина вартості спадкового майна складає 104512 грн. (209024/2). На момент проведення оцінки майна 02.10.2017 року, згідно офіційного курсу Національного Банку України станом на 02 жовтня 2017 року 1 долар США = 26 гривень 57,8496 копійок, та відповідно 4000 доларів США становить 106313 гривень 98 копійок. Таким чином, борг спадкодавця [PERSON] (106313,98 грн.) перед [PERSON] перевищує вартість 1/2 частини спадкового майна (104512 грн.). 26.02.2018 року представник позивача направив до суду свої заперечення щодо звіту про оцінку спірного автомобіля (т.2 а.с.215) в яких, зокрема, зазначив, що на його думку, ціна автомобіля визначена не коректно, а тому вказаний звіт не відповідає вимогам ст.79 ЦПК України і приймати його до уваги в якості достовірного доказу підстав немає. Згідно офіційного курсу Національного Банку України станом на 18 грудня 2018 року 1 долар США = 27 гривень 88,6082 копійок, а отже 4000 доларів США становлять 111544 гривні 33 копійки (4000х2788,6082). Зазначене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного суду, викладеній у постанові від 25.04.2018 року в справі №679/2231/15-ц. Крім того, у представника позивача [PERSON] судом з'ясовувалось питання щодо можливості одноразово сплатити борг спадкодавця [PERSON] перед [PERSON], на що представник повідомив про категоричну відмову позивача у сплаті будь-якого боргу. Таким чином, у суду наявні підстави для накладення стягнення на майно спадкодавця. Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про те, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. При зверненні до суду з даним позовом представником позивача [PERSON] судовий збір не сплачувався, оскільки [PERSON] була звільнена від сплати такого згідно довідки серії АВ №0306487 (т.1 а.с.82). Водночас, представником здійснено інші судові витрати по справі в сумі 52,86 грн., що підтверджується квитанцією №ПН1498294 від 14.11.2018 року, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідачів - Виконавчого комітету Нетішинської міської ради та [PERSON] по 26,43 грн. з кожного. Третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] здійснено наступні судові витрати по справі: 600 грн. при зверненні до суду із заявою про самостійні вимоги (квитанція №519 від 22.09.2014 року, т.1 а.с.46), 246,13 грн при подачі до суду заяви про збільшення позовних вимог (квитанція №14062015125629 від 22.09.2014 року, т.2 а.с.43). Таким чином, за заявою третьої особи [PERSON] з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягають судові витрати на її користь в сумі 423,07 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved