Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Дудчанської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель КСП «Червонофлотець», розміром 5,1 умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Дудчанської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого на підставі розпорядження Нововоронцовської районної державної адміністрації від 05.11.1996 року №300, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] померла її матір [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина, за життя померла заповіт не складала, на час смерті з [PERSON] постійно проживали її чоловік [PERSON] та донька [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Тобто позивач є спадкоємцем І черги та має намір прийняти спадкове майно після смерті матері. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити. Представник відповідача надав до суду заяву, у якій просить справу розглядати за їх відсутності та не заперечують щодо заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частини 2 статті 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані, серед іншого, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки встановленні законом або судом та не приховувати докази. Судом встановлено, що відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.01.2001 року, [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю вказано [PERSON] , батьком - [PERSON] . З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.01.1987 року, [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.10.1997 року, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 57 років. Як вбачається з копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.11.2019 року, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до довідки №1066/07-12, виданої виконкомом Дудчанської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області 20.11.2019 року, [PERSON] надана в користування земельна частка (пай) розміром 5,1 умовних кадастрових гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колишнього КСП «Червонофлотець», право на отримання земельної ділянки у власність не використала. Відповідно до оголошення, розміщеного в Нововоронцовській районній газеті «Вісті» за №4 від 23 січня 2020 року загублений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий на підставі розпорядження Нововоронцовської районної державної адміністрації від 05.11.1996 року на ім`я [PERSON] , вважати недійсним. З довідки №1391, виданої виконкомом Дудчанської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області 20.11.2019 року, [PERSON] , [INFO] , була прописана та постійно проживала по [ADDRESS] до дня смерті, яка настала [INFO] , та мала склад сім`ї: чоловік [PERSON] , дочка [PERSON] . Як вбачається з довідки №94, виданої виконкомом Дудчанської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області 21.01.2020 року, [PERSON] , [INFO] , постійно без зняття з реєстраційного обліку проживав по [ADDRESS] до дня смерті, яка настала [INFO] . Разом з ним на день смерті проживала дочка [PERSON] . Згідно з пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Отже, до спірних відносин підлягають застосуванню правила ЦК УРСР. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно статей 525, 526 ЦК УРСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу. Відповідно до статті 529-530 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Окрім цього, ст. 531 ЦК УРСР встановлювалось право на спадкування непрацездатних осію, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Згідно статті 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР (1963 року) визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України, який діє с 01 січня 2004 року, також визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року) строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Суд не може задовольнити позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом за відсутності спору між спадкоємцями стосовно спадщини, оскільки реалізація прав позивачів має інші механізми, такі як звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, продовження строку прийняття спадщини (у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року), про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем щодо правовідносин, які виникли після набрання чинності Цивільного кодексу. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] року, проте позивач звернулася до суду лише у лютому 2020 року. У матеріалах справи відсутні будь-які належні і допустимі докази про прийняття спадщини позивачем. Не надано нею і доказів про відмову нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). Суд також враховує те, що однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю. Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Звернення до суду з позовом не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення відповідної визначеної правовими нормами процедури оформлення права власності. Під час розгляду справи судом не було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що порушені права позивача, нотаріус не відмовляв у видачі свідоцтва про права на спадщину, а тому суд приходить до висновку, що позов фактично спрямований на визнання права власності на спадкове майно без додержання встановленої законом процедури та підтвердження прийняття спадщини.

Outcome: dismissed