Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зняття заборон на відчуження будинку, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Виноградівського нотаріального округу [PERSON], приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], ПАТ КБ «ПриватБанк». У поданому позові просить скасувати заборону на нерухоме майно будинок №28 по вул. Центральній в смт. Вилок Виноградівського району, Закарпатської області, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 3498975, 4664896 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис від 21.07.2006 року за № 3498975 внесений приватним нотаріусом [PERSON] та запис від 21.03.2007 року за № 4664896 внесений приватним нотаріусом [PERSON] Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що вказані записи у реєстрі заборон відчужень обєктів нерухомого майна є перешкодою для оформлення спадкових прав. Так,16.02.2004 р. помер його батько [PERSON], якому на праві власності належить житловий будинок, попередня адреса №28"а" по вул. Крупської в с. Вилок, а на даний час с. Вилок, вул. Центральна №28. Після смерті батька позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом і видачі свідоцтва про право на спадщину. Нотаріусом повідомлено про те, що на вищевказаний будинок накладено заборону і видано [PERSON] з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна: номер витягу 136911144 від 25.02.2016 р. в якому зазначено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження міститься запис про заборону на нерухоме майно: житловий будинок з надвірними спорудами за адресою Закарпатська область, Виноградівський район, смт. Вилок вул. Центральна, будинок №28, номер РПВН 7123735, власник будинку [PERSON], код [NUMBER], яка проживає [INFO], реєстраційний номер обтяження 3498928 зареєстрований 21.07.2006. 17:47:32 приватним нотаріусом [PERSON] Рішенням Вилоцької селищної ради від 12.06.2002 р. вулиця Крупської в смт. Вилок перейменована у вулицю Центральна. Рішенням №93 від 06.09.2007 р. виконавчого комітету проведена перенумерація будівель вулиці Центральна будинок 28/а перенумеровано на будинок 28, а будинок № 28 на №30. Тобто, після перенумерації будинків під забороною на відчуження виявився спадковий будинок, який має зараз № 28, а будинок [PERSON] на який було накладено заборону має №30 по вул. Центральній в смт. Вилок (раніше вул.Центральна,28,). Позивач в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримав. Вимоги позову предявив до відповідача вважаючи, що саме відповідач порушила його права при укладенні кредитного договору. Треті особи про розгляд справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з»явились. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Розгляд справи проведено в порядку ст.ст.224, 225 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до [PERSON] з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна: номер витягу 136911144 від 25.02.2016 р. наявні реєстраційні обтяження нерухомого майна: житловий будинок з надвірними спорудами за адресою Закарпатська область, Виноградівський район, смт. Вилок вул. Центральна, будинок №28, за № 3498928 від 21.07.2006 року, підстава обтяження договір іпотеки, зареєстрований приватним нотаріусом [PERSON], за № 3498975 від 21.07.2006 року, підстава обтяження договір іпотеки, зареєстрований приватним нотаріусом [PERSON] та за № 4664896 від 21.03.2007 року, підстава обтяження договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, зареєстрований приватним нотаріусом [PERSON] Іпотекодавцем за договорами є [PERSON] (а.с.4-5). Рішенням Вилоцької селищної ради від 12.06.2002 р. вулиця Крупської в смт. Вилок перейменована у вулицю Центральна. Рішенням №93 від 06.09.2007 р. виконавчого комітету проведена перенумерація будівель вулиці Центральна будинок 28/а перенумеровано на будинок 28, а будинок № 28 на №30. Тобто, після перенумерації будинків під забороною на відчуження виявився будинок, на частину якого претендує позивач [PERSON], як на спадкове майно після смерті [PERSON] (а.с. 7, 8, 10). Суд констатує, що внаслідок наведеного, порушуються права позивача на реалізацію спадкових прав, зокрема, отримання свідоцтва про право на спадщину (а.с.6). Зазначені обставини підтверджуються рішенням Виноградівського районного суду від 03.06.2016 року справа № 299/701/16-ц (а.с.13-14). В той же час таке рішення не може слугувати безумовною та єдиною підставою для задоволення позову, виходячи з наступних обґрунтувань. Звертаючись до суду за захистом своїх невизнаних, порушених, оспорюваних прав, позивач обрав неправильний спосіб захист, позов предявив не до тієї особи, яка повинна відповідати за ним. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК). Разом з тим, згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так, здійснюючі правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Позивач не навів, як наслідок суд не встановив при розгляді справи обставини, які б вказували на порушення відповідачем прав позивача. Предявлення позову до неналежного відповідач є підставою для відмови у позові. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Слід констатувати, що спір між позивачем та відповідачем з приводу зняття заборон на нерухоме майно, виключення запису про обтяження з Реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна - відсутній. Відповідно ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Державна реєстрація здійснюється особою, на яку відповідно до законодавства покладені функції щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою, на підставі повідомлення іпотекодержателя. Згідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири), за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона, при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, за повідомленням іпотеко держателя,в усіх інших випадках, передбачених законом. Зняття заборони нотаріус здійснює відповідно до вимог ст. 74 Закону України «Про нотаріат», згідно якій одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Питання зняття нотаріусами заборони відчуження майна врегульовані Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595. ( З прийняттям цього Порядку .. втратив чинність, наказ Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5 „Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 03.03.2004 за № 283/8882 (із змінами). Відповідно до п. 2.14 Порядку … Підставою для припинення іпотеки та зняття заборони відчуження предмета іпотеки у випадку укладення договору купівлі-продажу є заява іпотекодержателя. Згідно до п. 5.1. , 5.2, 5.3. , 5.4 , 5.5 Нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки);про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки, за рішенням суду, в інших випадках, передбачених законом. Якщо нотаріус, який наклав заборону, позбавлений можливості зняти її (у разі смерті, заміщення нотаріуса, у разі неможливості виконання ним своїх обов'язків, припинення нотаріусом діяльності, передачі документів до державного нотаріального архіву або з будь-яких інших причин), заборона може бути знята іншим нотаріусом. При цьому таким нотаріусом направляється за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. У випадках, передбачених частиною першою статті 537 Цивільного кодексу України, нотаріус може зняти заборону відчуження заставленого майна за заявою боржника. Як доказ зазначеного нотаріусу боржником подаються: копія зобов'язання, копія договору застави/іпотеки, квитанція про внесення в депозит нотаріуса належних кредиторові грошових коштів або цінних паперів, які свідчили б про повне і безумовне виконання зобов'язання, копія повідомлення нотаріуса кредиторові про внесення боргу в депозит, копія заяви боржника, переданої нотаріусом кредиторові відповідно до вимог цього Порядку, щодо вчинення цим кредитором необхідних дій із зняття заборони відчуження тощо.Про зняття заборони нотаріус письмово повідомляє кредитора.Повідомлення судових або слідчих органів та органів державної виконавчої служби про зняття арешту залишається у матеріалах нотаріальної справи. На переконання суду, реєстрація/зняття заборон відчуження відповідно до визначених законом етапів, вчиненню реєстраційних дій передує перевірка поданих документів на їх відповідність вимогам законодавства. Суд не може зобов'язати реєстраційну службу вчинити певні дії за обставин, коли достеменно не встановлено, що всі подані документи належним чином оформлені. Відповідно до статті 2 Закону № 1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав). Згідно з частиною п'ятою статті 3 вказаного Закону державна реєстрація прав <…> проводиться органом державної реєстрації прав, в даному випадку нотаріусом, як державним реєстратором. У частині другій статті 9 Закону № 1952-ІV передбачено, що державний реєстратор, зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Відповідно до частини четвертої цієї статті державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом (абзац другий частини четвертої вказаної статті). Підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень визначені у статті 24 Закону № 1952-ІV, а статтею 30 цього Закону встановлена відповідальність у сфері державної реєстрації прав. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що орган державної реєстрації прав в даному випадку має виключну компетенцію в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. До виключної компетенції цього органу належить і прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених законом підстав. За встановлених обставин, позов до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed