Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

У грудні 2019 року позивачі звернулися із зазначеним позовом до суду, обґрунтовуючи позовні вимоги неможливістю для позивачів, як спадкоємців за законом свого батька [PERSON] , отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) площею 4,29 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області, у зв`язку втратою правовстановлюючого документу (сертифікату на право на земельну частку пай) . Позивачі у судове засідання не з`явилися, клопотали розглянути справу за їх відсутності. Оболонська сільська рада заявою від 09.01.2020 позов визнала, просила розглянути справу за відсутності свого представника (а.с. 37). ГУ Держгеокадастру у Полтавській області відзивом від 13.01.2020 вказало на відмову у позові до неналежного відповідача ГУ Держгеокадастру, справу розглядати без його участі його представника (а.с. 38-42). Семенівська РДА проти позову не заперечувала, справу просила розглянути без участі її представника (а.с. 50). Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України ухвалив вирішити справу по суті за відсутності сторін та їх представників. Виконуючи приписи ст.ст. 198-200, 264 ЦПК України суд зазначає таке. [INFO] помер [PERSON] (а.с.10), який був зареєстрований і проживав у [ADDRESS] разом з дочками [PERSON] та [PERSON] . Заповіту не складав (а.с.15). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) розміром 4,29 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Згідно листа Відділу у Семенівському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 22.10.2019 № 895/115-19 на ім`я [PERSON] видавався сертифікат про право на земельну частку (пай) площею 4,29 умовних кадастрових гектарів на території Оболонської сільської ради серія ПЛ № 0023448. Нормативно грошова оцінка частки (паю) становить 131453,18 грн. (а.с.16). На даний час сертифікат втрачено. Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась (а.с. 9). Факт родинних відносин позивачів та спадкодавця підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 11, 12) та свідоцтвами про одруження позивачів, згідно яких [PERSON] змінила прізвище після одруження на [PERSON], а [PERSON] на [PERSON] (а.с. 13, 14). [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом спільного проживання та фактичного вступу у володіння спадковим майном. У жовтні 2019 року позивачі звернулися до нотаріуса з метою оформлення вказаної земельної частки (паю) як спадкового майна, але їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку втратою правовстановлюючого документу (сертифікату на право на земельну частку пай) (а.с. 8). На час смерті [PERSON] діяв ЦК УРСР. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття (ст. 548 ЦК УРСР). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Отже позивачі як діти спадкодавця є його спадкоємцями першої черги та спадкують усе його майно, у т.ч. спірне право на земельну частку (пай) у рівних частках. Перешкодою для видачі позивачеві нотаріусом свідоцтва про право на спадщину щодо земельної частки (паю) є відсутність правовстановлюючого документу (сертифікату на право на земельну частку пай). Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК). Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну ділянку є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Ураховуючи зазначене, суд робить висновок, що права позивачів на отримання свідоцтва про право на спадщину порушено з незалежних від позивачів, відповідачів і нотаріуса обставин. Саме цим позивачам створено об`єктивні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відтак суд захищає цивільне право позивачів щодо отримання у спадок спадщини після [PERSON] , однак із формулюванням ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР - визнання за ними рівних часток, а не спільного сумісного права. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed