Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач у серпні 2018р. звернувся у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором №11-1/408к-07 від 19.06.2007 року в розмірі 50000 дол. США. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 19.06.2007 року між ВАТ Універсал Банк, правонаступником якого є ПАТ Універсал Банк, та [PERSON] було укладено кредитний договір №11-1/408к-07, за умовами якого йому було надано кредит на загальну суму 120000 дол. США, з процентною ставкою 12,5 % річних та терміном повернення кредиту до 18.06.2017р. Відповідно до п.6.1.1. кредитного договору відповідач зобовязувався своєчасно сплачувати проценти за користуванням кредитом, повернути кредит у визначені даним договором терміни, а також виконати інші свої зобовязання згідно вказаного договору. Згідно п.4.4. даного договору сплата процентів повинна була здійснюватися відповідачем не пізніше 10-го числа наступного за звітним місяцем. Відповідно до п.4.5 даного договору погашення кредиту повинно було відбуватися згідно графіку погашення заборгованості по кредиту. Однак, відповідач належним чином не виконав свої зобовязання за кредитним договором, зокрема не здійснив повної та своєчасної оплати по кредиту та відсотках за користування кредитними коштами, чим порушив вимоги ст.526 ЦПК України та умови кредитного договору. Для забезпечення виконання кредитного договору №11-1/408к-07 від 19.06.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки від 19.06.2007 року, за умовами якого [PERSON] поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що виникли з кредитного договору. Відповідно до умов договору поруки у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань по кредитному договору кредитор має право вимагати від поручителя сплати в повному обсязі заборгованості за наданим кредитом та нарахованих за його користування відсотків, у строки, передбачені в кредитному договорі. Відповідальність відповідачів\~є солідарною.\~Рішенням Залізничного\~районного суду\~м.Львова\~від 27.12.2013р.\~солідарно стягнуто\~з [PERSON]\~та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №11-1/408к-07\~від 19.06.2007\~року.\~Крім того,\~рішенням Залізничного\~районного суду\~м.Львова\~від 11.11.2014р.\~солідарно стягнуто\~з [PERSON]\~та [PERSON] донараховані відсотки та штрафні санкції за кредитним договором №11-1/408к-07 від 19.06.2007 року. На даний час судові рішення не виконані і заборгованість відповідачами не погашена. Станом на 16.07.2018р.заборгованість відповідачів за кредитним договором №11-1/408к-07 від 19.06.2007 року становить 50000 дол. США, в тому числі 38611,68 дол. США відсотків та 11388,32 дол. США пені, яку і просить стягнути позивач. За наведеного, просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, але подав клопотання, в якому позов підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе. Відповідачі у\~судове засідання\~не зявилися,\~хоча належно\~повідомлялися про\~час та\~місце розгляду\~справи,\~поважні причини\~неявки не\~повідомили,\~а тому\~суд вважає\~за можливе\~розглянути справу\~у їх\~відсутності на\~підставі наявних\~у справі\~матеріалів та постановити заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27.12.2013р. стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Універсал Банк заборгованість в розмірі 63664 (шістдесят три шістсот шістдесят чотири) долари 43 центів США, що еквівалентно 508869 (п'ятсот вісім тисяч вісімсот шістдесят дев'ять) грн. 76 коп. /а.с.17-18/. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11.11.2014р. стягнуто в солідарному порядку із [PERSON], [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором від 19.06.2007 р. у розмірі 15135,25 дол. США, що по курсу НБУ України становить 194124 /сто девяносто чотири тисячі сто двадцять чотири/ грн. 76 коп. /а.с.19/. \~ \~ \~ \~Як вбачається з даних рішень, судами встановлені наступні обставини: 19.06.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 11-1/408к-07, за умовами якого позивач видав кредит відповідачу [PERSON] у сумі 120000 дол. США на строк користування до 18.06.2017 року та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних в порядку, на умовах та в строки, зазначені цим договором /п.1.1 кредитного договору/. Відповідно до п. 9.1 кредитного договору при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами відповідач додатково сплачує пеню за кожний день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожний день прострочення платежу за весь час прострочення. Відповідно до договору поруки від 19.06.2007 р., укладеному між позивачем та [PERSON], на підставі якого остання, зобовязалася відповідати перед позивачем за належне виконання [PERSON] умов кредитного договору щодо сплати кредиту та інших передбачених договором виплат. Станом на 08.01.2013р. за рішенням суду від 27.12.2013р. заборгованість за кредитним договором становить 63664,43 дол. США, що еквівалентно 508869,76 грн., з яких: 4199,86 дол. США, що еквівалентно 33569,48 грн. становить прострочена заборгованість по кредиту; 54999,23 дол. США, що еквівалентно 439608,85 грн. заборгованість по сумі кредиту; 4131,64 дол. США, що еквівалентно 33024,22 грн. відсотки; 333,69 дол. США, що еквівалентно 27667,22 грн. пеня, а за рішенням суду від 11.11.2014р. заборгованість відповідачів перед позивачем станом на 08.01.2013р. складає 15135,25 дол. США, що по курсу НБУ України становить 194124,76 грн., в тому числі відсотки 11133,67 дол. США /142800,49 грн./ та пеня 4001,58 дол. США /51324,27 грн./. Відповідно до ч. 4 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п.6.1.1. кредитного договору позичальник зобовязується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені даним договором терміни, а також виконати інші свої зобовязання згідно даного договору. Згідно ч.3 п.4.4. даного договору сплата процентів здійснюється позичальником не пізніше 10-го числа наступного за звітним місяцем. Відповідно до п.4.5 даного договору сплата позичальником заборгованості по кредиту здійснюється відповідно до графіку погашення заборгованості по кредиту (Додаток №1), який є невідємною частиною даного договору. З долученого позивачем до матеріалів справи розрахунку заборгованості за кредитним договором №11-1/408к-07 вбачається, що станом на 16.07.2018р. заборгованості відповідачів за відсотками за період з 09.01.2013р. по 16.07.2018р. становить 38611,68\~дол.\~США,\~а за\~пенею за\~період з\~10.07.2017р.\~по 16.07.2018р.- 28045,42 дол. США /а.с.6-7/. Однак, вказана у даному розрахунку сума пені за прострочене зобовязання, не відповідає сумі, яку банк просить стягнути з відповідачів. З позовної заяви вбачається, що судові рішення на даний час відповідачами не виконані та заборгованість за кредитним договором №11-1/408к-07 від 19.06.2007р. не погашена. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1054 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610\~\~ЦК України). Відповідно до\~статті 599 ЦК України\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті\~1048 цього кодексу. У постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі\~\~№6-1206цс15 зазначено, що виходячи із системного аналізу статей\~525,\~526,\~599,\~611 ЦК України, змісту кредитного договору суд дійшов висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та\~ЦК України. Відступаючи від зазначеного правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, [PERSON] Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження\~№ 14-154цс18) дійшла правового висновку про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Такий же правовий висновок [PERSON] Верховного Суду міститься у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). ПАТ «Універсал банк» використало право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також процентів, належних до сплати відповідно до\~статті 1048 ЦК України, та неустойки за порушення умов договору, звернувшись до суду із позовами у 2013 та 2014 роках про примусове стягнення цих коштів з відповідачів у судовому порядку. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору та порядку сплати процентів за користування кредитом. У такому випадку право банку нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після пред'явлення до позичальника вимоги про дострокове погашення заборгованості\~\~згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Оскільки ПАТ «Універсал банк» вимог про стягнення встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі положень\~статті 625 ЦК України\~не заявляло, зважаючи на те, що вимоги банку у цій справі стосуються лише стягнення процентів за користування кредитом та неустойки, які кредитодавець нарахував після ухвалення судових рішень, відтак правових підстав для задоволення позовних вимог банку\~у справі немає. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що наявність судових рішень про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених ч.2\~ст.625 ЦК України, а відтак, стягнення відсотків за надання кредитних коштів та неустойки (пені) є безпідставними, оскільки наявні судові рішення, якими вже було стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитними коштами та пеню, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed