Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про зобовязання ПАТ «Житомиргаз» зняти з його особового рахунку 1979,67 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що в липні 2013 року відповідач зарахував на особовий рахунок позивача 1979,69 грн. неіснуючого боргу. Вказує, що надання послуг з газопостачання в період з серпня 2008 року по липень 2013 року не здійснювалося. У відповіді на звернення позивача відповідач зазначив, що зарахована на особовий рахунок сума в розмірі 1979,69 грн. це кошти, які було повернуто за рішенням суду в червні 2013 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти доводів та вимог позовної заяви. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з огляду на наступне. Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, в 2005 році Богунським районним судом м.Житомира було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Житомиргаз» заборгованості за спожитий природний газ. У звязку із скасування судового наказу та на підставі ухвали Богунського районного суду м.Житомира від 28.12.2011р., 01.02.2012р. видано виконавчий лист про поворот виконання та зобовязання ПАТ «Житомиргаз» повернути [PERSON] безпідставно отримані кошти в сумі 1952,09 грн. (а.с.21). Як вбачається з роздруківки по особовому рахунку [PERSON] та копії квитанції від 14.06.2013р., в червні 2013 року ПАТ «Житомиргаз» повернуло позивачу 1952,09 грн. (а.с.39-41). Водночас, ПАТ "Житомиргаз" зарахувало вказану суму - 1952,09 грн. на особовий рахунок позивача як заборгованість. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Матеріали справи свідчать, що 14.08.2008р. ПАТ «Житомиргаз» здійснило відключення газопостачання [PERSON], у звязку з наявністю заборгованості в сумі 3398,28 грн. За період з січня 2009 року по червень 2010 року, на підставі судового наказу, з позивача було стягнуто 1952,09 грн. Вказана сума була повернена [PERSON] в червні 2013 року згідно виконавчого листа від 01.02.2012р., у звязку зі скасуванням судового наказу. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог та заперечень, крім випадків передбачених ст. 61 цього Кодексу. Будь-яких доказів погашення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 1952,09 грн. та неправомірності дій відповідача по нарахуванню плати за надані послуги позивач не надав. Крім того слід зазначити, що постановлення ухвали про скасування судового наказу про стягнення заборгованості не тягне за собою автоматичне списання вказаної заборгованості. З огляду на викладене, суд вважає безпідставною вимогу про списання з особового рахунку позивача 1952,09грн. заборгованості і відповідно не знаходить правових підстав для її задоволення. Щодо вимоги про зобовязання ПАТ «Житомиргаз» списати з особового рахунку 27,58 грн., то відсутні докази на підтвердження того, що вказана сума відносилася відповідачем на особовий рахунок позивача.

Outcome: dismissed