Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

04\~червня 2021\~року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, припинення права власності та скасування державної реєстрації. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 03 серпня 2005 року позивач стала проживати однією сім`єю з [PERSON] у [ADDRESS] . Позивач з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не були, попередній шлюб [PERSON] був розірваний 22 липня 2004 року на підставі рішення Миргородського міського суду Полтавської області від 13 липня 1993 року. При цьому, вони вели спільне господарство, мали спільні побут та бюджет, здійснювали витрати та придбання за рахунок спільних коштів та трудових зусиль, здійснювали стосовно один одного взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю, спільно проживаючи за однією адресою. За час їхнього спільного проживання за спільні кошти було придбане майно, зокрема, 13.12.2014 року гараж [ADDRESS] , в гаражному колективі «Автолюбитель» в м. Миргороді Полтавської області. Все зазначене майно було оформлено на [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Своїм нотаріально посвідченим заповітом від 22 жовтня 2015 року належну йому квартиру [ADDRESS] , в якій вони спільно проживали, заповідав позивачу. 27 листопада 2020 року позивачем було подано до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області позовну заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю в тому числі і гаража. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 грудня 2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач зазначає, що вона та [PERSON] кожен окремо мають право на 1/2 частку спірного майна. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , відповідно до ст. 1261 ЦК України є його діти - донька [PERSON] та син [PERSON] . Останнім було подано заяву до приватного нотаріусу Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазинича Р. В. від 10 жовтня 2020 року № 241 про відмову від спадщини на користь своєї сестри - [PERSON] (далі - відповідач). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18 березня 2021 року підтверджується той факт, що відповідач вже оформила в порядку спадкування за законом право власності на гараж № [NUMBER] , чим порушила право позивача на її 1/2 частку. Позивач просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] від 17 березня 2021 року № 390, видане приватним нотаріусом Миргородського міського округу Полтавської області Гілем Дмитром Володимировичем, у частині 1/2 частки на гараж [ADDRESS] , у гаражному колективі «Автолюбитель» в м. Миргороді Полтавської області та припинити право власності відповідача на вказаний об`єкт, скасувавши державну реєстрацію права власності відповідача на нього. Ухвалою суду від 15.06.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, припинення права власності та скасування державної реєстрації та відкрито провадження у справі, постановлено цивільну справу розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 30 липня 2021 року. Підготовче судове засідання 30 липня 2021 року було відкладено на 14 вересня 2021 року в зв`язку із відсутністю сторін. Ухвалою суду від 14.09.2021 року підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.11.2021 року. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, до суду направили заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі (а. с. 51). Відповідач, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явилася в судове засідання, причини неявки суду не повідомила.( а.с. 50) З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу гаража від 30.12.2014 року зареєстрованим у реєстрі за № 1719 (а. с. 7) [PERSON] купив у [PERSON] гараж [ADDRESS] , в гаражному кооперативі «Автолюбитель» в м. Миргород Полтавської області, право власності на який 30.12.2014 року зареєстровано за [PERSON] , відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31964141 від 30.12.2014 року (а. с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 червня 2021 року у справі № 541/2300/20, провадження № 2/541/230/2021 встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в період з 03 серпня 2005 року по 06 вересня 2020 року; визнано об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , гараж [ADDRESS] та визнано право власності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на 1/2 частку гаража [ADDRESS] , в гаражному кооперативі «Автолюбитель» в м. Миргород Полтавської області. Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 червня 2021 року у справі № 541/2300/20, провадження № 2/541/230/2021 набрало законної сили 02 серпня 2021 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним ті обставини, які встановлені у рішенні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 червня 2021 року у справі № 541/2300/20, провадження № 2/541/230/2021, а саме: проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в період з 03 серпня 2005 року по 06 вересня 2020 року; що гараж [ADDRESS] , в гаражному кооперативі «Автолюбитель» в м. Миргород Полтавської області є об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та що [PERSON] , належить право власності на 1/2 частку гаража [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] і внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 червня 2021 року у справі № 541/2300/20, провадження № 2/541/230/2021 визнано об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , гараж [ADDRESS] та визнано право власності [PERSON] , на 1/2 частку гаража [ADDRESS] , то після смерті [PERSON] відкрилася спадщина не на весь гараж [ADDRESS] , а лише на 1/2 частку цього гаража, що належала [PERSON] . Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , відповідно до ст. 1261 ЦК України є його діти - донька [PERSON] та син [PERSON] . Останнім було подано заяву до приватного нотаріусу Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазинича Р. В. від 10 жовтня 2020 року № 241 про відмову від спадщини на користь своєї сестри - [PERSON] (а. с. 10). Приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Гіль Д. В. 17.03.2021 року видано відповідачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 390 (а. с. 27). Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з гаража № [NUMBER] , що знаходиться по [ADDRESS] , в гаражному кооперативі «Автолюбитель» в м. Миргород Полтавської області. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 248807852 від 18 березня 2021 року за відповідачем [PERSON] 17.03.2021 року зареєстровано право власності на гараж № [NUMBER] , що знаходиться по [ADDRESS] , в гаражному кооперативі «Автолюбитель» в м. Миргород Полтавської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.03.2021 року Приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Гіль Д. В., зареєстрованого в реєстрі за № 390. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не мала права на спадкування 1/2 частки гаража [ADDRESS] , в гаражному кооперативі «Автолюбитель» в м. Миргород Полтавської області на яку рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 червня 2021 року у справі № 541/2300/20, провадження № 2/541/230/2021 визнано право власності [PERSON] , а повинна була успадкувати лише 1/2 частину вказаного гаражу, яка належала батьку відповідача - [PERSON] . Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). З огляду на зазначене позов [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом , припинення права власності та скасування державної реєстрації підлягає задоволенню. Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] від 17 березня 2021 року № 390, видане приватним нотаріусом Миргородського міського округу Полтавської області Гілем Дмитром Володимировичем, у частині права власності на 1/2 частки на гараж № [NUMBER] , що знаходиться по [ADDRESS] , у гаражному колективі «Автолюбитель» в м. Миргороді Полтавської області підлягає визнанню недійсним, право власності відповідача на вказаний об`єкт слід припинити, скасувавши державну реєстрацію права власності відповідача на нього. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що позивачем [PERSON] при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок, що підтверджено наданою позивачем квитанцією № 0.0.2149768108 від 04.06.2021 року (а.с.1). Позовні вимоги [PERSON] задоволені повністю, отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved