Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

Представник позивача в травні 2018р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом , просить визнати недійсним договір про постачання електричної енергії № 6500 укладений 19.07.2017р. між ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго» та [PERSON] , стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що об`єктом на який постачається еклектична енергія згідно укладеного з відповідачем договору № 6500 є кафе з літнім майданчиком за адресою: [ADDRESS] . Відповідач, звертаючись 11.07.2017р. до позивача із заявою про укладання договору про постачання електричної енергії на зазначений об`єкт надав документи, що підтверджують факт права власності - договір купівлі-продажу нерухомого майна від 29.06.2017р. та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В той же час відповідач ввід в оману позивача в частині того, що об`єкт нерухомості введений в експлуатацію у встановленому законодавством порядку. Лише з листа управління з питань архітектурно-будівельного контролю ХМР від 04.05.2018р. позивач довідався про факт того, що об`єкт належним чином до експлуатації не приймався. А підключення та укладення договору про постачання електричної енергії можливо лише після надання документів, що підтверджують введення у встановленому порядку в експлуатацію об`єкту. Таким чином договір № 6500 від 19.07.2017р. укладено в порушення вимог законодавства України - без документів, що підтверджують факт прийняття до експлуатації кафе. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.06.2018р. відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2020 року справа № 766/8176/18 надійшла до провадження судді Войцеховської Я.В. Ухвалою суду від 14.04.2020р. прийнято до провадження справу та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 09.07.2020р. на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначає про повне не визнання позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначив про те, що [PERSON] не здійснював будівництво зазначеного кафе з літнім майданчиком, а придбав його як існуючий об`єкт. При зверненні до позивача з заявою про укладення договору про постачання електричної енергії з метою забезпечення струмоприймачів відповідач зазначив підставу укладення договору : Існуючий об`єкт на який раніше був укладений договір о/р № 980. Позивач не вимагав інших документів, ніж ті, що були надані відповідачем. Право власності на кафе за попереднім власником Малим колективним підприємством «Орбіта» було визнано на підставі рішення Господарського суду Херсонської області від 26.06.2008р.Таким чином посилання позивача на необхідність надання копії декларації про готовність об`єкта до експлуатації є безпідставними, оскільки ця вимога застосовується до новозбудованих та реконструйованих електроустановок, а відповідач не здійснював будівництво спірного об`єкта. У 2019 році відповідач здійснив реконструкцію належного йому нерухомого майна без зміни зовнішньої конфігурації. 09.10.2019р. Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради зареєстровано Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта та внесено дані до єдиного реєстр документів, що свідчить про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Надав розрахунок судових витрат, які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 05.11.2020р. залучено Державну інспекцію енергетичного нагляду України та Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору. 09.12.2020р на адресу суду від представника Державної інспекції енергетичного нагляду України надійшли пояснення в яких зазначено, що Держенергонагляд є органом, який здійснює нагляд у галузях електроенергетики та теплопостачання та не має повноважень проводити обстеження електричних установок споживачів та зобов`язувати останніх до виконання відповідних заходів з утримання та обслуговування мереж. 10.12.2020р. на адресу суду від представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надійшли пояснення в яких зазначено, що відносини, які виникли в процесі купівлі-продажу електричної енергії між постачальника електричної енергії та споживачами на момент укладення договору про постачання електричної енергії регулювались Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.2009р. № 28. У витязі в Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутня інформація, що реєстрований об`єкт нерухомого майна є незавершене будівництво. Крім того [PERSON] в своїй заяві повідомив, що між попереднім власником вказаного об`єкта та електропостачальником був укладений договір про постачання електричної енергії на відповідний об`єкт, а не на будівельний майданчик, тому недоцільно стверджувати, що під час укладення договору з наступим власником вказаний об`єкт був новозбудованим. Отже вимога АТ «Херсонсобленерго» щодо надання декларації про готовність вказаного об`єкта до експлуатації [PERSON] є безпідставною. Ухвалою суду від 24.02.2021р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Виключено із числа третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору - Державну інспекцію енергетичного нагляду України. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги з підстав зазначених в позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі договору купівлі-продажу від 29.06.2017р. [PERSON] є власником кафе з літнім майданчиком загальною площею 278,7 кв.м , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договір посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Годованним О.В. за реєстровим № 404.(а.с.23) 19.07.2017р. між ПАТ «Херсонобленерго» правонаступником якого в результаті перейменування є АТ «Херсонобленерго» та [PERSON] укладено договір № 6500 про постачання електричної енергії. В додатку № 4 до договору зазначено перелік струмоприймачів встановлених на об`єкті споживача. Місцезнаходження об`єкта: [ADDRESS] . Загальна потужність встановлених струмоприймачів 10.0 кВт(а.с.17-21). З листа управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради № 456/01-21 від 04.05.2018р. направленого директору АТ «Хесронобленерго» вбачається, що до управління повідомлень чи заяв на отримання дозволів про початок виконання будівельних робіт та декларацій про готовність вищезазначеного об`єкта не надходило. Відсутні відомості про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів . (а.с.25) Рішенням Господарського суду Херсонської області від 26.06.2008р. справа № 15/295-ПН-08 визнано за малим колективним підприємством «Орбіта»( надалі МКП «Орбіта») право власності на кафе з літнім майданчиком літ.„А" загальної площею 278,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даним рішенням встановлено , що 04.07.2007 року позивачу відведено в оренду земельну ділянку площею 0,0160 га строком до 31.12.2007 року на підставі договору оренди земельної ділянки. Оренду даної земельної ділянки було продовжено до 23.11.2008 року на підставі договору оренди земельної ділянки від 21.03.2008 року. Із п.1 договору вбачається, що земельна ділянка МКП «Орбіта» передана в оренду під кафе з літнім майданчиком, таким чином ця земельна ділянка використана позивачем за цільовим призначенням і на цій земельній ділянці позивачем було збудоване кафе з літнім майданчиком літ. „А" загальної площею 287,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Херсон, на розі вулиць 40 років Жовтня та Кременчуцької. Кафе було збудоване позивачем на підставі затвердженого у встановленому порядку проекту та інших документів: архітектурно-планувального завдання №110, витягу з рішення Виконавчого комітету Херсонської міської ради №399 від 06.09.2005 року, дозволу на початок будівництва №244/06 від 03.05.2007 року. Державним підприємством «Херсонський експертно-технічний центр» Держпромгірнагляду та Херсонською обласною служби Укрінвестекспертизи було проведено комплексні державні експертизи проектної документації вищезазначеного кафе та встановлено її відповідність вимогам ДБН та вимогам НПА по охороні праці у відповідних висновках. Управлінням МНС України в Херсонській області було також проведено експертизу правильності і повноти виконання протипожежних вимог та надано експертний висновок про відсутність порушень.(а.с.83-85) Таким чином з вищезазначеного вбачається, що право власності на спірний об`єкт нерухомого майна - кафе з літнім майданчиком виникло у МКП «Орбіта» у 2008 році на підставі рішення, яке не оскаржувалось, набуло законної сили. Таким чином має преюдиціне значення. Згідно декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків належить до об`єктів з незначними наслідками [PERSON] провів реконструкцію кафе без зміни зовнішньої конфігурації та 09.10.2019р. Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради зареєстровано дану Декларацію за № ХС 141192820066, що свідчить про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.(а.с.86-89) Відносини, які виникли в процесі купівлі-продажу електричної енергії між постачальника електричної енергії та споживачами на момент укладення договору про постачання електричної енергії № 6500 від 19.07.2017р. регулювались Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.2009р. № 28. Відповідно до вимог пункту 5.1 ПКЕЕ споживання електричної енергії без договору не допускається. При цьому, договором про постачання електричної енергії є домовленість двох сторін (постачальника електричної енергії за регульованим тарифом та споживача), що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час продажу постачальником за регульованим тарифом електричної енергії споживачу за тарифами, які регулюються відповідно до законодавства України. Так, згідно приписів пунктів 5.1, 5.2 ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. При укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (додаток 3). Умови договору про постачання електричної енергії, зазначені у додатку 3 та пунктах 5.5, 5.6 та 5.7 цих Правил (у тому числі стосовно продовження дії договору), є істотними та обов`язковими для сторін під час укладення договору про постачання електричної енергії. Пунктом 5.4 ПКЕЕ визначено перелік документів, які надаються відповідній оорганізації для укладення договору про постачання електричної енергії . Так відповідачем [PERSON] при зверненні до позивача з заявою про укладення договору про постачання електричної енергії з метою забезпечення струмоприймачів надано договір купівлі-продажу нерухомого майна від 29.06.2017р. та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 90825296 від 29.06.2017р. Підставу укладення договору зазначено: Існуючий об`єкт, на який раніше був укладений договір о/р № 980. (а.с.22) Позивачу достатньо було даних документів для укладення спірного договору, та питань не виникло. Цивільним кодексом України у ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. 642, 643 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Звертаючись з позовом про визнання недійсним договору, позивач повинен довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків. Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Таким чином, суд дійшов висновку, що на підставі заяви відповідача від 11.07.2017р. та доданих до неї документів згідно п.5.4 ПКЕЕ, яких було достатньо енергопостачальнику, між сторонами 19.07.2017 року було укладено договір про постачання електричної енергії № 6500, який вчинений у письмовій формі, його сторони при укладанні досягнули згоди щодо всіх істотних умов Договору. На підставі укладеного договору, постачання електроенергії здійснюється на об`єкт - кафе з літнім майданчиком, яке належить відповідачу на праві власності, що не оспорюється сторонами та відсутні відомості про те, що даний об`єкт на час укладення договору є об`єктом незавершеного будівництва. Попереднім власником на об`єкт вже укладався договір постачання електроенергії о/р № 980. На даний час кафе з літнім майданчик прийнято до експлуатації після реконструкції без зміни зовнішньої конфігурації шляхом реєстрації 09.10.2019р. Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради Декларації про готовність до експлуатації об`єкта що за класом наслідків належить до об`єктів з незначними наслідками. Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що відповідачем для укладення договору про постачання електричної енергії необхідно було надати копію декларацію про готовність об`єкта до експлуатації та введення в оману позивача з боку відповідача в частині введення об`єкта нерухомості в експлуатацію, оскільки матеріали справи не містять відомостей про те, що на момент укладення спірного договору об`єкт нерухомості був об`єктом незавершеного будівництва, також відсутні відомості про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання документів пов`язаних в будівництвом кафе. Отже твердження позивача є безпідставними та не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Також не може бути прийнято до уваги посилання позивача на забезпечення охорони зони існуючих ЛЕП 35 кВ відповідно п.8.5. технічних умов № 15/80 балансоутримувачем яких є ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод», оскільки такі технічні умови не мають відношення до постачання електричної енергії на об`єкт належний [PERSON] на підставі спірного договору. Наявність чи відсутність договору постачання електричної енергії не впливає на розташування об`єкту кафе та його відстані до дротів відгалуження ПЛ-35 кВ. ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» вправі самостійно здійснювати контроль за енергопостачанням на об`єктах, балансоутримувачем яких він являється. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що укладення договору про постачання електричної енергії між АТ «Херсонсобленерго» та [PERSON] здійснювалось відповідно до вимог законодавства у сфері енергетики, що діяли на момент укладення, тому відсутні підстави для визнання такого договору недійсним, отже суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що позивачем не доведено існування підстав, передбачених ст. 203 Цивільного кодексу України, які є необхідними для визнання недійсним Договору про постачання електричної енергії. Також на момент розгляду справи по суті , суд взагалі не вбачає будь-яких порушень прав позивача, які потребують судового захисту.

Outcome: dismissed