Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами, зазначивши, що рішенням Іллічівського районного суду від 18.05.2016 року за нею було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], який помер 10.10.2015 року, право власності на 2/3 частини житлового будинку з усіма зовнішніми прибудовами, розташованими за адресою м. Маріуполь, вул. Лута 75/77. В ухвалі суду від 07 вересня 2007 року за позовом [PERSON] до [PERSON] при визнання заповіту недійсним та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] при виділення обовязкової долі із спадкової маси у вигляді житлового будинку було допущено описку, а саме невірно вказані частки права власності. Ухвалою суду від 17 листопада 2016 року арифметичну помилку в ухвалі суду від 07.09.2007 року за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про виділення обовязкової долі із спадкової маси у вигляді житлового будинку, було виправлено, а саме визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частку житлового будинку з усіма надвірними прибудовами, що розташовані по вул. Лута 77 в м. Маріуполі. Вищезазначені обставини мають значення для вирішення справи і є істотними для постановлення правильного рішення у справі, так як на їх підставі можна зробити висновок про наявність у неї гарантованого права власності на житловий будинок по вул. Лута 77 в м. Маріуполі. Зазначені обставини не були і не могли бути відомі їй, оскільки на період рішення вона не приймала участь у справі та при реєстрації нерухомого майна їй було повідомлено про помилку. Просила скасувати рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 18.05.2016 року по справі за позовом [PERSON] про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за позовом [PERSON] до Маріупольської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Заявниця у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала та просила позов задовольнити. Представник Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явилась надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Прийняття рішення по справі залишила на розсуд суду. Треті особи [PERSON], [PERSON], приватний нотаріус [PERSON] до судового засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від приватного нотаріуса [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07.09.2007 року було визнано мирову угоду , укладену між [PERSON] з одного боку та [PERSON] і [PERSON] з іншого боку, що діють за дорученням і в інтересах [PERSON] та [PERSON] та визнано за [PERSON] право власності на 2/3 частки жилого будинку з усіма надвірними прибудовами, що розташований по вул. Лута,77 в м. Маріуполі (а.с. 10). Ухвала набрала законної сили. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 18.05.2016 року за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом визнано право власності на 2/3 частини житлового будинку з усіма зовнішніми прибудовами, розташованими за адресою: м. Маріуполь, вул. Лута 75/77. Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 17.11.2016 року в ухвалі Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 07.09.2007 року за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про виділення обовязкової долі із спадкової маси у вигляді житлового будинку було виправлено арифметичну помилку. Абзац 3 резолютивної частини ухвали викладено в наступній редакції : « Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частки жилого будинку з усіма надвірними прибудовами, що розташовані по вул. Лута 77 в м. Маріуполі» Абзац 4 резолютивної частини ухвали викладено в наступній редакції :» Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частки жилого будинку з усіма надвірними прибудовами, що розташовані по вул. Лута 77 в м. Маріуполі.» Про вказану помилку в рішенні Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 18.05.2016 року [PERSON] дізналась тільки при реєстрації нерухомого майна. Відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення у звязку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов'язків осіб, що беруть участь у справі, та при наявності таких фактів вони призвели б до іншого результату судового розгляду. Згідно ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Відповідно до положень ч.2 ст.365 ЦПК України, розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. Нововиявленими обставинами, що в розумінні п.1 ч.2 ст. 362 ЦПК України, є істотні обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи і може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ п. 3 постанови від 30.03.2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами»розяснив, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. В п. 4 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» зазначено, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, судам слід розмежовувати нововиявлені обставини то нові обставини. При цьому судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами. Такими ново виявленими обставинами є прийняття 17.11.2016 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя ухвали про виправлення арифметичної помилки в ухвалі Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 07.09.2007 року . Згідно свідоцтва про смерть серія І-НО №923965 виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 13.10.2015р. [PERSON] помер 10.10.2015 року в м. Маріуполі Іллічівському районі Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис №1566 (а.с.13). Згідно заповіту від 12.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області, [PERSON], [INFO] заповів [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, у тому числі усю належну йому частку житлового будинку з відповідною до неї земельною ділянкою за номером 75/77 на вул. Лута в м. Маріуполі Донецької області (а.с.12). Згідно копії спадкової справи після смерті [PERSON] №9/2016 заведену 11.03.2016 року вбачається, що 11.03.2016 року позивачка подала заяву про прийняття спадщину за заповітом. Згідно технічного паспорту, складеного 10.03.2016 року начальником МКП «Маріупольського БТІ», на садибний (індивідуальний) будинок №75/77 по вул. Лута в м. Маріуполі Донецької області, за вказаною адресою розташовано: житловий будинок -1 (1952р.), погріб під частиною будівлі В/п (1958р.), погріб під частиною будівлі Г/п (1958р.), прибудова а-1 (1982р.), прибудова А1-1 (1989р.), прибудова А2-1 (1989р.), убиральня Б-1 (1958р.), сарай В-1 (1958р.), гараж Д-1 (1958р.), гараж Е-1 (1973р.), убиральня Ж-1 (1958), огорожа №1,2 (1958р.) (а.с. 7-9). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.04.2016 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лута, буд.77 після померлого 10.10.2015 року [PERSON]. у звязку з тим, що на ухвалі Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07.09.2007 року, за якою визнано за [PERSON] 2/3 частки будинку, відсутня відмітка про реєстрацію права власності. Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відсутні відомості про реєстрацію права власності за [PERSON], згідно діючого законодавства (а.с.15). Відповідно до правил ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Із урахуванням всіх обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки, визнавши за нею право власності після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що вимоги за заявою законні, обґрунтовані, і підлягають задоволенню, рішення суду підлягає скасуванню за нововиявленими обставинами з постановленням нового рішення, яким визнати за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після [PERSON], [INFO], який помер 10.10.2015 року, право власності на 1/3 частини житлового будинку з усіма зовнішніми прибудовами, розташованими за адресою: будинок 75/77 по вул. Лута в м. Маріуполі Донецької області.

Outcome: approved