Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з квітня 2017 року він мав розмову із начальником УШТ-2 [PERSON], який його повідомив, що стосовно нього є доповідна записка про сон на робочому місці, на що він пояснив, що такого не було. 04.04.2017 року його повідомили про необхідність прибути на засідання первинної профспілкової організації, членом якої він є, стосовно питання звільнення з роботи у зв'язку з порушенням Правил внутрішнього трудового розпорядку та сон на робочому місці. Він прибув на засідання первинної профспілкової організації, яка прийняла рішення про надання згоди на його звільнення. Коли він 05 квітня 2017 року прибув на роботу, його до роботи допущено не було, та йому було повідомлено про звільнення. В подальшому дію його перепустки було зупинено, так як він не зміг її використати для проходження на територію підприємства та на робоче місце, але при цьому йому не було видано ані наказу про звільнення, ні трудової книжки. З графіку змінності, йому стало відомо, що до графіку внесено зміни та навпроти його прізвища внесено запис про звільнення з 04 квітня 2017 року. Його впевненість в тому, що його звільнено 04.04.2017 року була додатково підтверджена тим, що 07.04.2017 року йому було виплачено грошові кошти, які він вважав розрахунком у відповідності до ст. 116 Кодексу законів про працю України. В подальшому на поштову адресу його місця проживання надходили листи від роботодавця з пропозицією надати пояснення щодо причин відсутності на робочому місці, але йому була не зрозуміла їх сутність. Ним було отримано електронне повідомлення № 2 від 10.05.2017 року в якому зазначалось, що йому необхідно зявитись 15.05.2017 року об 09.00 до ДШТ-2, та прийшовши у вказаний час, його знову зустрів заступник начальника та запропонував написати заяву про звільнення за власним бажанням, на що він не погодився. Ніхто 15.05.2017 року не повідомляв його про те, що складено акт про відсутність його на робочому місці та не пропонував надати пояснення з цього приводу. Весь час після 04.04.2017 року він себе погано почував як в моральному, так і в фізичному плані, мав пригнічений настрій та погане самопочуття, так як віддавши 25 років трудового стажу рідному підприємству, стикнувся з таким негативним явищем як наклеп. У зв'язку з необхідністю встати на облік як безробітний до Першотравенського міського центру зайнятості, йому необхідно було надати трудову книжку, що змусило звернутись до відповідача про її видачу. 26.06.2017 року він отримав трудову книжку та наказ № 790-К від 09.06.2017 року «Про звільнення з роботи» та лише тоді довідався про причини та дату свого звільнення. У зв'язку з поважною причиною відсутності на роботі, а саме - застосуванням обману щодо обставин його звільнення з 04.04.2017 року з боку заступника директора та не допуску його до робочого місця, а також, відсутністю його пояснень щодо обставин ситуації, яка склалась, та, як наслідок, не врахування їх при винесенні оскаржуваного наказу, а також підписання відповідного наказу не власником або уповноваженою ним особою та сплину місячного строку з дня виявлення проступку, позивач вважає, що наказ № 790-К від 09.06.2017 року «Про звільнення з роботи [PERSON] » є не законним та підлягає скасуванню. Позивач прохає суд, з урахуванням уточнених 03 серпня 2017 року, 26 жовтня 2017 року, 08 грудня 2017 року позовних вимог, визнати незаконним та скасувати наказ виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Першотравенське» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» № 790-К від 09.06.2017 року «Про звільнення з роботи» в повному обсязі. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (код ЄДРПОУ - 00178353, місцезнаходження - вул. Соборна, буд. 76, м. Павлоград, Дніпропетровська обл., 51400) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER], місце проживання - вул. Чайковського, б. 56, м. Першотравенськ, Дніпропетровська обл., 52800) середній заробіток з розрахунку 642,73 грн. за кожен день вимушеного прогулу з урахуванням не нарахованої та не виплаченої заробітної плати за роботу в надурочний час. Зобов'язати Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» вшити вкладиш у трудову книжку, заповнити його у такому ж порядку, що і трудову книжку, а на першій сторінці (титульний аркуш) трудової книжки зверху проставити штамп розміром 10x25 мм з написом "Виданий вкладиш" і тут же зазначити серію і номер вкладиша, а також внести запис про те, що запис № 24 є недійсний. Судові витрати по справі покласти на відповідача. Під час судового розгляду позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та прохав суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» вважає, що підстави для задоволення даного позову відсутні з огляду на наступне: Позивач дійсно знаходився в трудових відносинах з ВСП «ШУ ПЕРШОТРАВЕНСЬКЕ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» з 30.05.2005 року по 05.04.2017 року включно. Так, 13.03.2017 року у першу зміну начальником зміни виробничої служби №2 [PERSON] було виявлено, що машиніст електровозу підземний дільниці шахтного транспорту №2 [PERSON] таб. № 12502816 спав на своєму робочому місці. 3 метою недопущення порушень охорони праці на підприємстві на імя директора ВСП «ШУ ПЕРШОТРАВЕНСЬКЕ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» 13.03.2017 року в.о. керівника виробничої служб № 2 [PERSON]В та начальником гірномонтажної дільниці №1 [PERSON] було написано доповідні записки про порушення машиністом електровозу підземним дільниці шахтного транспорту №2 [PERSON] вимог п.1.13 «Інструкції №5 по охороні праці, безпечному виконанню робіт і поведінці у шахті», яке виразилось у сні на робочому місці. Виконуючи приписи ст.149 КЗпП України, роботодавець затребував пояснювальну записку від порушника трудової дисципліни, в якій [PERSON] вказав, що він всю зміну працював, а не спав. Однак, роботодавець мав інші докази порушення трудової дисципліни з боку працівника, а саме доповідні записки інженерно-технічних працівників та вони спростували пояснення [PERSON], після чого роботодавець застосував до останнього дисциплінарне стягнення за порушення трудової дисципліни, а саме сон на робочому місці, що підтверджується наказом по підприємству від 23.03.17 року № 1502 за погодженням голови профспілкового комітету ш. «Ювілейна» [PERSON] 4 квітня 2017 року розглянуто на засіданні профспілкового комітету НПГ України шахти «Ювілейна» питання щодо звільнення [PERSON] за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку за підставами ч.3 ст.40 КЗпП України, на якому було вирішено - «надати згоду на звільнення [PERSON] за підставами ч.3 ст.40 КЗпП України, систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку». Враховуючи, що вищевказані підстави звільнення є правом роботодавця, а не обовязком, тому наказ про звільнення відносно [PERSON] саме за цими підставами не видавався. 05.04.17 року відповідно до табелю виходу на роботу за квітень 2017 року [PERSON] повинен був зявитися на роботу у першу зміну, з яким ознайомлений під розпис. Однак, ні 05.04.17 року, ні в подальшому [PERSON] на роботі не зявлявся, що підтверджується табелем обліку робочого часу [PERSON] за квітень та травень 2017 року. Про причини неявки на роботу не повідомляв. Враховуючи неявку на роботу працівника, адміністрація виконувала заходи, щодо зясування причин неявки на роботу, а саме: повідомила про явку на підприємство 15.05.17 р. для надання пояснень стосовно відсутності на роботі з 05.04.17 р.. про що мається поштова квитанція та поштове повідомлення; склала акт від 17.05.17 р. про те що, [PERSON] знаходився дома, однак від надання пояснень з причини своєї відсутності на роботі надати відмовився, що підтверджено підписами в акті наступними особами [PERSON] - заступник начальника дільниці ШТ-2, [PERSON] начальник зміни з охорони праці, [PERSON] машиніст електровозу ДШТ-2 та голова дільничної профспілки дільниці ШТ-2. повідомила про явку на засідання профспілкового комітету НПГУ ш. «Ювілейна» на розгляд 08.06.17 року з питання щодо звільнення за підставами п.4 ст.40 КЗпП України, прогул без поважної причини, про що мається поштове повідомлення. З огляду на вищеперелічені заходи зясування обставин неявки на роботу позивача та не надання останнім підтверджень поважних причин неявки на роботу, роботодавець звернувся з поданням ( вих. 1018/3 від 02.06.17 р.) до профспілки з питанням надання згоди на звільнення [PERSON] за прогул без поважної причини з 05.04.2017 року. 08.06.2017 року Відповідач отримав згоду профспілкового комітету на звільнення за прогул без поважної причини, про що мається витяг з протоколу від 08.06.17 р. № 6. Отже, враховуючи виконання Відповідачем приписів ст.ст.40 п.4, ч. 1, 43,147-149 КЗпП України, останнім було видано наказ про звільнення за прогул без поважної причини з 05.04.2017 року від 09.06.17 року № 790-к. Так як позивач був відсутній у день звільнення на роботі, то йому було у відповідності по п.4.2. Постанови КМУ від 27.04.1993 р. № 301 «Про затвердження ІНСТРУКЦІЇ про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах, організаціях» направлено у цей день 09.06.17 р. повідомлення із вказівкою про потребу отримання трудової книжки. У відповідності до п.9.16 Колективного договору відповідача заробітна плата виплачується два рази в місяць: до 23 числа включно поточного місяця - аванс, до 7 числа включно наступного місяця - повний розрахунок за попередній місяць. Отже, за 3 робочі зміни в квітні 2017 року, відповідач і сплатив заробітну плату за квітень 2017 року. Стосовно підписання наказу не уповноваженою особою - у відповідність до п.17.7 Статуту ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», виконавчий орган, яким встановлено Генерального директора Товариства має право видавати довіреності Працівникам Товариства та іншим юридичним та фізичним особам на здійснення від імені Товариства юридично значимих дій, зокрема на вчинення Правочинів. Так, відповідно до довіреності від 20.12.2016р. № ББУ/ПУ561/П/16, яка видана Генеральним директором ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» [PERSON] на імя [PERSON], надається останньому право укладати трудові договори, здійснювати прийом на роботу працівників та їх звільнення, підписувати накази. Отже, підстави скасування наказу про звільнення Позивача від 09.06.2017 року № 907-к за підставами начебто підписання не уповноваженою особою є безпідставним та не можуть бути прийнятими судом до уваги. Про вчинення дисциплінарного проступку у вигляді прогулу без поважних причин відповідач дізнався безпосередньо коли склав акт від 17.05.17 року про відвідування вдома позивача та про відсутність у нього бажання надати пояснювальну записку про поважність причин відсутності на роботі, а наказ про звільнення видано 09.06.17 року, тому місячний строк притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення не пропущено. Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини. Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу ( в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосоване тільки один з таких видів стягнення: догана, звільнення. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці ( ст.148 КЗпП України). До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення ( ст.149 КЗпП України). Розпорядженням директора філіалу ВАТ «Павлоградвугілля» шахта «Ювілейна» №60-к від 31 травня 2005 року [PERSON] прийнято з 30 травня 2005 року машиністом електровозу підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті з попереднім навчанням (а.с.161). З 26 грудня 2005 року на базі філіалу ВАТ «Павлоградвугілля» створено виробничий структурний підрозділ «Шахта «Ювілейна» ВАТ «Павлоградвугілля» (Наказ ВАТ «Павлоградвугілля» №567 від 07.12.2005 року. З 22 квітня 2011 року Відкрите акціонерне товариство переіменовано в Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля». З 01 липня 2012 року шляхом обєднання Виробничого структурного підрозділу «Шахти Ювілейна» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та Виробничого структурного підрозділу «Шахта Степова» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» створено Виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління «Першотравенське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» - рішення наглядової ради ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 17.09.2012 року. З 10 червня 2016 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» переіменовано на Приватне акціонерне товариство «ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», підстава протокол загальних зборів акціонерів ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №1/2016 від 19.04.2016 року. Наказом директора виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №790-к від 09 червня 2017 року [PERSON] машиніста електровозу підземного 3 розряду дільниці шахтного транспорту №2 звільнено за порушення трудової дисципліни, що полягає у здійсненні прогулів без поважних причин з 05.04.2017 року по теперішній час згідно п.4 ст.40 КЗпП України з 05 квітня 2017 року (а.с.44). Зазначений наказ підписаний директором ШУ «Першотравенське» [PERSON], якого у відповідність до довіреності № ББУ/ПУ561/П/16 від 20.12.2016 року ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (дія довіреності з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року включно) в особі Генерального директора [PERSON], уповноважено укладати трудові договори, здійснювати прийом на роботу у ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» працівників та їх звільнення (а.с.42-43). Підставою для видання наказу про звільнення [PERSON] послугував факт його відсутності на робочому місці з 05 квітня 2017 року по день видання наказу, що підтверджується, як копіями табелів обліку робочого часу за квітень-червень 2017 року (а.с.29, 53,54, 164) так і не заперечується самим позивачем, який не надав суду жодного доказу на підтвердження поважності його неявки на роботу. Перевіряючи твердження позивача, про те, що його було звільнено роботодавцем за сон на робочому місці з 04 квітня 2017 року судом встановлено наступне. Дійсно 13 березня 2017 року директору ШУ «Першотравенське» [PERSON] надійшли доповідні записки від начальника ГМУ №1 [PERSON] та від в.о. керівника виробничої служби №2 [PERSON] про те, що [PERSON] в першу зміну 13 березня 2017 року спав на робочому місці (а.с.68). Після отримання 14 березня 2017 року від [PERSON] пояснювальної, 23 березня 2017 року директором ВСП ШУ «Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» було видано наказ №1502, яким позбавлено [PERSON] за сон на робочому місці, премії за березень 2017 року . Крім того даним наказом було передбачено звернення адміністрації до профспілки, членом якої є [PERSON], з поданням про надання згоди на звільнення [PERSON] за систематичне невиконання обовязків покладених на нього трудовим договором. (а.с.69). На засіданні профспілкового комітету НПГ №4 від 04.04.2017 року, за участі позивача, було вирішено надати згоду на звільнення машиніста електровозу підземного дільниці ШТ -2 [PERSON] за ч.3 ст.40 КЗпП України (а.с.28), так як він вже неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності, що підтверджується наявним в матеріалах справи листком дисциплінарних стягнень відносно [PERSON] за період часу з 30 травня 2005 року по 05 квітня 2017 року (а.с.41). В той же час наказу по підприємству про звільнення [PERSON] за період часу з 01 квітня по 08 червня 2017 року з будь-яких підстав не видавалось, що підтверджується довідкою №944 від 09 листопада 2017 року (а.с.163). Відповідно до пояснень [PERSON], які він надав під час судового розгляду справи, він 05 квітня 2017 року прийшов до нарядної ДШТ-2 шахти «Ювілейна» ШУ «Першотравенське», де на столі побачив графік виходів, переглянувши його побачив, що біля його прізвища коректором замальовано зміни та зазначено, що його звільнено за сон на робочому місці. З вимогою про отримання наказу про звільнення позивач до адміністрації підприємства не звертався. До роботи 05 квітня 2017 року не приступив за власної ініціативи, так як вважав, що його звільнено. Більше на роботу не виходив. Після не виходу на роботу [PERSON] адміністрація підприємства намагалася зясувати причини його неявки, а саме заступник керівника дільниці ВШ-2 [PERSON] спілкувався з позивачем в телефонному режимі та при особистій зустрічі при проходженні медогляду в Першотравенській міській лікарні та пропонував виходити на роботу, або ж надати документи які підтверджують поважність його невиходу на роботу, що в судовому засіданні підтверджено свідками [PERSON] та [PERSON], та не заперечується позивачем. 10 травня 2017 року [PERSON] було надіслано запрошення про його явку на дільницю ВШ-2 на 9 годину 15 травня 2017 року для надання пояснень про причини невиходу на роботу (а.с.45), але [PERSON] в визначений час на підприємство не зявився, доказів поважності причин неявки його на роботу не надав. 17 травня 2017 року представники роботодавця та профспілкового комітету ( членом якого є [PERSON]М.) відвідали [PERSON] за місцем проживання в [INFO]. [PERSON] від дачі пояснень про причини неявки його на роботу відмовився, про що було складено акт (а.с.48). 02 червня 2017 року директор ПСП «ШУ Першотравенське» ПрАт «ДТЕК Павлоградвугілля» звернувся до профспілкового комітету НПГУ цього підприємства з поданням № 1018/3, у якому зазначав про відсутність [PERSON] на робочому місці з 05 квітня 2017 року, яку адміністрація кваліфікує як прогул без поважних причин та прохав надати згоду на звільнення [PERSON] на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України (копія даного подання на арк.47). Запрошення [PERSON] на засідання профкому, що повинно було відбутися 08 червня 2017 року о 9 годині 00 хвилин, було направлено 25 травня 2017 року, як адміністрацією підприємства (а.с.49) так і профспілковим комітетом (а.с.124). Зазначені вище запрошення [PERSON] отримані не були, повернуті відправникам за закінченням терміну зберігання (а.с.49,126). 08 червня 2017 року відбулося засідання профспілкового комітету НПГ, на якому ухвалено рішення про надання згоди на звільнення машиніста електровозу підземного [PERSON] (а.с.50). Зазначене рішення профспілкового комітету позивачем не оспорюється. 09 червня 2017 року наказом директора ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №790-к [PERSON] звільнено з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України, за прогули з 05 квітня 2017 року по день видання наказу без поважних причин . З наказом про звільнення [PERSON] було ознайомлено 26 червня 2017 року, в цей же день йому було видано трудову книжку, про що позивач зазначає в поданій позовній заяві, та даний факт не заперечується представником позивача. Таким чином, враховуючи викладене, а також пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили суду відсутність позивача [PERSON] на роботі з 05 квітня 2017 року по день звільнення 09 червня 2017 року, суд приходить до висновку, що позивачем суду не надано доказів поважності причин його відсутності на роботі з 05 квітня 2017 року по день звільнення. Обговорюючи ствердження позивача, про те, що він був звільнений з 04 квітня 2017 року за сон на робочому місці, тому й не ходив на роботу та не надавав пояснень про причини своєї неявки, суд приходить до висновку, що вони не знайшли свого підтвердження, так як наказ про звільнення [PERSON] підприємством було видано лише 09 червня 2017 року. Ніяких інших наказів про звільнення позивача відповідачем не видавалось. У судовому засіданні не знайшли підтвердження посилання позивача на те, що в робочому табелі ( який є копією табелю виходів) на дільниці ШТ-2 «ШУ Першотравенське» було зазначено, про його звільнення з 04 квітня 2017 року, так як дана копія табелю не є документом суворої звітності та не зберігається підприємством роботодавцем. Зазначена позивачем копія табелю знаходиться в нарядній дільниці, та до неї мають необмежений доступ всі працівники дільниці та підприємства. Особи, яка відповідає за її зберігання на дільниці не визначено. Після закінчення місяця на який табель складено, його копія утилізується. Підприємством зберігається оригінал табелю виходів за квітень 2017 року, який був оглянутий під час судового розгляду та копія якого долучена до справи ( а.с.29). Даний табель ніяких вказівок про звільнення [PERSON] в квітні 2017 року не містить. Також суд вважає, що місячний строк притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за вчинення прогулу не порушено, так як роботодавцю про неповажність причин неявки позивача на роботу стало відомо лише 17 травня 2017 року, коли останнього за місцем проживання навідала комісія з проханням надати пояснення з питання відсутності на роботі. Відсутність останнього на роботі без поважних причин з 05 квітня 2017 року в силу п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є законним приводом для його звільнення. Приписи ст.ст. 43, 147-149 КЗпП України відповідачем відносно позивача повністю дотримано. Враховуючи, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивачі по справам про поновлення на роботі та стягненню середнього заробітку за час вимушеного прогулу звільнені від сплати судового збору, суд вважає що витрати по сплаті судового збору по даній справі необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed