Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором від 23.12.2009 року в сумі 8\~615,98 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1\~921 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 23 грудня 2009 року між [PERSON] та Банком було укладено кредитний договір б/н, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 1\~500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] року [PERSON] померла не виконавши свої зобов`язань за кредитним договором, в результаті чого за вказаним договором рахується заборгованість в розмірі 8\~615 грн. 98 коп. На час її смерті разом з нею постійно проживав відповідач [PERSON] , який є спадкоємцем спадщини покійної, до складу якої входять, в тому числі кредитні зобов`язання померлої [PERSON] . Вказує, що Банком 21 січня 2019 року була направлена претензія кредитора до Каланчацької державної нотаріальної контори, на яку було надано відповідь, в якій зазначалося, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії Банку. Зазначає, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Позивачем було направлено листа [PERSON] з вимогою погашення боргу в сумі 8\~615, 98 грн., але заборгованість погашена не була, тому позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді від 10.05.2019 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» Савіхіна Анастасія Миколаївна в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без її участі, в якому у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти\~заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової Влади України. Причину своєї неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані сторонами докази та пояснення, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 23 грудня 2009 року між [PERSON] та Банком було укладено кредитний договір б/н, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 1\~500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] року [PERSON] померла не виконавши свої зобов`язань за кредитним договором, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Каланчацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 249. Згідно наданого позивачем розрахунку за кредитним договором б/н від 23.12.2009 р. станом на дату смерті [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 8\~615,98 грн. Згідно зі\~ст.\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.\~608\~ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За приписами ст.ст. 1216,\~1218 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст.1281,1282 ЦК України. У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282\~ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За положеннями ст.\~1282\~ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. А тому, виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст.\~1282\~ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. Позивач не надав суду доказів, які підтверджують, яке саме майно прийняв у спадок відповідач та яка його вартість, що унеможливлює стягнення з нього заявлених позивачем грошових коштів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. АТ КБ «ПриватБанк» клопотання про витребування відомостей щодо наявності у спадкодавця [PERSON] на час відкриття спадщини рухомого та нерухомого майна заявлено не було. З повідомлення Каланчацької нотаріальної контори від 11 жовтня 2019 року № 597/01-16 вбачається, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] заведена на підставі претензії кредитора АТ КБ «Приватбанк». Спадкоємці померлої до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Оскільки позивачем не було доведено факту передачі відповідачу [PERSON] , як спадкоємцю в натурі спадкового майна чи наявність спадкового майна, на яке претендує спадкоємець, тому за таких обставин, суд, вважає, що обраний позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам ч. 2\~ст. 1282 ЦК України, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення заборгованості не можуть бути задоволені. Представник позивача в своїй позовній заяві як на підставу задоволення позову посилається на те, що відповідач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину і повинен нести цивільно-правову відповідальність за борги спадкодавця. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак доказів фактичного проживання відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини суду надано не було. Позивач стверджує, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів померлої [PERSON] та відповідача, де адресою реєстрації в обох випадках зазначено: [ADDRESS] Посилання позивача на відомості, що містяться в паспорті [PERSON] про реєстрації його за адресою: [ADDRESS] , як на підставу фактичного прийняття ним спадщини, суд не приймає до уваги, оскільки дана реєстрація здійснена в 2014 році, задовго до смерті спадкодавця [PERSON] , та не підтверджує тієї обставини, що відповідач на день її смерті проживав разом з нею. Крім того, позивачем не надано доказів того, що за вказаною адресою на час смерті спадкодавця не були зареєстровані й інші особи, які можуть бути спадкоємцями [PERSON] . З огляду на викладене вище, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому в зв`язку з відмовою в задоволені позову витрати по сплаті судвого збору відшкодуванню не підлягають. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed