Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором №б/н від 05.07.2013 року у сумі 44 497,87 грн. та судового збору 1762,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.07.2013 року на підставі укладеного договору № б/н (далі - кредитний договір) [PERSON] (далі - відповідач) отримав кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Однак, вказані зобов'язання за кредитним договором відповідачем не виконуються, внаслідок чого, станом на 31.12.2017 року за відповідачем обліковується заборгованість, яка в загальному розмірі складає 44 497,87 грн., у зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені ним судові витрати. Ухвалою суду від 16.03.2018 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не плдавав та не просив розглядати справу за його відсутності. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено з матеріалів справи та встановлено судом, 05.07.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4500, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У разі невиконання зобов'язань за кредитним договором, на вимогу банку відповідач зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (п.2.1.1.5.6. умов та правил надання банківських послуг). Крім цього, у разі порушення відповідачем строків платежів з будь-яких грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, відповідач повинен сплатити штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову (п.2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг). Однак, відповідачем умови кредитного договору не виконувались належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 4-5), станом на 31.12.2017 року, заборгованість відповідача перед позивачем в загальному розмірі складає 44497,87 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3847,61 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 34955,12 грн.; заборгованість за пенею -3100,00 грн.; заборгованість по штрафам -2595,14 грн. Доказів, щоб спростовували розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, суду не надано. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно із ч.1 .ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.&g Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов Договору та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на на користь ПАТ КБ "Приватбанк" підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №б/н від 05.07.2013 року, яка у в загальному розмірі складає 44497,87 грн., а також, понесені останнім і підтверджені документально судові витрати у виді судового збору в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved