Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

У листопаді 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Заводського районного суду м.Запоріжжя з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.08.2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшився до 10000 грн. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідачка станом на 14.07.2020 року має заборгованість у сумі 18712 грн. 14 коп., яка складається: з заборгованості з тіла кредиту у сумі 13071 грн. 63 коп., заборгованості за простроченими відсотками у сумі 5640 грн. 51 коп. Просив стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 12.11.2020 року вказана цивільна справа направлена за підсудністю до Хортицького районного суду м.Запоріжжя. Ухвалою суду від 17.12.2020 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, визначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, поважну причину не явки суду повідомила про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Як вбачається з довідки Департаменту реєстраційних послуг від 12.11.2021 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 11.05.2017 року по теперішній час (а.с. 57), саме за цією адресою відповідачка повідомлялася про розгляд справи. Рекомендовані листи відповідачкою не отримані та вони повернуті суду з відміткою поштового відділення зв`язку «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 69, 73).. Крім того, відповідачка [PERSON] повідомлялися про розгляд справи судом 16.02.2021 року, о 09-00 годині, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України https://court.gov.ua/unknown/. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, але вони результатів не дали. Відповідачка не скористалася можливістю передбаченою ст. 178 ЦПК України, відзив на позов суду не надала. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідачка не з`явилася до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надала, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 29.08.2008 року [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н (а.с. 32). Згідно довідки, [PERSON] був відкритий картковий рахунок та видана картка, договір неодноразово пролонгувався, остання картка № [NUMBER] , з терміном дії до липня 2020 року (а.с. 31). Крім того, 29.08.2008 року [PERSON] підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» тобто [PERSON] була ознайомлена із всіма Умовами кредитування, зокрема: типом картки, пільговим періодом, ставками процентів, пені, комісії, штрафів тощо (а.с. 33), з якими відповідачка погодилася у повному обсязі та які у тому числі містять умови, ставки, порядок тощо нарахування Банком позичальнику процентів, пені, комісії та штрафів тощо. Як вбачається з довідки АТ КБ «ПриватБанк» кредитний ліміт на картці [PERSON] неодноразово збільшувався, остання зміна кредитного ліміту 16.08.2016 року у розмірі 10000 грн. (а.с. 30). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] перед банком, за вказаним кредитним договором, станом на 14.07.2020 року становить 18712 грн. 14 коп. яка складається: з заборгованості з тіла кредиту у сумі 13071 грн. 63 коп., заборгованості за простроченими відсотками у сумі 5640 грн. 51 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості ( а.с 5-19). З виписки банку вбачається, що відповідачка [PERSON] активно користувалася кредитними коштами, а також періодично сплачувала суми на погашення кредиту, починаючи з моменту укладання кредитного договору. Останнє внесення клієнтом на погашення заборгованості відбулося 22.08.2019 року у сумі 1000 грн. (а.с.20-29). Виписки по рахунках/карткам ПАТ КБ «ПриватБанк» є належними та допустимими доказами, що підтверджується Постановою Вищого Господарського суду України від 13.11.2014 р. у справі № 908/4154/13 щодо надання Банком кредитних коштів Клієнту, отримання і використання таких коштів Клієнтом, нарахування Банком відсотків, комісії, пені, а також часткове погашення позичальником заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). За правилами статтєй 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять. Відповідно до ч.1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе обов`язки належним чином не виконувала у зв`язку з чим, має заборгованість за кредитним договором у розмірі 18712 грн. 14 коп., яка складається: з заборгованості з тіла кредиту у сумі 13071 грн. 63 коп., заборгованості за простроченими відсотками у сумі 5640 грн. 51 коп., у судове засідання [PERSON] не з`явилася, відзив на позов суду не надала, за таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача, тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved