Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною позовною заявою. Вказував, що йому на праві власності належить будинок № 11 по вул. Леніна в с. Томилівка Білоцерківського району Київської області в якому зареєстрований брат його дружини [PERSON] Посилаючись на відсутність відповідача за місцем своєї реєстрації понад два роки, позивач просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 11 по вул. Леніна в с. Томилівка Білоцерківського району Київської області. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та провести по справі заочний розгляд відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву з наступних підстав. Частиною 4 статті 9 ЖК Української РСР визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 1 та 2 ст. 319 ЦК України). Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України закріплено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить будинок № 11 по вул. Леніна в с. Томилівка Білоцерківського району Київської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 01.10.1997 року. Згідно довідки Томилівської сільської ради від 30.03.2015 року № 356, [PERSON], [INFO] зареєстрований з 17.08.2010 року, але не проживає за адресою: [INFO]. Місце перебування останнього у м. Біла Церква. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про відсутність відповідача за місцем своєї реєстрації понад один рік, тому вимоги позовної заяви про визнання його такими, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved