Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

У січні 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернувся до районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 04 липня 2008 року між ним та [PERSON] укладено договір кредиту, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 3000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення заборгованості, що відповідає строку дії картки. За умовами даного договору [PERSON] мав регулярно сплачувати частину кредиту та відсотки за користування кредитом. Проте відповідач не вносив необхідні платежі. Неодноразові звернення працівників банку результатів не дали. Станом на грудень 2014 року за [PERSON] рахується заборгованість по сплаті кредиту - 3000,00 грн, а також 13 325,38 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8 190,00 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом. Оскільки у встановлений строк [PERSON] кредит не погашав, відсотки за користування кредитом не сплачував, тому банк відповідно до умов договору нарахував штраф за порушення строків погашення кредиту та відсотків в розмірі 500,00 грн.- штраф (фіксована частина), 1225, 77 грн - штраф (процентна складова). У зв'язку із зверненням до суду позивач поніс додаткові витрати: за оплату судового збору - 262,41 грн. Тому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 04 липня 2008 року у розмірі 26 241, 15 грн та судові витрати у 262,41 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А 01 №055448 від 24 вересня 2009 року Закрите акціонерне товариство «Акцент Банк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», при цьому ПАТ КБ «Акцент-Банк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань ЗАТ «Акцент Банк». 04 липня 2008 року між ЗАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. За цим договором [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення заборгованості, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору від 04 липня 2008 року, договір складається із заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно договору, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", «Правилами користування платіжною карткою» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Як вбачається з п. 5.4 Умов, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.5.5.1 умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову . Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Після укладення договору [PERSON] своїх зобов'язань за вказаним договором не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів. Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (ЦКУ) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно із ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. З матеріалів справи вбачається, що станом на грудень 2014 року за [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 26 241 грн. 14 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 3000 грн. 00 коп; заборгованості по процентам за користування кредитом - 13 325 грн. 38 коп.; нарахована комісія - 105 грн. 00 коп.; прострочена комісія - 8085 грн. 00 копштраф(фіксована складова) - 500 грн 00 коп , штраф (процентна складова) - 1225 грн 77 коп. На підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги, що боржник не виконав своїх обов'язань перед позивачем за кредитним договором від 04 липня 2008 року, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжне доручення за №ВОК32В0ЕРВ від 22 грудня 2014 року. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь банку витрат зі сплати судового збору підлягають задоволенню у розмірі 262,42 грн.

Outcome: approved