Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

У серпні 2021\~р. [PERSON] звернувся з позовом, у якому, з урахуванням заяви від 14.09.2021\~р., просить визначити йому додатковий строк один місяць, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на те, що йому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , у зв`язку з неприйняттям спадщини у встановлений законодавством України строк, цей строк він пропустив, оскільки мав емоційний стрес після смерті матері та не знав, що для оформлення спадщини треба було звернутись до нотаріуса, оскільки не володіє навиками юриспруденції. Бердичівська міська рада Житомирської області проти задоволення позову не заперечила та при розгляді справи посилається на розсуд Суду. Судом з`ясовано, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.03.2019\~р. [PERSON] є сином [PERSON] та єдиним її спадкоємцем, який звернувся з заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці [PERSON] , які прийняли спадщину, відсутні, що випливає свідоцтва про народження від 11.08.1992\~р., довідки від 13.09.2021\~р. та постанови від 13.07.2021\~р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Пашинського\~О.М., якою [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що він пропустив строк, встановлений законодавством України для прийняття спадщини. Згідно з частинами першою та другою статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~ уповноваженій\~на це\~посадовій особі\~відповідного органу\~місцевого самоврядування\~заяву про\~прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином [PERSON] як такий, що на час відкриття спадщини постійно з [PERSON] не проживав, для прийняття спадщини повинен був подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] ( [INFO] ), проте не зробив цього, що випливає зі змісту його позовної заяви, постанови від 13.07.2021\~р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Пашинського\~О.М. Частинами першою та другою статті 1272 Цивільного кодексу України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Між тим, [PERSON] , будучи спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, позбавлений можливості за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, у зв`язку з відсутністю таких спадкоємців. Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суд України від 30.05.2008\~р. №\~7 "Про судову практику у справах про спадкування" випливає, що при вирішенні питання про продовження строку для прийняття спадщини суд має дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається зі змісту позовної заяви, [PERSON] пропустив строк, встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що мав емоційний стрес після смерті матері та не знав, що для оформлення спадщини треба було звернутись до нотаріуса, оскільки не володіє навиками юриспруденції. Суд зазначає, що смерть матері, поза розумним сумнівом, могла викликати сильні негативні емоції у [PERSON] , проте ці емоції не могли тривати довгий час, зокрема, більший, ніж шість місяців, а відтак їх наявність не перешкоджала [PERSON] протягом шестимісячного строку з дня смерті матері (з дня відкриття спадщини) вчинити дії для прийняття спадщини. Необізнаність щодо порядку прийняття спадщини також не перешкоджала [PERSON] протягом розумного строку з дня смерті матері звернутись до адвоката, нотаріуса або іншого фахівця у галузі права для консультації з питань прийняття спадщини, а у подальшому у встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України строк вчинити дії з прийняття спадщини. Таким чином невчинення [PERSON] у передбачений законодавством України строк дій з прийняття спадщини після смерті [PERSON] не пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, тобто причини, з яких він не вчинив ці дії, не є поважними. Разом з тим, оскільки, як зазначалось вище, інші спадкоємці [PERSON] , які прийняли спадщину, відсутні, а Бердичівська міська рада Житомирської області проти позову не заперечила, Суд вважає, що визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , відповідатиме таким загальним засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved