Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом, який в подальшому уточнила, до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області про зняття арешту. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на виконанні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження № 44023335 з примусового виконання виконавчого листа №2/180/6/2013 від 19.02.2014 року, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Система Інвест» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором № 188/07 МК від 30.08.2007 року, та договорів поруки: № 188/05/07 від 30.08.2007 року, № 188/02/07 від 30.08.2007 року, № 188/01/07 від 30.08.2007 року, № 188/04/07 від 30.08.2007 року № 1880/03/07 від 30.08.2007 року, станом на 17.02.2012 року в розмірі 4022294,13 грн., яка складається з: поточна заборгованість по кредиту 69896,99 грн., прострочена заборгованість по кредиту 430542,69 грн., нараховані відсотки 9781,09 грн., прострочена заборгованість за відсотками 198118,46 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 2307695,07 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків 1012259,83 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3219,00 грн., та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. 16 липня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Соловей О.В. у даному виконавчому провадженні було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження щодо належного [PERSON] всього майна. Відповідно зазначеної постанови були зареєстровані обтяження: №14452342 в реєстрі обтяжень рухомого майна та за №6424619 у Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Крім цього, вказаною постановою було накладено арешт на кошти [PERSON] в банківських установах. В подальшому, вказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу, який повторно пред`явив його до виконання у 2015 році, і головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Соловей О.В. було відкрите виконавче провадження №47651862, у якому повторно було накладено про арешт на все належне [PERSON] майно та оголошено заборону на його відчуження. На підставі постанови державного виконавця були зареєстровані обтяження: за №15373869 в реєстрі обтяжень рухомого майна та за №9924790 у Державному реєстрі прав на нерухоме майно. 17 лютого 2016 року ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області виконавчий лист, виданий 19 лютого 2014 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області по цивільній справі № 2/180/6/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Система Інвест» про стягнення шкоди, завданої порушенням зобов`язань за кредитним договором №188/07 МК від 30.08.2007 року, та договорів поруки та договорами поруки відносно боржника [PERSON] визнано таким, що не підлягає виконанню. Пункт 5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року) виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. 20.03.2019 року вона звернулася до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області з заявами про скасування арештів та інших заходів виконавчих провадженнях за одним і тим же виконавчим листом в зв`язку із вищевикладеними обставинами. 17.04.2019 року вона отримала відповіді, в яких зазначено, що скасування арешту по виконавчим провадженням можливе за рішенням суду, оскільки виконавчі провадження було завершені у 2014 році та у 2015 році з підстав, що унеможливлює зняття арешту з майна боржника, а на сьогоднішній день вказані підстави в межах завершених виконавчих проваджень відсутні. Вона зверталася до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо відмови у знятті арешту з належного їй рухомого майна та рахунків в банках. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2019 року у задоволенні скарги було відмовлено. Отже, державний виконавець при здійсненні виконавчих проваджень діяв у спосіб, передбачений законом, але на цей час склалася така ситуація, що існує не виключений з державного реєстру обтяжень запис про обтяження її майна, хоча за цими виконавчими провадженнями вона не є боржником. На цей час у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване обтяження: №6424619 від 23.07.2014 року по виконавчому провадженню №44023335; №9924790 від 05.06.2015 року по виконавчому провадженню №47651862; У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна: №15373869 від 04.06.2015 року по виконавчому провадженню №47651862. Просить суд скасувати арешт та заборону відчуження всього належного [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) майна, арешт коштів в банківських установах та виключити: в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запис про обтяження №15373869; у Державному реєстрі прав на нерухоме майно: записи про обтяження №6424619 та №9924790. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 09 червня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №Р37321, виданого 11.05.2020 року за суб`єктом [PERSON] , в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна: зареєстровано публічне обтяження - арешт рухомого майна зареєстрований 04.06.2015 року 14:53:17 за №15373869 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 47651862, виданий 04.06.2015 року Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Соловей О.О. Об`єкт обтяження - все рухоме майно, заборонено відчужувати. Дата, час державної реєстрації - 23.07.2014 10:23:24 державний реєстратор Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Письменниковою Г.В. Підстава виникнення обтяження - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП 44023335, виданий 16.07.2014 року, видавник: Головний державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Соловей О.О. вид обтяження - арешт на все майно. Обтяжувач: ВПВР УДВС ГУЮ в Дніпропетровській області, особа, майно якої обтяжується - [PERSON] . Згідно Відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно - відомості про об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер майна - 14213200, тип майна - домоволодіння, адреса нерухомого майна - [ADDRESS] , який складається з одного жилого будинку загальною площею 416,9 кв.м., жилою площею 157,1 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами. Відомості про право власності - дата прийняття рішення про державну реєстрацію - 28.03.2006 року, належить [PERSON] , на праві приватної власності. Згідно Відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно - актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень - номер запису про обтяження 9924790 (спеціальний розділ), зареєстровано 05.06.2015 року12:00:56 державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Письменниковою Г.В, підстава виникнення обтяження - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП №47651862, виданий 04.06.2015 року Головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Соловей О.О. Підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, №21841300 від 05.06.2015 року 12:18:17 державний реєстратор Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Письменникова Г.В., вид обтяження - арешт на все майно, обтяжувач: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, особа, майно/права якої обтяжуються - [PERSON] , у межах суми звернення стягнення : 4022294,13 гривень. Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна - номер запису про обтяження 6424619 (спеціальний розділ). [PERSON] зверталася до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про зняття арешту з майна по виконавчому провадженню №44023335 від 20.03.2019 року. 11.04.2019 року [PERSON] начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Півень С.В. направлено листа, де вказано, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 44023335 з примусового виконання виконавчого листа Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19.02.2014 року по справі № 2/180/6/2013, про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Система Інвест» на користь позивача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 188/07- МК від 30.08.2007 року, та договорів поруки: №188/05/07 від 30.08.2007 року, №188/02/07 від 30.08.2007 року, №188/01/07 від 30.08.2007 року, №188/04/07 від 30.08.2007 року, №188/03/07 від 30.08.2007 року станом на 17.02.2012 року в розмірі 4022294 грн. 13 коп., яка складається з: поточна заборгованість по кредиту 69896,99 грн., прострочена заборгованість по кредиту 430542,69 грн., нараховані відсотки 3781,09 грн., прострочена заборгованість за відсотками 198118,46 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 2307695,07 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків 1012259,83 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3219 грн. та витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. В межах примусового виконання наведеного виконавчого провадження, державним виконавцем вживались заходи примусового виконання, в тому числі постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику на праві власності. Постанови направлені для належного виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника та сторонам. Відповідні записи належним чином внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В наступному виконавче провадження завершено в силу приписів п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, яка діяла на той час), про що 23.12.2014 року винесено відповідну постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з тим, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Задовольнити вимоги не вбачається можливим, оскільки виконавче провадження завершено у 2014 році з підстав, що унеможливило зняття арешту з майна боржника, а на сьогодні вказані підстави в межах завершеного виконавчого провадження відсутні. Також [PERSON] зверталася до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про зняття арешту з майна по виконавчому провадженню №47651862 від 20.03.2019 року. 11.04.2019 року [PERSON] начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Півень С.В. направлено листа, де вказано, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 47651862 з примусового виконання виконавчого листа Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19.02.2014 року по справі № 2/180/6/2013, про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Система Інвест» на користь позивача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 188/07- МК від 30.08.2007 року, та договорів поруки: №188/05/07 від 30.08.2007 року, №188/02/07 від 30.08.2007 року, №188/01/07 від 30.08.2007 року, №188/04/07 від 30.08.2007 року, №188/03/07 від 30.08.2007 року станом на 17.02.2012 року в розмірі 4022294 грн. 13 коп., яка складається з: поточна заборгованість по кредиту 69896,99 грн., прострочена заборгованість по кредиту 430542,69 грн., нараховані відсотки 3781,09 грн., прострочена заборгованість за відсотками 198118,46 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 2307695,07 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків 1012259,83 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3219 грн. та витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. В межах примусового виконання наведеного виконавчого провадження, державним виконавцем вживались заходи примусового виконання, в тому числі постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику на праві власності. Постанови направлені для належного виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника та сторонам. Відповідні записи належним чином внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В наступному виконавче провадження завершено в силу приписів п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, яка діяла на той час), про що 03.11.2015 року винесено відповідну постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з тим, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Задовольнити вимоги не вбачається можливим, оскільки виконавче провадження завершено у 2014 році з підстав, що унеможливило зняття арешту з майна боржника, а на сьогодні вказані підстави в межах завершеного виконавчого провадження відсутні. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року по справі №180/2300/15-ц визнано виконавчий лист, виданий 19 лютого 2014 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області на підставі заочного рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27.02.2013 року по цивільній справі № 2/180/6/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю "Система Інвест" про стягнення шкоди, завданої порушенням зобов`язань за кредит и договором № 188/07-МК від 30 серпня 2007 року та договорами поруки відносно боржника [PERSON] таким, що не підлягає виконанню. Ухвала набрала законної сили 10.03.2016 року. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2019 року по справі за скаргою [PERSON] на дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Півень С.В., у якій просила суд відмову начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Півень С.В. скасувати арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 44023335 визнати неправомірно та зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області зняти арешт і заборону відчуження із належного їй, [PERSON] майна та виключити в реєстрі заборони відчуження рухомого майна запис про обтяження № 14452342, а також скасувати арешт коштів в банківських установах. У задоволенні скарги було відмовлено. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6,13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»). Згідно вимог п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, обов`язковість рішень суду є одною із основних засад судочинства, отже невиконання судового рішення є порушенням норм Конституції України, які є нормами прямої дії. Згідно ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. За ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Таким чином, на Державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права. При цьому, слід зазначити, що виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, у цьому разі порушених прав стягувана, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду. Суд звертає увагу, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необгрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції, Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області про зняття арешту, оскільки на даний час рішення суду, яким закінчено розгляд справи по суті не виконано, тому підстави для зняття арешту відсутні. На підставі викладеного, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки у позові відмовлено судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed