Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

У серпні 2014 року Вінницька міська рада звернулася в суд з заявою про визнання спадщини відумерлою. Заява мотивована тим, що [INFO] помер [PERSON], якому належала на праві приватної власності квартира [ADDRESS], на підставі договору дарування № 10220 від 23.12.1995 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] В даній квартирі [PERSON] проживав один та станом на 29.12.2012 року право власності на вищевказану квартиру зареєстровано за померлим [PERSON]. На сьогоднішній день у даній квартирі ніхто не зареєстрований. У встановлений законом строк спадщина померлого [PERSON] спадкоємцями не прийнята. У зв'язку з цим Вінницька міська рада просить визнати квартиру [ADDRESS] відумерлою спадщиною та передати у власність територіальній громаді м. Вінниці в особі Вінницької міської ради. Представник заявника Вінницької міської ради Гордійчук А.М. в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини викладені в заяві. Просила заяву задовольнити. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області № 1487-06.01-29 від 25.06.2014 року, судом встановлено, що у відділі є актовий запис про смерть № 740 від 06.03.2008 року на [PERSON], дата смерті [INFO] (а.с.4). З листа КП "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" № 406 від 01.02.2013 року, суд вбачає, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи №91908 станом на 29.12.2012 року квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу від 23.12.1995р. за р. №10220 (а.с.5). Згідно довідок Житлово-експлуатаційної контори №6 від 04.10.2011 року № 3070 та від 19.06.2014 року № 2291, судом встановлено, що [PERSON] проживав і постійно був зареєстрований в [ADDRESS] та інших осіб в даному житловому приміщенні зареєстровано не було (а.с. 7, 8). Судом встановлено, що померлий [PERSON] був споживачем послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] та на його ім'я відкритий особовий рахунок [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до інформації Третьої вінницької державної нотаріальної контори від 07.05.2014 р. №1022/01-16, суд вбачає, що спадкова справа на майно померлого у 2008р. [PERSON] не відкривалась (а.с. 18). Згідно ч. 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини - шість місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов'язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу. Відповідно до ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, протягом встановлених ст. 1270 ЦК України шести місяців спадкова справа на майно померлого [PERSON] не відкривалась, оскільки спадкоємці за оформленням спадкових прав не зверталися. Враховуючи вищезазначене, аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви у повному обсязі. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved