Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

В квітні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області та решти відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті її батька [PERSON] відкрилася спадщина, який фактично успадкував право на земельну частку/ пай / після своєї матері [PERSON], яку юридично не оформив. Оскільки позивачка проживала з батьком на момент смерті в одному будинку, то є спадкоємцем за законом / а.с. 2 - 3 /. Користуючись своїми процесуальними правами [PERSON] уточнила заявлений нею позов, подавши відповідну письмову заяву, я якій просила визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку /пай /, яке успадкував після його матері її батько / а.с. 23 - 24 /. В судовому засіданні позивачка, уточнений позов підтримала, просила задовольнити його та пояснила, що в лютому 2003 року померла її баба [PERSON], спадщину після якої у виді земельної частки / паю / прийняв батько позивачки [PERSON] фактично, вступивши в володіння цим спадковим майно, одержуючи за нього орендну плату від місцевого сільгосппідприємства. Стверджувала, що у строк, визначений законом, вона зверталася до органів нотаріату з заявою про наміри спадкувати після батька. Через відсутність правовстановлюючого документу на успадковане батьком право вона не може успадкувати це право після батька. З її слів, інші особи на цю спадщину не претендують. Відповідач Великосорочинська сільська рада Миргородського району проти заявленого позову не заперечував, направивши до суду листа, за змістом якого справу просив розглядати у відсутність його представника / а.с. 52/. Представники відповідачів від Управління держземагенства у Миргородському районі Полтавської області та від Миргородської районної державної адміністрації в судове засідання не прибули, подавши листи про розгляд справи за їхньої відсутності. Заперечень щодо заявленого позову ними не висловлено / а.с. 38, 39, 43, 44, 45 /. Третя особа приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Смага Л.М. подала до суду листа, за змістом якого висловила прохання про розгляд справи у її відсутність. Свого ставлення до заявленого позову не висловила / а.с. 46 /. Заслухавши пояснення сторони позивачки, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні заявленого позову слід відмовити з наступних обгрунтувань. Як встановлено при розгляді справи, позивачка [PERSON] є онукою [PERSON] та дочкою [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про її народження і одруження та відомостями про народження її батька / а.с. 13, 6 /. Згідно повідомлення Управління Держземагенства у Миргородському районі в червні 1996 року на ім'я баби позивачки [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку /пай / серії [NUMBER] / а.с. 8 /. За життя [PERSON], в березні 1997 року, між нею та Аграрним орендно - приватним підприємством „Великосорочинське" було укладено договір оренди земельного та майнового паю / а.с. 48, 49 /. На основі цих договірних правовідносин [PERSON] нараховувалася і виплачувалася відповідна палата / а.с. 50, 51 /. [INFO] [PERSON] померла в с. Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть / а.с. 5 /, внаслідок чого відкрилася спадщина. Спадкування після згаданої особи, з урахуванням часу відкриття спадщини, на час виникнення відповідних правовідносин, мало б проводитися на підставі Розділу VII ЦК України в редакції 1963 року. В супереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України та у строки, імперативно визначені ст. 27 ч. 2 ЦПК України позивачкою суду не надано жодного належного і допустимого доказу того, що її батько [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після своєї матері та вчинив хоча б одну із дій, визначених ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року. Твердження позивачки в її позові про те, що її батько протягом майже чотирьох місяців користувався земельною часткою (паєм), належним його матері, фактично не відповідає дійсності та спростовується письмовими доказами по справі і зокрема листом АОПП „Великосорочинське", за яким після смерті [PERSON] її спадкоємці не з'являлися і орендна плата за користування паями не нараховувалася / а.с. 47 /. Таким чином, суду не надано доказів того, що [PERSON] належним чином та в строки, визначені законом, успадкував після своєї матері земельну частку /пай/ за сертифікатом серії [NUMBER]. [INFO] батько позивачки [PERSON] помер в с. Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, внаслідок чого відкрилася спадщина / а.с. 4 /. Згідно повідомлення приватного нотаріуса спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилася, що фактично вказує на небажання її прийняття у строки визначені законом спадкоємцями, що є їх правом / а.с. 33, 34 /. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Оскільки позивачкою не надано доказів належного прийняття в спадщину її батьком відповідного права, яке за життя мала його мати, а також не надано доказів і того, що позивачка належним чином прийняла спадщину після свого батька, правові підстави для задоволення уточненого позову відсутні.

Outcome: dismissed