Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

12.05.2021 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить заборонити відповідачу хімічну обробку на земельних ділянках з кадастровими номерами: 6321287504:00:001:0061 0,8868 га; 6321287500:01:000:0790 0,9123 га; 6321287504:00:001:0050 0,99 га, та примусово припинити відповідачу право користування цими земельними ділянками. В обґрунтування позовних вимог вказує, що є власником земельних ділянок з кадастровим номером 6321287504:00:001:0008 розміром 0,25 га, та 6321287504:00:001:0009 0,52 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Як зазначає позивач, на початку 2018 року [PERSON] разом з іншими особами поблизу його будинку та земельних ділянок побудував садово-ягідний комплекс з агротехнічними спорудами по [ADDRESS] , в результаті чого багаторічні насадження посаджені на трьох земельних ділянках з кадастровими номерами 6321287504:00:001:0061, що належить [PERSON] , 6321287500:01:000:0790 [PERSON] , 6321287504:00:001:0050 [PERSON] , цільове призначення яких для ведення особистого селянського господарства. Посилаючись на положення ч.5 ст.20, ч.1 ст.33, ч.3 ст.35, п.а ч.1 ст.91, п.а ч.1 ст.96 ЗК України, вважає, що багаторічні насадження можуть бути висаджені лише на земельних ділянках, призначених для садівництва, що свідчить про їх використання відповідачем не за цільовим призначенням. Окрім того, як зазначає позивач, [PERSON] разом із іншими особами на цих земельних ділянках здійснює хімічну обробку садово-ягідних насаджень садовим причепним оприскувачем вентиляторної дії за допомогою трактору Foton 454, д.н.з. [NUMBER] , яку проводить з березня по жовтень кожного року, починаючи з 2018 року, з періодичністю 4-7 днів. За результатами розгляду його звернень, як зазначає позивач, ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області встановлено факт недотримання відстаней від зони хімічної обробки до найближчої житлової забудови та громадського колодязя шахтного типу, з якого він використовує воду для власних потреб, що є порушенням вимог п.6.3.4 ДСП 8.8.1.2.001 98 «Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві», ч.2 ст.7 ЗУ «Про особисте селянське господарство», ч.1 ст.91, п.д ч.1 ст.5 ЗК України, ст.50 Конституції України, в зв`язку з чим [PERSON] видано припис про усунення порушень вимог санітарного законодавства, які досі не усунуті. Крім того, [PERSON] на земельній ділянці з кадастровим номером 6321287504:00:001:0050 встановив прожектор, який кожну ніч освітлює кімнату позивача і заважає відпочивати, так само як і шум працюючого трактору під час хімічної обробки садово-ягідних насаджень, яку відповідач здійснює вночі. Оскільки [PERSON] на зауваження не реагує, на думку позивача порушує вимоги ст.103 ЗК України, в зв`язку з чим змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2021 року цивільна справа передана в провадження судді Логвінова А.О. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 03.06.2021 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. 17.06.2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав повністю. Вважає, що позовні вимоги про заборону хімічної обробки на земельних ділянках з кадастровими номерами 6321287504:00:001:0061, 6321287500:01:000:0790 та примусове припинення права їх використання задоволенню не підлягають, оскільки заявлені до неналежного відповідача, а також через недоведеність порушення прав позивача. До того ж, на думку відповідача, позивачем обрано неналежний спосіб захисту в частині примусового припинення права на об`єкт нерухомості, як не передбачений чинним законодавством. Що стосується земельної ділянки з кадастровим номером 6321287504:00:001:0050, провадження за позовними вимогами вважає необхідним закрити через відсутність предмету спору. Повідомив, що дійсно власником земельної ділянки з кадастровим номером 6321287504:00:001:0061 є [PERSON] , а 6321287500:01:000:0790 [PERSON] . На час подання позову земельні ділянки використовуються відповідачем, як фізичною особою-підприємцем, для здійснення підприємницької діяльності на підставі договорів оренди, зареєстрованих у передбаченому законом порядку. При обприскуванні садових насаджень, висаджених на цих земельних ділянках, пестициди та агрохімікати не використовуються. Оброблення здійснюється виключно біопрепаратами, які придбані у ФОП [PERSON] на підставі договору. Наполягав, що застосування біопрепаратів для обприскування на цих земельних ділянках не несе для позивача небезпеки, будь-яких доказів на підтвердження наслідків негативного впливу, позивачем не надано. Надані позивачем листи ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області за 2018 та 2020 роки, на його думку, не підтверджують обставини обприскування садових насаджень із застосуванням пестицидів та агрохімікатів, що нібито можуть становити небезпеку для нього, чиї ділянки розташовані від місць оброблення на відстані меншій, ніж встановлено санітарними нормами. Вважає, що вимога позивача про заборону використання будь-яких видів хімічно активних речовин при обробленні садових насаджень на земельних ділянках з кадастровими номерами 6321287504:00:001:0061 та 6321287500:01:000:0790 фактично є забороною підприємницької діяльності та не відповідає принципам добросусідства. Звернув увагу, що земельні ділянки з кадастровими номерами 6321287504:00:001:0061 та 6321287500:01:000:0790 мають сільськогосподарське призначення і використовуються ФОП [PERSON] на правах оренди. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ФОП [PERSON] є вирощування зерняткових і кісточкових фруктів (КВЕД 01.24), що відноситься до сільськогосподарської діяльності. Вид користування громадянами земельними ділянками з цільовим призначенням для ведення садівництва започаткований Наказом Ради Міністрів УРСР від 05.03.1949 року №496 «Про колективне та індивідуальне городництво і садівництво робітників і службовців», за яким земельні ділянки надавались громадянам для вирощування плодово-овочевої продукції з метою споживання громадянами-землекористувачами та членами їх сімей. Земельні ділянки під садівництво відводились лише тим робітникам і службовцям, які не мали присадибних ділянок і городів. З плином часу садівницьке землекористування громадян не втратило свого значення і в даний час такий вид землекористування передбачений ЗК України. У відповідності до вимог ч.ч.1,3 ст.35 ЗК України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва, які можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо. Використання земельної ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва з метою підприємницької діяльності ЗК України не передбачено. Вважає, що позивач невірно використовує поняття призначення ділянки «для садівництва» та поняття «садівництво», як напрямок сільськогосподарської діяльності, а тому в позові припускається помилки щодо нецільового використання земельних ділянок з кадастровими номерами 6321287504:00:001:0061 та 6321287500:01:000:0790. Оскільки ці земельні ділянки використовуються ФОП [PERSON] на умовах договору, з урахуванням вимог ст.141 ЗК України припинення права на вказані земельні ділянки можливе лише шляхом припинення дії договорів оренди землі. Позивач не є стороною договорів оренди землі, при цьому своє право вимагати припинення договору у позовній заяві нічим не обґрунтовує. До того ж, враховуючи вимоги ст.16 ЦК України, обраний позивачем спосіб захисту в цій частині не передбачений діючим законодавством. Зауважив, що власником земельної ділянки з кадастровим номером 6321287504:00:001:0050 є [PERSON] . Будь-яких прав, окрім права власності, на цю земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав не зареєстровано. Вказана земельна ділянка ФОП [PERSON] у підприємницькій діяльності не використовується, жодних доказів зворотного позивачем не надано, що свідчить про відсутність предмету спору. Ухвалою суду від 16.09.2021 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2021 року, судова справа №615/623/21 (провадження №2/615/266/21) передана в провадження судді Токмакової А.П. у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Логвінова А.О. 29.10.2021 року треті особи [PERSON] та [PERSON] , кожна окремо, надали письмові пояснення, в яких просили відмовити в задоволення позовних вимог в повному обсязі. Повідомили, що між ними та ФОП [PERSON] щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 6321287504:00:001:0061 та 6321287500:01:000:0790 відповідно укладено договори оренди землі від 15.01.2021 року, право оренди земельної ділянки зареєстровано 19.01.2021 року, запис про реєстрацію права №№40261255, 40261763. У них, як власників земельних ділянок, не має зауважень до орендаря, який здійснює підприємницьку діяльність в галузі садівництва на належних їм земельних ділянках. На їх думку, зі змісту заявлених до відповідача вимог не вбачається порушення прав позивача, які б свідчили про нецільове використання земельних ділянок, порушення санітарного законодавства, які б могли бути підставою для примусового припинення судом права відповідача на земельні ділянки. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені у позові обставини, просив задовольнити. Відповідач та треті особи, кожен окремо, заявили про розгляд справи за їх відсутності, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд не вбачає підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що позивач є власником земельних ділянок з кадастровим номер 6321287504:00:001:0008 0,25 га, цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель землі житлової та громадської забудови, вид користування для будівництва та обслуговування житлового будинку, дата державної реєстрації права 05.08.2019 року, номер запису про право 32749986, орган, що здійснив реєстрацію Валківська міська рада Харківської області, та 6321287504:00:001:0009 0,52 га, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид використання для ведення особистого підсобного господарства, дата державної реєстрації права 05.08.2019 року, номер запису про право 32751628, орган, що здійснив реєстрацію Валківська міська рада Харківської області. Земельні ділянки розташовані за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить інформація ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку від 08.05.2021 року. Земельна ділянка з кадастровим номером 6321287504:00:001:0061 0,8868 га, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид використання для ведення особистого селянського господарства, розташована поряд із будинком [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , дата державної реєстрації 04.06.2019 року, номер запису про право 31890275, орган, що здійснив державну реєстрацію Полівська сільська рада Дергачівського району. При цьому, за ФОП [PERSON] 19.01.2021 року Полівською сільською радою Дергачівського району за №40261255 зареєстровано право оренди земельної ділянки, про що свідчить інформація ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку від 02.05.2021 року. Земельна ділянка з кадастровим номером 6321287500:01:000:0790 0,9123 га, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид використання для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області, належить на праві приватної власності [PERSON] , дата державної реєстрації 20.10.2016 року, номер запису про право 17062530, орган, що здійснив державну реєстрацію КП БТІ Дергачівської районної ради. При цьому, за ФОП [PERSON] 19.01.2021 року Полівською сільською радою Дергачівського району за №40261763 зареєстровано право оренди земельної ділянки, про що свідчить інформація ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку від 02.05.2021 року. Земельна ділянка з кадастровим номером 6321287504:00:001:0050 0,99 га, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид використання для ведення особистого селянського господарства, розташована в кінці домоволодіння [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , дата державної реєстрації 23.04.2019 року, номер запису про право 31372465, орган, що здійснив державну реєстрацію Полівська сільська рада Дергачівського району. Будь-які відомості про суб`єкта речового права на земельну ділянку відсутні, що підтверджується інформацією ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку від 02.05.2021 року. Згідно наданої позивачем інформації із Державного земельного кадастру від 08.05.2021 року належні йому земельні ділянки не межують зі спірними земельними ділянками, мають різне призначення, що підтвердив позивач в судовому засіданні. 15.01.2021 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] , з кожною окремо, укладено договори оренди землі, за якими орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області. В оренду передаються земельні ділянки з кадастровими номерами 6321287504:00:001:0061, площею 0,8868 га, та 6321287500:01:000:0790 0,9123 га, шифр агровиробничої групи ґрунтів 41е, дерново-підзолисті супіщані ґрунти, підстелені елювієм масивно-кристалічних порід. Земельні ділянки передаються в оренду для ведення фермерського господарства. Цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Земельні ділянки мають використовуватися в спосіб, який не вплине негативно на якісний стан об`єкта оренди. Як вбачається із витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №241767895, 241772622 від 26.01.2021 року, [PERSON] та [PERSON] на підставі договорів оренди землі №б/н від 15.01.2021 року, передали в оренду ФОП [PERSON] належні їм земельні ділянки з кадастровими номерами 6321287504:00:001:0061 та 6321287500:01:000:0790. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо об`єкта нерухомого майна №261291689 від 13.06.2021 року, будь-які відомості про реєстрацію іншого речового права відносно земельної ділянки з кадастровим номером 6321287504:00:001:0050, яка належить на праві приватної власності [PERSON] , відсутні. Отже, досліджені судом докази свідчать про те, що земельні ділянки з кадастровими номерами 6321287504:00:001:0061 та 6321287500:01:000:0790 належать третім особам [PERSON] та [PERSON] . Відповідач їх лише орендує, але не як фізична особа, а фізична особа підприємець для виконання зобов`язаннь, пов`язаних з підприємницькою діяльністю. 01.04.2020 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір поставки №01/04-21Р, відповідно до п.1.1 якого, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити (передати) у власність біологічні препарати торгової марки Жива Земля, інші біопрепарати, добрива та продукцію, зазначені у Специфікаціях (Додаток №1) та/або інших документах згідно умов договору, підписаних постачальником та покупцем, на підставі замовлення покупця, а покупець прийняти та оплатити отриманий товар. Якість товару підтверджується сертифікатом якості виробника і повинна відповідати технічним умовам виробника, вказаним в інструкціях. Доказів, які б свідчили про невідповідність якості товару чинному законодавству, суду не надано. Згідно повідомлення ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області №41/9306 від 19.06.2021 року за результатами розгляду звернення позивача від 21.05.2018 року в присутності сторін встановлено, що обробка садових насаджень пестицидами та агрохімікатами не проводилась. [PERSON] повідомив, що 28.04.2018 року проводив обробку насаджень клубники на земельній ділянці, що розташована на відставні близько 45м від житлової забудови та на відстані близько 20м від громадського шахтного колодязя, препаратом Келпак, що є порушенням ДСП 8.8.1.2.001-98 Державні санітарні правила «Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві», в зв`язку з чим йому роз`яснено та видано припис про усунення порушень вимог санітарного законодавства щодо необхідності дотримання вимог при використанні агрохімікатів в населеному пункті та відповідальність за порушення вимог санітарного законодавства. В подальшому [PERSON] зобов`язався дотримуватися вимог законодавства при застосуванні пестицидів та агрохімікатів. Як вбачається із повідомлення ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області №4.1/16308 від 24.10.2018 року, при комісійному розгляді повторного звернення позивача від 27.09.2018 року за участі сторін встановлено, що обробка садових насаджень пестицидами та агрохімікатами не проводилась. Зі слів [PERSON] після 28.04.2018 року пестициди та агрохімікати при обробці садових насаджень ним не використовувались. Останньому повторно направлено припис щодо обов`язкового дотримання вимог законодавства при використанні пестицидів та агрохімікатів в населеному пункті, заборони вентиляторного, штангового обприскування і гербігації садових насаджень поряд з будинками [ADDRESS] . Виконання припису залишається на контролі у Валківському районному управлінні. За повідомленням ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області від 25.06.2020 року, в ході розгляду звернення позивача спеціалістами управління та спільно з представником Сніжківської сільської ради встановлено, що станом на 17.06.2020 року обробка ягідних культур (полуниці, смородини та інш.) засобами захисту рослин на території земельних ділянок садово-ягідного комплексу поряд з житловим будинком позивача не проводились. Встановити факт проведення оброки в попередній час (з 11.04.2020 року по 02.06.2020 року) не вбачається за можливе. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 ЗК України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст.12 ЦПК визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Доказування, згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч.1 ст.19 ЗК України визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Визначальними для з`ясування цільового призначення земельної ділянки є насамперед положення щодо цільового призначення, вміщені в документах, які посвідчують право на земельну ділянку. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст.125 ЗК України). Ст.126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За змістом ст.22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. Громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва (ч.1 ст.35 ЗК України). Законодавство не визначає терміну «садівництво», проте цей термін є усталеним та загальнозрозумілим і вданому контексті означає вирощування плодових і ягідних (садових) рослин. Орендувати земельні ділянки для ведення садівництва будь-які об`єкти, у т.ч. і юридичні особи, не згадані в ч.1 ст.35 ЗК України, можуть без обмежень, що випливає із загального принципу свободи договору (п.3 ч.1 ст.3 ЦК України, а також прямо передбачено ст.5 ЗУ «Про оренду землі». Відповідно до ст.48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач, якими можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава. Згідно зі ст.24 ЦК України фізична особа це людина, що виступає як учасник цивільних відносин. Фізична особа з повною цивільною дієздатністю у відповідності до положень ст.50 ЦК України має право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом. До підприємницької діяльності фізичних осіб згідно ст.51 ЦК України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Фізична особа підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернуто стягнення. (ст.52 ЦК України) Згідно ч.1 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. За змістом ст.ст.4,21 ЗУ «Про захист рослин» є обов`язковим здійснення заходів, щодо захисту рослин підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності та громадянами діяльність яких пов`язана з користуванням землі та вирощуванням сільськогосподарської продукції. Відповідно до Державних санітарних правил ДСТП 8.8.1.2.001-98 «Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві»: 1.Забороняється застосування пестицидів для захисту зелених насаджень на територіях лікувально-профілактичних і дитячих установ, спортивних майданчиків, підприємств харчової галузі. 2.Застосування пестицидів для захисту зелених насаджень в межах села дозволяється тільки з 22 до 7 години при мінімальних висхідних повітряних потоках. 3.Забороняється обробка парків і зелених насаджень в населених пунктах в радіусі 1000м навколо них стійкими і високотоксичними пестицидами, а також препаратами, що мають неприємний різкий запах. 4.Для обробки індивідуальних садів і городів в межах населеного пункту дозволяється застосування тих пестицидів, які дозволені для роздрібного продажу населення «Переліком пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні» і Доповненням до нього. З метою зменшення пестицидного навантаження в межах населеного пункту краще застосовувати біологічні методи боротьби з шкідниками та агротехнічні \~з бур`янами. 5.В межах населеного пункту дозволяється обприскування ранцевими обприскувачами при швидкості вітру до 4 м/с. 6.У масштабах села забороняється повсюдна, одночасна обробка рослин однотипним препаратом, яка може обумовити масове надходження в атмосферне повітря населених пунктів аерозолю та токсичних парів. 7.Забороняється залишати пестициди та отруєні принади без охорони в місцях застосування. Не допускати, щоб діти мали вільний доступ до пестицидів. 8.До виконання робіт \~з пестицидами не допускаються особи віком до 18 років, вагітні жінки, що годують дітей, особи, що мають медичні протипоказання\~ за станом здоров`я. Діти шкільного та дошкільного віку не допускаються до роботи з пестицидами і на оброблені ними площі. 9.Працюти з пестицидами необхідно тільки в спецодязі, рукавичках, захисних окулярах та респіраторах. 10.Не допускається проведення ручних робіт на оброблених ділянках пестицидами після випадання опадів на передодні запланованого строку виходу на роботу при температурі повітря вище 20С. У цих випадках строки виходу збільшуються на одну добу. 11.Перед проведенням обробітків пестицидами необхідно завчасно оповістити мешканців сусідніх ділянок. 12.Купувати пестициди та агрохімікати слід тільки в спеціалізованих магазинах, де є всі необхідні дозвільні документи. Препарати повинні бути фасованими та герметично запакованими. Обов`язок забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля відповідно до ст.91 ЗК України покладено на власників. Відповідно до ст.141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії. Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що використання відповідачем пестицидів і агрохімікатів при обробці земельних ділянок з кадастровими номерами 6321287504:00:001:0061 та 6321287500:01:000:0790 належними та допустимим доказами не доведено, а земельна ділянка з кадастровим номером 6321287504:00:001:0050 взагалі не відноситься до предмету спору, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed