Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

21 серпня 2020 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 17166,91 грн. В позовній заяві представник позивача зазначає, що 21 листопада 2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого останньому видано кредит у розмірі 4560 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.11.2009 року. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його брат - [PERSON] , який вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом з ним та у визначений законом строк не відмовився від прийняття спадщини. 09 квітня 2020 року на адресу нотаріальної контори направлено претензію кредитора. 12 червня 2020 року [PERSON] направлено лист-претензію, вимоги якої на даний час не виконані. Враховуючи вищевикладене, оскільки станом на дату смерті [PERSON] значилась заборгованість в розмірі 17166,91 грн, то дані кошти позивач прохає стягнути із його спадкоємця - [PERSON] . Крім цього прохає стягнути понесені судові витрати - по сплаті судового збору. 29 вересня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій [PERSON] зазначив, що спадщину після [PERSON] не приймав, про наявність у нього боргів не знав та претензії з банку не отримував. Крім цього зазначив, що у брата було відсутнє будь-яке майно, а відповідальність може наступати лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину, а тому прохав відмовити в задоволенні позову. 16 листопада 2020 року [PERSON] подав до суду заяву, в якій прохав суд застосувати строки позовної давності, оскільки строк звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості сплив 21.11.2012 року. Також зазначив, що надані стороною позивача додатки до позовної заяви не відповідають вимогам ЦПК України щодо письмових доказів - не завірені належним чином та не містять підпису уповноваженої особи на оригіналі документу. 18 грудня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначив, що строк позовної давності за кредитним договором був збільшений до 5 років у п. 5.5 Умов договору. Останнє погашення заборгованості було здійснено 22.03.2017 року, а тому саме з цього часу починає перебіг позовної давності, який закінчується 22.03.2022 року. Позов подано до суду 14.08.2020 року, тому строк позовної давності не пропущено. 23 грудня 2020 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач зазначив, що позивачем не доведено, що спадкодавець ознайомлений з Умовами надання споживчого кредиту, а тому строк позовної давності становить 3 роки. Крім цього позивач посилається на Виписку з рахунку, однак такого документу суду не надає. Відповідно до наданого Розрахунку останнє погашення відбулось 03.09.2008 року. Крім цього відсутні підстави для задоволення позову по суті: відсутні підстави для звернення з позовом до відповідача, у спадкодавця на час смерті відсутнє майно, розмір штрафних санкцій є надмірним, позов не ґрунтується на доказах, наданих відповідно до вимог ЦПК України. 15 січня 2021 року до суду надійшли пояснення представника позивача, яким зазначено, що [PERSON] на момент смерті [PERSON] проживав разом із спадкодавцем і оскільки у визначений законом термін не подав заяву про відмову від спадщини, то вважається таким, що прийняв спадщину. Відсутність свідоцтва про прийняття спадщини не позбавляє права на спадщину. Разом з позовом суду подано клопотання про витребування доказів. Крім цього суду надано докази, з якими саме Умовами та правилами надання банківських послуг ознайомлено [PERSON] . Крім цього додав суду Виписку по рахунку та розрахунку заборгованості [PERSON] . Позов прохав задовольнити. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 01 вересня 2020 року відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження. За клопотанням представника позивача із нотаріальної контори витребувано копію спадкової справи, а з сільської ради ( за останнім місцем проживання спадкодавця) довідку про склад сім`ї [PERSON] станом на 02.06.2017 року. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 грудня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача, АТ КБ «ПриватБанк», будучи завчасно, належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов прохала задовольнити. Відповідач, [PERSON] , будучи завчасно, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. В задоволенні позову прохав відмовити. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 21 листопада 2007 року шляхом підписання анкети позичальника між [PERSON] та закритим акціонерним банком «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір, відповідно до якого Банк надав Позичальнику строковий кредит у сумі 4560 грн на строк 24 місяці ( з 21.11.2007 року по 21.11.2009 року включно), з умовами сплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 760 грн в обмін на зобов`язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» (СТАНДАРТ) (далі «Умов») строки (а.с.10). [INFO] [PERSON] помер (а.с.16). Станом на 02 червня 2017 року [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Крім нього, за даною адресою були зареєстровані та проживали [PERSON] , [INFO] та [PERSON] ( а.с.126). 09 квітня 2020 року на адресу Кобеляцької державної нотаріальної контори представником позивача направлено претензію про включення кредиторських вимог у сумі 17115,24 грн в спадкову масу, однак зазначену претензію не прийнято в зв`язку з закінченням шестимісячного терміну подачі претензії (а.с.17-19). Крім цього судом встановлено, що станом на 14.09.2020 року спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі відсутня (а.с.43). 12 червня 2020 року лист-претензію з вимогою про стягнення заборгованості в сумі 17153,52 грн за кредитним договором, укладеним між Банком та [PERSON] направлено [PERSON] (а.с.20-24). Із наданого представником позивача розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 26 травня 2017 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом становить 1438,93 грн., за процентами - 255,43 грн, комісією - 766,08 грн, пені - 14706,47 грн. [PERSON] останній раз здійснював погашення заборгованості 16.09.2008 року та в подальшому погашення заборгованості відбувалось шляхом списання доходів (.с.7-9, 106-108). Надані представником позивача Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) не підписані [PERSON] (а.с.11- 13). Згідно ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Таким чином, відповідач, [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки на момент смерті спадкодавця був зареєстрований та проживав з ним в одному домоволодінні. Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст.1281,1282 ЦК України. У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до статті 1281 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18) зроблено висновок, що «спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього. Кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги. Наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України». За положеннями ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Виходячи з наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 роз`яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. Представником позивача не надано суду доказів про те, коли саме він дізнався про смерть [PERSON] та про прийняття [PERSON] спадщини. Крім цього, спадкоємці можуть відповідати за зобов`язаннями спадкодавця лише в межах успадкованого майна. Судом при цьому встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня, свідоцтва про прийняття спадщини не видавались. Відомості про наявність у спадкодавця спадкового майна суду не надані. Клопотання про витребування доказів щодо наявності чи відсутності майна, належного спадкодавцю представником позивача не подавались. Таким чином позивач не надав суду доказів, які підтверджують, яке саме майно прийняв у спадок відповідач та яка його вартість, що унеможливлює стягнення з нього заявлених позивачем грошових коштів. Враховуючи вищевикладене, оскільки представником позивача не доведено наявність спадкового майна у спадкодавця та його вартість, а також не надано доказів про те, коли саме він дізнався про смерть [PERSON] та про прийняття [PERSON] спадщини, а доказування не може грунтуватись на припущеннях, то позов задоволенню не підлягає. Оскільки прав та охоронюваних законом інтересів позивача, про захист яких він просить суд у позові, відповідачем не порушено, і суд відмовляє позивачу у позові по суті в зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог, питання порушення строку позовної давності (за даних обставин) не впливає на суть винесеного рішення і відповідно, строк позовної давності, як спосіб захисту саме порушеного права, при вирішенні даного спору застосуванню не підлягає. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 2102 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: dismissed