Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилася після смерті її матері [PERSON], померлої 10.10.2010 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07.04.2008 року в віці 75 років померла її бабуся [PERSON], якій на підставі Державного акту на право власності належала земельна ділянка площею 3,86 га. [PERSON] постійно проживала з [PERSON] та фактично прийняла земельну ділянку у спадщину, але належним чином не оформила своїх спадкових справ належним чином. Про існування земельної ділянки позивач дізналась у 2016 році, однак, коли вона звернулась до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину, їй в усній формі було відмовлено в його видачі, у зв'язку із пропуском строку встановленого законом для прийняття спадщини. За викладених обставин, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області\~ в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 07.04.2008 року у віці 75 років в с. Кірове Комінтернівського р-ну Одеської області, померла [PERSON] /а.с.4/. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №843692, [PERSON] на підставі розпорядження райдержадміністрації Комінтернівського району Одеської області від 08.03.2005 року №302, належить земельна ділянка площею 3,86 га, яка розташована на території Кіровської сільської ради Комінтернівського р-ну Одеської області /а.с.11/. Згідно із копією свідоцтва про народження серії ІІ-АВ №041779, [PERSON] народилась 17.01.1956 року у батьків [PERSON] та [PERSON] /а.с.7/. Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу, [PERSON] та [PERSON], 16.01.1975 року уклали шлюб, після реєстрації якого дружина перейшла на прізвище чоловіка Кулик /а.с.8/. [PERSON], померла 10.10.2010 року у віці 54 років. Про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №238363 /а.с.6/. Родинні відносини позивачки з [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №47921 та свідоцтвом про укладання шлюбу серії ІІІ-ЖД №324490 /а.с.9-10/. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1220 ЦК України\~передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року "Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" зазначено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини [PERSON] зазначає, що вона дізналась про існування державного акту на земельну ділянку лише у 2016 році, однак заява про визначення додаткового строку для прийняття спадщину була подана тільки 11.12.2017 року, тобто зі спливом значного періоду часу. Відмовляючи в задоволені позову суд виходив з того, що обставини, на які посилається позивач, як причину пропуску строку, є неповажними. Жодних доказів на підтвердження існування причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій із прийняття спадщини, позивачем не надано та судом не встановлено. Крім того позивачем не надано будь яких доказів, які б підтверджували, що її мати [PERSON] постійно проживала з [PERSON] та фактично прийняла земельну ділянку у спадщину. Відмовляючи в задоволені позову, суд виходив з того, що з наданих позивачем доказів, не можливо встановити родинний звязок між [PERSON], померлою 07.04.2008 року та [PERSON], померлою 10.10.2010 року, оскільки в свідоцтві про народження останньої в графі мати зазначено «Гамуляк Євгенія Василівна»/а.с.7/. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, у звязку із відсутністю поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та через неможливість встановлення родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], позов задоволенню не підлягає. На підставі ст.ст. 1220,\~1268,\~1269,\~1270,\~1272 ЦК України\~і

Outcome: dismissed