Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

02 грудня 2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № LGALRX09130031 про надання останньому кредиту в сумі 1800,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, а також сплачувати відсотки, комісію та інші витрати за користування кредитом. У зв'язку з порушенням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, станом на 20.03.2014 року утворилась заборгованість у сумі 20564,48 грн., яка складається з 1800,70 грн. - заборгованості за кредитом; 7820,53 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 10597,53 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 5430,61 грн., яка була задоволена судовим наказом Алчевського міського суду Луганської області від 08.08.2008 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», різниця становить 15133,87 грн., а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 756,69 грн. - штраф (процентна складова), отже заборгованість складає 16390,56 грн. Незважаючи на неодноразові попередження, щодо погашення кредиту, заборгованості по відсоткам за користування кредитом, штрафу за порушення строків повернення кредиту та відсотків, [PERSON] здійснює з порушенням встановлених строків та не в повному обсязі. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом і просить стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 16390,56 грн. та суму судового збору у сумі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність, вимоги позову підтримує у повному обсязі, про що надав заяву на а.с. 33. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав: Сторони уклали 02 грудня 2006 р. між собою кредитний договір № LGALRX09130031, згідно якого [PERSON] був наданий кредит в сумі 1800,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, а також сплачувати відсотки, комісію та інші витрати за користування кредитом (а.с. 7-10). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 20.03.2014 року сума боргу [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» складає 20564,48 грн, з яких: 1800,70 грн-заборгованість за кредитом; 7 820,53 грн-заборгованість за процентами за користування кредитом; 345,72 -заборгованість по комісії; 10 597,53-пеня за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором, Штрафи 500 грн- фіксована частина; 756,69 грн- процентна складова, що за винятком 5 430,61 грн(стягнутих за судовим наказом) складає 16 390,56 грн. Згідно судового наказу Алчевського міського суду Луганської області від 08.08.2008 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» була стягнута сума заборгованості у розмірі 5430,61 грн. (а.с. 4). Мотивуючі позовні вимоги, позивач вказав, що зобов*язання щодо виконання кредитного договору № LGLRХ09130031 від 02.12.2006 року відповідачем виконуються не в повній мірі, внаслідок чого утворилась заборгованість в 15 133,87 грн. Позивач приймав заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитом та відсотками й штрафами шляхом видачі 21.10.08 року судового наказу. Згідно до умов договору (а.с.10) п.5.5: «Термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користуванням кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним Договором встановлюються сторонами тривалістю в 5 років.» Таким чином, позивач мав право звернутися з вимогою про стягнення заборгованості з відповідача протягом 5 років з дня видачі судового наказу: тобто до 21.10.2013 року ( 5 років з 21.10.2008 року), однак цей строк пропустив. За таких обставин, внаслідок сплину строку договірної позовної давності, позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed