Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з вказаною позовною заявою в якій зазначила, що [INFO] в м. Шаргород Вінницької області померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається, в тому числі, із житлового будинку розташованого в [ADDRESS]. При житті [PERSON] заповіла все своє майно позивачу, однак позивач у визначений законом шестимісячний строк не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що їй відомо, що заяви про прийняття спадщини подали [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці другої черги за правом представлення відповідно до п. 3 ст. 1266 ЦК України, як дочка та внуки рідних братів померлої спадкоємиці [PERSON]. Крім того, спадщину прийняла [PERSON], яка померла і за правом представлення спадкоємцем є її син котрий успадкував майно після її смерті -[PERSON] Ніхто із відповідачів не надав письмової згоди на прийняття спадщини позивачем. Позивач зазначає, що в період часу з 12.09.2013 року по 04.10.2013 року перебувала на амбулаторному лікуванні в поліклінічному відділенні Шаргородської ЦРЛ з діагнозом наслідки перенесення нейроінфекції, енцефалопатія 3-ї степені. Отже, причиною пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини стала хвороба позивача. У позовній заяві позивач просить суд, визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON], яка померла [INFO]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, додатково пояснив, що позивач з березня по 2013 року по вересень 2013 року перебувала за межами м. Шаргород у свого сина, який є прикордонником та проживає поблизу м. Ужгород. Коли саме позивач поїхала до сина та коли точно повернулася представнику позивача невідомо. Відповідач - [PERSON] проти задоволення позову [PERSON] заперечувала. Відповідач - [PERSON] проти задоволення позову [PERSON] заперечувала. Відповідач - [PERSON] проти задоволення позову [PERSON] заперечувала. Відповідач - [PERSON] проти задоволення позову [PERSON] заперечував. Судом встановлено, що [INFO] в м. Шаргород Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шаргородського районного управління юстиції у Вінницькій області 13 листопада 2013 року (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, із житлового будинку розташованого в [ADDRESS]. [PERSON], всупереч вимогам ст.1270 ЦК України, не подала вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом також встановлено, що [PERSON] 26.11.2013 року зверталася до Шаргородського районного суду Вінницької області (справа №152/2517/13-ц) з позовом до Шаргородської міської ради про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Предмет спору у вказаній справі був тотожним предмету спору у справі, яка розглядається, а саме: про поновлення строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 20.12.2013 року у вказаній справі №152/2517/13-ц у задоволенні позову було відмовлено. Дане рішення не оскаржувалося та набрало законної сили. Як встановлено у ході розгляду даної справи позивач змінила підстави позову та зазначила інших відповідачів. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В мотивувальній частині рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 20.12.2013 року у справі №152/2517/13-ц встановлено наступні обставини: «Вирішуючи спір, суд встановив факт, що [INFO] в м. Шаргород Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.04.2013 року. Спадкоємцем за заповітом від 9.03.2010 року після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідченим секретарем виконкому Гибалівської сільської ради і зареєстрованим в реєстрі нотаріальних дій сільської ради за №48, який, згідно відмітки Гибалівської сільської ради, станом на 12.11.2013 року не змінено і не відмінено. Вказаний факт також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 11.12.2013 року (а.с.23-25). Судом встановлено, що 5.04.2013 року у Шаргородській державній нотаріальній конторі Вінницької області заведено спадкову справу, номер якої у Спадковому реєстрі - 54344197, номер у нотаріуса - 145/13, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 11.12.2013 року (а.с.22). Спадщину за законом після смерті [PERSON] у строки, встановлені ст.1270 ЦК України, прийняли: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які подали заяви про прийняття спадщин, відповідно, 5.04.2013 року, 2.08.2013 року та 20.08.2013 року. Вказаний факт в судовому засіданні підтверджено поясненнями представника відповідача, представника третьої особи - адвоката [PERSON] а також копією спадкової справи №145/2013 до майна померлої [PERSON] (а.с.26-37), наданої державним нотаріусом на запит суду.» За таких умов відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] (а.с. 10). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини ст. 1272 ЦК України. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК. Відповідно до п. 24 Постанови Пленум Верховного Суду України № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкодавця на вчинення цих дій. Крім того, така ж позиція висвітлена і в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» де зокрема зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Помилковою є практика судів, які визнають причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними із порушенням вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК, відповідно до якої обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, хвороба, перебування позивача-спадкоємця в іншому регіоні України у зв'язку із відрядженням, службовою необхідністю не можуть підтверджуватись лише показаннями свідків. Суд звертає увагу, що на підтвердження факту перебування позивача за межами м. Шаргорода не надано жодного доказу. Підставою для поновлення строку позивач зазначає те, що вона з березня 2013 року по початок вересня 2013 року перебувала поблизу м. Ужгорода у свого сина а також з 12.09.2013 по 04.10.2013 року перебувала на амбулаторному лікуванні в Шаргородській ЦРЛ. Суд вважає, що вказана хвороба протягом 12 вересня по 4 жовтня 2013 року не є тривалою, і такою, що створила істотні, непереборні труднощі у поданні позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини, так як тривала тільки три тижні, тоді як ст.1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини до того ж перебування на амбулаторному лікуванні не є суттєвою перешкодою для реалізації права на подання заяви нотаріусу. Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що поважними причинами, внаслідок яких вона не прийняла вчасно спадщину після смерті [PERSON], є перебування її з початку березня 2013 року до початку вересня 2013 року за межами м. Шаргород в населеному пункті поблизу м. Ужгород, де несе прикордонну службу її син - [PERSON], а також, відсутність у неї інформації про смерть спадкодавця [PERSON], оскільки вказані посилання не підтверджуються належними та допустимими доказами. Так, позивач [PERSON] не надала суду доказів того, що вона перебувала за межами м. Шаргород, оскільки в паспорті останньої відсутні відмітки про тимчасову реєстрацію місця проживання (перебування) в прикордонній смузі у населеному пункті поблизу м. Ужгород, або листок чи інший документ міграційної служби. Крім того, позивач [PERSON] не представила доказів на переїзд з м. Шаргород в м. Ужгород та до населеного пункту, в якому перебувала, наприклад, квитків на автомобільний, залізничний чи повітряний транспорт, тощо. Також, суд вважає за необхідне зазначити про той факт, що позивач, навіть перебуваючи за межами м. Шаргорода, в іншому регіоні України, не перебувала за межами України, тому мала об'єктивну можливість отримати інформацію про смерть [PERSON], зателефонувавши своїм рідним чи знайомим, що проживають у м. Шаргород, приїхати та особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини чи направити таку заяву шляхом поштової кореспонденції. Перебування позивача у іншому регіоні України не було пов'язано із вимушеною необхідністю, так як з пояснень позивача, зазначених у позовній заяві, вбачається, що це не було службове чи інше відрядження, позивачка перебувала у іншому регіоні України з власної волі. З огляду на викладене суд не має правових підстав для поновлення пропущеного позивачем строку для прийняття спадщини. Оскільки, причини які зазначені позивачем для поновлення цього строку не є поважними та не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для подачі заяви про пийняття спадщини. Крім того, суд констатує, що позивач вдруге звертається до суду із вказаного предмету спору, зазначаючи різні обставини які на її думку перешкоджали скористатися своїм правом на подання заяви про прийняття спадщини, такі дії позивача на думку суду носять характер зловживання стороною своїми процесуальними правами. Стосовно заяви поданої представником відповідача [PERSON] - [PERSON] про стягнення з позивача суми витрат на правову допомогу суд вважає, що у цій заяві слід відмовити виходячи із наступного. Зустрічний позов відповідачем [PERSON] до позивача [PERSON] не подавала згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторон, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Зважаючи на положення вказаної норми ЦПК підстави для задоволення заяви представника відповідача відсутні. З огляду на викладене та

Outcome: dismissed