Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Алло" про розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, мотивуючи тим, що 06.01.2016 року він придбав в магазині ТОВ «Алло», розташованому в м. Лубни Володимирський майдан, 18/2 мобільний телефон марки LENOVO А1000 вартістю 1999 грн. На протязі 2016 року куплений телефон періодично самостійно відключався. 28.11.2016 року о 09 год 14 хв. було передано мобільний телефон до сервісного центру для проведення діагностики та обслуговування, у зв'язку з тим, що даний телефон кожен день сам вимикається. Разом з телефоном було здано коробку, навушники, зарядний пристрій, гарантійний талон та копію чеку про продаж товару і було отримано акт приймання товару для оцінки якості та обслуговування і копію заяви про передачу до сервісного центру для проведення діагностики та обслуговування. З обмінного фонду магазину «Алло» не був наданий для тимчасового використання з аналогічною маркою та з аналогічними функціями мобільний телефон. Після повернення з ремонту мобільного телефону 13.12.2016 року телефон продовжує сам вимикатися і тому 19 грудня 2016 року, він звернувся до директора магазину ТОВ «Алло» [PERSON] з проханням повернути кошти, на що отримав відповідь за підписом директора ТОВ «Алло» [PERSON] з рекомендацією знову звернутися до торгової точки з метою передачі придбаного товару (мобільного телефону) до сервісного центру для проведення діагностики та обслуговування. На підставі викладеного, позивач [PERSON] прохав суд : розірвати договір купівлі - продажу між ним [PERSON] та ТОВ «Алло» мобільного телефону LENOVO А1000 та зобов'язати ТОВ «Алло» за придбаний мобільний телефон марки LENOVO А1000 повернути йому кошти в сумі 1999 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити, обгрунтовував позовні вимоги обставинами, викладеними у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечує, свої заперечення обґрунтовувала тим, що після здачі телефону до магазину для відправлення до сервісного центру для ремонту, магазином було відправлено телефон до сервісного центру для проведення діагностики та обслуговування. 13.12.2016 р. товар було повернуто споживачу після здійснення сервісним центром поновлення програмного забезпечення. На даний час немає підстав для розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів за товар, оскільки у ньому не встановлено істотних недоліків, а позивач відмовився надати телефон до сервісного центру як через магазин, так і особисто сам для встановлення як факту будь-якого недоліку, так і істотного недоліку. Посилання позивача на те, що у товарі міститься істотний недолік не підтверджується жодним доказом по справі. Зясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що [PERSON] 06.01.2016 року придбав в магазині ТОВ «Алло» мобільний телефон марки LENOVO А1000 ІМЕІ 1:869073024766039 вартістю 1999 грн. (а.с. 5). Згідно гарантійного талону, строк гарантії на даний телефон становить 12 місяців, гарантія на товар обчислюється з дати його придбання. В межах гарантійного строку, мобільний телефон марки LENOVO А1000 згідно акту від 28.11.2016 року прийнято торговою точкою № 542 ТОВ «Алло» від [PERSON] для передачі до сервісного центру. Сторонами обумовлено термін обслуговування 21 день. Споживач зазначив недоліки товару : телефон кожен день сам вимикається. (а.с.15). На підставі заяви [PERSON] про передачу телефона до сервісного центру для проведення діагностики та обслуговування від 28.11.2016 р. та акту від 28.11.2016 року, мобільний телефон , придбаний позивачем [PERSON], було направлено до сервісного центру ТОВ «[PERSON] Сі». (а.с. 16). Згідно довідки ТОВ «[PERSON] Сі» від 31.01.2017 р., з мобільним телефоном LENOVO А1000 фахівцями компанії виконувалися наступні роботи : оновлення програмного забезпечення. Товар знаходився у ТОВ «[PERSON] Сі» з 5.12.2016 р. по 9.12.2016 р., з них у ремонті з 5.12.2016 р. по 8.12.2016 р. (а.с. 17). Відповідно до акту прийому передачі від 13.12.2016 року, ТОВ «Алло» повернуто [PERSON] мобільний телефон LENOVO А1000 після гарантійного ремонту. За змістом ст. 708 ЦК України та ст. 8 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII) у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно зі ст. 17 Закону № 1023-XII за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов'язаний провести експертизу продукції. Таким чином, саме на споживача покладається обов'язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця. Пунктом 12 ст. 1 Закону № 1023-XII встановлено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Приписами ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Із матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON], звернувшись 19.12.2016 року до відповідача із заявою про повернення коштів за придбаний мобільний телефон в сумі 1999 грн., не надав відповідачу сам товар для встановлення відповідачем як причин його несправності, так і самого факту несправності, що в силу вимог ч. 5 ст. 8 Закону № 1023-XII є обов'язковою передумовою для задоволення вимог споживача. У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що придбаний позивачем товар має істотні недоліки, які роблять неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення та які не можна усунути в розумний строк і на наявність таких доказів не посилається і сам позивач. Сам по собі факт знаходження товару у сервісному центрі не може свідчити про наявність у нього саме істотних дефектів, що унеможливлює його подальше використання за призначенням. З матеріалів справи вбачається, що товар було повернуто у встановлений за домовленістю строк 21 день. Позивач після повернення телефону із сервісного центру також і самостійно до сервісного центру з цього приводу не звертався, ніяких актів з сервісного центру, або з експертної установи з цього приводу суду не надав. Крім цього, суд враховує, що хоча покупцем товару та споживачем є позивач по справі [PERSON], однак товар до магазину для направлення до сервісного центру здавала [PERSON] та забирала його після проведення ремонту. Враховуючи викладене, відсутність будь-яких доказів наявності в товарі істотних недоліків, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed