Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

05 січня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спірна квартира належить їй та відповідачу [PERSON], з яким позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі, на праві спільної сумісної власності. 22 червня 2012 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу, позивач залишилася проживати в спірній квартирі. 16 січня 2014 року, повернувшись додому, позивач [PERSON] виявила, що замок у вхідних дверях квартири змінений і двері квартири ніхто не відчиняв. За фактом чинення перешкод у користуванні квартирою, позивач звернулася до дільничного інспектора міліції, про, що було складено відповідний акт. Просить суд усунути перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення її у спірну квартиру. Стягнути з відповідача на її користь 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди та суму сплаченого судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали з наведених у ньому підстав, просили позов задоволити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали, пояснили, що відповідач ніяких перешкод у користуванні житлом позивачу не чинив. Замок на вхідних дверях квартири не міняв. Заявив, що у позивача є ключ від вхідних дверей. Просили в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с. 7), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 8), копії технічного паспорту (а.с. 11-12)[ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 22 червня 2012 року (а.с. 10), шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. З дослідженої в судовому засіданні копії будинкової книги (а.с. 13-15) вбачається, що у прісній квартирі зареєстровані крім інших осіб, також позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] З дослідженого в судовому засіданні акту від 16 січня 2014 року (а.с. 39) вбачається, що у спірній квартирі замінено замки вхідних дверей, що чинить перешкоди [PERSON] у користуванні даною квартирою. Даний акт спростовує пояснення відповідача щодо того, що він не міняв замок на вхідних дверях спірної квартири. Приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом. Предметом спору розглядуваної справи є питання захисту права приватної власності позивача на житло, яке вирішується судом в межах цивільно-правових відносин. Як вбачається з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна, як вказано в ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Таким чином, в суді встановлено, що відповідач [PERSON] у спірній квартирі за адресою: [ADDRESS], протиправно позбавляє права користування позивача [PERSON] належною їм квартирою, оскільки, у зв'язку з заміною замка вхідних дверей, остання не може увійти до помешкання, порушує права власника, в тому числі можливості на свій розсуд здійснювати правочини щодо володіння, користування і розпорядження своїм майном. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне усунути перешкоди у користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], шляхом вселення [PERSON] до спірної квартири та зобов'язання надання [PERSON], [PERSON] ключів від зазначеної квартири. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Позивачем та її представником, ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні не надано суду жодного доказу понесення позивачем моральних страждань у зв'язку з чиненням відповідачем перешкод у користуванні житлом, а тому, в задоволенні цієї частини позову слід відмовити. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору, то, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп. Як вбачається з копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 141180 від 26.03.2015 року (а.с. 35), відповідачу [PERSON] встановлено II групу інвалідності довічно, тому, в частині позову про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору слід відмовити.

Outcome: dismissed