Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачів з позовом, в якому на підставі ст.ст. 1216, 1223, 1268 ЦК України просив визнати за ним право власності на 7/10 частки земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,89 га на території Тутовицької сільської ради Сарненського району, Державний акт серії ЯА №055129 як на спадкове майно після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтував відмовою нотаріуса оформити за ним спадщину з огляду на наявність інших спадкоємців, які своєчасно не відмовились від спадкування своїх часток. Хоча діти після смерті [PERSON] були зареєстровані за її місцем проживання і постійно там проживали, вони не претендують на земельні ділянки. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, слухати справу у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись, про причини неявки не повідомили, [PERSON] , [PERSON] , представник Сарненської міської ради подали суду заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Суд на підставі ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] ; з свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що позивач був чоловіком [PERSON] . Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №055129 від 3 лютого 2005 року [PERSON] належить земельна ділянка на території Тутовицької сільської ради Сарненського району для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,89 га. Позивач [PERSON] , який відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України належить до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця на час відкриття спадщини постійно з нею проживав та був зареєстрований. Постановою державного нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори Соколовської М. В. від 24 лютого 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину\~на все спадкове майно з огляду на обставини прийняття спадщини після смерті [PERSON] іншими спадкоємцями. За правилами\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1273 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суд України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. Суд зауважує, що жоден із відповідачів у встановлений строк не скористався правом подання заяви про відмову від належної йому частки та відсутність для цього будь-яких перешкод. Враховуючи те, що частки у спадщині спадкоємців за законом після смерті [PERSON] є рівними, спадкоємці прийняли спадщину та протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, заяв про відмову від спадщини не подали, правові підстави для спадкування позивачем 7/10 частки спадкового майна після смерті дружини відсутні. Крім цього, норми\~статті 125 ЗК України\~в редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин, вказують, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Між тим, спадкодавець, не додержавши вимог закону, не здійснив у встановленому законом порядку державну реєстрацію свого права, а тому не реалізував його в розумінні\~ст. 125 ЗК України, з огляду на що відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~воно не може входити до складу спадщини та успадковуватися спадкоємцями. Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст. 1218, 1267, 1268, 1270, 1273 ЦК України,

Outcome: dismissed