Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.10.2007 року [PERSON] 23.10.2007 року отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору та норм Закону відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 12.01.2014 року має заборгованість - 26184,19 грн., яка складається з: - 2034,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 8610,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 15540,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 3001,69 грн., яка була задоволена судовим наказом Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.12.2008 року з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить - 23182,50 грн. А також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф ( фіксована частина ); - 1159,12 грн. - штраф ( процентна складова ). Отже, заборгованість до стягнення становить 24841,63 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 24841,62 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 248,42 грн.. До початку судового засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала та просила застосувати строк позовної давності три роки. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Існування договірних зобов`язань між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] підтверджується Заявою № б/н від 23.10.2007 року, згідно з якою ПАТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON] кредит в сумі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту. Базова процентна ставка по кредиту 2% на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 3,5%. Пунктом 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що Клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його користування, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. При порушенні Клієнтом строків платежів по любому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову ( п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг ). Відповідно до п.5 п.п.5.5. ІІ Розділу Умов та Правил надання банківських послуг, за користування кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, із розрахунку 360 календарних днів в рік. За несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом та Овердрафтом ), Держатель сплачує відсотки за завищеною відсотковою ставкою чи додаткову комісію, розміри яких визначаються Тарифами. Відсотки за користування кредитом нараховуються в останній операційний день місяця за кожен календарний день за фактично використані в рахунок кредиту кошти, з дня списання суми з карточного рахунку ( п.п. 5.5.1, 5.5.2 ). Пунктом 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно розрахунку заборгованості станом на 12.01.2014 року [PERSON] має перед банком заборгованість по кредиту в сумі 26184,19 грн., яка складається з: - 2034,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 8610,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 15540,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. 11.12.2008 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 3001,69 грн., а також судових витрат в розмірі 40,50 грн. Судовий наказ набрав чинності 06.01.2009 року. Отже, заборгованість до стягнення становить 24841,62 грн., з урахуванням - 500,00 грн. - штрафу ( фіксована частина ); - 1159,12 грн. - штрафу ( процентна складова ). Згідно копії актового запису про шлюб № 4 від 15.01.2008 року, було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після укладення шлюбу - «Солом'яна». Також зазначено, що на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 23.05.2012 року шлюб між ними було розірвано. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема : припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, судом встановлено, що відповідач порушила умови договору № б/у від 23.10.2007 року, який був укладений між нею та КБ "Приватбанк", розмір заборгованості підтверджений документально та до теперішнього часу позичальником не погашений, у зв'язку з чим зобов'язання за договором не виконані в повному обсязі. Але, відповідач позовних вимог не визнала та заявила про застосування строків позовної давності. Так, згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.2, ч.3 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Так, матеріалами справи встановлено, що договірні відносини сторін виникли 23.10.2007 року. З заявою про видачу судового наказу КБ «Приватбанк» звернувся 08.12.2008 року та судовим наказом від 11.12.2008 року з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» стягнута заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.10.2007 року в розмірі 3001,60 грн.. Отже, перебіг загальної позовної давності почався заново після його переривання, а саме з 08.12.2008 року. Таким чином, трирічний строк позовної давності за вимогами, що випливають з умов договору № б/н від 23.10.2007 року, закінчився 08.12.2011 року. Але позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого порушеного права лише 13.02.2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Таким чином, суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. У зв'язку з цим згідно ст. 88 ЦПК України не підлягають й стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного, та ст. ст. 256, 257, 261, 264, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed