Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

У травні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, при житті [PERSON] залишив заповіт, відповідно до якого заповів [PERSON] належну йому земельну ділянку. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину у встановлений законодавством строк. Державним нотаріусом заведена спадкова справа №252/2005 до майна померлого [PERSON] , що на час смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину він звернувся до нотаріуса, але отримав відмову через розбіжності, а саме в заповіті та в його даті реєстрації, також у свідоцтві про смерть та правовстановлюючому документі, що посвідчує право власності спадкодавця на майно не співпадає по-батькові « [PERSON] » / « [PERSON] », рекомендовано звернутись до суду. В зв`язку з чим, позивач просить суд встановити факт належності померлому [INFO] [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-XC №014801, виданого Львівською сільською радою народних депутатів 24.12.2001 року, на ім`я [PERSON] , зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №357; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 7,26 га, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-XC №014801 від 24.12.2001 року в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 17.05.2021 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання та викликом сторін. Ухвалою суду від 30.06.2021 року залучено до участі у справі [PERSON] , в якості співвідповідача.\~ Ухвалою суду від 20.07.2021 року справу було призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в підготовче засідання не з`явилася, заявою просила розглянути справу за її відсутності, на задоволені позову наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить виклик до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - bs.ks.court.gov.ua. Причину своєї неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Поштовий конверт, направлений на адресу відповідача з повідомленням про день, час та місце судового засідання, повернувся з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Представник відповідача\~Тягинської сільської\~ради в підготовче засідання не з`явився, заявою від 30.06.2021 року просили розглянути справу за відсутності їх представника, позов визнали, проти його задоволення не заперечували. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС №014801, виданого Львівською сільською радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №357, [PERSON] на підставі рішення виконкому Львівської сільської ради народних депутатів від 25.10.2001 року №95, належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 7,26 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Львівської сільської ради Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.06.2020 року, [PERSON] належить земельна ділянка, що знаходиться на території Львівської сільської ради, кадастровий номер 6520683000:02:001:0476, на підставі державного акту від 24.12.2001 року, серії ІІІ-ХС №014801. Секретарем Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області посвідчено та зареєстровано в реєстрі заповіт №50 від 07.06.2002 року, відповідно до якого [PERSON] заповів належну йому земельну ділянку згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-XC №014801, зареєстрований за №357 від 24.12.2001 року, - [PERSON] . За свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №21. З відповіді\~з Бериславської\~державної нотаріальної\~контори №747/02-14\~від 24.12.2020\~року вбачається, що до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №252/2005 за заявою дочки померлого про прийняття спадщини за законом, також надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. У зв`язку з тим, що в заповіті посвідченому Львівською сільською радою Бериславського району Херсонської області 07.06.2002 року за р.№51 та його реєстрації розбіжності в даті; у свідоцтві про смерть та документі, що посвідчує право власності спадкодавця на вказане майно не співпадає по батькові, то свідоцтво про право на спадщину, видати не можливо. У зв`язку з цим, запропоновано звернутись до суду для вирішення даного питання. На підставі ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданого відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень , виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу має для позивача юридичне значення, тому що дозволяє йому реалізувати своє право як власників вказаної земельної ділянки. Зважаючи на те, що внести виправлення у державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-XC №014801позасудовим шляхом не вбачається можливим через смерть власника, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вимога стосовно встановлення факту належності померлому [INFO] [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-XC №014801, виданого Львівською сільською радою народних депутатів 24.12.2001 року, на ім`я [PERSON] , зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №357, обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки це дасть можливість [PERSON] реалізувати свої права на спадщину, після померлого [INFO] [PERSON] . Стосовно визнання права власності на майно в порядку спадкування, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В силу ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та він правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права. За таких обставин, зважаючи на те, що судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , у передбачений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг, через розбіжності в заповіті\~та в\~його даті\~реєстрації,\~також у\~свідоцтві про\~смерть та\~правовстановлюючому документі,\~що посвідчує\~право власності\~спадкодавця на\~майно, зважаючи на відсутність іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності правовстановлюючого документу на нерухоме майно, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 7,26 га, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-XC №014801 від 24.12.2001 року в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved