Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

У лютому 2015року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із зазначеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», посилаючись на те, що на підставі договору застави транспортного засобу №05-03-16/47, посвідченого 25 січня 2007 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] в забезпечення виконання її зобов'язаньпо кредитному договору №05-03-16/46 від 25 січня 2007 року було передано у заставу автомобіль марки ОРЕL, моделі ZAFIRA, типу легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску-2007, що належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РСА 882299, виданого 18 січня 2007 року РЕВ 1-го МРВ [PERSON] України в Одеській обл., Закритому акціонерному товариству «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк», яке 17 грудня 2012 року на підставі договору відступлення прав вимоги, відступило право вимоги за кредитним договором та на підставі договору про передачу прав за договорами забезпечення, посвідченого 17 грудня 2012 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1424, відступило право вимоги за договором застави Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Зазначала, що 12 січня 2015року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №291 про звернення стягнення відповідачем на предмет застави, що належить [PERSON] Постановою ВДВС Другого Малиновського РУЮ у м. Одесі від 12 лютого 2015р. було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного виконавчого напису нотаріуса. Позивач зазначала, що спірний виконавчий напис є незаконним, у звязку з чим просила суд ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис, посвідчений 12 січня 2015року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №291, який виданий за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», таким, що не підлягає виконанню з моменту його вчинення. \~ Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечував, надавши до суду письмові заперечення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Цивільним Кодексом України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що 25 січня 2007 року між ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 05-03-16/46, предметом якого було надання кредиту в іноземній валюті в сумі 28551, 00 дол. США, з датою погашення не пізніше 24.01.2014 року, з процентною ставкою за використання кредитних коштів у розмірі 12%. Також, 25 січня 2007 року, в забезпечення виконання зобов'язань[PERSON] по кредитному договору №05-03-16/46 від 25 січня 2007 року нею було передано в заставу банку автомобіль марки ОРЕL, моделі ZAFIRA, типу легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску-2007, що належить останній на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РСА 882299, виданого 18 січня 2007 року РЕВ 1-го МРВ [PERSON] України в Одеській обл. 17 грудня 2012 між ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги до [PERSON], що випливає з кредитного договору. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2016року по справі № 521/5350/16-ц, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23 лютого 2017рокуу позовних вимогах [PERSON] про визнання договорів відступлення прав вимоги на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» було відмовлено. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 10 грудня 2014року ТОВ «Кредитні ініціативи» зверталось до позивача із письмовою вимогою про усунення порушень, яка була направлена останній 12 грудня 2014року. Проте позивач вимоги банку проігнорувала, заборгованість не сплатила. Судом встановлено, що 12 січня 2015року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №291 про звернення стягнення ТОВ «Кредитні ініціативи» на предмет застави, що належить [PERSON] Постановою Другого Малиновського ВДВС ОМУЮ у м. Одесі від 12 лютого 2015р. було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного виконавчого напису нотаріуса. Постановою Малиновського ВДВС ОМУЮ від 10 березня 2016р. було накладено арешт на майно [PERSON] та накладено заборону на його відчуження. Постановою Малиновського ВДВС ОМУЮ від 10 березня 2016р. було оголошено розшук майна боржника. Відповідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положень ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно із п. 1.1. та 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мінюсту України 22 лютого 2012 року №296/5 -,для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Тобтовиконавчий напис вчиняється лише за умови наявності вичерпного переліку документів, які підтверджують безспірність вимог. (Застереження щодо неможливості вчинення виконавчого напису при наявності спору, його відсутності, або оскарженні тих чи інших документів немає). П. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до п. 3. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мінюсту України 22 лютого 2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи:якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172; при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 99 № 1172. Тобто нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє наявність спору між сторонами, оскільки це не передбачено порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Також не є підставною для відмовлення у вчиненні виконавчого напису, наявність спору у суді. Відповідно до Постанови КМ України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», отримання виконавчого напису для стягнення заборгованості а нотаріально посвідченими угодами, які передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно нотаріусу подаються такі документи:а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Суд зауважує, що наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов 'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. На підставі ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень та іпотечну вимогу, таким чином суд приходить до висновку про відмову в позові. З огляду на зазначене, викладені в позовній заяві обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили заявлені позовні вимоги, а тому позов [PERSON] не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed