Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на ту обставину, що відповідно до укладеного договору №HEQ0GA0000001184 від 11.04.2008 року [PERSON] 11.04.2008 року отримав кредит у розмірі 117300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,04% на рік на суму залишку заборгованість за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.04.2018 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісячно в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] станом на 06.07.2012 року має заборгованість 309201,16 грн., яка складається з 105225,47 грн. - заборгованість за кредитом, 92622,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2533,33 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 93857,90 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань договором, а також штрафи відповідно до договору, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 14711,96 - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та відповідачем 11.04.2008 року був укладений договір іпотеки. Згідно якого [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 140,60 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] , дане майно належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Комишанською селищною радою від 02.04.2008 року на підставі рішення від 01.04.2008 року за № 57. Ціна предмету іпотеки була обумовлена сторонами та дорівнює 160000 грн. Земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №HEQ0GA0000001184 від 11.04.2008 року в розмірі 309201,16 грн.: звернути стягнення на будинок загальною площею 140,60 кв.м., та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № б/н від 11.04.2008 року) публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно - правовими актами держави дій необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: [ADDRESS] , зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку, також стягнути з відповідачів понесені судові витрати. Ухвалою Комсомольського районного суду м.Херсона від 16.01.2013 року відкрито провадження у справі. Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 18.03.2013 року позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №НЕQ0GА000001184, від 11.04.2008 року в розмірі 309201,16 грн., - звернуто стягнення на будинок загальною площею 140,60 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки б/н від 11.04.2008 року) публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» з укладенням від імені відповідачів договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно - правовими актами держави дій необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселено [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані або проживають у житловому будинку ( предмет іпотеки), розташованому за адресою: [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку. Стягнуто з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3092,01 грн. Ухвалою Комсомольського районного суду м.Херсона від 22.10.2015 року виселено повторно [PERSON] та [PERSON] з житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Комсомольського районного суду м.Херсона від 19.09.2016 року заочне рішення ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано, призначено справу до розгляду в загальному порядку. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2017 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.09.2018 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.10.2019 року закрито підготовче провадження. Представник відповідача надав до суду заперечення проти позову ПАТ КБ «Приватбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення мешканців, згідно якого просив відмовити в задоволенні позову. Відповідач вважає позовні вимоги позивача незаконними та необґрунтованими. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06.04.2011 року у справі №2-2788/2011, задоволено позов позивача до третьої особи про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 117365,40 грн., з якої: тіло кредиту - 102000,47 грн.; проценти 8820,00 грн.; комісії 163,16 грн.; пеня 554,85 грн.; штраф 5826,92 грн. У вказаній справі позивачем заявлено до стягнення за тілом кредиту вже 105225,47 грн. і яким чином сума збільшилася не зрозуміло. Позивачем заявлено до стягнення пеню в сумі 93857,90 грн., штраф 250,00 грн. (фіксована частина) та штраф 14711,96 грн. штраф (процентна складова). Однак, у позові відсутні будь-які посилання на умови кредитного договору щодо застосування штрафних санкцій, не надано їх обґрунтування, з посиланням на норми матеріального закону. До того ж рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06.04.2011 року вже стягувався штраф. Згідно до п.5.1 кредитного договору, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, позичальник сплачує банку пеню, за кожен день прострочки, в розмірі 0,15% (п.8.4). Відповідно до п.5.3 кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, позичальник сплачує банку штраф в сумі 250,00 грн. + 5% від суми позову. Таким чином, позивачем, в порушення вимог законодавства, заявлено до стягнення два види фінансових санкцій за одне й те саме порушення умов кредитного договору. За період часу з 15.05.2008 року по 06.07.2012 року позивачем нараховано третій особі пеню за ставкою 54,75% річних. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Третя особа в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №HEQ0GA0000001184 від 11.04.2008 року [PERSON] 11.04.2008 року отримав кредит у розмірі 117300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,04% на рік на суму залишку заборгованість за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.04.2018 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісячно в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та відповідачем 11.04.2008 року був укладений договір іпотеки. Згідно якого [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 140,60 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] , дане майно належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Комишанською селищною радою від 02.04.2008 року на підставі рішення від 01.04.2008 року за № 57. Ціна предмету іпотеки була обумовлена сторонами та дорівнює 160000 грн. Земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи встановлено, що рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 19.11.2015 року позов задоволено. Стягнуто із [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 557 644,30 грн. Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 23.03.2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 29.05.2019 року заочне рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 19.11.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 23.03.2017 року скасовано та ухвалено нове рішення. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за процентами у сумі 1151,38 грн. У решті позову відмовлено. Відповідно до статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказаний Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»): судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (частина третя статті 36 Закону країни «Про іпотеку»): 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 39 Закону України «Про іпотеку»); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону України «Про іпотеку»). У пункті 27 договору іпотеки від 11.04.2008 року сторони передбачили позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобов`язаний повідомити іпотекодавця або шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону України «Про іпотеку», можливе лише за умови, що сторони договору іпотеки не передбачили цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, яке прирівнюється до такого договору за юридичними наслідками. Якщо ж сторони договору іпотеки передбачили такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, є неналежним способом захисту. Частина друга статті 36 Закону України «Про іпотеку», яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у частині третій статті 36 Закону України «Про іпотеку», способи задоволення вимог іпотекодержателя (статті 37, 38 Закону України «Про іпотеку»), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателяу спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса. Зазначений правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц, провадження № 14-112цс19. Згідно з частиною четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання позивачу права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду, що є свободою договору (статті 6, 627 ЦК України). З огляду на наведене, суд дійшов до висновку, що позивач обрав неналежний спосіб захисту його прав, тому у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, в разі задоволення позову за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати позивача, однак враховуючи, що в позові відмовлено, судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed