Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №3361304964-012185 від 11.08.2016 р., в сумі 33744 грн., в тому числі заборгованість за кредитом 4000 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 27600 грн., заборгованість за пенею 200 грн., посилаючись на те, що 11.08.2016 р. між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» і [PERSON] за допомогою веб сайту kltcredit.com.ua був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] позику в сумі 4000 грн. шляхом безготівкового переказу коштів на її рахунок зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 1944 грн., які вона мала сплатити протягом 30 діб з моменту підписання договору електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором, зі строком повернення кредиту до 10.09.2016р. Відповідач умови договору не виконала, позику і відсотки в обумовлений договором термін не повернула, внаслідок чого у неї перед позивачем утворилась заборгованість і нарахована неустойка відповідно до умов договору. Відповідач позов не визнала, стверджує, що вона не укладала ніякого договору позики чи іншого- з позивачем, і не отримувала від позивача позику взагалі, жодних документів щодо укладення договору з позивачем не підписувала ні у яких встановлений законом спосіб. В письмових запереченнях зазначила, що як на єдину підставу виникнення у неї зобовязань перед ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» представник позивача зазначає укладення між вказаним товариством і нею договору позики за допомогою веб сайту товариства шляхом обміну електронними цифровими підписами. Проте, електронного цифрового підпису вона не мала і не має, в долученому до позову договорі відсутні докази скріплення нею даного договору своїм електронним цифровим підписом, а відтак даний договір нею не укладений, будь яких інших документів, з яких можливо було б встановити, що вона підписала даний договір позики шляхом накладення цифрового підпису, чи у інший спосіб, позивачем не надано, а долучений до позову договір не може створювати для неї жодних правових наслідків. Просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Представник позивача в судові засідання жодного разу не зявився, викликався неодноразово, представником позивача подана заява про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі доказами, у звязку з неможливістю явки до Броварського міськрайонного суду Київської області для участі у розгляді справи. Позивач на підтвердження укладення договору позики з відповідачкою подав такі докази: копію паспорта і ідентифікаційного коду [PERSON]; договір № [NUMBER] 012185 від 11.08.2016 р., в якому сторонами договору зазначено ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» в особі [PERSON], що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, і [PERSON], Україна, [ADDRESS], НМ 357972 Борзнянським РВУМВС України в Чернігівській області, 15.09.2009, [NUMBER], що має електронну пошту: lyubov_ovdienko@ukr.net та номер телефону +380968487716 з іншої сторони. Відповідно до п.1.1 даного договору, за даним договором позикодавець надає позичальнику грошові кошти 4000 грн. Відповідно до п.1.2 позика надається позичальнику тільки за допомогою веб сайту позикодавця kltcredit.com.ua за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. У п. 7.13 договору зазначено, що цей договір підписано позикодавцем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ст.ст.11,12 ЗУ «Про електронну комерцію», цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. У графі реквізити та підписи сторін: Позичальник [PERSON], [NUMBER] Борзнянським РВУМВС України в Чернігівській області, 15.09.2009, Україна, 07400, м. 206, [ADDRESS], ідентифікаційний код [NUMBER], телефон +380968487716, смс код, Електронний підпис/ [PERSON]. У графіку розрахунків у графі позичальник зазначені такі ж самі дані про позичальника і зазначено Електронний підпис/ [PERSON]. Крім того, позивачем надано копію платіжного доручення № 1360 від 11.08.2016 р. платник КЛТ КРЕДИТ ТОВ, отримувач поповнення карт Приват 24 юр.ос., призначення платежу #4149437862675954 ІПН [NUMBER] [PERSON] зворотня фінансова допомога згідно договору № 3361304964-012185 від 11.08.2016 р., сума коштів 4000 грн. У платіжному дорученні відсутній підпис як платника так і отримувача коштів. Відповідач заперечувала факт укладення договору з позивачем, факт отримання кредитних коштів, а також наявність електронного цифрового підпису. Згідно ст.208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти: зокрема, 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Згідно ст.1046 ЦКУ \~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як зазначає позивач, і зі змісту наданого ним договору вбачається, що договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно ч.1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов'язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний підпис є обов'язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб'єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 \~ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~\~оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обовязковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ст.638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Згідно ст.218 ЦКУ - недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Згідно ст.509 ЦКУ - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. 2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Згідно ст.14 ЦКУ - цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. З аналізу норм закону, що регулює дані правовідносини, і з аналізу наданих доказів, суд встановив наступне: Договір № [NUMBER] 012185 від 11.08.2016 р., який викладений на паперовому носії, не містить електронних підписів, в тому числі електронного підпису відповідачки, отже наданий позивачем документ не дозволяє суду встановити наявність електронного підпису відповідача і відповідно сам факт волевиявлення відповідача (його прийняття ним пропозиції про укладення договору, надання згоди на отримання суми у позику, і тим більше на умовах, викладених у даному документі), та як результат укладення сторонами договору про надання обумовленої договором суми позики. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно зі\~ст. 59 ЦПК України\~суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими. Таким чином, документ з назвою договір № [NUMBER] 012185 від 11.08.2016 р., який долучений позивачем до позову у якості договору позики (зворотної допомоги) між сторонами, не може бути прийнятий судом як договір, що укладений у письмовій формі, тобто у формі, якої від нього вимагає закон. І не може розглядатись як письмовий доказ укладення договору позики. Жодних інших належних та допустимих доказів на підтвердження укладення договору позики позивачем суду не надано. Таким чином, позивач не довів самого факту укладення договору позики з відповідачем, і відповідно не довів виникнення у відповідача зобовязань за договором позики. Також позивач не довів факту отримання відповідачем позики у вказаній сумі. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справу лише в межах наданих сторонами доказів. А позивач, при наведених обставинах - не довів позовні вимоги, не довів укладення договору позики і передачі позикодавцю грошей та отримання відповідачкою вказаної суми, а також не довів наявність у відповідачки невиконаного грошового зобовязання перед ним, зокрема за вказаним позивачем договором. При розгляді справи суд не може робити висновки на припущеннях, що було б порушенням вимог закону щодо диспозитивності цивільного процесу, рівності сторін і , зокрема, обовязковості доказування позивачем позовних вимог. Таким чином, у задоволенні позову ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № [NUMBER] 012185 від 11.08.2016р., слід відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed