Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Державного підприємства "Нігинський кар`єр" про встановлення факту перебування у трудових відносинах, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона щ 26.05.2017 р. поданий час на підставі договору цивільно-правового характеру про надання охоронних послуг здійснює обов`язки по забезпеченню охорони у визначеному місці на території ДП «Нігинський кар`єр». Виконання зазначених обов`язків охоронника нею продовжуються шляхом переукладання та пролонгації зазначених договорів цивільно-правового характеру. На її переконання перебування її з відповідачем у цивільно-правових відносинах носить чисто формальний удаваний характер, тоді як зміст названого правочину та його умови містять ознаки трудового договору. Укладення цивільно-правового договору замість трудового вірогідно пов`язано з мінімізацією відповідачем проведення відрахувань до різних державних соціальних фондів податків та зборів, а також уникнення відповідальності за отримання працівником під час виконання ним трудових обов`язків травм на виробництві. Умовами укладеного з відповідачем цивільно-правового характеру не передбачено який саме результат роботи повинна вона як виконавець робіт передати замовнику та яким є кінцевий результат. Жодним пунктом договору не встановлено обсяг виконуваної роботи у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню, що повинні бути відображені в акті їх приймання. Не містяться в них і відомості щодо того, який саме конкретний результат роботи повинен передати виконавець замовникові, не визначено переліку завдань роботи, її видів, кількісних і якісних характеристик. Позивач вказує, що протягом дії договору цивільно-правового характеру про надання охоронних послуг, який укладався нею з відповідачем на певний період(3 місяці), щомісячно складалися та підписувалися акти прийому наданих послуг в яких зазначено, що виконавцем були надані, а замовником прийняті, а саме: охорона об`єкта, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме на посту(території), визначеним замовником та зазначеному в книзі нарядів, узгоджувалась сума винагороди. Зазначена обставина, на думку позивача, свідчить про те, що оплата праці за виконану роботу має систематичний характер, як це передбачено трудовим договором, а від так підтверджує сам факт її перебування у трудових відносинах з позивачем з 26.05.2017 р. по день подання позову до суду. Встановлення факту перебування з відповідачем в трудових відносинах їй потрібно для подальшого вирішення питання щодо трудового стажу та перерахування її пенсії за чинним законодавством. Позивач просить суд на підставі ст..ст. 15, 16 ЦК України, ст..ст. 21, 24 КЗпП України встановити факт її перебування у безстрокових трудових відносинах з відповідачем на посаді охоронника відомчої охорони з 26.05.2017 р. по день припинення нею трудових відносин у встановленому законом порядку. Під час підготовчого розгляду справи представник позивача позовні вимоги уточнив, просить суд встановити факт перебування позивача у безстрокових трудових відносинах з відповідачем на посаді охоронника відомчої охорони з 26.05.2017 р. по 30.10.2019 р. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками, причини неявки суду не повідомив, подав суду відзив на позов в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд вважає за можливе розгляд справи завершити без його участі на підставі наявних в справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, подав суду письмові пояснення по справі в яких вказує, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку період роботи з 01.06.2017 р. по даний час не зараховано до страхового стажу позивача оскільки не сплачені страхові внески. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 26 травня 2017 року між [PERSON] і ДП «Нігинський кар`єр» був укладений договір цивільно-правового характеру про надання охоронних послуг № 36-а, за умовами якого позивач взяла на себе зобов`язання забезпечити охорону ДП «Нігинський кар`єр» за адресою вул..Українська, 1, с.Сахкамінь, зокрема, забезпечити дотримання контрольно-пропускного режиму, контролювати винесення та внесення майна і матеріальних цінностей з території чи на територію об`єкта, не допускати проникнення сторонніх осіб, запобігати пронесенню будь-яким особам холодної та вогнепальної зброї, вибухових речовин, попереджувати виникнення конфліктних ситуацій, що створюють загрозу для безпеки об`єкта охорони, забезпечити дотримання встановлених правил пожежної безпеки на посту силами співробітників охорони під час несення ними чергування, за що одержує грошову винагороду. Порядок виконання цих обов`язків викладений в Інструкції охоронника, що є невід`ємною частиною даного договору. В подальшому сторони укладали аналогічного змісту договори від 26.08.2017 р. № 57, від 01.01.2019 р. № 106, від 01.04.2019 р. № 120, від 01.07.2019 р. № 143, № 159 від 01.10.2019 р. Пунктом 3.4 вказаних договорів про надання охоронних послуг визначено, що сторони зобов`язані підписувати і передавати замовнику акти про надані послуги. Актами про прийом наданих послуг до цивільно-правових договорів від 31.05.2017 р., 30.06.2017 р., 31.07.2017 р., 31.08.2017 р., 30.09.2017 р., 31.10.2017 р., 30.11.2017 р., 31.12.2017 р., 31.01.2018 р., 28.02.2018 р., 31.03.2018 р., 30.04.2018 р., 31.05.2018 р., 30.06.2018 р., 31.07.2018 р., 31.08.2018 р., 30.09.2018 р., 31.10.2018 р., 30.11.2018 р., 31.12.2018 р., 31.01.2019 р., 28.02.2019 р., 31.03.2019 р., 30.04.2019 р., 31.05.2019 р., 30.06.2019 р., 31.07.2019 р., 31.08.2019 р.(а.с.18-45) сторони засвідчили, що послуги (робота) надані (виконана) виконавцем замовникові належним чином, відповідно до умов Договору, а також вимог, що звичайно ставляться до таких або подібних послуг (робіт), сторони претензій одна до одної не мають. 30.10.2019 р. між сторонами було укладено угоду про розірвання договору цивільно-правового характеру про надання охоронних послуг яким сторони розірвали договір № 159 від 01.10.2019 р. (а.с.65). Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і не оспорюються сторонами. Відповідно до ст. 21КЗпП України трудовий договір - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не індивідуально-визначену роботу, спрямовану на досягнення результату, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію у процесі діяльності підприємства, організації. Після закінчення виконання певного завдання трудова діяльність не припиняється. Згідно з положеннями ч.ч. 1-2 ст.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Трудовий договір виходячи зі змісту ст. 21 КЗпП України спрямований на здійснення та забезпечення трудових функцій працівника. За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо. Цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання (отримання) певного результату праці. За цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство. Так, згідно ст.626 ЦК України цивільно-правовий договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1ст.837 ЦК за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від надання послуг є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є надання послуги, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності та отримання певного матеріального результату. Виконавець, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою діяльність пов`язану з наданням послуги. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Позивач та його представник не надали суду доказів звернення до відповідача у період з 26 травня 2017 року по 01 жовтня 2019 року із заявою про укладення трудового договору, доказів оформлення наказу (розпорядження) про прийняття її на роботу, ознайомлення з правилами внутрішнього трудового розпорядку з визначенням робочого місця, підпорядкування цим правилам та вимогам охорони праці та техніки безпеки. Крім цього позивачем та його представником не надано суду доказів, що позивач отримувала оплату за виконану роботу щомісячно відповідно до норм ст.ст. 94-97 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а також про надання їй впродовж цього періоду встановлених трудовим законодавством гарантій, пільг та компенсацій. Позивач та її представник також не представили суду доказів, що впродовж вказаного періоду відповідачем відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за неї сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок, що підлягав нарахуванню на суму нарахованої заробітної плати. Згідно з письмових пояснень на позовну заяву Головного управління ПФУ в Хмельницькій області(а.с.67-69) [PERSON] з 08.1.2002 року отримує пенсію за віком. Страховий стаж позивачки складає 38 років 1 місяць 03 дні(по 31.05.2017 р.). Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку періоди роботи з 26.07.2017 року по 31.10.2019 року не зараховано до страхового стажу позивачки, оскільки страхові внески не сплачувалися. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що укладені цивільно-правові угоди щодо охорони майна відповідача носять формальний, удаваний характер і фактично були укладені для приховання трудових відносин між сторонами. Загальні засади цивільного законодавства встановлено статтею 3 ЦК України. До цього переліку, зокрема, належить свобода договору. За змістом положень статей 626, 627 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (стаття 638 ЦК). Згідно з приписами статей 525, 526, 629 ЦК і статті 193 ГК договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 16 ЦК визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачено статтею 215 ЦК. Так, відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У вказаному спорі про встановлення факту трудових відносин позивач фактично ставить питання про спростування презумпції правомірності правочину. Відповідно до ст. 235 ЦК удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Оскільки воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших правовідносин, ніж ті, які ним передбачені, вирішенню підлягають питання правової природи оспорюваного правочину та характер спірних правовідносин сторін. Позивач не довела наявність дефекту волі при укладенні договорів - невідповідність її волі та зафіксованого у договорах волевиявлення. Договори містять усі обов`язкові умови договору підряду, до них сторонами неодноразово вносилися зміни стосовно розміру винагороди та порядку оплати робіт. Упродовж тривалого часу ці цивільно-правові договори виконувалися сторонами, що підтверджується відповідними актами виконаних робіт. 30.10.2019 року між ДП «Нігинський кар`єр» та позивачем укладено угоду про розірвання договору цивільно-правового характеру № 159 від 01.10.2019 р., що також свідчить про підтвердження сторонами презумпції правомірності правочину. Суд також враховує, що 22.11.2019 р. за заявою позивача було видано Кам`янець-Подільським міськрайонним судом судовий наказ (справа № 676/7595/19, номер провадження 2-н/676/579/19), яким було стягнуто з Державного підприємства «Нігинський кар`єр» на її користь заборгованість по договорам цивільно-правового характеру про надання охоронних послуг № 57 від 01.11.2017 року, № 106 від 01.01.2019 року, № 120 від 01.04.2019 року, № 143 від 01.07.2019 року, № 159 від 01.10.2019 року за винагороду виконавця в розмірі 37982,07 грн., станом на 01.11. 2019 року. Ця обставина також спростовує твердження позивача та її представника про удаваність цих угод і підтверджує, що вона визнає їх правомірність і обов`язковість виконання. В свою чергу встановлення факту перебування втрудових відносинах немає істотного значення для набуття позивачем права на перерахунок пенсії,оскільки відповідно до ЗаконуУкраїни «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при призначенні (прерахунку) пенсії враховується страховий стаж особи - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування і за який сплачено страхові внески. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок також підлягає нарахуванню на суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, відтак в разі його сплати вказаний період увійде до страхового стажу позивачки. З врахуванням наведеного суд дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed