Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

04.08.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання бездіяльності незаконною, зобов'язання вчинити дії та визнання права на поліпшення житлових умов. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 02.04.2015 року [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживаючий разом із сином [PERSON] в однокімнатній квартирі, житловою площею 17,7 кв. м. за адресою: [ADDRESS] звернувся до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації з заявою про взяття його на облік потребуючих поліпшення житлових умов на підставі: пункту 3) ст. 34 Житлового кодексу України; підпункту 3) пункту 13 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» затверджених Постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської Ради професійних спілок №470 від 11.12.1984 р. Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація, вказану заяву [PERSON] розглянула з порушенням вимого Житлового кодексу України та Правил, не визнаючи права [PERSON] на поліпшення житлових умов. Відповідно до ст. 48. Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Розділ ІІІ Житлового кодексу України регулює правовідносини щодо забезпечення громадян жилими приміщеннями, користування жилими приміщеннями. У ст. 60 Житлового кодексу України зазначено, що Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень затверджуються Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок. Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджені Постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської Ради професійних спілок №470 від 11.12.1984 р. Ст. 39 Житлового кодексу України передбачає, що громадяни беруться на квартирний облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті. Відповідно до п. 3) ст. 34 Житлового кодексу України потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров'я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Також у підпункті 3) пункту 12 Правил зазначено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров'я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров'я УРСР. 02.04.2015 року [PERSON] звернувся до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації з заявою про взяття його на облік потребуючих поліпшення житлових умов. До заяви [PERSON] додав необхідні документи у тому числі оригінал медичного висновку №774 від 05.06.2001 року, виданий поліклінікою №2 територіального медичного об'єднання Залізничного району м. Києва, в якому зазначено: «[PERSON] за станом здоров'я може проживати в комунальній квартирі, але в окремій від членів сім'ї кімнаті.» Термін дії медичного висновку №774 є безстроковим. За твердженням позивача, наявність цього висновку дає підстави для визнання його потребуючим поліпшення житлових умов на підставі пункту 3) ст. 34 ЖК України та підпункту 3) пункту 13 Правил. Відповідно до п. 19 Правил, попередній розгляд заяв про взяття на квартирний облік у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів провадиться громадською комісією з житлових питань при виконавчому комітеті. Вказані комісії перевіряють житлові умови громадян і про результати перевірки складають акт. Заяви і матеріали перевірки житлових умов громадян розглядаються на засіданні відповідної коміссі, яка вносить свої пропозиції виконавчому комітетові місцевої Ради. На засідання комісії при необхідності запрошується заявник. Згідно п. 20 Правил, громадяни беруться на квартирний облік за місцем проживання - рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної у місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Якщо на розгляд виконавчого комітету місцевої Ради або адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і профспілкового комітету буде внесено пропозицію про відмову у взятті на облік, на засідання вказаних органів запрошується заявник. При цьому, позивач зазначає, що Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація заяву [PERSON] від 02.04.2015 року про взяття його на облік потребуючих поліпшення житлових умов, у порушення вимог ст. 48 Конституції України, пункту 3) ст. 34 ЖК України та підпункту 3) пункту 13; пунктів 19 та 20 Правил, не визнаючи права [PERSON] на поліпшення житлових умов, як такого, що за станом здоров'я може проживати в комунальній квартирі, але в окремій від членів сім'ї кімнаті, не розглянула. Натомість, Дніпровська районна м. Києві державна адміністрація, листом від 17.04.2015 за №2-24-65 повідомила позивача про те, що порушене питання вже розглядалося на засіданні районної громадської комісії з житлових питань 15.08.2014р., де було прийняте рішення у прохання відмовити. Розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації №351 від 20.08.2014 року [PERSON] в прийнятті на квартирний облік було відмовлено на підстав штучного погіршення житлових умов шляхом відчуження в 2014р. ? частини однокімнатної квартири [ADDRESS], яка належала заявнику на праві приватної власності (ст. 1 7. Правил ). Поряд з цим позивач вказує, що з 21.12.2000 р. до 12.01.2012 р. гр. [PERSON], разом із сином [PERSON], [INFO], донькою [PERSON] [INFO] та онукою [PERSON] [INFO], проживали разом за адресою [ADDRESS] в однокімнатній квартирі жилою площею 15,3 кв.м. На підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за №5206, 1/2 частина вказаної квартири належала [PERSON], а інша 1/2 частина - [PERSON]. З 04.07.2001 р. [PERSON] разом із сином [PERSON] перебував на квартирному обліку у відділі обліку та розподілу житлової площі Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації. 05.06.2001 р. у [PERSON], на підставі медичного висновку №774, виникло право на поліпшення житлових умов відповідно до п.3 ст. 34 ЖК УРСР та п/п 3) пункту 13 Правил. 12.01.2012 р Солом'янською районною в м. Києві державною адміністрацією гр. [PERSON], на сім'ю із двох осіб, видано ордер №018440 серія Б на право зайняття жилого приміщення жилою площею 17,72 кв.м., яке складається з однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS]. Ордер виданий на підставі розпорядження Солом'янської районної державної адміністрації від 27.12.2011 р.№803. При цьому позивач зазначає, що його право проживати в окремій від членів сім'ї кімнаті, після отримання однокімнатної квартири [ADDRESS] м. Київ, залишилось не реалізованим. З 12.01.2012 р. станом на 26.05.2015 р. [PERSON] разом із сином [PERSON] проживають в однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS]. А в однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] залишились проживати донька позивача [PERSON] та онука [PERSON] Таким чином [PERSON], окремої від членів сім'ї кімнати ні в [ADDRESS], м. Київ не має. 20.06.2014 р. [PERSON] свою 1/2 частину квартири [ADDRESS] м. Київ подарував доньці [PERSON] Поряд з цим позивач вважає, що цей факт не призвів до погіршення житлових умов [PERSON] в результаті якого у [PERSON] виникло право на поліпшення житлових умов в контексті п/п 3) пункту 13 Правил. У липні 2014 року [PERSON], звернувся до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про прийняття його у складі сім'ї із 2 осіб (із сином [PERSON].) на квартирний облік, як потребуючого поліпшення житлових умов. Разом із заявою [PERSON] надав нотаріально завірену копію медичного висновку №774. 15.08.2014 року на засіданні громадської комісії з житлових питань при Дніпровській районній у м. Києві державній адміністрації, [PERSON] в прийнятті на квартирний облік було відмовлено (розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації N2 351 від 20.08.2014 р.). У розпорядженні Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації №351 від 20.08.2014 р. зазначено, що підставою відмови є штучне погіршення житлових умов шляхом відчуження в 2014 році 1/2 частини однокімнатної квартири №42, житловою площею 15,30 кв.м., по [ADDRESS] яка належала заявнику на праві приватної власності (ст. 17 Правил). За змістом ст. 17 Правил, громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом обміну займаного жилого приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), квартири, а також громадяни, у яких потреба в поліпшенні житлових умов виникла внаслідок вилучення жилого приміщення, використовуваного для одержання нетрудових доходів (стаття 96 ЖК УРСР), не беруться на квартирний облік протягом п'яти років з моменту погіршення житлових умов. 02.04.2015 р. позивач вдруге звернувся до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації із заявою про прийняття його у складі сім'ї із 2 осіб (із сином [PERSON].) на квартирний облік, як потребуючого поліпшення житлових умов. До заяви, разом з іншими необхідними документами, [PERSON] надав оригінал медичного висновку №774, але вказана заява Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією, у передбачений нормативно-правовими актами спосіб та строки, розглянута не була. Відповідно до пункту 8 Правил квартирний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Відповідно до пункту 11 Правил (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) кожна сім'я може перебувати на квартирному обліку за місцем роботи одного з членів сім'ї (за їх вибором) та у виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання. За наведених умов позивач просить суд: визнати право позивача на поліпшення житлових умов відповідно до п. 3) ст. 34 ЖК УРСР та п/п 3 п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими постановою Ради Міністрів Української РСР Українською Республіканською Радою Професійних Спілок №470 від 11.12.1984 року; визнати незаконною бездіяльність Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації щодо розгляду заяви [PERSON] від 02.04.2015 р. про взяття на квартирний облік, як потребуючого поліпшення житлових умов; зобов'язати Дніпровську районну у м. Києві державну адміністрацію заяву [PERSON] від 02.04.2015 року про взяття його на облік потребуючих поліпшення житлових умов винести на розгляд громадської комісії з житлових питань при Дніпровській районній у м. Києві державній адміністрації; зобов'язати Дніпровську районну у м. Києві державну адміністрацію прийняти рішення щодо взяття на квартирний облік [PERSON], [INFO], інваліда війни 1 групи із сім'єю у складі двох осіб у т.ч. [PERSON], [INFO], як потребуючого поліпшення житлових умов відповідно до підпункті 3) пункту 13 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» затверджених Постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської Ради професійних спілок №470 від 11.12.1984 р. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснив суду, що бездіяльність відповідача полягає у тому, що у порушення п. 20 Правил відповідач заяву позивача від 02.04.2015 року, про взяття на облік потребуючих поліпшення житлових умов, на засідання не виніс і рішення з даного питання не приймалося, а відповідач на зазначену заяву дав позивачу не передбачену жодним нормативно-правовим документом, формальну відписку від 17.04.2015 №2-24-65, у якій зазначив, що порушене питання вже розглядалось на засіданні районної громадської комісії з житлових питань 15.08.2014 р., де було прийняте рішення у проханні відмовити. При цьому представник зазначає, що відповідач не врахував, що 15.08.2014 року до заяви про взяття на облік потребуючих поліпшення житлових умов позивачем було додано не оригінал медичного висновку, а його копію, тож заява позивача від 15.08.2014 року не мала підстав передбачених п. 3 ст. 34 ЖК УРСР. 02.04.2015 року позивач звернувся з заявою про взяття на облік потребуючих поліпшення житлових умов додавши до заяви оригінал медичного висновку, що є підставою визнання громадянина потребуючим поліпшення житлових умов передбаченою п. 3 ст. 34 ЖК УРСР. Право позивача проживати в окремій від членів сім'ї кімнаті, після отримання однокімнатної квартири [ADDRESS] м. Київ, залишилось не реалізованим, і позивач отримавши на сім'ю із двох осіб однокімнатну квартиру, окремої від членів сім'ї кімнати не має. Представник вказує, що 20.06.2014 р. позивач дійсно подарував своїй доньці 1/2 частину однокімнатної квартири [ADDRESS] м. Київ, що перебувала у його приватній власності, але це відчуження не призвело до погіршення житлових умов позивача в результаті якого у останнього виникло право на поліпшення житлових умов в контексті ч. 3 ст. 34 ЖК УРСР та п/п 3) пункту 13 Правил. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що згідно розпорядження Солом'янської РДА позивач отримав квартиру на підставі наявної пільги, як ветеран війни та інвалід 1-ї групи, а не згідно медичного висновку, і ця квартира надавалась йому з урахуванням площі житла в квартирі на [ADDRESS] в м. Києві, отже відчуження частини квартири є штучним погіршенням житлових умов, тому у задоволенні заяви позивача було відмовлено. Представник відповідача вважає, що оскільки питання взяття на облік було розглянуто в 2014 році, на повторну аналогічну заяву відповідач правильно відповів лише листом про те, що така заява вже розглядалась і з того часу нічого не змінилось. Розпорядження відповідача прийняте у 2014 року не оскаржувалось та є чинним, тож, на думку представника, знову збирати з цього приводу комісію не було підстав. Крім того, представник зазначає, що постановою виконавчого комітету Київської міської ради №582 від 15.07.1985 року зі змінами передбачено, що особа може скористатись однією пільгою і зробити це повторно можна лише у разі, якщо хворіє на туберкульоз або психічне захворювання, і оскільки таких захворювань позивач не має, тож повторно скористатись пільгою він не може. Позивач мав дві пільги: як ветеран війни інвалід 1-ї групи або згідно медичного висновку. Позивач став на облік як ветеран війни інвалід 1-ї групи і саме за цією пільгою отримав житло. Квартиру було надано з урахуванням житла на [ADDRESS] в м. Києві і відчуживши належну йому частину, позивач штучно погіршив свої житлові умови. За таких обставин представник відповідача вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.12.2000 року позивач був власником ? частини квартири [ADDRESS] (а.с. 11). Розпорядженням Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації №803 від 27.12.2011 року «Про вирішення житлових питань громадян Солом'янського району», [PERSON] надано однокімнатну квартиру [ADDRESS] додатково до приватної власності, на родину із двох осіб: він, син - [PERSON]. З квартирного обліку знятий. [PERSON] на квартирному обліку перебуває з 07.11.2001 в пільговій черзі на позачергове отримання житла по категорії інвалідів Великої Вітчизняної війни 1 групи. В даний час [PERSON] мешкає та зареєстрований в однокімнатній приватній квартирі [ADDRESS] родиною із чотирьох осіб (він, син, дочка, онука) (а.с. 13). За змістом наявної в матеріалах справи копії ордеру №018440 серії Б виданого головою Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації на підставі розпорядження Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації №803 від 27.12.2011 року, вказаний ордер був виданий [PERSON] з сім'єю з двох осіб на право заняття жилого приміщення жилою площею 17,72 кв.м., яке складається з однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS]. Склад сім'ї: [PERSON], [PERSON] (а.с. 14). Як вбачається з матеріалів справи, за договором дарування частини квартири від 20.06.2014 року позивач подарував своїй дочці [PERSON] належну йому ? частину квартири [ADDRESS] (а.с. 15). За змістом медичного висновку №774 від 05.06.2001 року, [PERSON] хворіє на гіпертонічну хворобу, ускладнену органічним порушенням кровообігу головного мозку. Вказане захворювання передбачене Переліком хронічних захворювань, за яких особи, які страждають цими захворюваннями, не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї (Додаток №1 до Наказу МОЗ УРСР №52 від 08.02.1985 року). [PERSON] за станом здоров'я може проживати в комунальній квартирі, але в окремій від членів сім'ї кімнаті. [PERSON] не має захворювань, передбачених Наказом МОЗ УРСР № 330 від 28.03.1983 року та у відповідності до п/п 3 п. 44 Правил, не має права на першочергове надання житлового приміщення. Даний медичний висновок видано безстроково (а.с. 12). Згідно довідки про склад сім'ї, або зареєстрованих у житловому приміщенні №614 від 05.12.2014 року у квартирі [ADDRESS] за реєстровані: [PERSON] з 10.12.2013 року та [PERSON] з 28.01.2012 року (а.с. 17). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 08.07.2014 року, комісія відвідала квартиру [ADDRESS] з метою підтвердження права сім'ї перебувати на обліку потребуючих поліпшення житлових умов. Комісіє встановлено, що за зазначеною адресою мають постійне місце реєстрації та проживання [PERSON] та його син [PERSON] Сім'я проживає у 1-кімнатній ізольованій квартирі. Зареєстровано дві особи, фактично проживає дві особи (а.с. 16). За змістом наявних у справі копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про речові права на нерухоме майно [PERSON] та [PERSON] (а.с.46-47). Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації №351 від 20.08.2014 року, позивачу було відмовлено у прийнятті на квартирний облік сім'єю з двох осіб ([PERSON], 1931 р.н., та [PERSON], 1969 р.н.) у зв'язку зі штучним погіршенням житлових умов шляхом відчуження в 2014 році ? частини однокімнатної квартири №42, житловою площею 15,3 кв.м. по [ADDRESS], яка належала заявнику на праві приватної власності (ст. 17 Правил) (а.с. 18). Своїм листом від 17.04.2015 року Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація повідомила позивача про наступне: «На Вашу заяву щодо розгляду питання про взяття на квартирний облік для отримання житла Вашої сім'ї з двох осіб (Ви та син) повідомляємо, що порушене питання вже розглядалося у Вашій присутності на засіданні районної громадської комісії з житлових питань 15.08.2014 року, де було прийняте рішення - у проханні відмовити. Згідно розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 20.08.2014 року №351, в прийнятті на квартириний облік Вам було відмовлено на підставі штучного погіршення житлових умов шляхом відчуження в 2014 р. ? частини однокімнатної квартири №42 житловою площею 15,3 кв.м. на [ADDRESS], яка належала Вам на праві приватної власності». Відповідно до ст. 31 ЖК УРСР, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 34 ЖК УРСР, потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров'я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. За змістом ст. 35 ЖК УРСР, громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом обміну займаного жилого приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), а також громадяни, у яких потреба в поліпшенні житлових умов виникла внаслідок вилучення жилого приміщення, використовуваного для одержання нетрудових доходів (стаття 96), не беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов протягом п'яти років з моменту погіршення житлових умов. Відповідно до ст.ст. 36, 39 ЖК УРСР, облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті. Згідно ст.ст. 47, 49 ЖК УРСР, норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Понад норму жилої площі окремим категоріям громадян надається додаткова жила площа у вигляді кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів. Громадянам, що хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, а також громадянам, яким ця площа необхідна за умовами і характером виконуваної роботи, розмір додаткової жилої площі може бути збільшено. Порядок і умови надання додаткової жилої площі та перелік категорій громадян, які мають право на її одержання, встановлюється законодавством Союзу РСР. За змістом ст. 60 ЖК УРСР, Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень затверджуються Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок. Відповідно до п.п. 2, 8, 11 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. №470, жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю. Квартирний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Кожна сім'я може перебувати на квартирному обліку за місцем роботи одного з членів сім'ї (за їх вибором) та у виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання. Згідно п. 13 Правил, на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров'я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров'я УРСР. За змістом п. 17 Правил, громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом обміну займаного жилого приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), квартири, а також громадяни, у яких потреба в поліпшенні житлових умов виникла внаслідок вилучення жилого приміщення, використовуваного для одержання нетрудових доходів (стаття 96 Житлового кодексу УРСР), не беруться на квартирний облік протягом п'яти років з моменту погіршення житлових умов. Аналізуючи зміст медичного висновку щодо стану здоров'я позивача та наведені вище норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позивач є таким, що потребує поліпшення житлових у мов у відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 34 ЖК УРСР та п/п 3 п. 13 Правил, оскільки він має хворобу, передбачену Переліком хронічних захворювань, за яких особи, які страждають цими захворюваннями, не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї (Додаток №1 до Наказу МОЗ УРСР №52 від 08.02.1985 року) та на даний час проживає в однокімнатній квартирі з членом своєї сім'ї - сином, тобто проживає у одній кімнаті з членом сім'ї. Суд не погоджується з позицією відповідача про те, що позивач штучно погіршив свої житлові умови і тому на підставі п. 17 Правил не має права на взяття на квартирний облік, оскільки системний аналіз положень п. 17 Правил та ч. 1 ст. 35 ЖК УРСР вказує, що такі наслідки, як відмова у взятті на квартирний облік наступають лише у тих випадках, коли в результаті вчинення відповідних дій настало погіршення житлових умов особи. Сам по собі факт відчуження частини квартири належної позивачу в даному випадку не призвів до погіршення житлових умов, адже ні у квартирі по [ADDRESS], ні у квартирі по [ADDRESS], позивач не мав окремої від членів сім'ї кімнати, тож підстав для застосування положень п. 17 Правил та ч. 1 ст. 35 ЖК УРСР до позивача суд не вбачає. Потреба позивача в поліпшенні житлових умов у відповідності до п/п 3 п. 13 Правил виникла не в результаті його дій щодо відчуження належної йому частини квартири, а була наявна до їх фактичного вчинення. При цьому, суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання його права на поліпшення житлових умов відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 34 ЖК УРСР та п/п 3 п. 13 Правил не можуть знайти свого відображення у резолютивній частині рішення суду шляхом безпосереднього задоволення цієї вимоги, адже фактично наявність такого права є обставиною справи, що встановлюється судом при розгляді справи та дає підстави для задоволення наступних вимог позивача, які є обґрунтованим та адекватним способом захисту порушеного права. Наявність такого права суд установив та виклав в мотивувальній частині рішення. Стосовно визнання незаконною бездіяльності відповідача щодо розгляду заяви позивача про взяття його на квартирний облік від 02.04.2015 року, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в цій частині, з огляду на наступне. Відповідно до п.п. 19, 20 Правил, попередній розгляд заяв про взяття на квартирний облік у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів провадиться громадською комісією з житлових питань при виконавчому комітеті, а на підприємстві, в установі, організації - комісією по житлово-побутовій роботі профспілкового комітету. Вказані комісії перевіряють житлові умови громадян і про результати перевірки складають акт. Заяви і матеріали перевірки житлових умов громадян розглядаються на засіданні відповідної комісії, яка вносить свої пропозиції виконавчому комітетові місцевої Ради або адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і профспілковому комітетові. На засідання комісії при необхідності запрошується заявник. Громадяни беруться на квартирний облік: за місцем проживання - рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної у місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Рішення щодо взяття на квартирний облік повинно бути винесене у місячний строк з дня подання громадянином необхідних документів. Якщо на розгляд виконавчого комітету місцевої Ради або адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і профспілкового комітету буде внесено пропозицію про відмову у взятті на облік, на засідання вказаних органів запрошується заявник. В обґрунтування своїх позовних вимог про визнання незаконною бездіяльності відповідача, сторона позивача посилається на те, що відповідач не дотримався встановленої процедури розгляду заяви про взяття на квартирний облік від 02.04.2015 року, а лише відповів листом, що аналогічна заява вже розглядалась. При цьому, сторона позивача зазначає, що до першої заяви була додана копія медичного висновку, а до заяви від 02.04.2015 року вже оригінал медичного висновку, що також свідчить про бездіяльність відповідача. Поряд з цим, з такою позицією позивача погодитись не можна, адже відповідач розглядаючи першу заяву про взяття на квартирний облік від липня місяця 2014 року відмовив в її задоволенні з підстав штучного погіршення житлових умов, тож фактично відповідач визнав право позивача на поліпшення житлових умов відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 34 ЖК УРСР та п/п 3 п. 13 Правил та прийняв наданий позивачем медичний висновок до розгляду як належний, хоча він й був в копії. При цьому, представниками сторін визнано та не заперечувалось, що заяви подані в липні 2014 року та у квітні 2015 року різнились лише тим, що в першому випадку медичний висновок був в копії, а в другому - в оригіналі. Чинним законодавством України не передбачено можливості повторного розгляду фактично однієї і тієї ж самої заяви за положеннями п.п. 19, 20 Правил, тож, на думку суду, відповідач мав право відповісти позивачу на заяву від 02.04.2015 року листом про те, що така заява вже розглядалась, та в цьому питанні відповідач не допустився порушень, які б вказували на його незаконну бездіяльність. Суд не приймає до уваги посилання сторони відповідача на положення п. 10 Постанови виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів та Президії Київської міської ради профспілок №582 від 15.07.1985 року, які на думку відповідача не дають позивачу права для повторного взяття на облік потребуючим покращення житлових умов, з огляду на наступне. Відповідно до п. 10 Постанови виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів та Президії Київської міської ради профспілок №582 від 15.07.1985 року «Про порядок застосування у м. Києві "Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР"», встановити, що пільгою кожна сім'я може скористатися тільки одноразово, а у випадку виникнення надалі умов для повторного заліку на облік, надання житла відбувається на загальних підставах, за виключенням хворих туберкульозом відкритої форми або психічними захворюваннями. В даному випадку суд не вбачає підстав вважати, що позивач має намір повторно скористатись пільгою для зарахування на квартирний облік, адже квартира по [ADDRESS] була надана дійсно пільгово у позачерговому порядку як інваліду Великої Вітчизняної війни 1-ї групи, а в даному випадку позивач ставить питання про зарахування його на квартирний облік відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 34 ЖК УРСР та п/п 3 п. 13 Правил, що для позивача пільг не передбачає, оскільки наявна в нього хвороба, передбачена Переліком хронічних захворювань, за яких особи, які страждають цими захворюваннями, не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї (Додаток №1 до Наказу МОЗ УРСР №52 від 08.02.1985 року), і вказаний перелік на першочергове або позачергове отримання житлового приміщення права не надає. Крім того, п. 10 наведеної вище постанови в цілому не позбавляє особу права на поліпшення житлових умов, а лише зазначає, що у випадку виникнення надалі умов для повторного заліку на облік, надання житла відбувається на загальних підставах. В даному випадку, позивач пільг при отриманні житла відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 34 ЖК УРСР та п/п 3 п. 13 Правил не має і житло має йому надаватись на загальних підставах. Вирішуючи вимогу про зобов'язання відповідача винести на розгляд громадської комісії з житлових питань при Дніпровській районній у м. Києві державній адміністрації заяву позивача від 02.04.2015 року про взяття його на квартирний облік потребуючих поліпшення житлових умов, суд приходить до висновку, що така вимога задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Перш за все аналогічна заява позивача вже була розглянута у 2014 році і з підстав викладених вище, суд дійшов висновку про відсутність в діях відповідача незаконної бездіяльності щодо заяви позивача про взяття його на квартирний облік від 02.04.2015 року. Крім того, вимога про зобов'язання відповідача винести на розгляд громадської комісії з житлових питань при Дніпровській районній у м. Києві державній адміністрації заяву позивача від 02.04.2015 року про взяття його на квартирний облік потребуючих поліпшення житлових умов є взаємовиключною вимогою до наступної вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача взяти його на квартирний облік у складі сім'ї з двох осіб. В даному випадку, суд вважає, що вимога про зобов'язання відповідача винести на розгляд громадської комісії з житлових питань заяву позивача від 02.04.2015 року про взяття його на квартирний облік не є належним способом захисту порушеного права і відновлення порушеного права можливе лише шляхом зобов'язання відповідача взяти позивача на квартирний облік у складі сім'ї з двох осіб з урахуванням встановлених судом обставин справи та норм чинного законодавства України. Відповідно до п.п. 18, 21, 53 Правил, заява про взяття на квартирний облік подається відповідно до виконавчого комітету Ради народних депутатів за місцем проживання громадян та адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації за місцем їх роботи. До заяви додаються, зокрема: довідка з місця проживання про склад сім'ї та прописку, видана організацією, яка здійснює експлуатацію жилого будинку, або громадянином, який має у приватній власності жилий будинок (частину будинку), квартиру. У рішенні виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів або у спільному рішенні адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і профспілкового комітету, які розглядали заяви громадян, вказуються дата взяття на облік, склад сім'ї, підстава для взяття на облік, вид черговості надання жилих приміщень (загальна черга, в першу чергу), а при відмові у взятті на облік - підстава відмови. Жиле приміщення надається громадянинові на всіх членів сім'ї, які перебувають разом з ним на квартирному обліку, а також на дітей, що народилися після взяття його на облік, і на дружину (чоловіка), яка пізніше вселилася на жилу площу, зайняту подружжям, що перебуває на обліку. З урахуванням викладено, суд приходить до висновку, що задовольняючи вимогу про зобов'язання відповідача взяти позивача на облік потребуючих поліпшення житлових умов, суд має, зокрема, зазначити в резолювній частині посилання на наявність довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, про те, що взяття на облік позивача має відбуватись у складі його сім'ї з двох осіб та відповідне посилання на підставу зарахуванні на квартирний облік. Стосовно черговості надання житлового приміщення позивач відповідних вимог не висував, а виходити за межі позовних вимог суд права не має. Однак враховуючи попереднє отримання квартири в пільговій черзі, зміст медичного висновку та положення п. 10 Постанови виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів та Президії Київської міської ради профспілок №582 від 15.07.1985 року «Про порядок застосування у м. Києві "Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР"», позивач в даному випадку права першочергового отримання житла не має та надання житла має відбуватись на загальних підставах. На підставі викладеного,

Outcome: partial