Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до [PERSON] , Фермерського господарства «Довіра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державний реєстратор відділу державної реєстрації Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Зарубіна Олена Володимирівна про визнання недійсною додаткової угоди, визнання недійсним договору, посилаючись на наступні обставини. 01.11.2007 року між [PERSON] , як власником і відповідно орендодавцем, та ФГ « Черній Михайло Андрійович » як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Оситнязької сільської ради, загальною площею 3,87 гектарів, у томі числі рілля 3,87 гектарів, під №809. Договір оренди укладено на 10 років та зареєстровано 03.02.2009 року за №04.09.377.00097. Тобто, строк його дії мав закінчитися 03.02.2019 року. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.10.2019 року № 186670261 в Державному реєстрі наявний запис про інше речове право на земельну ділянку, а саме 02.01.2019 року здійснено запис № 29774099 про право користування земельної ділянки для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), підстава виникнення іншого речового права: договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзис), виданий 02.01.2019 року, укладений між ФГ "Довіра" та « Гопа В.О. ». Предметом договору є земельна ділянка загальною площею 3.8712 га кадастровий номер 3523885200:02:000:0809. При з`ясуванні ситуації позивачу стало відомо, що договір емфітевзису з відповідачем-2 був укладений на підставі того, що договір оренди з позивачем був нібито розірваний, але позивачу нічого про це не було відомо. В подальшому позивач дізнався про наявність угоди від 23.07.2018 року про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю), ділянки №2016/12 від 01.06.2016 року та акту приймання передачі об`єкта від 23.07.2018 року. Окремо слід зауважити, що [PERSON] (попередній голова ФГ « Черній Михайло Андрійович »), помер [INFO] . До моменту його смерті, в нього не було жодних намірів розривати достроково договір оренди з відповідачем-2, оскаржувана додаткова угода ним не підписувалася. На підставі вищевикладеного, змінивши предмет позову, позивач остаточно просив суд: - витребувати на користь Фермерського господарства «Черній Михайло Андрійович» земельну ділянку з кадастровим номером: 3523885200:02:000:0809, загальною площею 3.8712 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид використання - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, з незаконного користування Фермерського господарства «Довіра»; - скасувати реєстраційний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію припинення права оренди фермерського господарства « Черній Михайло Андрійович » на земельну ділянку з кадастровим номером: 3523885200:02:000:0809, внесений на підставі рішення державного реєстратора Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Зарубіної Олени Володимирівни від 26 грудня 2018 року № 44823634; - скасувати реєстраційний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з наступними параметрами: номер запису про інше речове право: 29774099; дата державної реєстрації: 02.01.2019, опис об`єкта іншого речового права: земельна ділянка площею 3.8712 га, кадастровий номер 3523885200:02:000:0809, про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за договором про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), від 02.01.2019 року, внесений державним реєстратором: Зарубіною Оленою Володимирівною, Великосеверинівська сільська рада Кропивницького району, Кіровоградська область, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44965125 від 04.01.2019. До суду від представника відповідачів надійшли відзиви, згідно яких останній просив відмовити в задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили задовольнити позов. Представник відповідачів у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа державний реєстратор Зарубіна О.В. повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду справи у судове засідання не з`явилася, при цьому від неї до суду надійшло пояснення згідно якого вона просила відмовити у задоволені позовних вимог. Заслухавши сторони, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за таких підстав. Згідно ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії 1-КР №040454, виданого Новомиргородською райдержадміністрацією Ради народних депутатів від 27 лютого 2002 року, власником земельної ділянки загальною площею 3.87 га, кадастровий номер 3523885200:02:000:0809, яка розташована на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, є [PERSON] (а.с.13 т.1). 01.06.2016 року між [PERSON] як орендодавцем та ФГ «Черній Михайло Андрійович» як орендарем укладено договір оренди земельної ділянки № 2016/12, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування (оренду) вказану вище земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією договору оренди землі (а.с.17-19 т.1). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 64305031 від 26.07.2016 року договір оренди землі № 2016/12 від 01.06.2016 року зареєстровано 21.07.2016 року за №15573086 (а.с.20 т.1). У відповідності до п. 3.1 Договір оренди укладено на строк 10 років, починаючи з дня державної реєстрації права оренди в порядку передбаченому законодавством. 23.07.2018 року ФГ «Черній М.А.» та [PERSON] підписали угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю), ділянки №2016/12 від 01 червня 2016 року (запис про державну реєстрацію № 64305031 від 26.07.2016 року) та акт приймання-передачі об`єкта оренди від 23.07.2018 року (а.с.21 т.1). [INFO] в селі Оситняжка Новомиргородського району Кіровоградської області у віці 60 років помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 14 від 26 листопада 2018 року, вчинений Виконавчим комітетом Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (а.с.33 т.1). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.01.2019 року № 151951118, в Державному реєстрі наявний запис про інше речове право щодо згаданої вище земельної ділянки від 02.01.2019 року про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) (а.с.81 т.1). Як вбачається з договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 02.01.2019 року, укладеного між [PERSON] та ФГ «Довіра» щодо земельної ділянки, загальною площею 3.8712 га, кадастровий номер 3523885200:02:000:0809, яка розташована на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, [PERSON] передав ФГ «Довіра» право володіння та право цільового використання, що підтверджується копією договору (а.с.79-80 т.1). Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України). Згідно з ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Частинами 1, 2, 5, 6 статті 106 ЦПК України визначено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Відповідно до ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Законодавство України про судову експертизу складається із цього Закону, інших нормативно-правових актів. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачено законодавством України про судову експертизу, застосовуються правила міжнародного договору України (стаття 2 Закону України «Про судову експертизу»). Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження (стаття 3 Закону України «Про судову експертизу»). Відповідно до п. 1.2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08 жовтня 1998 року почеркознавча експертиза віднесена до криміналістичних експертиз. Згідно з ст.7 Закону України «Про судову експертизу» виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз. До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України. Згідно з ст.9 Закону України «Про судову експертизу» атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України. Особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що за заявою [PERSON] складено висновок експерта № 10/20 від 27.03.2020 року. Вказаний висновок склав експерт Герасименко О.В. Науково-дослідної лабораторії судових експертиз за результатами проведення почеркознавчої експертизи. Згідно вказаного висновку підпис від імені [PERSON] в графі Орендар: в документі Угода про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю), ділянки № 2016/12 від 01 червня 2016 року (запис про державну реєстрацію № 64305031 від 26.07.2016 року), укладеною між [PERSON] та Фермерським господарством «Черній Михайло Андрійович» 23 липня 2018 року, виконано не самим [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням його підпису (а.с.2-9 т.2). Як вбачається з листа Міністерства юстиції України № 416/14043-33-20/6.1 від 20.05.2020 року за даними Реєстру свідоцтво про підтвердження кваліфікації судового експерта № 755, видане Герасименку Олегу Володимировичу , як працівнику Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України, на підставі рішення Експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2012 року за експертною спеціальністю 1.1 - дослідження почерку та підписів недійсне з 29.04.2016 року у зв`язку з звільненням останнього з Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України згідно з наказом № 12 (а.с.40 т.2). Крім того, згідно витягу з реєстру атестованих судових експертів, свідоцтво експерта Герасименка О.В. №755, видане ЕКК МВС України 23 травня 2012 року є недійсним (а.с.38 т.2). Таким чином, зазначене дає підстави дійти висновку, що експерт Герасименко О.В. не мав повноважень на здійснення експертного дослідження та відповідно проводити почеркознавчу експертизу. Відтак, висновок експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 27 березня 2020 року №10/20 не можна визнати належним доказом на підтвердження обставин, на які посилається позивач, тому суд його відхиляє. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 760/17626/18. Крім того, за клопотанням позивача ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 16 липня 2020 року призначено посмертну судово-почеркознавчу експертизу (а.с.44-45 т.2). 29 липня 2020 року до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи (а.с.46-48 т.2). 05 серпня 2020 року ухвалою вказаного суду було відмовлено у задоволенні клопотання експерта, оскільки сторони не надали оригінал примірника спірної угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки у зв`язку з його відсутністю, у матеріалах розглядаємої справи вказаний оригінал документа також відсутній (а.с.55 т.2). Згідно повідомлення № 3129/3130/20-27 від 14.08.2020 року Кропивницького відділення КНДІСЕ про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи експерт зазначив, що ухвала залишена без виконання (а.с.64-65 т.2). Що стосується показань свідка [PERSON] , то суд вважає такий доказ неналежним і недопустимим доказом з огляду на предмет доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд, враховуючи положення ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України, вважає, що належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження доводів про те, що [PERSON] не підписував угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю) № 2016/12 від 01.06.2016 р. стосовно земельної ділянки, площею 3,8712 га, кадастровий номер 3523885200:02:000:0809, що розташована на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, позивач та його представники суду не надали. В силу приписів ст.ст. 203, 204, 215 ЦК України встановлено принцип презумпції правомірності правочину відповідно до якого, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. У зв`язку з наведеним відсутні законні підстави для скасування реєстраційного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію припинення права оренди фермерського господарства « Черній Михайло Андрійович » на земельну ділянку з кадастровим номером: 3523885200:02:000:0809, внесеного на підставі рішення державного реєстратора Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Зарубіної Олени Володимирівни від 26 грудня 2018 року №44823634 та витребування земельної ділянки з володіння Фермерського господарства «Довіра» і повернення її позивачу Фермерському господарству «Черній Михайло Андрійович». При цьому, суд також враховує, що згідно позову земельна ділянка з кадастровим номером: 3523885200:02:000:0809 знаходилася у володінні позивача, тобто застосування такого способу захисту як витребування земельної ділянки є безпідставним. Враховуючи, що судом не встановлено підстав для скасування реєстраційного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію припинення права оренди фермерського господарства « Черній Михайло Андрійович » на земельну ділянку з кадастровим номером: 3523885200:02:000:0809, то суд вважає, що [PERSON] , як власник земельної ділянки кадастровий номер 3523885200:02:000:0809, після розірвання договору з позивачем, у подальшому мав право без будь-яких обмежень укласти договір емфітевзису щодо своєї земельної ділянки з ФГ «Довіра». А тому суд також відмовляє у задоволенні: позовної вимоги про скасування реєстраційного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з наступними параметрами: номер запису про інше речове право: 29774099; дата державної реєстрації: 02.01.2019, опис об`єкта іншого речового права: земельна ділянка площею 3.8712 га, кадастровий номер 3523885200:02:000:0809, про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за договором про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), від 02.01.2019 року, внесений державним реєстратором: Зарубіною Оленою Володимирівною, Великосеверинівська сільська рада Кропивницького району, Кіровоградська область, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44965125 від 04.01.2019 та позовної вимоги про витребування земельної ділянки з володіння (користування) Фермерського господарства «Довіра» і повернення її позивачу. Враховуючи положення ст.ст. 4 ч.1, 12, 13 ЦПК України, згідно яких кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, дотримуючись принципу змагальності сторін, згідно з яким саме позивач повинен довести, що його права порушені, суд вважає, що позивач не довів порушення свого права відповідачами, у зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити повністю. Згідно ч.9, 10 ст.158 ЦПК у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову повністю, то відповідно заходи забезпечення позову необхідно скасувати. При цьому до набрання законної сили рішенням суду заходи забезпечення позову зберігають свою дію. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати необхідно покласти на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Outcome: dismissed