Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті - [PERSON], який помер 29.03.2012 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.03.2012 року помер рідний брат її батька [PERSON], який на момент смерті знаходився в іншій країні із своєю дружиною [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із квартири [ADDRESS]. Його дружина, як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину. Нещодавно [PERSON] повідомила їй, що на момент смерті [PERSON] вони були розлучені, у звязку з чим свідоцтво про право на спадщину, яке вона отримала, є не дійсним і скасоване судом. При цьому передала їй рішення суду від 20.11.2013 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 21.01.2014 року. Дізнавшись про вищевикладене вона звернулась в нотаріальну контору для прийняття спадщини. Однак, їй було відмовлено в прийнятті заяви, так як вона пропустила строк для прийняття спадщини. Вона пропустила вказаний строк, оскільки лише тепер їй стало відомо, що [PERSON] на момент смерті спадкодавця була з ним розлучена, тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті - [PERSON], який помер 29.03.2012 року. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позовній заяві, представник позивача також суду пояснила, що позивачці було відомо, що після смерті дядька [PERSON] спадщину прийняла його дружина і лише в листопаді 2014 року вона від останньої дізналась, що її дядько на момент смерті був розлучений і свідоцтво про право на спадщину, видане на ім'я [PERSON], було визнано недійсним. Після чого, вона в грудні 2014 року звернулась до нотаріуса. Також лише тепер позивачці стало відомо, що у її дядька у власності також була земельна ділянка. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та заперечила проти його задоволення, оскільки рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13.11.2013 року спадщину на квартиру [ADDRESS] визнано відумерлою і вказана квартира перейшла у комунальну власність. Вказане рішення суду оскаржувалось [PERSON] та [PERSON] до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, і ухвалою суду від 30.04.2014 року було залишено без змін. Вказане, спростовує доводи позивачки про те, що про скасування свідоцтва про право на спадщину виданого [PERSON] та про рішення суду їй стало відомо лише в листопаді 2014 року, а тому строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини [PERSON] пропущений без поважних причин. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.03.2012 року помер [PERSON], [INFO], і після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON], яка 15.05.2012 року подала до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 24.10.2012 року державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] , відповідно до якого спадщина складається з квартири [ADDRESS]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.11.2013 року було визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину ВТА 444591 від 24.10.2012 року, що видане [PERSON] державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори. Скасовано реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON]. Визнано спадщину на квартиру [ADDRESS] відумерлою. Вказане рішенні залишено без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 21.01.2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.04.2014 року. Зі свідоцтва про народження позивачки [PERSON] серія І-БВ №303747 вбачається, що [PERSON] народилась 09.04.1974 року і її батьком записаний - [PERSON], який помер 11.03.1992 року. 07.11.1993 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на "Гинак". Із свідоцтва про народження [PERSON], вбачається, що він народився 25.10.1946р. в с.Гречинці, Летичівського району Хмельницької області, і його батьком записаний - [PERSON], а матір'ю - [PERSON] З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження також вбачається, що [PERSON], народився 01.04.1961 року в с.Гречинці, Летичівського району Хмельницької області, і його батьком записаний - [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Вказані обставини підтверджується: свідоцтвом про смерть [PERSON], виданим 30.03.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Джуліано Ін Кампані; свідоцтвом про народження [PERSON] серія І-БВ №303747; свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серія ІІ-БВ №312235; свідоцтвом про народження [PERSON] серія VI №1947015; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 11.01.2014 року про народження [PERSON]; копією спадкової справи №344-2012 відкритої після смерті [PERSON]; матеріалами цивільної справи № 686/8523/13-ц. З листа №3005/02-14 від 15.12.2014року державного нотаріуса Першої Хмельницької державної нотаріальної контори [PERSON], адресованого [PERSON], вбачається, що не має можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки нею пропущено строк для прийняття спадщини і їй запропоновано звернутись до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відтак, судом встановлено, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини після смерті дядька - [PERSON], який помер 29.03.2012 року. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на\~спадкування\~мають особи, визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261\~-\~1265 цього Кодексу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1\~ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна\~сторона\~зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Разом з тим, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк. Доводи позивачки щодо того, що їй стало відомо про скасування свідоцтва про право на спадщину виданого [PERSON] в листопаді 2014 року, суд до уваги не приймає, оскільки, як вбачається з матеріалів цивільної справи № 686/8523/13-ц в ній наявна заява [PERSON] від 13.01.2014 року до апеляційного суду Хмельницької області про залучення її до участі в справі як третьої особи на стороні відповідача, в якій вона зазначає що 08.01.2014 року їй стало відомо про слухання апеляційним судом Хмельницької області апеляції [PERSON] на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.11.2013 року. Також в матеріалах вказаної цивільної справи міститься касаційна скарга [PERSON] та [PERSON] подана 11.02.2014 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, що вказує на те, що [PERSON] ще в січні 2014 року було відомо про скасування свідоцтва про право на спадщину виданого [PERSON]. Будь-яких доказів на підтвердження поважності причин не звернення до нотаріуса протягом шести місяців з дня коли вона дізналась про рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.11.2013 року, суду надано не було. У даному випадку, спадкова справа після смерті [PERSON] була відкрита нотаріусом 15.05.2012 року на підставі поданої 15.05.2012 року заяви про прийняття спадщини [PERSON] Позивач [PERSON] звернулась до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори із зверненням щодо оформлення спадщини лише 15.12.2014 року. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини, причини пропуску, на які вказує остання, не є непереборними труднощами і не є істотними, а тому, на думку суду, є неповажними, оскільки про рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.11.2013 року вона дізналась, ще в січні 2014 року, проте з заявою до нотаріуса з приводу оформлення спадщини вона звернулась лише 15.12.2014 року. Доводи представника позивача з приводу того, що позивачу тільки тепер стало відомо про наявність іншого майна у спадкодавця, не можуть бути визнані поважними, оскільки це не перешкоджало позивачці звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк. Відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed