Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що на підставі безстрокового контракту з 20.04.2017 року працює на посаді інженера І категорії відділу матеріально-технічного забезпечення філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця». В лютому 2018 року йому стало відомо, що 20.12.2017 року відбулося засідання правління ПАТ «Укрзалізниця», під час якого складено протокол № Ц-57/121 Ком.т. засідання правління ПАТ «Укрзалізниця» від 20.12.2017 року, та на його виконання видано наказ № 020 від 15.01.2018 року. Вважає зазначені рішення та наказ незаконними, оскільки згідно з прийнятим рішенням з 16.04.2018 року ліквідуються декілька відділів по апарату управління філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця», у тому числі, відділ, в якому працює позивач. Додатком 6 до протоколу визначено перелік посад, які підлягають вилученню із штатного розпису, всього 400 штатних одиниць підлягають звільненню та переведенню з філії «Енергозбут», у тому числі, ліквідується посада, яку обіймає позивач. Вважає, що підстави для звільнення відсутні, оскільки на підприємстві не проводиться процес ліквідації, а підставою для розірвання трудового договору з працівником на підставі ст. 40 ч. 1 п. 1 КЗпП України можливе лише в разі ліквідації підприємства. Крім того, оскаржувані протокол правління та наказ скріплено підписом голови правління Є.Кривцова та члена правління [PERSON], у якого закінчився строк дії повноважень. В порушення вимог чинного законодавства, рішення про звільнення працівників прийнято без попереднього узгодження даного питання з профспілковим органом. Просив визнати незаконними та скасувати рішення правління від 20.12.2017 року в частині п.п. 2.1, 2.2, 2.2.1, 2.2.2 в протоколі № Ц-57/121 Ком.т. засідання правління ПАТ «Укрзалізниця» від 20.12.2017 року та наказ № 020 від 15.01.2018 року. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON], підтримали позовні вимоги. Пояснили, що вказаними протоколом та наказом порушується законні трудові права позивача, який є членом профспілки, проте, без погодження з профспілковим органом, як це передбачено законом, прийнято рішення про ліквідацію відділу, де він працює, а отже, і про скорочення його посади. Пояснили також, що позивача намагалися попередити про наступне звільнення, проте, він відмовився від ознайомлення та підпису, а отже, не є попередженим про звільнення. Представник відповідача Гайдаєнко Т.В. проти задоволення позову заперечував, пояснив. що оскаржуване рішення правління прийнято повноважним складом, в межах повноважень, визначених Статутом підприємства, і стосується його господарської діяльності. При цьому послався також на те, що заочне рішення Сумського районного суду, яким позивач обґрунтовує відсутність повноважень члена правління [PERSON], скасовано ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 12.03.2018 року. При прийнятті вказаного рішення було дотримано вимоги КЗпП України, у тому числі, щодо повідомлення профспілкового органу, а також позивачу запропоновано інші посади у разі скорочення його посади. Проте, у зв'язку з тим, що він відмовився від ознайомлення з повідомленням про наступне звільнення, то фактично його права на даний час не порушені. Від третьої особи надійшла письмова заява про розгляд справи без участі її представника та про підтримання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що згідно з контрактом між [PERSON] та ПАТ «Укрзалізниця» філія «Енергозбут» від 20.04.2017 року позивач працює на посаді інженера І категорії відділу матеріально-технічного забезпечення філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця», що також підтверджується записом в трудовій книжці (а.с.16, 187). Згідно з Статутом ПАТ «Укрзалізниця» (п.19) підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників та штатний розпис. Відповідно до п. 102 Статуту до компетенції правління ПАТ «Укрзалізниця» належить визначення та затвердження організаційної структур, чисельність працівників та його штатного розпису, затвердження положення про структурні підрозділи товариства (а.с.35-39). Згідно з п. 104, 114 Статуту основною формою роботи правління є засідання. Рішення правління приймаються колегіально на засіданнях та оформлюються протоколом, який підписується всіма присутніми членами правління. Заочне рішення Сумського районного суду Сумської області від 23.01.2018 року у справі № 587/3459/17, на яке посилається позивач щодо встановлених цим рішення обставин відсутності повноважень члена правління [PERSON] (а.с.27-30), скасоване згідно з ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 12.03.2018 року. Крім того, наявність повноважень члена правління [PERSON] на час підписання ним протоколу правління та наказу, які оскаржуються, підтверджуються копією контракту з [PERSON] від 23.08.2016 року (а.с.159-167), дозволу (а.с.168). Як вбачається з п.п. 2.1, 2.2, 2.2.1, 2.2.2 протоколу № Ц-57/121 Ком.т. засідання правління ПАТ «Укрзалізниця» від 20.12.2017 року та наказу № 020 від 15.01.2018 року, ліквідуються з 16.04.2018 року, декілька відділів по апарату управління філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця», у тому числі, відділ, в якому працює позивач. Додатком 6 до протоколу визначено перелік посад, які підлягають вилученню із штатного розпису, у тому числі, вилучається із штатного розпису посада, яку обіймає позивач (а.с.10-15). Наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 15.01.2018р. № 20 було введено в дію Організаційну структуру філії «Енергозбут» та Положення про філію «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця» (а.с.17). Позивача двічі намагалися повідомити про вилучення з штатного розпису з 16.04.2018 року посади, яку він обіймає з пропозицією працевлаштування на іншу посаду, проте, він відмовився від ознайомлення та підпису (а.с.154-155, 185). Як встановлено в судовому засіданні, позивач продовжує працювати на посаді інженера І категорії відділу матеріально-технічного забезпечення філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця», що підтверджується копією табелю обліку робочого часу (а.с.188). Як вбачається з копій листів Первинної профспілкової організації філії «Енергозбут» Вільної профспілки залізничників України від 25.01.2018 року № 02-18, Об'єднаної профспілкової організації філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця» від 19.01.2018 р. № 25, про прийняття рішення правління, яке оспорює позивач, відповідач своєчасно повідомив профспілковий орган, членом якого є позивач та інші працівники, прав та інтересів яких стосується вказане рішення (а.с.31, 32). Профспілковий орган висловив свою позицію про недопущення порушення прав працівників у разі їхнього звільнення, переведення на інші посади. Правовідносини, що склалися між сторонами, врегульовані нормами законодавства про працю. Статтею 40 ч. 1 п. 1 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ч. 2 вказаної норми Закону звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Позивач також послався на вимоги ст. 42 КЗпП України, яка передбачає, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Проте, на думку суду, вказана норма закону не може бути застосована до даних правовідносин, оскільки звільнення позивача не відбулося, крім того, у разі ліквідації цілого структурного підрозділу скороченню підлягають всі штатні посади, але позивачу пропонувалися інші посади у новостворених структурних підрозділах підприємства. Згідно з ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Вказаною статтею визначено також порядок отримання згоди профспілкового органу власником підприємства. Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Згідно з ст. 49-4 КЗпП України ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. Професійні спілки мають право вносити пропозиції відповідним органам про перенесення строків або тимчасове припинення чи відміну заходів, пов'язаних з вивільненням працівників. Таким чином, аналізом наданих суду доказів встановлено, що при прийнятті оскаржуваних рішення та наказу були дотримані вимоги чинного законодавства, на порушення яких посилається позивач, відповідач діяв в межах повноважень, визначених законом та Статутом підприємство відповідача. Крім того, позивач не довів, що вказаними рішенням та наказом відповідач порушив його права. Фактично позивач звернувся до суду не за захистом та відновленням своїх порушених прав, а за захистом права, яке може бути порушене в майбутньому. Отже, за таких обставин суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню та відмовляє в позові у повному обсязі.

Outcome: dismissed