Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

У проваджені Оболонського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до АТ «TRASTA KOMERCBANKA», третя особа приватний нотаріус КМНО Швець Р.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 11.07.2019 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого Приватним нотаріусом КМНО Швецем Р.О. В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що на підставі виконавчого напису № 3037 вчиненого приватним нотаріусом КМНО Швецем Р.О. 20.06.2019 року було звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 121, 30 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Оскільки заявник не визнає зазначені у виконавчому написі суми заборгованості, подала позов в якою оскаржує виконавчий напис шляхом та просила суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Швецем Р.О., вчиненого 20.06.2019 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались. Судом установлено, що ухвалою від 04.07.2019 року у задоволенні заяви представника [PERSON] - [PERSON] про забезпечення позову відмовлено у зв`язку із її необґрунтованістю. 11.07.2019 року представник [PERSON] - [PERSON] повторно подав заяву про забезпечення позову, яка за своїм змістом повністю відповідає попередній заяві та не містить будь яких нових аргументів. Суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову"). Види забезпечення позову застосовуються для того щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними з заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. За змістом п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову, обґрунтування необхідності застосування вказаного в заяві заходу забезпечення позову. Проте, повторна заява представника позивача про забезпечення позову є необґрунтованою, оскільки всупереч вищевикладеним правилам процесуального закону не містить належного обґрунтування припущення останнього про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення у цій справі. Крім того, установлені обставини не дають суду підстав вважати, що внаслідок дій саме відповідача може бути утруднене або неможливе виконання рішення суду у цій справі. Таким чином, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Outcome: dismissed