Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

26.02.2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , підписана представником за довіреністю, в якій позивач просить суд визнати недійсним договір оренди землі від 28.12.2018 року, укладений між [PERSON] та ФГ "АЛЬФА" та стягнути судові витрати з відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що декілька років тому позивач підписав договір оренди землі з ФГ «Альфа», в момент підписання договір не був зареєстрований. Звернувшись до відповідача із вимогою про припинення користування спірною земельною ділянкою та розірвання договору оренди землі, укладеного з порушенням вимог законодавства, на що представниками ФГ «Альфа» на договорі оренди землі було поставлено дату 27.12.2018 року та зареєстровано даний договір оренди землі. Дата підписання та дата укладення договору оренди не співпадають, а значить строк дії договору оренди перевищує той, що вказаний в договорі. Відповідач фактично користувався земельною ділянкою без державної реєстрації права оренди. Позивач жодної згоди на збільшення строку дії договору оренди земельної ділянки не надавав, про те, що відповідач одразу не зареєстрував договір оренди землі взагалі не знав. Крім цього, відсутність дати, місяця та року укладення договору на момент його укладення є порушенням вимог постанови КМУ №220 від 03.03.2004 року «Про затвердження типового договору оренди землі». Позивач не надавав вільного волевиявлення на укладення договору оренди на строк інший ніж зазначений в оспорюваному договорі (17 років), саме з 27.12.2018 року. Крім цього, факт самостійного зазначення відповідачем дати, місяця та року спірного договору впливає на загальний строк дії договору, оскільки реєстрація відбулася 28.12.2018 і в такому випадку він об`єктивно перевищує строк встановлений сторонами (17 років), так як момент погодження умов договору і його підписання мав місце значно раніше, відтак у позивача відсутнє волевиявлення на укладення цього договору на строк, що перевищує 17 років. Ухвалою судді Чернової О.В. від 04.03.2019 року відкрито провадження по справі в загальному позовному провадженні та призначено підготовчий розгляд справи за участю сторін. Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 03.07.2019 року призначено судову почеркознавчу експертизу, підготовче провадження по справі зупинено до проведення експертизи. Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 01.08.2019 року підготовче провадження по справі відновлено для виконання клопотання експерта. Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 19.08.2019 року направлено справу для проведення судової почеркознавчої експертизи, підготовче провадження по справі зупинено до проведення експертизи, надано дозвіл на знищення наданих представником позивача порівняльних зразків документів, дозвіл на часткове знищення спірного договору оренди та заяви на видачу паспорта форми №1 [PERSON] , у зв`язку із ненаданням такого дозволу по єдиному примірнику договору оренди відповідачем та виходячи із характеру документів, що надані для дослідження (форма1 щодо видачі паспорта), судом не надано. 17.09.2019 року до канцелярії суду надійшла дана цивільна справа з висновком експерта №19684/19-34 від 06.09.2019. Ухвалою судді від 23.09.2019 року поновлено підготовче провадження по справі, призначено підготовче засідання за участю сторін на 07.10.2019 року. Ухвалою суду від 07.10.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено цивільну до судового розгляду по суті. Представником відповідача головою ФГ «Альфа» Бєлінським В.І. подано відзив на позовну заяву, в якому вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що суперечить нормам чинного законодавства, виходячи з наступного. Так, 27.12.2018 року між [PERSON] та ФГ «Альфа» був укладений договір оренди землі, право оренди згідно якого зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.12.2018 року. Сторонами в належній формі було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Як свідчить текст договору оренди землі від 27.12.2018 року він містить як власноручний підпис орендодавця [PERSON] , так і всі істотні умови, визначені ст. 15 Закону України «Про оренду землі». При вирішенні судом спору про визнання договору недійсним з підстав відсутності у сторони волі на його укладення правове значення має наявність такої волі на момент досягнення сторонами договору згоди в належній формі з усіх істотних умов договору. Подальша зміна підписантом договору свого рішення не є підставою для визнання договору недійсним через начебто відсутність волі на його укладення. Окрім цього, позивач став власником даної земельної ділянки лише у 2018 році згідно розпорядження Золочівської РДА №464 від 27.12.2018 року. Отже твердження представника позивача, що декілька років тому позивач підписав договір оренди землі з фермерським господарством «Альфа», проте даний договір в момент його підписання зареєстрований не був, не відповідає дійсності. До того ж, зазначаючи, що дата підписання та дата укладення договору оренди не співпадають, позивач не вказує, а коли ж саме, на його думку, був підписаний договір оренди і як таке неспівпадіння може впливати на чинність договору оренди землі в цілому. Дата підписання договору сторонами і момент його укладення можуть не збігатися. Між пропозицією укласти письмовий договір та згодою особи, якій направлена пропозиція на його укладення може бути проміжок часу і це не є підставою для визнання укладеного договору недійсним, а отже договір оренди землі від 27.12.2018 року є дійсним та правомірним. В додаткових поясненнях, наданих в судовому засіданні 13.11.2019 року, представник відповідача пояснила, що право власності [PERSON] на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером 6322680500:01:000:0392 виникло 27.12.2018 року згідно розпорядження Золочівської РДА №464, а не згідно свідоцтва про право на спадщину. Це підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. До 27.12.2018 року земельна ділянка з кадастровим номером 6322680500:01:000:0392 належала до категорії невитребуваних земельних часток (паїв) і була передана в оренду ФГ «Альфа» згідно договору оренди землі від 24.01.2018 року, укладеному із Золочівською РДА. Отже [PERSON] отримав у спадщину після померлого [INFO] [PERSON] не земельну ділянку з визначеним кадастровим номером, а 1/2 частку від права на земельну частку (пай) в цілому розмірі 5,17 в умовних кадастрових гектарах. В подальшому [PERSON] та [PERSON] , як власниками земельної частки (паю) у ВАТ «Конгресівське», було реалізоване право на виділення земельної ділянки в натурі. Таким чином [PERSON] набув право власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером 6322680500:01:000:0392 на підставі розпорядження Золочівської РДА від 27.12.2018 року, і жодним чином не міг підписати із ФГ «Альфа» договір оренди вказаної земельної ділянки декілька років тому, як про це вказує в позовній заяві. Представником позивача адвокатом Мамницькою А.В. було надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що позивач не надав вільного волевиявлення на укладення договору оренди на строк інший ніж зазначений в оспорюваному договорі (17 років), а саме з моменту підписання. Крім цього, факт самостійного зазначення відповідачем дати, місяця та року спірного договору (27.12.2018) впливає на загальний строк дії договору, оскільки реєстрація відбулася лише 28.12.2018 і в такому випадку він об`єктивно перевищує строк встановлений сторонами (17 років), так як момент погодження умов договору і його підписання мав місце значно раніше. Крім цього відсутність дати, місяця та року укладання договору на момент його укладення є порушенням вимог постанови КМУ №220 від 03.03.2004 року «Про затвердження Типового договору оренди землі». Твердження відповідача, що сторони погодили всі істотні умови в момент укладення договору, а тому він є дійсним не відповідає вимогам закону, оскільки стосується лише консенсуальних договорів. В даному випадку договір оренди є реальним (вважається укладеним в момент передачі користування земельної ділянки) з обов`язковою умовою реєстрації права оренди земельної ділянки, дані висновки випливають з аналізу змісту статей 14, 15, 17 Закону України «Про оренду землі», ст. 210 ЦК України. Позивач зазначає, що достеменно не відомо коли саме був укладений спірний договір оренди землі. Своїми діями ФГ «Альфа» зумовило порушення правомочностей користування та розпорядження позивача, стосовно належної йому на праві власності земельної ділянки. Згідно із ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Отже строк оренди земельної ділянки (існування права оренди земельної ділянки) не може починатися раніше за строк дії договору оренди такої земельної ділянки. Строк дії договору оренди земельної ділянки, починається після набрання таким договором чинності (момент реєстрації), а не з моменту його укладення. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Мають місце порушення прав позивача, який за їх захистом звернувся до суту, в порядку, встановленому законодавством, оскільки була порушена вимога про істотні умови договору, щодо форми та строку дії. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, пояснив, що у нього не було волевиявлення на укладення договору оренди землі на 17 років, оскільки договір фактично укладався і підписувався ним не 27.12.2018 року, цю дату було проставлено пізніше. Договір оренди ним підписувався особисто, без тиску, про строк дії договору 17 років під час його підписання він погодився, але через декілька днів передумав, оскільки не бажав укладати договір із цим господарством. В грудні 2018 року він отримав у власність разом зі своєю матір`ю [PERSON] по 1/2 частині земельної ділянки, яка була успадкована ним після смерті бабусі. Він не знає, чому укладав договір оренди земельної ділянки до її отримання у власність. Представник позивача адвокат Мамницька А.В. підтримала доводи, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Додатково пояснила, що на час підписання оспорюваного договору оренди землі він не був оформлений належним чином - не було зазначено дати. Дата в договорі не надрукована, прописана тією ж рукою, що й інші рукописні записи договору. 27.12.2018 року договір не було укладено. При реєстрації договору [PERSON] не був присутнім, дізнався про це пізніше, орендної плати не отримував. Представник відповідача адвокат Іванова Н.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечувала, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях, додатково пояснила, що у позивача було волевиявлення на укладення спірного договору оренди землі, оскільки між сторонами було досягнуто згоду за всіма його суттєвими умовами. Договір був підписаний на обумовлених сторонами умовах 27.12.2018 року. Укладати спірний договір оренди за декілька років до 27.12.2018 року позивач не міг, оскільки дана земельна ділянка з відповідним кадастровим номером перебувала в оренді у відповідача на підставі договору, укладеного між відповідачем на Золочівською РДА. У спадщину [PERSON] отримав земельну частку, а не земельну ділянку із відповідним кадастровим номером, тому він не міг укласти договір оренди земельної ділянки з відповідним кадастровим номером раніше отримання її у власність. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За договором оренди землі б/н від 27.12.2018 року [PERSON] передав ФГ «Альфа» належну йому 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер 6322680500:01:000:0392 площею 1/2 від 4,9823 га в оренду строком на 17 (сімнадцять) років (а.с.7-8). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 01.04.2019 року №161729634 земельна ділянка з кадастровим номером 6322680500:01:000:0392 площею 4,9823 га передана в оренду на підставі договору оренди землі б/н від 27.12.2018 року, укладеного між [PERSON] та ФГ «Альфа». Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.12.2018 року, індексний номер 44899589, здійснене державним реєстратором КП «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області Луценко П.Г. (а.с.46-47). При цьому судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 22.05.2018 року, [PERSON] успадкував 1/2 частку від права на земельну частку (пай) в цілому розміром 5,17 в умовних кадастрових гектарах у ВАТ «Конгресівське» с.Олександрівка Золочівського району Харківської області, яке належить на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0266017, виданого Золочівсьою РДА Харківської області 06.11.2000 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 06.11.2000 року за №62, що підтверджується довідкою Відділу Держгеокадастру у Золочівському районі Харківської області від 14.05.2018 року №360/112-18 матері спадкодавця, [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син, [PERSON] , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав (а.с.179). Зазначений факт сторонами визнано в судовому засіданні. 27 грудня 2018 року розпорядженням Золочівської районної державної адміністрації Харківської області № 464 передано у приватну власність [PERSON] 1/2 частину земельної ділянки площею 4,9823 гектарів в межах згідно з планом на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6322680500:01:000:0392 (а.с.46-47). Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку земельна ділянка [ADDRESS] площею 4,9823 га, розташована в Харківській області, Золочівський район, Золочівська селищна рада, з кадастровим номером 6322680500:01:000:0392 належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] . Дата державної реєстрації права 28.12.2018 року (а.с.9-10). Як вбачається із наданих представником відповідача на підтвердження своїх заперечень доказів, згідно договору оренди землі б/н від 24.01.2018 року Золочівська районна державна адміністрація Харківської області, в особі голови райдержадміністрації Гуріна І.М., передала ФГ «Альфа» в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель невитребуваних земельних часток (паїв), з кадастровим номером 6322680500:01:000:0392, розташовану за межами населених пунктів на території Золочівського району Харківської області. В оренду передано земельну ділянку загальною площею 4,9823 га відповідно до розпорядження голови Золочівської РДА від 21.12.2017 року №378. Договір укладено на 49 років або до моменту витребування земельної ділянки її власником (а.с.180-189). Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №112535587 від 01.02.2018 року зареєстровано договір оренди землі б/н від 24.01.2018 року укладений між Золочівською РДА та ФГ «Альфа», щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер 6322680500:01:000:0392, площею 4,9823 га (а.с.192). 11.12.2018 року між Золочівською районною державною адміністрацією Харківської області та ФГ «Альфа» було укладено угоду про розірвання договору оренди землі від 24.01.2018 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6322680500:01:000:0392 площею 4,9823 га (а.с.191). Розпорядженням голови Золочівської РДА №444 від 12.12.2018 року припинено право користування та розірвано договір оренди земельної ділянки невитребуваних земельних часток (паїв). Яка знаходиться за межами населеного пункту на території Олександрівської сілдьської ради Золочівського району Харківської області, площею 4,9823 га, кадастровий номер 6322680500:01:000:0392, укладений 24.01.2018 року між Золочівською РДА Харківської області та фермерським господарством «Альфа», зареєстрований філією комунального підприємства «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» Опішнянської територіальної громади в Харківській області 01.02.2018 року за №24637182. ФГ «Альфа» рекомендовано укласти угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки та в місячний термін подати її на державну реєстрацію відповідно до вимог чинного законодавства України (а.с.190). Вирішуючи спір, суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані наступними нормами закону - положеннями Конституції України, Земельного Кодексу України, Цивільного Кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV в редакції, що діяли на момент виникнення правовідносин. Стаття 55 Конституції України гарантує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 93 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з частиною першою статті 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першої-третьої, п`ятої та шостої статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до роз`яснень викладених у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» недійсним може бути визнано лише укладений договір. Відтак, оцінюючи докази на предмет дотримання вказаних вимог закону, суд дійшов висновку, що 27.12.2018 року між [PERSON] та ФГ «Альфа» укладено договір оренди б/н щодо належної на праві власності позивачу 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер 6322680500:01:000:0392, державну реєстрацію вказаного договору здійснено 28.12.2018 року, відтак, оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі відповідно до положень ст. 210 ЦК України, він є укладеним, а отже - оспорюваним та за рішенням суду може бути визнаний недійсним згідно вимог ст.215 ЦК України. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін (пункт 4 частини 3 статті 2 ЦПК України). За правилами частин першої-третьої статті 12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 43 ЦПК Україниучасники справи зобов`язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторонами в належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов договору оренди землі б/н від 27.12.2018 року, що свідчить про наявність волевиявлення сторін на момент укладання договору, зміна в подальшому підписантом договору свого рішення не є підставою для визнання договору недійсним. [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що при підписанні договору був обізнаний із його умовами, власноруч проставив підпис у спірному договорі оренди. Твердження щодо підписання позивачем договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6322680500:01:000:0392 без зазначення дати за декілька років до проставленої пізніше в договорі даті, - 27.12.2018 року, не доведені в судовому засіданні та спростовуються наданими відповідачем доказами щодо перебування даної земельної ділянки в оренді у відповідача як невитребуваної, отримання у спадщину позивачем 22.05.2018 року земельної частки (паю) та отримання лише 27.12.2018 року позивачем права власності на дану земельну ділянку з кадастровим номером 6322680500:01:000:0392. Крім того, висновком експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи №19684/19-34 від 06.09.2019 року судом встановлено, що підпис в графі «Орендодавець», що міститься на 4 сторінці договору оренди землі, датованому 27.12.2018 року, виконаний кульковою ручкою, спорядженою пастою синьо-фіолетового кольору. Відповісти на питання: «чи відповідає час виконання підпису за договором оренди землі від 27.12.2018 року (земельної ділянки кадастровий номер 6322680500:01:000:0392) в графі «Орендодавець» даті яка вказана на першому аркуші договору оренди землі від 27.12.2018 року (кадастровий номер 6322680500:01:000:0392)?» та «якщо дата зазначені на першому аркуші договору оренди землі від 27.12.2018 року (кадастровий номер 6322680500:01:000:0392) не відповідає моменту виконання підпису, то підпис за договором оренди землі від 27.12.2018 року (кадастровий номер 6322680500:01:000:0392) в графі «Орендодавець» виконаний був раніше, чи пізніше часу зазначеному в договорі оренди землі від 27.12.2018 року (кадастровий номер 6322680500:01:000:0392)?», не видалося можливим, у зв`язку із відсутністю дозволу суду на вирізання штрихів рукописних записів та підписів як у досліджуваному документі, так і в порівняльних зразках документів (а.с.151-158).. Позивачем інших зразків для проведення дослідження не надано та не заявлено клопотання про їх витребування. Отже, належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог позивачем не надано. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed