Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

08.10.2015р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначила, що відповідач добровільно допомоги на утримання сина не надає, а тому змушена звернутися до суду з позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, погодився сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.3). Домовленості про утримання дитини в досудовому порядку сторонами не досягнуто. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України - при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дитини, а також, стан здоровя та матеріальне становище дитини, й те, що відповідач погодився сплачувати аліменти, суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 487 грн. 20 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: approved