Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

У січні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сплаченого страхового відшкодування в розмірі 20 401,92 грн. та понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 1600 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.02.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля ВАЗ 21104, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та автомобіля «Volkswagen» реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль «Volkswagen» реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Чугуївського міського суду Харківської області [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.2 ст. 130 КУпАП. На момент зазначеної ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами при використанні транспортного засобу ВАЗ 21104, реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована ПрАТ «СК «Провідна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3872093 від 27.04.2015 року. У зв`язку з цим позивачем було виплачене страхове відшкодування в розмірі 20 401,92 грн. за платіжним дорученням №0026453 від17.06.2016 року. Оскільки [PERSON] керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, позивач як страховик після виплати страхового відшкодування відповідно до ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подав регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Оскільки відповідач на претензію ПрАТ «СК «Провідна» від 23.03.2017 року про сплату 20401,92 грн. не відповів та не відшкодував шкоду, позивач просив на підставі ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» задовольнити позов у повному обсязі. Подалі представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує розглянути справу в заочному порядку. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ЦПК України, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. У зв`язку із зазначеним суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Перевіривши матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.02.2016 року сталася ДТП за участю автомобіля ВАЗ 21104, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Volkswagen» реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] . Внаслідок цієї ДТП автомобіль «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Згідно постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 23.05.2016 року (справа № 636/789/16-п, провадження 3/636/449/16 ) визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.2 ст. 130 КУпАП за наслідками вищезазначеної ДТП, однак провадження в адміністративній справі відносно [PERSON] було закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. При цьому в постанові суду зазначено, що [PERSON] керував автомобілем ВАЗ 21104, реєстраційний номер [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння, і ці обставини при розгляді справи [PERSON] не оспорювалися.(а.с. 5). Як вбачається з копії полісу АЕ/3872093 від 27.04.2015 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, за яким були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем ВАЗ 21104, реєстраційний номер [NUMBER] , строк дії договору з20.04.2015 до 27.04.2016 включно. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за заподіяну майну шкоду складає п`ятдесят тисяч , розмір франшизи - п`ятсот гривень(а.с.4). Згідно акту огляду транспортного засобу від 10.02.2016 року визначені механічні пошкодження, які зазнав автомобіль «Volkswagen» реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , внаслідок ДТП, та складений страховий акт № 2300099850 із зазначенням суми збитку 20901,92 грн. та безумовної франшизи 500 грн., з кінцевим розміром виплати 20 401,92 грн. потерпілому [PERSON] (а.с.9-12). Згідно платіжного доручення № 0026453 від 17.06.2016 року ПрАТ «СК «Провідна» перерахувало [PERSON] страхове відшкодування в сумі 20 401,92 грн. (а.с. 6,13). Відповідно до вимог підпункту "а" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 в редакції Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до матеріалів адміністративної справи справа № 636/789/16-п, провадження 3/636/449/16 відносно [PERSON] останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 23.03.2017 року відповідачу був направлений лист-претензія № 356 ПР/АГ про відшкодування шкоди в порядку регресу, однак [PERSON] не відшкодував шкоду. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При цьому право зворотної вимоги до боржника виникає з моменту відшкодування потерпілому шкоди і з цього часу починається перебіг строку позовної давності три роки, передбачений ст. 257 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи страхове відшкодування в сумі 20 401,92 грн. було перераховано потерпілому позивачем 17.06.2016 року, а зазначений позов поданий до суду 12.01.2018 року, тобто в межах строку позовної давності. Враховуючи вищенаведені докази, суд вважає, що до позивача, як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних витрат, перейшло право вимоги в порядку регресу до відповідача (як до особи відповідальної за завдану шкоду) у розмірі 20 401,92 грн., і ця шкода підлягає стягненню з [PERSON] . При цьому посилання позивача на стягнення зазначеного розміру страхового відшкодування в порядку вимог ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» є помилковим. Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Такими законами, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Між тим у спірному зобов`язанні не відбулася заміна кредитора, а у позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором цивільно-правової відповідальності, виникло право регресу у межах фактичних витрат в розмірі 20 401,92 грн. Тому спірні правовідносини регулюються вимогами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч.1 ст.1191 ЦК України. Помилкове зазначення в прохальній частині позовної заяви ПрАТ «СК «Провідна» суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 14 935,40 грн., не є підставою для стягнення з відповідача цієї суми, оскільки з тексту позову ПрАТ «СК «Провідна», зазначення його ціни та інших матеріали справи, досліджених судом, вбачається, що сума сплаченого ПрАТ «СК «Провідна» страхового відшкодування складає 20 401,92 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1600 грн., сплачений позивачем за платіжним дорученням № 0057600 від 29.11.2017 року, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved