Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до КВНЗ «Ніжинський коледж культури і мистецтв імені Марії Заньковецької» Чернігівської обласної ради про визнання трудових відносин безстроковими, визнання незаконним та скасування наказу №114-ос «Про припинення трудового договору (контракту) від 27 серпня 2019 року в частині звільнення позивача, як викладача 14 розряду, 31 серпня 2019 року у зв`язку із закінченням терміну, поновлення на посаді викладача даного навчального закладу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 31 серпня 2019 року по день виконання рішення суду про поновлення на роботі. Позов обгрунтований тим, що між сторонами 31 серпня 2011 року було укладено контракт з 01 вересня 2011 року до 31 серпня 2014 року, відповідно до якого позивача прийнято на посаду викладача. Відповідач 31 серпня 2014 року за своєю ініціативою вдруге склав контракт, відповідно до якого позивача прийнято на посаду викладача на строк з 01 вересня 2014 року до 01 вересня 2019 року. У позивача наявні безстрокові відносини із відповідачем, оскільки після закінчення попереднього контракту від 31 серпня 2011 року позивач згоду на укладення контракту на новий строк не надавав, при цьому 31 серпня 2014 року був вихідним днем. Відповідна заява позивача про надання згоди на укладення контракту в матеріалах особової справи відсутня. Відповідач не ознайомив позивача з наказом про прийняття на роботу за контрактом на новий строк. Відсутні умови згідно п.2 ст.23 КЗпП України в частині визначення строку, зазначеному у контракті від 31 серпня 2014 року. Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про недотримання останнім вимог трудового законодавства-03 жовтня 2018 року та 10 липня 2019 року. Трудові відносини сторін є безстроковими, звільнення позивача у зв`язку із закінченням строку контракту є незаконним. Чинним законодавством не передбачена процедура примусового переведення на контрактну форму трудового договору, положення Закону України «Про освіту» від 05 вересня 2017 року не передбачають укладення контрактів із викладачами, що не враховано відповідачем із врахуванням неодноразових застережень зі сторони Чернігівської обласної організації професійної спілки працівників культури України, Професійної спілки працівників культури України. Відповідно до колективних договорів від 14 лютого 2017 року та 21 березня 2018 року, укладених між відповідачем та профспілковим комітетом, адміністрація навчального закладу зобов`язується укладати саме трудові договори з працівниками. Позивач є пенсіонером за віком і особою з інвалідністю 2 групи безстроково, у зв`язку з чим та відповідно до ст.17 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» відмова в укладені трудового договору, у просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення на іншу роботу без її згоди з мотивів інвалідності не допускається. Просить позов задовольнити. У відзиві на позовну заяву від 25 жовтня 2019 року директор КВНЗ «Ніжинський коледж культури і мистецтв імені Марії Заньковецької» Чернігівської обласної ради Дорохін В.Г. просить відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що заперечення позивача при підписанні контракту від 31 серпня 2011 року відсутні, останній фактично приступив до виконання обов`язків. 31 серпня 2014 року з позивачем був продовжений контракт по 01 вересня 2019 року, при цьому трудові відносини із позивачем не припинялися, відповідний запис до трудової книжки не вносився. Строк дії контракту погоджений позивачем. Контракт укладений у встановленому законодавством порядку, яким не передбачено написання працівником заяви про продовження або укладання на новий строк з ним контракту. 31 серпня 2014 року позивач був ознайомлений про умови роботи за контрактом та терміном його дії. Підпис позивача на контракті свідчить про добровільність його волевиявлення на укладення строкового трудового договору (контракту), в разі незгоди позивач не позбавлений був можливості звернення до суду в порядку ст.233 КЗпП України в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повине був дізнатися про порушення свого права. Позивач не був звільнений з роботи за ініціативою роботодавця. Звільнення позивача проведено з дотриманням вимог трудового законодавства. Ухвалою суду від 03 грудня 2019 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 14 лютого 2020 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, залучено Ніжинську міську організацію професійної спілки працівників культури України, первинну профспілкову організацію Ніжинського коледжу культури і мистецтв професійної спілки працівників культури України, первинну профспілкову організацію Ніжинського коледжу культури і мистецтв імені Марії Заньковецької профспілки працівників освіти і науки України. У поясненнях на позовну заяву, отриманих судом 11 березня 2020 року, керівник Первинної профспілкової організації Ніжинського коледжу культури і мистецтв ім.М.Заньковецької профспілки працівників освіти і науки України Павленко С.В. зазначає про відсутність у коледжі на час звільнення позивача 31 серпня 2019 року жодної первинної профспілкової організації, звільнення [PERSON] проведено з дотриманням трудового законодавства. Відповідно до пояснень на позовну заяву, отриманих судом 20 березня 2020 року, керівник Первинної профспілкової організації Ніжинського коледжу культури і мистецтв Професійної спілки працівників культури України Шаган Н.І. зазначає, що Первинна профспілкова організація Ніжинського коледжу культури і мистецтв Професійної спілки працівників культури України є правонаступником профспілкової організації, яка діяла у Ніжинському училищі культури майже 50 років, позивач [PERSON] належить до Первинної профспілкової організації Ніжинського коледжу культури і мистецтв Професійної спілки працівників культури України. Згідно пояснень на позовну заяву, отриманих судом 13 квітня 2020 року, голова Ніжинської міської організації профспілки працівників культури України Єгорова В.С. зазначає, що Ніжинська міська організація профспілки працівників культури України зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб 21 березня 2000 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги, пояснивши, що знав, що працює за контрактом до 01 вересня 2019 року, заповнював контракт від 31 серпня 2014 року, вважав, що його прийняли на роботу по новому, неодноразово звертався до відповідача щодо його переведення на роботу безстроково, керівництво коледжу до нього відноситься упереджено, що підтримано в судовому засіданні представником позивача адвокатом Дорошенко Г.М., який пояснив, що про порушення свого права позивач дізнався 31 серпня 2019 року, строки звернення до суду дотримані, звільнення проведено 31 серпня 2019 року, при терміні дії контракту до 01 вересня 2019 року. Позивача звільнено до закінчення терміну дії контракту. Додаткова угода не укладена. Трудові відносини позивача є безстроковими. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що позивач самостійно писав заяву про роботу за контрактом 31 серпня 2011 року, яким ним підписаний, 31 серпня 2014 року контракт було продовжено, трудові відносини не припинювались, позивач виконував трудові обов`язки, строк звернення до суду пропущений без поважних причин, позивача звільнено у найближчий день 31 серпня 2019 року, який є робочим для працівників освіти. Згода профспілки при звільненні за закінченням строку дії контракту не потрібна. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні зазначив про правомірність звільнення позивача з підстави закінчення строку контракту. Представник третьої особи первинної профспілкової організації Ніжинського коледжу культури і мистецтв імені Марії Заньковецької профспілки працівників освіти і науки України Павленко С.В. зазначила про правомірність звільнення позивача з підстави закінчення строку контракту. Представник третьої особи первинної профспілкової організації Ніжинського коледжу культури і мистецтв професійної спілки працівників культури України Шаган Н.І. в судовому засіданні зазначила, що позивач є членом профспілки, у колективному договорі відсутні положення щодо контракту, перехід на контракт не погоджений із профспілкою. Представник третьої особи Ніжинської міської організації професійної спілки працівників культури України Єгорова В.С. в судовому засіданні зазначила про відсутність звернення від коледжу щодо переведення працівників на контракт, у колективному договорі коледжу відсутні положення щодо контракту. Із врахуванням доказів по справі судом встановлено слідуюче. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , який є особою з інвалідністю 2 групи безстроково, яким 31 серпня 2011 року укладений контракт із Ніжинським училищем культури і мистецтв імені Марії Заньковецької, відповідно до якого останній прийнятий на роботу на посаду викладача, строк контракту з 01 вересня 2011 року до 31 серпня 2014 року, що підтверджується також і заявою позивача від 30 серпня 2011 року щодо його прийняття на посаду викладача з 31 серпня 2011 року по 31 серпня 2014 року згідно з контрактом, про що виданий відповідний наказ №64 від 30 серпня 2011 року «Про прийняття на роботу» щодо [PERSON] з 01 вересня 2011 року по 31 серпня 2014 року. Відповідно до рішення Чернігівської обласної ради від 17 травня 2017 року №32-9/VІІ КВНЗ «Ніжинське училище культури і мистецтв імені Марії Заньковецької» Чернігівської обласної ради перейменовано на КВНЗ «Ніжинський коледж культури і мистецтв імені Марії Заньковецької» Чернігівської обласної ради. Згідно контракту від 31 серпня 2014 року, укладеного між КВНЗ «Ніжинське училище культури і мистецтв імені Марії Заньковецької» Чернігівської обласної ради та [PERSON] , останній прийнятий на роботу до даного навчального закладу за посадою викладача, строк дії контракту з 01 вересня 2014 року до 01 вересня 2019 року, згідно пп.а) п.14 контракт припиняється після закінчення строку його дії. Відповідно до п.20 наказу КВНЗ «Ніжинське училище культури і мистецтв імені Марії Заньковецької» Чернігівської обласної ради №109 від 01 вересня 2014 року «Про укладення нових термінів контрактів» [PERSON] встановлено термін роботи на посаді викладача з 01 вересня 2014 року по 31 серпня 2019 року згідно укладеного контракту. Відповідно до п.13 наказу КВНЗ «Ніжинський коледж культури і мистецтв імені Марії Заньковецької» Чернігівської обласної ради №114-ос від 31 серпня 2019 року «Про припинення трудового договору (контракту) викладача [PERSON] звільнено 31 серпня 2019 року у зв`язку із закінченням терміну, ст.36 п.2 КЗпП України. Відпустка використана повністю. Вказані обставини учасниками судового розгляду не заперечуються, при цьому позивач в судовому засіданні не заперечує проти підписання контракту від 31 серпня 2014 року, виконання обов`язків викладача у даному навчальному закладі та отримання заробітної плати, що підтверджується також довідкою КВНЗ «Ніжинський коледж культури і мистецтв імені Марії Заньковецької» Чернігівської обласної ради від 05 вересня 2019 року щодо нарахування та виплати [PERSON] 9234 грн. 28 коп відпускних за липень місяць, 5447 грн. 04 коп відпускних за серпень місяць, 1710 грн. 24 коп заробітної плати за серпень 2019 року. Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, згідно з якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України Відповідно до ч.3 ст.54 Закону України "Про освіту" від 23 травня 1991 року №1060-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору. Із врахуванням особливостей зазначеної форми договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, при укладенні контракту закон надав право сторонам встановлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника, та додаткові підстави розірвання договору. Згідно з п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення. Чинним трудовим законодавством України не передбачено обов`язку власника повідомляти працівника про закінчення дії строкового трудового контракту. Закінчення строку трудового договору (контракту) припиняє трудові відносини тоді, коли вимогу про звільнення заявила одна з сторін трудового договору - працівник чи власник або уповноважений ним орган. При такому волевиявленні однієї зі сторін друга сторона не може перешкодити припиненню трудових відносин, при цьому припинення трудового договору у зв`язку із закінченням строку не потребує заяви чи якогось волевиявлення працівника, оскільки свою волю на укладення строкового трудового договору він виявив під час його укладення, а тому погодився на його припинення по закінченню строку, на який його було укладено. Позивач згідно контракту працював на посаді викладача. Викладачі всіх спеціальностей є посадою педагогічного працівника відповідно до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963. Згідно з п.10 Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року №170, у контракті передбачаються обсяги пропонованої роботи та вимоги до якості і строків її виконання, строк дії контракту, права, обов`язки та взаємна відповідальність сторін, умови оплати й організації праці, підстави припинення та розірвання контракту, соціально-побутові та інші умови, необхідні для виконання взятих на себе сторонами зобов`язань, з урахуванням специфіки роботи, професійних особливостей та фінансових можливостей підприємства, установи, організації чи роботодавця. Статтею 23 КЗпП України встановлено, що трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Згідно ст.39-1 КЗпП України якщо після закінчення строку трудового договору (п.п.2 і 3 ст.23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк. Переукладання строкового трудового договору (контракту) чи продовження строку його чинності у випадках, що підпадають під ч.2 ст.23 КЗпП України, не передбачає набуття трудовим договором характеру безстрокового, укладеного на невизначений строк. Укладення контракту на певний строк, з урахуванням ч.3 ст.21 КЗпП України, регулюється ч.2 ст.23 КЗпП України, що виключає при переукладанні контракту чи продовженні строку його дії застосування ч.2 ст.39-1 КЗпП України, що в свою чергу унеможливлює набуття трудовим договором ознак безстроковості у зв`язку із неодноразовим продовженням трудових відносин шляхом укладення контрактів . Відповідно до ст.241-1 КЗпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день. 01 вересня 2019 року був вихідним днем, у зв`язку з чим звільнення позивача 31 серпня 2019 року відповідає приписам ст.241-1 КЗпП України, при цьому у п.2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці, Міністерства соціального захисту населення та Міністерства юстиції України від 29 липня 1993 року №58, зазначено, що днем звільнення вважається останній день роботи. Згідно довідки КВНЗ «Ніжинський коледж культури і мистецтв імені Марії Заньковецької» Чернігівської обласної ради від 05 вересня 2019 року нараховано та виплачено [PERSON] 9234 грн. 28 коп відпускних за липень місяць, 5447 грн. 04 коп відпускних за серпень місяць, 1710 грн. 24 коп заробітної плати за серпень 2019 року. Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.п.1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст.40 і п.п.2 і 3 ст.41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Підстава припинення контракту та звільнення позивача згідно наказу №114-ос,-п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку з чим попередня згода виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації на розірвання трудового договору не потрібна, при цьому п.2.8. Колективного договору між адміністрацією КВНЗ «Ніжинський коледж культури і мистецтв імені Марії Заньковецької» Чернігівської обласної ради та профспілковим комітетом коледжу від 21 березня 2018 року визначено, що розірвання трудового договору з підстав п.1, 2-5, 7 ст.40 та п.п.2 із ст.41 КЗпП України, здійснюється за попередньої згоди профспілкового комітету, членом якої є працівник. Статтею 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Позивачем заявлені вимоги про визнання трудових відносин безстроковими із врахуванням, зокрема, контрактів від 31 серпня 2011 року та 31 серпня 2014 року, позов поданий до суду 26 вересня 2019 року. Строки звернення працівника до суду за вирішенням трудового спору як складова механізму реалізації права на судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин. Позивачем під час розгляду справи не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку щодо неправомірності укладення контрактів від 31 серпня 2011 року та 31 серпня 2014 року, а доводи про те, що він дізнався про порушення його права 31 серпня 2019 року, спростовані письмовими доказами у даній справі, зокрема, у заявах від 23 жовтня 2018 року, 10 липня 2019 року, 23 вересня 2019 року на адресу відповідача позивач [PERSON] просить перевести його на безстроковий трудовий договір, надати копію наказу про прийняття на посаду викладача за контрактом «…№ , від 2017 р. …», копію заяви щодо надання згоди на прийняття на роботу за вказаним контрактом. Принцип змагальності згідно ст.12 ЦПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Із врахуванням викладеного позивач, як викладач, станом на час спірних правовідносин міг бути прийнятий на роботу шляхом укладення контракту, як особливої форми трудового договору, що відповідає п.6.1.Колективного договору між адміністрацією КВНЗ «Ніжинське училище культури і мистецтв імені Марії Заньковецької», школи мистецтв при училищі культури та профспілковим комітетом училища і школи мистецтв при училищі від 25 січня 2017 року, п.6.1. Колективного договору між адміністрацією КВНЗ «Ніжинський коледж культури і мистецтв імені Марії Заньковецької» Чернігівської обласної ради та профспілковим комітетом коледжу від 21 березня 2018 року, відповідно до якихадміністрація зобов`язується укладати трудові договори з працівниками в порядку, передбаченому законодавством України, під розписку ознайомлювати працівників з наказом про прийняття на роботу, про умови праці…, контракти від 31 серпня 2011 року та 31 серпня 2014 року, які станом на час розгляду справи є дійсними, укладені відповідно до вимог закону, підпис позивача на даних контрактах свідчить про добровільність його волевиявлення на укладення трудового договору у формі контракту, що у встановленому порядку не спростовано, звільнення позивача здійснено правомірно, у зв`язку з чим підстави для визнання трудових відносин безстроковими, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в судовому засіданні не встановлені, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає. Віднесення позивача до особи з інвалідністю не спростовує висновків суду.

Outcome: dismissed