Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 21420,95 грн. (двадцять одна тисяча чотириста двадцять гривень дев'яносто п'ять копійок) та 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок) судових витрат. Позивач посилається на те, що 13 липня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №К3ХRFB02860048. За умовами Кредитного договору, Банк надав [PERSON] кредит в розмірі 2028,10 грн. (дві тисячі двадцять вісім гривень десять копійок) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5.04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складається між банком та позичальником (відповідачем), про що свідчить підпис [PERSON] у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, а позивальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також інших витрат згідно умов договору. Відповідач станом на 22 січня 2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 21420,95 грн. (двадцять одна тисяча чотириста двадцять гривень дев'яносто п'ять копійок), яка складається з: 4981,07 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 648,81 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 14294,83 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 996,24 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача Сафір Ф.О. при подачі заяви просив розглядати справу без присутності представника, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлена вчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв та клопотань не надіслала. На підставі ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що в позові слід відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 липня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №К3ХRFB02860048, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит в розмірі 2028,10 грн. (дві тисячі двадцять вісім гривень десять копійок) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5.04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно Заявки-анкети на отримання споживчого кредиту, даний кредит було надано для власних потреб. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, вимоги до форми і порядку укладення кредитного договору передбачено у ст.1055 ЦК України, ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Кредитний договір укладається у письмовій формі. Він є юридичним документом, який визначає взаємні зобов'язання і відповідальність між комерційним банком і клієнтом з метою одержання останнім кредиту. Договір повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб'єкта підприємницької діяльності; 3) прізвище, ім'я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов'язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, які були оглянуті та дослідженні в судовому засіданні, позивачем надано суду копію анкети позичальника, а не кредитний договір. Відповідно до положень ст.ст.626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень. Докази надаються сторонами. Доведенню підлягають обставини, що мають значення для постанови рішення по справі і відносно яких у сторін виникає спір. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано оригіналу кредитного договору. Згідно положень ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін , та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, пояснень свідків, письмових доказів та інше. Відповідно до ст.58 ЦПК сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог та заперечень. Докази повинні бути належними та допустимими, відповідно до ст. ст. 58,59 ЦПК України. Оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів - кредитний договір, суд не може прийняти до як належний доказ заяву позивальника. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З наведеного суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed