Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернувся в Шишацький районний суд з позовом до відповідача з зазначеними позовними вимогами, в обґрунтування яких вказав, що він, у період з 23 листопада 1988 року по 06 травня 1997 року являвся членом колгоспу імені Петровського Шишацького району Полтавської області, який було реорганізовано в колективне пайове сільськогосподарське підприємство "Україна", правонаступником якого є ТОВ АФ ім. Довженка Шишацького району Полтавської області. 24 жовтня 2016 року від його імені було направлено запит до відділу держгеокадастру у [PERSON] районі Полтавської області про те, чи було його внесено до Державного акта на право колективної власності на землю, як члена колгоспу імені Петровського, чи видавався земельний сертифікат про право на земельну частку ( пай) і Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Великобузівського старостату [PERSON] селищної ради. 22 листопада 2016 року він отримав відповідь про те, що був включений у список до Державного акту на право колективної власності на землю КПСП « Україна» Шишацького району Полтавської області, але сертифікат про право на земельну частку (пай) йому не видавався, чим було порушено його право на отримання земельної частки (паю). Оскільки згідно Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року право на земельну частку ( пай) мали члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишалися членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, позивач просив суд встановити факт його членства в колгоспі ім.. Петровського Шишацького району Полтавської області та визнати за ним право власності на земельну частку ( пай). В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив суд задовольнити його позовні вимоги. Представник відповідача ТОВ АФ ім.. Довженка Шишацького району Полтавської області в судовому засіданні позовних вимог позивача не визнав, надав письмові заперечення на позов, просив відмовити позивачу в позові за пропуском строку позовної давності. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, [PERSON] селищний голова [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника [PERSON] селищної ради. Представник третьої особи відділу держгеокадастру у [PERSON] районі Полтавської області в судове засідання не зявився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи [PERSON] райдержадміністрації Полтавської області [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що при вирішення даної справи вона покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, які зявилися в судове засідання, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно запису в трудовій книжці УКР № 0439193, заповненої 21.11.1988 року ( а.с. 7), позивач [PERSON] Хаммад огли, [INFO], 23.11.1988 року був прийняти у члени колгоспу імені Петровського Шишацького району Полтавської області, який було реорганізовано в КПСП « Україна». 06.05.1997 року [PERSON] був виведений з членів КПСП « Україна» за прогули та у звязку з втратою трудових відносин з господарством. Згідно архівної довідки архівного відділу [PERSON] райдержадміністрації № 01-47/18 від 20.04.2017 року ( а.с. 19), у протоколі №25 засідання правління колгоспу ім.. Петровського село Тищенки Шишацького району Полтавської області від 25 листопада 1988 року є рішення про прийняття [PERSON] Х в члени колгоспу, при цьому по батькові повністю не вказано, а у протоколі № 14 засідання правління КПСП «Україна» с. Тищенки Шишацького району Полтавської області від 06 травня 1997 року є рішення про виключення [PERSON] Хаммід огли з членів КПСГП за прогули та втрату звязків з господарством, при цьому списки членів господарства на отримання земельного паю та списки до державного акту на право колективної власності на землю колгоспу ім. Петровського ( КПСГП « Україна») на державне зберігання до архівного відділу [PERSON] райдержадміністрації не надходили, в звязку з чим немає можливості підтвердити чи спростувати факт чи був включений [PERSON] до зазначених списків. На запит суду в відділ держгеокадастру у [PERSON] районі було отримано відповідь від 10.05.2017 року за № 8-1628-99.4-28/2-17 про те, що гр. [PERSON] Хаммад огли був включений в список до державного акту на право колективної власності КПСП « України» Шишацького району Полтавської області № ПЛ-1, зареєстрований в книзі реєстрації за № 1 09.02.1995 року, але згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай), сертифікат йому не видавався, до відповіді було додано ксерокопію державного акту на право колективної власності на землю та список громадян членів КСП з якого вбачається, що такої особи як [PERSON] Хаммад огли у цьому списку немає, а під номером 338 у вказаному списку(а.с.64) значиться [PERSON] [PERSON] огли. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працювала в період паювання в КПСГП « Україна» і працює на даний час у ВП « Золота гора» ТОВ АФ ім.. Довженка, що є правонаступником КПСГП«Україна», позивача [PERSON] в списки на отримання земельного паю не було включено і с сертифікат на право на земельну частку пай йому не видавався так як він не виконував встановленого мінімуму трудової участі у підприємстві, про це він знав, але рішення комісії своєчасно не оскаржив у суді. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працювала в період паювання в КПСГП « Україна» і працює на даний час у ВП « Золота гора» ТОВ АФ ім.. Довженка, що є правонаступником КПСГП «Україна», займається кадровими питаннями позивача [PERSON] вона знає так як він періодично працював у вказаних підприємствах, в списки на отримання земельного паю його не було включено і сертифікат на право на земельну частку пай йому не видавався мабуть з тієї причини, що він не виконував встановленого мінімуму трудової участі у підприємстві без поважних причин, про це він знав, але рішення комісії своєчасно не оскаржив у суді. Згідно Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року право на земельну частку ( пай) мали члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишалися членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. З списку, наданому на запит суду відділом держгеокадастру у [PERSON] районі вбачається що такої особи як позивач [PERSON] Хаммад огли у списку на отримання земельного сертифікату немає і цей список був наданий Великобузівськоїю сільською радою Шишацького району, а допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що в список який, формувався КСП « Україна» позивач не був включений як першочергово при складання цього списку так і при уточненні його в послідуючому. В звязку з вищевикладеним суд приходить до висновку про відсутність доказів про те, що позивач мав право, на момент паювання в 1995 році, на земельну частку пай в КПСП « Україна» Шишацького району Полтавської області, правонаступником якого є в даний час відповідач - ТОВ АФ ім. Довженка Шишацького району Полтавської області, про проведення паювання земель підприємства йому було відомо, про що він підтвердив у судовому засіданні, але рішення комісії по розпаюванню земель, щодо не включення його у списки, він своєчасно не оскаржив і пропустив строк позовної давності, звернувшись до суду лише 27.02.2017 року. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Відповідно до вимог ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На підставі ст.ст. 257,261,267 ЦК України,

Outcome: dismissed