Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

05.08.2020 р. до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за ствердженням позивача, подружнє життя у сторін не склалося, сторони переконалися, що є зовсім різними людьми, втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюб виявився невдалим, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими, сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства і тому позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 20.08.2020 р. провадження у справі було відкрито та визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. До початку судового засідання від позивача та відповідача надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі, а також про підтримання позивачем своїх вимог та про визнання позову відповідачем. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім`ю, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 жовтня 2017 року у Ірпінському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис №591. Сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . За ствердженням позивача, яке відповідач не спростував, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна, набутого у шлюбі, між сторонами немає. Як вбачається з ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин розірвання шлюбу між сторонами не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.104-105, 110-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved