Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення. В судовому засіданні [PERSON] та її представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали та пояснили, що [PERSON] є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS]. Співвласниками вищевказаної квартири є відповідачі-позивачі по справі, які позбавили його права користуватись вищезазначеною квартирою. Він неодноразово намагався потрапити до даного житла, однак відповідачі-позивачі закривають двері зсередини на внутрішні засови та не допускають його до спірної квартири. Позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не визнають та вважають, що сам факт конфліктів, сварок, що виникають між сторонами, без застосування відповідних заходів впливу, попереджень не є підставою для виселення [PERSON] Тому просять зобов'язати відповідачів-позивачів не чинити йому перешкоди в користуванні житловим приміщенням, що розташоване в [ADDRESS], а у задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовити. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про виселення з житлового приміщення, посилаючись на те, що [PERSON] систематично порушує правила співжиття, робить неможливим проживання з ним в одній квартирі, погрожує, вчиняє сімейні скандали, а застосовані до нього заходи впливу, зокрема притягнення до адміністративної відповідальності виявились безрезультатними. [PERSON] та представник [PERSON]- Корф П.К. в судовому засіданні заявлений позов підтримали та пояснили, що 20.08.2003 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] зловживати алкогольними напоями, влаштовує скандали. В результаті цього, відповідачі-позивачі неодноразово звертались із заявою про притягнення [PERSON] до відповідальності. Порушення [PERSON] правил співжиття робить неможливим проживання з ним в одній квартирі, він не приймає участі в утриманні квартири, її ремонті, оплаті послуг за електроенергію та газ, у зв'язку з чим просять виселити [PERSON] з належної їм квартири без надання іншого жилого приміщення. Заявлений [PERSON] позов про його вселення у вищезазначену квартиру не визнали та просять відмовити в його задоволенні. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 20 серпня 2003 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Кременецького районного управління юстиції зроблено актовий запис № 153. Згідно рішення № 8 від 23 квітня 2002 року та свідоцтва про право власності на житло, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності по 1/4 частині сторонам по справі. З висновку дільничного інспектора міліції СДІМ Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області від 13.07.2015 року, вбачається, що [PERSON] зверталася в Кременецький РВ УМВС України в Тернопільській області із заявою про те, що її колишній чоловік - [PERSON] по місцю спільного проживання вчинив сварку. Таким чином, судом встановлено, що громадянин [PERSON], проживаючи разом із громадянкою [PERSON] ( з якою перебував у шлюбі) та [PERSON], [PERSON] ( дітьми) у квартирі [ADDRESS], систематично порушує правила співжиття, оскільки вчиняє сімейні сварки, скандали, перебуваючи у нетверезому стані. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вбачається, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів. Відповідно до ст. 116 Житлового кодексу України у випадку, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. За вказаних обставин судом не встановлено, а [PERSON], [PERSON], [PERSON] не доведено наявності передбачених законом обставин, які б стали підставою для виселення [PERSON] зі спірного помешкання без надання іншого жилого приміщення, оскільки хоча судом і встановленно порушення [PERSON] правил співжиття, однак офіційно передбачеих законодавством заходів попередження або громадського впливу про недопустимість протиправної поведінки працівниками міліції чи іншими органами винесено не було, тому в задоволені позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід відмовити. Разом із тим, беручи до уваги, що [PERSON] неодноразово порушував правила співжиття, що в подальшому може унеможливити для [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживання з ним в одній квартирі, суд вважає за доцільне попередити [PERSON] про недопустимість порушення правил співжиття щодо [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно довідки № 450 від 24.07.2015 року, виданої Гаївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Таким чином судом встановлено факт порушення [PERSON], [PERSON], [PERSON] прав [PERSON] на користування спірним житлом, які слід захистити шляхом його вселення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає, що з [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] по 81 грн. 20 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed