Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

10.02.2014р. товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», що є правонаступником публічного акціонерного товариства «Сведбанк» (який в свою чергу є правонаступником ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК») звернулося в суд позов до відповідачів, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на житловий будинок з належними до нього будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1/12-Ф від 22.06.2006 року, яка станом на 01.12.2013 складає 400 232.05 грн. шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна та стягнути з відповідача судові витрати. Із позовних вимог вбачається, що у відповідності до кредитного договору 1/12-Ф від 22.06.2006 року та додатками до нього, укладеного між ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та [PERSON], останній отримав кредит у сумі 45 170 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі та строки, та на умовах, передбачених договором. Позивач взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, в результаті чого станом на 01.12.2013 року сума заборгованості відповідача по кредиту складає: за кредитом - 29 643,23 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 236 938,34 грн., по відсотках - 13 635,06 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає -108 985,03 грн. по комісії - 827,17 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 6 611,57 грн., пеня за останній рік - 5967,36 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 47 697,11 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором, 22.06.2006 року ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк»), [PERSON] та [PERSON], уклали Іпотечний договір, відповідно до якого останні передали Банку в іпотеку майно, а саме: житловий будинок з належними до нього будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в тому числі: жилий будинок літ А, площею 111,4 кв.м., сарай літ. Б, сарай літ. В, вбиральня літ. Г, літня кухня літ. Д, огорожа № 1,2,3 (метал, сітка). Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 342 171,64 грн. Вказує, що на виконання умов кредитного договору та іпотечного договору, відповідачам було направлено вимогу, а саме: повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, які до цього часу залишається не виконаною. Тому просить звернути стягнення на вказаний предмет іпотеки та стягнути з відповідачів оплачені судові витрати. Представник позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» [PERSON] в судове засідання не з'являвся, хоч про час та місце розгляду справи судом повідомлявся, 10.02.2014р. подав заяву (а.с. 59), в якій просив справу у всіх судових засіданнях розглядати без присутності представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, згідний на заочний розгляд справи. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомили. Представник відповідача [PERSON] згідно довіреності - [PERSON] звернувся до суду із заявою про застосування строків позовної давності в даній справі, посилаючись на пропуск строку позовної давності позивачем. Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних підстав. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання в строк встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до 1/12-Ф від 22.06.2006 року та додатками до нього, укладеного між ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та [PERSON], останній отримав кредит у сумі 45 170 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі та строки, та на умовах, передбачених договором. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав, в результаті чого станом на 01.12.2013 року сума заборгованості відповідача по кредиту складає: за кредитом - 29 643,23 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 236 938,34 грн., по відсотках - 13 635,06 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає -108 985,03 грн. по комісії - 827,17 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 6 611,57 грн., пеня за останній рік - 5967,36 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 47 697,11 грн. Крім того, в забезпечення повернення кредиту позичальником, 22.06.2006 року ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк»), [PERSON] та [PERSON], уклали Іпотечний договір, відповідно до якого останні передали Банку в іпотеку майно, а саме: житловий будинок з належними до нього будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в тому числі: жилий будинок літ А, площею 111,4 кв.м., сарай літ. Б, сарай літ. В, вбиральня літ. Г, літня кухня літ. Д, огорожа № 1,2,3 (метал, сітка). Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 342 171,64 грн. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Щодо вимог представника позивача про застосування строків позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Разом з тим, на час ухвалення даного рішення вступив в силу Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 р. Згідно ч. 1 п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набув чинності 07.06.2014 р., протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Встановлено, що кредит отриманий [PERSON] є споживчим та укладений в іноземній валюті, площа будинку, яка є предметом іпотеки менше 250 кв.м. (111,4 кв.м.). Судом встановлено, що предметом іпотеки є жила нерухомість, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], площею 111,4 кв.м., використовується як місце постійного проживання [PERSON], що підтверджується довідкою про реєстрацію фізичної особи за місцем проживання (а.с. 67), останній згоди на відчуження іпотечного майна не надавав і не є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Разом з тим, позивачем не надано суду відомостей про наявність іншого житла у відповідача [PERSON], а матеріали справи не містять доказів, що на дані правовідносини, які виникли між сторонами не поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Таким чином суд не розглядає питання щодо пропуску позивачем строку позовної давності у зв'язку з недоведеністю позову, що є самостійною підставою для цього. Водночас, позивач не позбавлений можливості звернутись з даним позовом після закінчення дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі наведеного, ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст.ст.526, 527, 530, 612, 625, 629, 1050ч.2 ЦК України та

Outcome: dismissed