Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: фізична особа-підприємець [PERSON] , Національний банк України про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив на те, що 11 серпня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», (надалі за текстом «Первинний кредитор») та [PERSON] фізичною особою особою підприємцем (надалі за текстом «Первинний позичальник») укладено кредитний договір №62/КВ-08 зі змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами до кредитного договору, які є невід`ємними частинами кредитного договору (надалі за текстом «Кредитний договір») за умовами якого Первинний кредитор надав Первинному позичальнику кредит кошти в грошовій формі для поповнення обігових коштів в сумі 25 000,00 (двадцять п`ять тисяч) доларів США 00 центів, з кінцевим строком погашення до 10 серпня 2015 року включно. 30 червня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір про передачу активів та Кредитних зобов`язань, посвідчений 30 червня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. за реєстровим №2258, який діє зі змінами та доповненнями (надалі за текстом - «Договір відступлення прав вимоги»). Внаслідок укладення Договору відступлення прав вимоги та відповідно до ст.ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України, ПАТ «Дельта Банк» набув статус нового кредитора за кредитним договором №62/КВ-08 від 11 серпня 2008 року, укладеним із [PERSON] фізичною особою-підприємцем. Окрім того позивач зазначив, що майнові права за даним кредитним договором обтяжені заставою на користь Національного банку України за договором застави майнових прав № 51/64/144/39/8 6/3 МИ-2 від 06.10.2009 року. Згідно п. 1.1 Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 16,00% річних. На підставі п. 4.4 Кредитного договору, сплата процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту щомісячно, не пізніше 28 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі на рахунок відкритий в Банку. Відповідно до п.6.1.2. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом в порядку, передбаченому даним Договором. [PERSON] фізична особа-підприємець не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, порушує строки сплати відсотків за користування кредитними коштами, визначені п. 4.4 Кредитного договору, та, в результаті чого у Позичальника виникла заборгованість за Кредитним договором загальна сума якої станом на 03.05.2018 р. становить 365 463,18 грн. 18 коп. та складається з: суми заборгованості за простроченим кредитом - 7 550,80 дол. США еквівалентно 197 798,10 грн.; суми заборгованості за простроченими процентами - 6252,46 дол. США еквівалентно 163 787,24 грн.; пені за несвоєчасну сплату процентів - 3877,84 грн. Згідно п. 1.1 Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 16,00% річних. На підставі п. 4.4 Кредитного договору, сплата процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту щомісячно, не пізніше 28 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі на рахунок відкритий в Банку. Відповідно до гі.6.1.2. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом в порядку, передбаченому даним Договором. [PERSON] фізична особа-підприємець не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, порушує строки сплати відсотків за користування кредитними коштами, визначені п. 4.4 Кредитного договору, та, в результаті чого у Позичальника виникла заборгованість за Кредитним договором загальна сума якої станом на 03.05.2018 р. становить 365 463,18 грн. 18 коп. та складається з: суми заборгованості за простроченим кредитом - 7 550,80 дол. США еквівалентно 197 798,10 грн.; суми заборгованості за простроченими процентами - 6252,46 дол. США еквівалентно 163 787,24 грн.; пені за несвоєчасну сплату процентів - 3877,84 грн. Пеня нарахована позичальнику на підставі п. 8.1 Кредитного договору у випадку прострочення Позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення Кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Розділом 4. Кредитного договору встановлено, що позичальник зобов`язаний протягом строку використання кредиту сплачувати проценти за їх використання в порядку, визначеному кредитним договором. Відповідач постійно порушував строки погашення заборгованості за нарахованими комісіями та процентами, чим порушив умови кредитного договору щодо сплати процентів та комісій, за що Позичальнику було нараховані штрафні санкції у вигляді штрафу. Згідно п. 9.2. Кредитного договору Банк має право зупинити подальше кредитування Позичальника та/або вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, та штрафних санкцій, що передбачені даним Договором, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником та/або іншими особами що є поручителями Позичальника (в т.ч. гарантами, майновими поручителями, заставодавцями та ін.) умов даного Договору та/або угод (договорів), укладених у забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором, а Позичальник зобов`язаний протягом 10 календарних днів, а у випадку, якщо зобов`язання Позичальника за цим Договором забезпечуються заставою майнових прав на грошові кошти, розміщені на депозитному рахунку в ПАТ "Дельта Банк" - не пізніше наступного робочого дня, з дати надіслання Банком відповідної вимоги,- повернути суму заборгованості по Кредиту, що залишилась, сплатити проценти та штрафні санкції, а також відшкодувати збитки, завдані Банку. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір б/н від 24.02.2012 в реєстрі за № 397, (надалі за текстом - «Договір іпотеки»), за умовами якого Іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля магазину, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 18 жовтня 2011 року Осипенком В.В., приватним нотаріусом Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за №3166. Вищезазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці кадастровий номер якої 23224818000130043, загальною площею 0,0125 га. Відповідно до п. 7.1 Договору іпотеки Банк набуває право на задоволення свої вимог за рахунок Предмета іпотеки у випадках невиконання Позичальником Кредитного договору, або порушення порядку його виконання, та інших випадках передбачених Кредитним договором та чинним законодавством України. Посилаючись на норми Цивільного кодексу України та Закону України «Про іпотеку» позивач просить суд в рахунок часткового погашення заборгованості ФОП [PERSON] за кредитним договором №62/КВ-08 від 11 серпня 2008 року в розмірі 365 463,18 грн. 18 коп. та складається з: суми заборгованості за простроченим кредитом - 7 550,80 дол. США еквівалентно 197 798.10 грн.; суми заборгованості за простроченими процентами - 6252,46 дол. США еквівалентно 163 787,24 грн.; пені за несвоєчасну сплату процентів - 3877,84 грн.; звернути стягнення за іпотечним договором б/н від 24.02.2012 року зареєстрованого в реєстрі за № 397, нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Кам`янсько-Дніпровського районного нотаріального округу Осипенко В.В. за реєстровим №397 шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження, а саме, нежитлова будівля магазину (Літера А), загальною площею 222,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та покласти на відповідача судові витрати. 07 червня 2018 року ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду було відкрито провадження по вищезазначеній цивільній справі. У відзиві відповідача [PERSON] в особі представника [PERSON] зазначається, те, що [PERSON] фізична особа-підприємець в силу об`єктивних обставин, пов`язаних з фінансовою кризою в Україні, знеціненням в декілька раз гривні, не змогла виконати свої зобов`язання за Кредитним договором та порушила строки сплати за користування кредитними коштами, в результаті чого у неї виникла заборгованість за Кредитним договором. Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду від 01 серпня 2014 року було вирішено стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 34047020, 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б) заборгованість за Договором кредиту № 62/КВ-08 (в іноземній валюті) від 11.08.2008 року в сумі 8273,94 долара США, що в гривневому еквіваленті станом на 23 червня 2014 року згідно курсу НБУ становить 98 280,11 грн. (дев`яносто вісім тисяч двісті вісімдесят грн. 11 коп.), з яких: сума заборгованості за кредитом - 7 550,80 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 23 червня 2014 року згідно курсу НБУ становить 89 690,46 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч шістсот дев`яноста грн. 46 коп.); сума заборгованості за відсотками - 723,14 доларів США (сімсот двадцять три доларів США 14 центів), що в гривневому еквіваленті станом на 23 червня 2014 року згідно курсу НБУ становить 8 589,65 грн. (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять грн. 65 коп.). Тобто, в серпні 2014 року вирішено питання про повне стягнення заборгованості по кредиту в повному обсязі та відсотків за кредитом станом на 23 червня 2014 року. В теперішній час позивач зазначає на те, що загальна сума заборгованості станом на 03.05.2018 р. становить 365 463,18 (Триста шістдесят п`ять тисяч чотириста шістдесят три) грн. 18 коп. та складається з: суми заборгованості за простроченим кредитом - 7 550,80 дол. США еквівалентно 197 798,10 грн.; суми заборгованості за простроченими процентами - 6252,46 дол. США еквівалентно 163 787,24 грн.; пені за несвоєчасну сплату процентів - 3877,84 грн. Позивач в теперішній час просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] ФОП за кредитним договором №62/КВ-08 від 11 серпня 2008 року в розмірі 365 463,18 (Триста шістдесят п`ять тисяч чотириста шістдесят три) грн. 18 коп. та складається з: суми заборгованості за простроченим кредитом - 7 550,80 дол. США еквівалентно 197 798,10 грн.; суми заборгованості за простроченими процентами - 6252,46 дол. США еквівалентно 163 787,24 грн.; пені за несвоєчасну сплату процентів - 3877,84 грн.; звернути стягнення за іпотечним договором. З позовними вимогами відповідач [PERSON] не погоджується з наступних підстав. 15 липня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом про дострокове повернення кредиту та платежів за ним, тобто відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов укладеного договору змінив строк виконання основного зобов`язання. Починаючи з цієї дати [PERSON] ФОП мала обов`язок повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку виконання зобовязання. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду № 14-10цс18. Таким чином, зі спливом строку кредитування припинилося право кредитора нараховувати проценти за кредитом, тобто після 15 липня 2014 року позивач не міг такі проценти нараховувати. Крім того, оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування, то необґрунтованим є твердження позивача про нарахування та існування пені за несвоєчасну сплату процентів. Поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. ФОП [PERSON] перестала виконувати щомісячні зобов`язання з погашення кредиту, тому банк у 2014 році звернувся до суду з вимогами про дострокове повернення кредиту, включивши до позовних вимог як всю заборговану суму, так і майбутні платежі. Разом з цим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Аналогічна правова позиція міститься в постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13). Так як [PERSON] ФОП перестала виконувати щомісячні зобов`язання з погашення кредиту, позивач скористався своїм правом про стягнення всієї заборгованості за вказаним кредитним договором звернувшись до суду у 2014 році і, з набранням законної сили рішенням суду першої інстанції від 01 серпня 2014 року, строк позовної давності слід рахувати з моменту набрання рішення законної сили, тобто з 12.08.2014 року. 24 травня 2018 року позивач звертається до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідач вважає, що в своєму позові позивач не надав жодного беззаперечного доказу того, що він вчиняв будь-які дії стосовно повернення заборгованості в межах строку позовної давності та того, що ці заходи не привели до належного виконання, так як і не надав суду доказів стосовно того, що рішення суду про стягнення заборгованості не виконано. Оскільки позивач позов до суду подав лише 24 травня 2018 року, тобто із пропуском встановленого законом трирічного строку позовної давності, клопотання про поновлення строку не заявив і доказів поважності причин пропуску не надав, є всі підстави заявляти про застосування судом строків позовної давності та просить суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог. 09 жовтня 2018 року через канцелярію суду відповідач [PERSON] в особі свого представника [PERSON] надав клопотання про зупинення провадження, обґрунтовуючи його наступним. Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду від 01 серпня 2014 року було вирішено стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 34047020, 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б) заборгованість за Договором кредиту № 62/КВ-08 (в іноземній валюті) від 11.08.2008 року в сумі 8273,94 доллара США (вісім тисяч двісті сімдесят три долари США 94 цента), що в гривневому еквіваленті станом на 23 червня 2014 року згідно курсу НБУ становить 98 280,11 грн. (дев`яносто вісім тисяч двісті вісімдесят грн. 11 коп.), з яких: сума заборгованості за кредитом - 7 550,80 доларів США (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят тисяч доларів США 80 центів), що в гривневому еквіваленті станом на 23 червня 2014 року згідно курсу НБУ становить 89 690,46 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч шістсот дев`яноста грн. 46 коп.); сума заборгованості за відсотками - 723,14 доларів США (сімсот двадцять три доларів США 14 центів), що в гривневому еквіваленті станом на 23 червня 2014 року згідно курсу НБУ становить 8 589,65 грн. (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять грн. 65 коп.). Тобто, в серпні 2014 року вирішено питання про повне стягнення заборгованості по кредиту в повному обсязі та відсотків за кредитом станом на 23 червня 2014 року. Питання стосовно стягнення відсотків за користування кредитом, починаючи з 23 червня 2014 року, відповідач вважає спірним та на теперішній час не підтвердженим, оскільки даний спір розглядався господарським судом Запорізької області (справа №908/974/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. до фізичної особи-підприємця [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Національний банк України, про стягнення 148 721 грн.). Таким чином позивачем на момент звернення до Кам`янсько-Дніпровського районного суду може бути підтверджено лише заборгованість в розмірі 8273,94 доллара США, що в гривневому еквіваленті на момент звернення до суду становить 216 777,22 грн. (двісті шістнадцять тисяч сімсот сімдесят сім грн. 22 коп.). Одночасно з цим позовом позивач подав до Кам`янсько-Дніпровського районного суду ще один позов про звернення стягнення на предмет іпотеки (справа №318/1144/18), де, посилаючись на ті самі обставини щодо виникнення заборгованості у ФОП [PERSON] , просить звернути стягнення на інший предмет іпотеки - нежитлова будівля магазину, (Літера А), загальною площею 222,1 кв. м., яка знаходиться за адресою; [ADDRESS] . Відповідно до іпотечного договору сторони оцінили предмет іпотеки у 267000,00 грн. Отже, маючи підтверджену заборгованість в розмірі 216 777,22 грн., стягнення по якій вже проводитись не може через пропуск строку позовної давності, позивач просить звернути стягнення на два предмети іпотеки, вартістю 388 350,00 грн. Вважає, що до встановлення судами загальної суми заборгованості за кредитним договором №62/КВ-08 від 11 серпня 2008 року, Кам`янсько-Дніпровським районним судом не може бути вирішено питання стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки, так як це порушить майнові права іпотекодавця. Просив зупинити провадження у справі №318/1142/18 за позовом ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. до до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Національний банк України, Фізична особа-підприємець: [PERSON] , про звернення стягнення на предмет іпотеки до набрання законної сили судового рішення в справі №908/974/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. до фізичної особи-підприємця [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Національний банк України, про стягнення 148 721 грн. Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду від 12.11.2018 року клопотання представника відповідача [PERSON] . було задоволено та зупинене провадження по справі до набрання законної сили судового рішення у справі № 908/974/18 за позовом ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. до фізичної особи-підприємця [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Національний банк України про стягнення 148 721 грн. Рішенням Господарського суду Запорізької області по справі № 908/974/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. до фізичної особи-підприємця [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Національний банк України про стягнення 148 721 грн. у задоволенні позовних вимог було відмовлено в повному обсязі (т.1, а.с. 212-214). Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду від 19.04.2019 року було вирішено про поновлення провадження у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: фізична особа-підприємець [PERSON] , Національний банк України про звернення стягнення на предмет іпотеки та справа призначена до розгляду. В судовому засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Романів А.А надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи обізнані в установленому законом порядку, [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність та допустити до участі у справі його представника-адвоката Темненко В.О. Представник відповідача [PERSON] адвокат Темненко В.О. в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала в повному обсязі. Представник Національного банку України в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов на надав. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах провадження докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 11 серпня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] фізичною особою-підприємцем укладено кредитний договір №62/КВ-08 зі змінами та доповненнями внесеними додатковими угодами до кредитного договору, які є невід`ємними частинами кредитного договору, за умовами якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти в грошовій формі для поповнення обігових коштів в сумі 25 000,00 (двадцять п`ять тисяч ) доларів США 00 центів, з кінцевим строком погашення до 10 серпня 2015 року включно (т. 1, а.с. 74-77). 30 червня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір про передачу активів та Кредитних зобов`язань, посвідчений 30 червня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. за реєстровим №2258, який діє зі змінами та доповненнями (т. 1, а.с. 98-103). В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір б/н від 24.02.2012 в реєстрі за № 397, (надалі за текстом - «Договір іпотеки»), за умовами якого Інотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля магазину, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 18 жовтня 2011 року Осипенком В.В., приватним нотаріусом Кам`янсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за №3166. Вищезазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці кадастровий номер якої 23224818000130043, загальною площею 0,0125 га (т. 1, а.с. 82-87). [PERSON] фізична особа-підприємець не виконувала свої зобов`язання за Кредитним договором, порушувала строки сплати відсотків за користування кредитними коштами, визначені п. 4.4 Кредитного договору, та, в результаті чого у Позичальника виникла заборгованість за Кредитним договором. Договором іпотеки сторони узгодили, що іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо сплати боржником кожного і всіх його платіжних зобов`язань за кредитним договором у розмірі, валюті, порядку та у строк, які встановлені в кредитному договорі з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом терміну дії. Умовами укладеного кредитного договору передбачено дату остаточного повернення кредиту до 10 серпня 2015 року включно. Разом з тим, сторони узгодили право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній банком частині. Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду від 01 серпня 2014 року було вирішено стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 34047020, 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б) заборгованість за Договором кредиту № 62/КВ-08 (в іноземній валюті) від 11.08.2008 року в сумі 8273,94 долара США (вісім тисяч двісті сімдесят три долари США 94 цента), що в гривневому еквіваленті станом на 23 червня 2014 року згідно курсу НБУ становить 98 280,11 грн. (дев`яносто вісім тисяч двісті вісімдесят грн. 11 коп. ), з яких: сума заборгованості за кредитом - 7 550,80 доларів США (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят тисяч доларів США 80 центів), що в гривневому еквіваленті станом на 23 червня 2014 року згідно курсу НБУ становить 89 690,46 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч шістсот дев`яноста грн. 46 коп.); сума заборгованості за відсотками - 723,14 доларів США (сімсот двадцять три доларів США 14 центів), що в гривневому еквіваленті станом на 23 червня 2014 року згідно курсу НБУ становить 8 589,65 грн. (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять грн. 65 коп.) /т. 1, а.с. 157-158/. Відповідач [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Темненко В.О. у ході розгляду справи зазначили про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними обставинами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). Отже, за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ст. 575 ЦК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із ч. 1 ст. 7 цього Законуза рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. У статті 33 Закону України «Про іпотеку»передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, ч. 1 цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Частина 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку»передбачає, що в разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов укладеного договору змінив строк виконання основного зобов`язання. Право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло в кредитора у зв`язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі. У справі, яка є предметом перегляду, позивач міг пред`явити позов до іпотекодавця протягом трьох років, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання (тридцять перший день після отримання вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі). Позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду із цим позовом, оскільки позивач міг пред`явити позов до іпотекодавця, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання, проте до суду звернувся з позовом у травні 2018 року, тобто зі спливом строку позовної давності. Відповідно до статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Позовна давність відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20 грудня 2007 року у за заявою №23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду за вирішенням наявного між сторонами спору. Саме із цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі і переривається перебіг позовної давності. За змістом ст. 264 ЦК України переривання позовної давності передбачає наявність двох строків - до переривання та після нього. Новий строк починає перебіг безпосередньо з того моменту, коли перервався первісний. Підстави переривання позовної давності є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають. Однією із підстав переривання позовної давності є пред`явлення особою позову до одного із боржників. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 522/31199/13-ц (провадження 61-3872св18). У зв`язку із цим, звернувшись до суду із позовом до відповідачів про стягнення кредитної заборгованості в 2014 році, який розглянутий судом по суті 01.08.2014 року, банк перервав строк позовної давності у спорі з відповідачами щодо погашення останніми спірної кредитної заборгованості, а тому при зверненні у травні 2018 року до суду із позовом у цій справі щодо тієї ж суми основної кредитної заборгованості, але шляхом вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, банк пропустив строк позовної давності. Зважаючи на викладені вище обставини, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. На підставі ст.ст. 252-257, 261, 264, 267, 526, 575, 629, 1050 ЦК України, ст. 1, 7, 12, 33, 35 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: dismissed