Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 04.09.20012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 1899. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через абсолютно протилежні погляди на шлюб, сім'ю та виховання дитини. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між сторонами виникають суперечки, свідком яких часто стає дитина, що спричиняє позивачу та дитині душевні страждання. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства між ними не ведеться. Позивач зазначає, що шлюб розривається вперше та після його розірвання дитина проживатиме із нею. У зв'язку з цим [PERSON] прийшла до переконання про недоцільність подальшого збереження шлюбу та просить розірвати шлюб між ними та судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити, відновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] " та залишити за нею судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. За таких обставин, відповідно до 224 ЦПК України суд ухвалив заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.09.2012 року, виданого відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області судом встановлено, що 04.09.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1899 (а.с. 4). Також судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 25.07.20013 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького МУЮ у Вінницькій області (а.с.5). Встановлено судом і те, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному, позивач наполягає на розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач виявила таке бажання, суд вважає за можливе відновити їй дошлюбне прізвище. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved