Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

03 червня 2015 року ПАТ "ВТБ Банк" звернулося до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором на загальну суму 116324 грн 05 коп.. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 серпня 2013 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір №R53700454916B. За умовами Договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 100000 грн на споживчі потреби, строком повернення до 21 серпня 2017 року, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24% річних, а відповідач зобовязався повернути кредит, сплачувати проценти та комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту та пеню за порушення зобовязань за договором. Відповідач порушив умови кредитного договору та має заборгованість на загальну суму 116324 грн 05 коп.. В судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Надав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21 серпня 2013 року між ПАТ "ВТБ Банк", з одного боку, та [PERSON], з другого боку, укладено кредитний договір №R53700454916B. Відповідно до п. 1 кредитного договору, Банк зобовязується надати позичальнику грошові кошти (кредит) в порядку та на умовах, зазначених в договорі, а також правилах споживчого кредитування фізичних осіб у сумі 100000 грн на строк до 21 серпня 2017 року, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24% річних. Згідно з п. 4.1 договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, №26251001453718 у відділенні «Південне ПАТ «ВТБ Банк». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. За змістом п. 4.2 кредитного договору, позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно, відповідно до графіку повернення кредиту, комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту. Кредит повертається, а проценти та комісія сплачуються позичальником 22 числа кожного місяця у відповідності до графіка, який є невідємною частиною цього договору, та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки (п. 4.3 договору). Відповідно до п. 4.7 кредитного договору, за наявності прострочення виконання зобовязань позичальником за кредитним договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів, у т.ч. відшкодування витрат та збитків банку, повязаних з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. У разі прострочення позичальником зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно умовами договору, позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочення зобовязань за кожен день порушення виконання зобовязань, включаючи день погашення (п. 5.1 договору). Як вбачається з наданої до суду довідки, заборгованість [PERSON] станом на 02 липня 2014 року склала 116324 грн 05 коп., з яких: заборгованість за кредитом 86016 грн 13 коп.; прострочена заборгованість за кредитом - 7326 грн 77 коп.; заборгованість за відсотками 610 грн 85 коп.; прострочена заборгованість за відсотками 4220 грн 94 коп.; заборгованість за комісією 1690 грн; прострочена заборгованість за комісією 8450 грн; пеня 8009 грн 36 коп.(а.с. 15). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Договором, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Так, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Зазначений правовий висновок щодо застосування норм ст. ст. 1048, 1050 ЦК України, зроблений Верховний Судом України, викладений в Постанові судової палати у цивільних та господарських справах від 06 листопада 2013 року у справі №6-116цс13. Суд погоджується та, відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, враховує його при застосуванні вказаних вище правових норм. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог банку про стягнення з відповідача суми заборгованості з підстав порушення ним умов договору. За приписом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1163 (одну тисячу сто шістдесят три) гривні 24 коп., що підтверджується платіжним дорученням №38416 від 23 січня 2015 року, доданим до матеріалів справи (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов, стягує з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved