Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

До Орджонінікідзеського районного суду міста Харкова надійшов вказаний позов (а.с.1-24). Позивач прохає: визнати за [PERSON], [INFO], право приватної власності на 36/100 часток житлового будинку за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. померлої [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 років поспіль Позивач проживав спільно однією сім'єю як чоловік та дружина з [PERSON], яка померла [INFO]. На день смерті [PERSON] була зареєстрована разом з позивачем в належному їй на праві власності житловому будинку по [ADDRESS], який складається з 36/100 часток будинку, але представляє собою ізольоване житло з окремим входом. Інша частина будинку, яка також є ізольованим житлом з окремим входом, належить сусідам. Фактично це два відокремлені житла. При житті [PERSON] залишила заповіт на ім'я Позивача, яким заповідала будинок - [PERSON] Заповіт був оформлений та посвідчений Четвертою Харківською нотаріальною конторою 27.03.2012 року за №2-327. Після смерті [PERSON] з будинку, де проживали, невстановлені особи викрали гроші, цінності та папку, в якій знаходилися всі документи на будинок, в тому числі, домова книга та правовстановлюючий документ про право власності на будинок (договір дарування), викрали паспорт позивача, а також заповіт. За вказаним фактом 30 вересня 2015 року Позивач звернувся з письмовою заявою до прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова, яка 01.10.2015 року передала справу на вирішення до Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області. 11 вересня 2015 року [PERSON] оформив нотаріально посвідчену заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Державний нотаріус Четвертої Харківської державної нотаріальної контори КозелькоТ.М., яким було заведено спадкову справу №853/2015, видав запити на встановлення власника будинку та проведення оцінки спадкового майна. В результаті було оформлено новий технічний паспорт та довідка КП «ХМБТІ» про вартість будинку від 16.03.2016 року. 10 лютого 2016 року Позивач подав нотаріусу письмову заяву про оформлення нотаріальних запитів на отримання необхідних для оформлення спадщини документів. Однак, по закінченні шести місяців, з часу відкриття спадщини, 20.04.2016 року [PERSON] отримав письмову постанову Четвертої Харківської державної нотаріальної контори про відмову у вчинені нотаріальної дії. Державним нотаріусом Козелько Т.М. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу у зв'язку з тим, що не були надані свідоцтво про смерть [PERSON], та вкрадена будинкова книга, заповіт та документ, документ про право власності на рухоме майно. При цьому, в постанові зазначено, що згідно довідки КП «Харківське міське бюро» будинок належав померлій на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Галіщевою O.A. 26.10.2007 року. Також в постанові зазначено, що з заявою про прийняття спадщини звернувся рідний брат спадкодавці - [PERSON], (заява №2309 від 19.09.2015 року), який надав всі ці документи. Брат [PERSON] - [PERSON], отримав свідоцтво про смерть [PERSON] , а позивач не будучи з нею в зареєстрованому шлюбі, не зміг отримати його дублікат. Інші документи для оформлення спадщини у позивача вкрадені, не будучи стороною договору дарування, за яким [PERSON] набула право власності на будинок, позивач не може отримати дублікат договору, а можливість отримання дублікату заповіту нотаріус не роз'ясняв. Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом про визнання своїх прав на право власності в порядку спадкування за заповітом на відповідний будинок. Позивач, у судове засідання не прибув його представник надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала їх задовольнити. Додатково пояснила, що за період коли позов знаходиться на розгляді суду, позивачеві повернуто викрадені документи Відповідач [PERSON], у судовому засіданні визнав позов, але проти задоволення позовних вимог заперечував. Пояснив, що [PERSON], була його рідною сестрою. [PERSON], проживав з нею без реєстрації шлюбу; [PERSON], погано ставився до [PERSON], і після смерті саме він, відповідач, займався похованням сестри; спору не має - тому нотаріус зможе оформити спадок після смерті [PERSON] Судом установлено: [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 13.08.2015 року (а.с. 113). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: 36/100 частини будинку розташованої за адресою: [ADDRESS], право власності на яку підтверджується копією технічного паспорту, виданого КП «Хакрівським міським бюро технічної інвентаризації (а.с. 15). Згідно заяви, наданої [PERSON], зареєстрованої 14.09.2015 року за № 853/2015, [PERSON] приймає спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO] (а.с. 104). 20 квітня 2016 року постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] померлої [INFO], оскільки заявником не надано необхідні документи для оформлення спадщини (а.с.12). До суду наданої копією спадкової справи № 853/2015, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO], відповідно до якої: - наявний витяг зі спадкового реєстру від 14.09.2015 року, про те, що зареєстрована спадкова справа, заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO], номер у спадковому реєстрі - 57928142 (а.с.108); - у відповідності до заповіту, складеного 27 березня 2012 року - [PERSON], [INFO], заповідала належне їй майно - [PERSON], вказаний заповіт підписано власноруч [PERSON] (а.с. 110); - згідно до заяви громадянина [PERSON], брата померлої [PERSON], зареєстрованої 19.09.2015 року в книзі спадкових справ під номером № 853/2015, про те, що він приймає спадщину після смерті громадянки [PERSON], померлої [INFO]; - листом № 655/02-14 від 16.02.2016 року, адресованим - [PERSON], Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою повідомлено про те, що видача свідоцтва про право на спадщину буде призупинене, у разі надходження ксерокопії позовної заяви (а.с.131). Статтями 1 та 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Згідно зі ст. 69 цього Закону нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. У відповідності з п.п.4.15, п.п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України від 22 лютого 2012р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Проаналізувавши матеріали справи. судом встановлено, що постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] померлої [INFO] на підставі не наданих необхідних документів для оформлення спадщини. Проте, це не позбавляло права Позивача, оскаржити дії нотаріуса чи постанову нотаріуса, про відмову у вчинення нотаріальних дій від 20.04.2016. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, таких перешкод у судовому засіданні не установлено, оскільки навіть представник Позивача зазначила, що на даний час вісі документи повернуті [PERSON] Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач та його представник, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд - приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивач не позбавлений права, в наданих законом правах і обов'язках в повній мірі реалізувати свої законні права, шляхом звернення до відповідної нотаріальної контори. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed