Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

06.02.2018 [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовною заявою до [PERSON] сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування. В якій просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,11 га, кадастровий номер 5323288200000020227, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка належала [PERSON], який помер, 16.11.2002 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на території [PERSON] сільської ради Миргородського району Полтавської області знаходиться земельна ділянка площею 2,11 гектарів, кадастровий номер 5323288200000020227, яка належала її батькові [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №091715, який помер 16 листопада 2002 року. За життя батька останній втратив оригінал державного акту, однак копію чи дублікату державного акту на померлу людину уповноважені органи не видають правонаступникам. Пізніше, а саме 12 травня 2005 року померла мати позивача та дружина батька [PERSON]. [PERSON] прийняла та оформила на себе спадщину після померлої матері. Після смерті батька [PERSON] в установлені законом строки звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини на неї, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині відсутності Державного акту на земельну ділянку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Стверджувала, що вона на законних підставах є спадкоємцем померлого батька [PERSON] оскільки її мати [PERSON] прийняла спадщину після свого померлого чоловіка, а [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON], тому має право на вказану земельну ділянку. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо заявлених позовних вимог відзиву, інших клопотань або заяв не подав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом відповідно до ст.81 ЦПК України на підставі поданих позивачем доказів та матеріалів справи встановлено, що 16 листопада 2002 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КЕ №214759, запис №63, дата видачі свідоцтва 18.11.2002 (а.с.3). Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно та всі права які йому належали на день смерті. Спадкодавець являється батьком позивача [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про укладення шлюбу, що підтверджує зміну прізвища позивача (а.с. 8,9). Після смерті [PERSON] фактично прийняла, але юридично не оформила спадщину його дружина та матір позивачки [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 06.02.2018, в якій зазначено, що на день смерті [PERSON] проживав за адресою [INFO], разом із дружиною [PERSON] та постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] (а.с.7,24,25). В повідомленні приватного нотаріуса [PERSON] зазначено, що після померлого [PERSON] спадкова справа не заводилась, заяви про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини не надходили (а.с.27). [PERSON] померла 17.12.2005 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняла її дочка [PERSON], що підтверджується рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, копією спадкової справи №19/2018 (а.с.5,29-32). Позивач [PERSON] є спадкоємцем по закону після смерті батька [PERSON], але постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 16 листопада 2002 року [PERSON] на земельну ділянку розміром 2,11 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Полтавської області в зв'язку з неможливістю вчинення нотаріальної дії з підстав відсутності документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку 2,11 га померлому [PERSON] (а.с.7). За життя [PERSON] на підставі сертифікату серію ПЛ №0051631 мав право на земельну частку (пай) колишнього КСП імені Шевченка. Даний факт підтверджується повідомленням Відділу у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області. В якому зазначено, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай) колишнього КСП імені Шевченка на ім'я [PERSON] був виданий сертифікат серія ПЛ №0051631. [PERSON] включений у список суб'єктів власників (фізичні особи) та має номер земельної ділянки №543 (а.с.23). На підставі сертифікату серія ПЛ №0051631 на ім'я [PERSON] був виготовлений 14 липня 2003 року державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №091715. Тобто державний акт виготовлений після його смерті, яка настала 16 листопада 2002 року (а.с.4). Відповідно до ч. 2 п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай), ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документові, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат па право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно з нормами ст. 25 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" право на земельну частку (пай) може бути обєктом спадкування. Оскільки державний акт на імя [PERSON] виготовлений після його смерті то на день смерті [PERSON] не мав у власності спірну земельну ділянку на підставі державного акту, а мав право на земельну ділянку (пай), що є обєктом спадкування на підставі сертифікату серія ПЛ 0051631 на право на земельну частку (пай) на імя померлого. Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Статтею 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст.125 Земельного кодексу України в редакції, що діяла на час смерті батька позивача [PERSON] право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Також в статті 126 ЗК України вказано, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Позивачем не надані суду належні та допустимі докази, які б безспірно свідчили про те, що на час смерті її батько мав у власності вказану земельну ділянку. Згідно з положенням ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування земельною ділянкою виникають після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Оскільки позивачем не надано доказів отримання [PERSON] [PERSON] акту на право власності на земельну ділянку за життя, тому судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які позивач посилається як на підстави своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні достовірно встановлено, що на момент смерті 16 листопада 2002 року батько позивача [PERSON] - [PERSON] не мав права власності на земельну ділянку площею 2,11 гектарів, кадастровий номер 5323288200000020227, що призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території [PERSON] сільської ради Миргородського району Полтавської області. Відповідно до положень ст.548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.549 Цивільного кодексу Української РСР визнається дві умови, які свідчать, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені статті 549 ЦК Української РСР дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Позивачем не надано суду доказів про набуття права власності на вказану земельну ділянку матірю позивача [PERSON] як спадкоємцем після смерті її чоловіка [PERSON] як спадкодавця, - тобто не надані суду докази, що мати позивача [PERSON] успадкувала вказану вище земельну ділянку площею 2,11 гектарів кадастровий номер 5323288200000020227. Крім того позивачем не надані суду докази що позивач як донька померлої [PERSON] успадкувала вказану земельну ділянку після смерті своєї матері. Також позивачем не надані докази, які свідчать, що вказана земельна ділянка була включена до спадкового майна після смерті батька позивача [PERSON]. Відповідно до витягу з спадкового реєстру спадкова справа після смерті 16.11.2002 [PERSON] не заводилася (а.с.29-30). Крім того, будь-яких доказів, що підтверджують фактичний вступ в управління та володіння спадковим майном [PERSON], його дружиною [PERSON] та [PERSON] як їхньою дочкою позивачем за позовом [PERSON] суду ненадані. Тому на підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що у суду відсутні правові підстави визнання за позивачем права власності на зазначену земельну ділянку, право власності на яку не набув батько позивача [PERSON] до своєї смерті. В звязку з вищенаведеним суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 2,11 га, кадастровий номер 5323288200000020227, яка призначена для ведення особистого селянського господарства і розташована на території [PERSON] сільської ради Миргородського району Полтавської області та належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ №091715, який помер 16.11.2002 року необхідно відмовити за безпідставністю. Разом з тим суд розяснює [PERSON], що її право на спадкування спірного майна підлягає захисту шляхом визнання її права на спадкування за законом після померлого батька [PERSON], що складається з права на отримання земельної частки (паю) на підставі сертифікату ПЛ №0051631 Оскільки [PERSON] на день його смерті набув право на земельну частку (пай) і це право є обєктом спадкування. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи у разі відмови в позові на позивача.

Outcome: dismissed