Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

[PERSON] 29.07.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити, а також пояснив суду, що на підставі рішення Красноградського районного суду Харківської області від 05.02.2014 року він сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки у розмірі ? частини від усіх видів заробітку. На час розгляду цивільної справи 05.02.2014 року він позов про стягнення з нього аліментів на утримання дитини у частці від його доходу позов визнав, хоча офіційно ніде не працював та мав нерегулярний, мінливий дохід, оскільки мав постійні підробітки, так як має у власності автомобіль та міг сплачувати аліменти у розмірі заявлених на той час позовних вимог. На даний час його матеріальне становище, як платника аліментів змінилось, оскільки в нього зменшились заробітки, крім цього на його утримані перебуває дружина [PERSON] з дитиною. З таких обставин, позивач просив суд, змінити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 05.02.2014 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.01.2014 року до досягнення дитиною повноліття на тверду грошову суму у розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання даного рішення суду законної сили і до повноліття дитини. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в задоволенні позову [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що при розгляді справи за її позовом про стягнення аліментів у лютому місяці 2014 року відповідач повністю визнав позовні вимоги і погодився на стягнення з нього аліментів на її користь у розмірі ? частини від усіх видів заробітку. З моменту постановлення рішення суду 05.02.2014 року і до подання відповідачем позову про зміну розміру стягуваних аліментів не змінився ні його матеріальний, ні сімейний стан, ні стан здоров'я, а отже відсутні підстави для задоволення позову. Оскільки на момент винесення судом рішення про стягнення аліментів [PERSON] також офіційно не працював, був одружений і проживав з теперішньою дружиною та її дитиною від першого шлюбу. Крім того його дружина працює та має стабільний заробіток, а також отримує аліменти на утримання дитини. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд вважає позов [PERSON] таким, що не підлягає задоволенню враховуючи наступне. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересі. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 05.02.2014 року з [PERSON], [INFO], було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 24.01.2014 року і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с. 14). Оскільки [PERSON] не надав до ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області довідку з місця роботи та Красноградського РЦЗ, заборгованість по аліментам нараховується по даним середньомісячної плати по Красноградському району та станом на 01.07.2014 року сума нарахованих аліментів становить 4449,57 грн. з якої заборгованість становить 2449,57 грн. та 2000,00 грн. сума сплачених аліментів (а.с. 15). Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів на дитину, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках передбачених законом. Відповідно до ст. 182 СК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У п.23 вище зазначеної постанови Пленуму від 15.05.2006 року роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Я вбачається з матеріалів справи, що після винесення рішення Красноградського районного суду Харківської області від 05.02.2014 року про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дочки, [PERSON] 29.07.2014 року звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дитини при цьому не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що за цей період настали підстави передбачені ч.1 ст. 192 СК України, які надають позивачу право на зменшення розміру аліментів на утримання дитини, оскільки на момент винесення рішення також офіційно не працював, був одружений з 17.08.2012 року (а.с.9) і проживав з теперішньою дружиною та її дитиною від першого шлюбу. З моменту постановлення рішення суду з 05.02.2014 року і до подання відповідачем позову про зміну розміру стягуваних аліментів не змінився ні його матеріальний, ні сімейний стан, ні стан здоров'я, а отже відсутні підстави для задоволення позову. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положенням ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що на даний час не має жодних правових підстав для зменшення розміру аліментів стягнутих з [PERSON] за рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 05.02.2014 року на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], з ? частини з усіх видів заробітку на тверду грошову суму у розмірі 400 грн., оскільки з моменту прийняття рішення Красноградського районного суду Харківської області від 05.02.2014 року і до пред'явлення даного позову не настали підстави передбачені ст.192 СК України на зміну розміру аліментів, не надано таких доказів і до позову. При цьому, відмова у задоволенні позову з вказаних підстав не перешкоджає [PERSON] звернутись повторно до суду, обравши у відповідності до ст.16 ЦК України належний спосіб захисту прав та інтересів, та доводити свої вимоги у відповідності до положення ст.ст.10, 60 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed