Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, вказував на те, що він є власником земельної ділянки площею 4,66 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Красносільської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, ділянка № 348, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення сесії Красносільської сільської ради 27 грудня 2001 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 01.09.2006 року позивач уклав договір оренди землі № 140 з ФГ «Київська Русь». З часу підписання договору оренди землі позивачу жодного разу не виплачувалась орендна плата і жодного разу не надходило повідомлення про виклик чи прибуття до господарства за її отриманням. Питання орендної плати його зацікавило наприкінці 2016 року, оскільки в його житті, під впливом певних обставин, виникло скрутне фінансове становище. 30.12.2016 року позивач звернувся з заявою до ФГ «Київська Русь» з пропозицією розірвати договір оренди землі по причині несплати орендної плати. Відповідь на зазначену заяву не отримав, а тому вважає, що його земельна ділянка орендарю не потрібна, оскільки той не виявив розрахувався по орендній платі та не виявив бажання врегулювати спір позасудовим шляхом. Враховуючи те, що відповідач на протязі декількох років не сплачував орендну плату, тобто порушив і не виконав умов договору, позивач вимушений звернутись до суду з позовом про розірвання зазначеного договору. В судовому засіданні позивач пояснив, що дійсно він є власником земельної ділянки, розташованої на території Красносільської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, на підставі державного акта на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 01.09.2006 року уклав договір оренди землі № 140 з ФГ «Київська Русь». З часу підписання договору оренди землі йому до 2016 року жодного разу не виплачувалась орендна плата і жодного разу не надходило повідомлення про виклик чи прибуття до господарства за її отриманням. Питання орендної плати його зацікавило наприкінці 2016 року, оскільки в його житті, під впливом певних обставин, виникло скрутне фінансове становище. На звернувся з заявою до ФГ «Київська Русь» з пропозицією розірвати договір оренди землі по причині несплати орендної плати, відповіді не отримав, а тому був вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Представник позивача підтримав позовні вимоги позивача. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що порушення зобов'язання по виплаті орендної плати сталися не з вини відповідача, а з вини позивача, оскільки той не повідомив ФГ «Київська Русь» про зміну місця проживання. З цієї причини господарство було позбавлено можливості перераховувати орендну плату за новою адресою проживання позивача, а також повідомляти його про нарахування та можливості отримання орендної плати. Свідок [PERSON], яка працює в ФГ «Київська Русь» бухгалтером, суду повідомила, що договір оренди землі між ФГ «Київська Русь» та позивачем був підписаний позивачем особисто, того ж року позивач отримав орендну плату. В подальшому позивач змінив місце проживання, адреси якого господарству не надав. Грошові кошти за оренду землі видавались громадянину [PERSON] на вимогу, в режимі телефонного зв'язку, [PERSON] У 2016 році позивач видав на ім'я [PERSON] довіреність, якою уповноважив його отримувати орендну плату, яка і була виплачена. Свідок [PERSON] суду пояснив, що дійсно він на звернення до нього [PERSON], яка працює бухгалтером в ФГ «Київська Русь», отримував на протязі 10 років орендну плату за земельну ділянку, яка належить [PERSON] на праві приватної власності, від ФГ «Київська Русь» грошовими коштами, які [PERSON] не передавав. Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали цивільної справи, вважає позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В суді встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки згідно державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], розміром 4,66 га, кадастровий [NUMBER] (а.с. 8). Між позивачем та відповідачем 01.09.2006 року укладено договір оренди землі № 140 з ФГ «Київська Русь», строком на 25 років. Договір зареєстровано у ДП «КРУДЗК» Олександрівської філії, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди зроблено запис № 406 від 20.11.2006 року (а.с. 6). З дослідженого в суді договору видно, що він набуває чинності після того, як сторонами будуть чітко визначені і зафіксовано письмово всі істотні умови, зокрема термін оренди, розмір та форма орендної плати, відповідальність сторін тощо. Умови орендної плати визначені п. 9 договору, яка становить 1,5 % вартості земельної ділянки.за рік використання земельної ділянки та зазначено про індексацію зазначеної суми. Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі (у редакції Закону, чинного на момент укладення спірного договору) набирає чинності з моменту його державної реєстрації (статті 14, 18, 20 Закону). Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін в разі істотного порушення договору другою стороною та у інших випадках встановлених договором чи законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору . Зазначене положення ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді рішень з прав людини. З показів свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено, орендну плату з 2007 по 2015 рік отримував не позивач, а [PERSON], який використовував її на свої потреби, кошти позивачу не передавав. Таким чином в суді було встановлено, що відповідач порушив вимоги договору по сплаті орендної плати, а тому вимоги позивача про розірвання договору оренди землі базуються на законі і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачеві судові витрати в розмірі 640.00 грн. судового збору, які були сплачені позивачем у повному розмірі при пред'явленні позову.

Outcome: approved