Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позов до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що за рішенням Липовецького районного суду від 02.05.2018 з нього стягуються аліменти на користь відповідача - [PERSON] на утримання дитини -\~сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого законодавством України для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову, і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує у позові, що з часу ухвалення рішення суду по даний час у нього відбулись зміни матеріального та сімейного стану, у звязку із чим просить суд змінити розмір присуджених до стягнення аліментів на утримання їх спільної дитини на 50 % прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. Відповідач подала до суду відзив на позов, відповідно до якого просила суд в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин викладених у позовній заяві та які підлягають доказуванню у даному спорі. Так, позивач вказуючи, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати [PERSON], не наводить доказів на спростування того за які кошти нею було придбано автомобіль «Мерседес» державний номерний знак АВ 4868СХ. Позивач вказуючи, що на його утриманні перебувають діти дружини з якою він уклав шлюб в жовтні 2018 року, не взяв до уваги те, що він не несе обовязку щодо утримання чужих дітей. Також вказуючи у позові, що він офіційно не працевлаштований, не зазначає, що має в оренді СТО, відтак ймовірно отримує дохід від такої діяльності. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав, що наведені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилась, однак у відзиві просила про розгляд справи у її відсутність. У відповідності до вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив, що рішенням Липовецького районного суду від 02.05.2018 змінено розмір аліментів визначених за судовим наказом, що виданий 02.02.2012 Липовецьким районним судом Вінницької області, за яким з [PERSON] на користь [PERSON] присуджено до стягнення аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частку всіх доходів відповідач але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення у новому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 03.07.2018 та було звернуто судом до виконання шляхом видачі стягувачеві виконавчого листа, за яким було відкрито виконавче провадження постановою державного виконавця Липовецького РВ ГТУЮ у Вінницькій області від 18.07.2018. Позивач звернувся до суду із даним позовом про зміну розміру аліментів визначених за вищевказаним судовим рішенням, вказуючи, що у нього відбулись зміни в сімейному та матеріальному стані з часу ухвалення цього рішення. Частина перша\~статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Наведене кореспондується\~із розясненнями,\~що мають\~місце у\~пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним погіршенням матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У той же час відповідно до ч.3 ст.181 СК України, визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Судом встановлено, що позивач, будучи платником аліментів просить суд змінити спосіб обраний одержувачем аліментів на 50 % від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, тобто за відсутності у нього такого права та у спосіб, що не передбачено нормами СК України. Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів визначених за рішенням суду було встановлено, що надані позивачем до матеріалів справи докази жодним чином не підтверджують зміни його матеріального положення в сторону погіршення, а зміни в сімейному стані не тягнуть обовязку позивача визначеного законом надавати утримування новій дружині та її дітям від попереднього шлюбу, оскільки по відношенню до них він не є аліментнозобовязаним, при цьому, обставини щодо утримання непрацездатної матері позивачем не доведено належними та допустимими доказами. За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі за його недоведеності. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується\~Главою 8 ЦПК України, а у разі відмови у позові позивачеві, який звільнений від сплати судового збору такі витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст.ст.\~182,\~192 СК України,

Outcome: dismissed