Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою. Зазначала, що 22 серпня 2015 року померла її тітка - [PERSON] На підтвердження факту смерті [PERSON] міською психоневрологічною лікарнею № 2 м. Донецька надано лікарське свідоцтво про смерть. Посилаючись на те, що на даний час свідоцтво про смерть [PERSON] нею не отримано, оскільки міська психоневрологічна лікарня № 2 м. Донецька знаходиться на території незаконної самопроголошеної влади "Донецької народної республіки", ставиться під сумнів легітимність оформлених лікарнею медичних документів та позбавляє її як спадкоємця оформити належним чином свої спадкові права, просила встановити факт смерті 22 серпня 2015 року [PERSON], 03 лютого 1935 року народженя, яка була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO], та померла у віці 80 років у м. Донецьк Донецької області, Україна. У судове засідання заявник не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Однак від представник заявника до суду надійшла заява, у якій він просив справу розглядати у відсутність заявника та представника заявника, вимоги заяви підтримав. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Однак надав до суду заяву, в якій просив справу слухати у її відсутність Суд, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 22 серпня 2015 року померла [PERSON] На підтвердження факту смерті [PERSON] міською психоневрологічною лікарнею № 2 м. Донецька видано лікарське свідоцтво про смерть. Також заявник надав суду копію рішення Будьонівського районного народних депутатів виконавчого комітету від 11 квітня 1984 року про встановлення опіки над [PERSON] 13 січня 2016 року [PERSON] звернулась до Яготинського районного управління юстиції із заявою про видачу свідоцтва про смерь [PERSON] Згідно листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції № 21/04-33 від 13 січня 2016 року медичні документи оформлені медичними закладами, які розташовані на території, непідконтрольній українській владі, вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть закладами охорони здоровя, органами, установами, організаціями, місцем розташування яких є населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до Додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 07 листопада 2014 року. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 13 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту смерті особи можливе за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Ураховуючи наведене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved