Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

У січні 2017 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява представника позивача ПАТ «Універсал Банк», який діє на підставі довіреності, в якій він просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 27 грудня 2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № ВL15989, відповідно до умов якого позивач надав кредитні кошти у сумі 162 000,00 грн. У свою чергу [PERSON] зобязалась прийняти, належним чином використовувати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплачувати відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах кредитного договору. Того ж дня, між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № ВL15989-ІІ. Протягом дії кредитного договору, зобовязання боржниками виконувались з порушенням його умов, у звязку із чим позивачем була здійснена досудова вимога щодо дострокового виконання його зобовязань за договором у повному обсязі, яка підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з дати її отримання, але вказані вимоги виконані не були. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 15 червня 2016 року відповідач [PERSON] має загальну заборгованість у розмірі 103043,64 грн., яка складається з заборгованості по сумі кредиту 42749,20 грн., в тому числі простороченої заборгованості по сплаті кредиту в розмірі 43231,20 грн., та відсотків в розмірі 10328,48 грн., пені в розмірі 6734,76 грн. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі та судовий збір у розмірі 1600 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його присутності, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. В цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ «Універсал Банк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 27 грудня 2013 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON].. був укладений кредитний договір № ВL15989, на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 162 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших передбачених платежів в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором та графіком погашення кредиту. У відповідності до договору, позичальник, підписавши договір, засвідчив, що був ознайомлений з усіма умовами договору, умовами користування та погашення кредиту, та тощо, і тим самим взяв на себе зобовязання виконувати всі умови договору. Відповідно до додатку №1 до кредитного договору сторони погодили строк користування кредитом до 01 грудня 2016 року. За користування кредитними коштами позичальник зобовязується сплачувати кредитору згідно умов договору проценти в розмірі 40% річних. Також 27 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № ВL15989-ІІ. Згідно п. 5.1. кредитного договору сторони погодили, що відповідно до чинного законодавства (зокрема ст. 528 та 611 ЦКУ), у випадку настання будь-якої із обставин (згідно даного пункту), вважається що настав новий термін/строк виконання основного зобовязання позичальника за цим договором з дня одержання позичальником повідомлення/вимоги кредитора. Позичальник зобовязаний виконати вимоги кредитора протягом 30 календарних днів з дня одержання повідомлення/вимоги кредитора про виконання у новій термін/строк основного зобовязання позичальника за цим договором. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу кредит у зазначеному розмірі, однак відповідач свої зобовязання належним чином не виконав. Про наявність заборгованості відповідач був попереджений листом-вимогою, однак вимоги позивача про дострокове погашення кредиту [PERSON] проігнорував. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 15 червня 2016 року загальна сума заборгованості становить 103043,64 грн., яка складається з простроченої заборгованості по сплаті кредиту в розмірі 6574,95 грн., відсотки в розмірі 281,68 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Між тим, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р» визнано нечинним. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України. Згідно Переліку м. Маріуполь є населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Отже, дослідивши наведені обставини справи, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню - заборгованість за кредитом 42749,20 грн., - прострочена заборгованість по сумі кредиту в розмірі 43231,20грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом 10328,48 грн., що загалом складає 96308,88 грн. Доказів того, що відповідач проживає поза межами м.Маріуполя суду ПАТ "Універсал Банк" не надано. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до відповідача в частині стягнення суми пені в розмірі 6734,76 грн., є необгрутнованими та задоволенню не підлягають, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що сума непі нарахована після 14 квітня 2014 року, а отже вказане нарахування суперечить положенням ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1600 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 96308,88 грн. *100% : 103043,64 грн. ціни позову = 93,46%), тобто 93,46 % від ціни позову 93,46 % *1600,00 грн. :100%), що складає 1495,36 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved