Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

07.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить встановити факт родинних відносин між нею та померлою [INFO] в с.Лиман Зміївського району Харківської області [PERSON], як відносини дочки та матері, визнати за нею право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] в с.Лиман Зміївського району Харківської області матері [PERSON] у вигляді житлового будинку [NUMBER] (літ А-1, загальною площею 17,40 кв.м., житлова площа 12,40 кв.м.) з надвірними будівлями. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила наступне. [INFO] в с. Лиман Зміївського району Харківської області померла її мати [PERSON]. Останнім місцем реєстрації та проживання матері була наступна адреса: 63463, [ADDRESS], а тому місцем відкриття спадщини, в силу ч. 1 ст. 1221 ЦК України, є с. Лиман Зміївського району Харківської області. Факт родинних відносин між нею та померлою [PERSON] підтверджується витягом №00013146870 від 06.12.2013 року, який видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку, свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 13.09.1954 року Орджонікідзевським райбюро ЗАГС м. Харкова. [PERSON] - є її рідною сестрою. З вказаних вище документів (витягу та свідоцтва про народження) не можливо прослідкувати родинні відносини між нею та померлою [INFO] в с. Лиман Зміївського району Харківської [PERSON], оскільки допущені помилки при написанні її дошлюбного прізвища, а також прізвища матері в свідоцтві про її смерть ("[PERSON]" та "[PERSON]"), однак факт допущення помилок є очевидним, так як, по-перше, було здійснено переклад з російської на українську мову, а, по-друге, цей факт доводиться довідками територіальної громади за місцем проживання, якими підтверджено, що померла [INFO] в с. Лиман Зміївського району Харківської області [PERSON] була її матір'ю і вона здійснювала догляд за нею, проживаючи разом. За життя [PERSON] була власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується відповідними записами технічного паспорту, який видано згідно інвентаризаційної справи №974 КП «Зміївське БТІ». Згідно даних вказаного технічного паспорту, право власності матері було належним чином зареєстроване за №9-1236. На момент смерті матері у будинку були зареєстровані: донька - [PERSON] (сестра), онук - [PERSON] (син сестри), зять - [PERSON] (колишній чоловік сестри). Позивач вказала, що спадщину після смерті матері прийняла шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, використовуючи речі матері у власних потребах. [PERSON] лише була зареєстрована у будинку, однак ніяких дій по прийняттю спадщини не вчиняла (не вступила в управління та володіння спаковим майном та не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини), що нею не оспорюється. Земельна ділянка, що знаходиться за вищевказаною адресою - не приватизована, оскільки мати за життя не отримувала держаного акту на землю. Після звернення до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкового майна померлої матері, було повідомлено про необхідність надати правовстановлюючий документ на будинок (свідоцтво про право власності), однак мати за життя не оформила свідоцтва, а станом на момент побудови будинку (1991 рік) необхідності такої не було і будинки реєструвалися у сільській раді. Після цього нотаріус повідомив мені про те, що спадщина повинна оформлюватись на 2-х осіб: на неї - позивача по справі та на сестру, в противному разі необхідно звертатись до суду. [PERSON], яка на спадщину після смерті матері не претендує, за останнім місцем реєстрації матері з 1999 року не проживала, а фактично мешкала з співмешканцем в смт. Комсомольське, а з 2007 року за адресою: 63463, [ADDRESS]. Посилаючись на викладене, позивач просить встановити факт родинних відносин з померлою та визнати право власності на спадщину, яка залиилась після її смерті. У судовому засідання [PERSON] наполягала на задоволенні позову. Вона пояснила, що будинок за адресою :[ADDRESS] був придбаний матір'ю у 1965 році на підставі договору купівлі-продажу, в подальшому його було перебудовано, однак право власності оформлено не було. У 2000 році померла її мати [PERSON], залишилась спадщина у вигляді вказаного житлового будинку. Після смерті матері вона проживала в даному будинку, користувалась всіма належними їй речами. Сестра [PERSON] хоча ї була зареєстрована, однак фактично не проживала у будинку, спадщину не прийняла та не претендує на неї. Оформити спадщину у нотаріальному порядку їй було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Крім того, на момент смерті була зареєстрована у будинку сестра, яка вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідач [PERSON] позов визнала, підтвердила факт родинний відносин між померлою [PERSON] та позивачем [PERSON] Вона пояснила, що не претендує на спадщину після смерті матері. Представник 3-ї особи: Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області у судове засідання не з'явився, Лиманський сільський голова Бутко О.В. звернувся до суду із проханням розглянути справу у відсутність представника, заперечень проти позову не надав. Представник Зміївської державної нотаріальної контори до суду не з?явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заперечень не надано. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] в с.Лиман Зміївського району Харківської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], вианим Лимарською сільською радою Зміївського району Харківської області. (а.с.14) Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до свідоцтва про народження позивача [PERSON], де батьком зазначено «[PERSON]» а матір'ю «[PERSON]», та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, її дошлюбне прізвище зазначено як «[PERSON]». (а.с.15-16,18) Відповідно до свідоцтва про народження відповідача [PERSON], де батьком зазначено «[PERSON]» а матір'ю «[PERSON]», її дошлюбне прізвище зазначено як «[PERSON]». (а.с.21) Відповідно до довідки-підтвердження №10 від 19.02.2014 року, складеної депутатом Лиманської сільської ради Емець М.М., [PERSON], зі слів сусідів, поховала свою матір та користується її речами. (а.с.27) Вищезазначені докази у їх сукупності дають судові підстави вважати про наявність родинного зв'язку між позивачем [PERSON] та померлою [INFO] в с.Лиман Зміївського району Харківської області [PERSON] Прізвища «[PERSON]» та «[PERSON]» є співзвучними, тому при їх написання (перекладі) було допущено помилку. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина в вигляді житлового будинку [ADDRESS] Відповідно до довідки в.о. Лиманського сільського голови Гунько Л.М. та договору купівлі-продажу, посвідченого 19.10.1965 року нотаріусом Зміївської ДНК Майборода, [PERSON] придбала житловий будинок [ADDRESS]. (а.с.55, 56-57) В подальшому вказаний будинок було знесено, і у 1991 році побудовано новий, що підтверджується технічним паспортом. Власником зазначено [PERSON].(а.с.22-26) Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався, що вбачається з довідки завідувача Зміївської державної нотаріальної контори. (а.с.58) Згідно довідки Лиманського сільського голови Бутко О.В. №1130 від 20.12.2013 року, за адресою: [ADDRESS] на день смерті [PERSON] зареєстровані: дочка - [PERSON], онук - [PERSON], зять - [PERSON]. (а.с.20) Оскільки спадкодавець [PERSON] померла [INFO], тобто на момент дії Цивільного Кодексу УРСР (1963 року), при вирішенні даної справи застосовуються саме його норми. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР (1963 року), місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти /у тому числі усиновлені/, дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва, до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Відповідно до статті 58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року - документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. За життя [PERSON] набула права власності на житловий будинок (закінчений будівництвом у 1991 році) за адресою: [ADDRESS]. Дочка померлої [PERSON] є спадкоємцем першої черги, прийняла спадщину шляхом вступу в оперативне управління та управління спадковим майном. За відсутності правовстановлюючого документа спадкоємець позбавлена можливості оформити свої права в нотаріальному порядку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved