Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи його тим, що 19.03.2015 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» та [PERSON] укладений договір банківського рахунку в національній валюті № 25099-44.16, згідно умов якого Банк у порядку, встановленому чинним законодавством України та нормативними актами Національного банку України відкриває клієнту поточний рахунок номер [NUMBER] в національній валюті України та здійснює розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплатити послуги згідно тарифів. Позивачка вказала, що 19.03.2015 вкладником було перераховано на рахунок кошти у розмірі 190 000 грн. Позивачка зазначила, що вона неодноразово зверталась до Переслав - Хмельницького відділення ПАТ «Банк «Київська Русь» з вимогою отримати кошти на рахунку, однак банком такі вимоги були проігноровані, що призвело до порушення її прав. Позивачка також вказала, що 15.04.2015 нею було повторно направлено відповідачу лист про повернення суми коштів на рахунку, однак відповідач не вчинив жодних дій відповідно до вказаного листа, як і не надав на нього відповідь. Крім того, позивачка вказала, що на даний час їй сума коштів не повернута та не сплачена, що є порушенням умов договору. З урахування зазначеного вище позивачка і звернулась до суду та просила стягнути з ПАТ «Банк «Київська Русь» на користь позивачки 222 567, 67 грн., з яких 190 000 - сума коштів на рахунку, 1 202, 47 - сума втрат від знецінення грошей в сумі 3 % річних та 31 365, 20 грн. - індекс інфляції. До початку судового засідання від представника позивача надійшло клопотання, в якому він просив позов розглядати в його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову з наступних підстав. 19.03.2015 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу, відповідно до якого банк відкриває клієнту поточний рахунок в національній валюті та здійснює його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплатити послуги банка, в розмірі, встановленому тарифами на операції та послуги банку, що діють на дату надання послуги або проведення операції (а.с.а.с. 7-9). Перерахування позивачем коштів на рахунок банку в сумі 190 000 грн. підтверджується платіжним дорученням № 10 від 19.03.2015 та випискою по особовому рахунку № [NUMBER] за 19.03.2015(а.с. 11-12). Позивачем 09.04.2015 було направлено Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкову О.Ю. заяву про закриття банківського рахунку та повернення наявних на ньому коштів, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та квитанцією про оплату(а.с.а.с.13-14). Представником відповідача було подано заперечення на позовну заяву, в яких відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 19.03.2015 Правлінням Національного банку України прийнято рішення про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних, про що винесено Постанову № 190. Водночас, 19.03.2015 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю.(а.с.36). 15.06.2015 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб постановлено рішення про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» та винесено наказ про продовження повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь»(а.с.а.с.37-38). Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.07.2015, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь»(а.с.39). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Зі ст. 1075 ЦК України вбачається, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Відповідно до ч. 1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією ( відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом або фінансування тероризму, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені у спеціальному законі. Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Згідно з п. 16 ст. 2 Закону тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п.6 ч. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та / або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед кредиторами, норми Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема , в ч. 1 встановлено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку ( загальних зборів, спостережної ради і правління ( ради директорів) та органів контролю ( ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Згідно п. п. 1, 2, ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів и та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Згідно із ч. ч. 2, 3, 5 ст. 27 Закону уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Згідно з ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості:- зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; - грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; - вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону, та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; - вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави наданої для забезпечення кредитів рефінансування; - вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); - інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; - вимоги за субординованим боргом. Відтак, вимоги кредиторів банку після прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку підлягають задоволенню в порядку, визначеному ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Отримані під час виконання ліквідаційної процедури кошти, спрямовуються у визначеній чинним законодавством черговості, задоволення вимог кредиторів банку поза її межами Законом не передбачено. Вимоги позивачки з урахуванням зазначеного вище, того, що Національним банком України відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк «Київська Русь», розпочато процедуру ліквідації, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, підлягають задоволенню в позасудовому порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно встановленої черговості, а тому суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. На підставі ст. 509, 526, Глави 72 ЦК України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,

Outcome: dismissed