Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду, в інтересах неповнолітнього [PERSON] із заявою, в якій просить суд визнати [PERSON] недієздатним з лютого 2016 року та встановити над ним опіку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] . Приблизно з 2014 року поведінка [PERSON] стала викликати сумніви щодо його нормального усвідомлення та сприйняття навколишнього середовища, він перестав впізнавати знайомих та близьких йому людей, його мова стала нерозбірливою. Після тривалого медичного обстеження йому було встановлено діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип. З 2016 року стан здоров`я [PERSON] значно погіршився, внаслідок чого він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та встановлення над ним опіки. Крім того, заявник зазначила, що через психічний стан [PERSON] вона разом зі своїм сином змушена виїхати із квартири, в якій вони разом проживали, їх син також не може проживати в зазначеній квартирі. Вважає, що [PERSON] необхідно визнати недієздатним з лютого 2016 року, а саме з часу взяття його на диспансерний облік та встановити над ним опіку. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, від її представника адвоката Михайлова Д.О. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на повному їх задоволенні. Особа, щодо якої вирішується питання про визнання недієздатним [PERSON] у судове засідання не з`явився, від його представника - адвоката Кальченка А.В. надійшла заява розгляд справи за його відсутності, просить відмовити у задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області у судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просить відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України з урахуванням заяв сторін про проведення судового засідання за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України /а.с.4/. Судом також встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.5/. Згідно\~ст. 30 ЦК України\~\~цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Як випливає із змісту абзацу другого ч. 1 ст. 30 ЦК України до змісту цивільної дієздатності входять наступні елементи: а) здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав; б) здатність самостійно здійснювати набуті цивільні права; в) здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки; г) здатність самостійно виконувати цивільні обов`язки; д) здатність нести відповідальність у разі невиконання цивільних обов`язків. Цивільна дієздатність передбачає свідому і правильну оцінку людиною дій, що нею здійснюються і мають юридичне значення. Ця ознака суб`єкта цивільного права залежить від психічної зрілості суб`єкта, тобто від ступеня усвідомлення ним значення своїх дій і можливості керувати ними. В свою чергу зрілість психіки залежить від віку і душевного здоров`я людини. Тому, на відміну від цивільної правоздатності, яка є рівною (ч. 1 ст. 26 ЦК України), єдиного для всіх фізичних осіб обсягу цивільної дієздатності - не існує. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 39 ЦК України\~\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону "Про психіатричну допомогу" кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. Згідно ч. 1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15.07.2019 року була призначена судово психіатрична експертиза відносно [PERSON] , проведення якої доручено спеціалістам Запорізької обласної психіатричної лікарні /а.с.146/. Відповідно до висновків судово психіатричної експертизи № 393 від 05.09.2019 року [PERSON] , 1982 р.н., потребує направлення на стаціонарну судово- психіатричну експертизу для оцінки стабільності та якості ремісії та винесення експертного рішення. /а.с.156-160/. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16.12.2020 року була призначена по справі стаціонарна судово-психіатрична експертиза відносно [PERSON] , проведення якої доручено експертам КНП «Одеський обласний медичний центр Психічного здоров`я» Одеської обласної ради /а.с.125-126/. Відповідно до висновку судово психіатричного експерта № 133 від 24.02.2021 року [PERSON] , [INFO] , що мешкає за адресою [ADDRESS] , виявляє клінічні ознаки психічного розладу «Шизофренії, параноїчної форми, епізодичний тип перебігу, стан повної ремісії, без зниження когнітивних, вольових та критичних функцій» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.05» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), ступінь виразності та глибина якого не позбавляє та не обмежує його у здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом [PERSON] може правильно сприймати обставини які мають значення по справі та давати про них відповідні покази, здатний з`являтися в судові засідання, приймати в них участь та давати пояснення по суті справи /а.с.173-180/. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги висновок судово психіатричного експерта № 133 від 24.02.2021 року, а також враховуючи той факт, що [PERSON] хоч и виявляє клінічні ознаки психічного розладу, однак їх ступінь виразності та глибина не позбавляє та не обмежує його у здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що відсутні обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад [PERSON] , який би істотно впливав на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, а тому, у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною слід відмовити.

Outcome: dismissed