Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Відповідача - [PERSON] на користь Позивача - [PERSON]. матеріальну шкоду у розмірі 28 365, 00 грн. 00 коп. Стягнути з Відповідача - [PERSON] на користь позивача моральну. шкоду у розмірі 10 000 грн. 00 коп. Стягнути з Відповідача ПРАТ СК «ЕТАЛОН» на користь позивачу матеріальну шкоду у розмірі - 28 365,00 грн. 11 коп., а також судовий збір. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 08.06.2017 року, приблизно о 09 год. 15 год. - 09 год. 20 хв., керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort, номерний знак [NUMBER] [PERSON] рухався в м. Харкові по пр. Льва Ландау, на з'їзді з мосту, в лівому крайньому ряді. Автомобіль Toyota Avensis, номерний знак [NUMBER], рухався в тому же ряді. Перед автомобілем «Toyota Avensis» рухався автомобіль «DAEWOO LANOS», державний номерний знак [NUMBER]. Швидкість руху автомобіля [PERSON] складала приблизно 60-70 км/год. Перед спуском з мосту його автомобіль та автомобіль «Toyota Avensis» почав гальмувати. В цей час з крайнього правого ряду автомобіль ВАЗ-2110, номерний знак [NUMBER], який рухався в тому ж напрямку руху, різко змінив напрямок руху ліворуч, чим перегородив дорогу автомобілю «Daewoo Lanos», номерний знак [NUMBER] та створив аварійну ситуацію на дорозі. Внаслідок цього автомобіль «Daewoo Lanos» був вимушений різко гальмувати. За автомобілем «Daewoo Lanos» був вимушений різко гальмувати автомобіль Toyota Avensis, номерний знак [NUMBER]. [PERSON] внаслідок різкого гальмування автомобілю Toyota Avensis, що рухався перед ним, не вдалося уникнути зіткнення із його заднім бампером. Внаслідок цього працівниками патрульної поліції УПП у м. Харкові було складено протокол і адміністративне правопорушення серія БР № 227237 від 08.06.2017 року відносно водія [PERSON] за ст. 124 КУпАП у зв'язку з наявністю в його діях, на думку працівників поліції, порушень п. 13.1 ПДР України. Зазначені матеріали поліції було направлено Фрунзенського районного суду м. Харкова за ст. 124 КУпАП внаслідок порушення останнім п. 13.1 ПДР України, в подальшому провадження по адміністративній справі № 645/2661/17 було закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Суддею Фрунзенського районного суду м. Харкова Бабковою Т.В. по адміністративній справі № 645/2661/17 було встановлено наступне. Водій автомобіля Toyota Avensis, номерний знак [NUMBER], у судовому засідав пояснила, що 08.06.2017 року, приблизно о 08 год. 35 хв., рухалася в м. Харкові по пр. Льва Ландау зі сторони Аеропорту в сторону ТЦ "Барабашово" в крайньому лівому ряду. Перед автомобілем на відстані приблизно 30 км./год. рухався автомобіль Daewoo Lanos, номерну знак [NUMBER], зі швидкістю приблизно 60 км./год. На спуску з мосту перед н; Московським автомобіль ВАЗ-2110, номерний знак [NUMBER], з крайнього правого ряду повертав ліворуч перед автомобілями середнього ряду, а потім крайнього лівого ряду, a caме перед автомобілем Daewoo Lanos, номерний знак [NUMBER], який рухався перед автомобілем. Уходячи від зіткнення вона почала повертати ліворуч та загальмувала. Водії автомобіля Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort, номерний знак [NUMBER], не дотримавсь інтервалу та вдарив її автомобіль ззаду, пошкодивши бампер. Водій автомобіля Daewoo Lanos, номерний знак [NUMBER] пояснив, що 08.06.2017 року, приблизно о 08 год. 50 хв., він рухався в лівому ряду по вул. Халтуріна за 300 метрів від перехрестя. Автомобіль ВАЗ-2110 різко перестроївся з правого ряду на розворот метрів 10-15 від його автомобіля. Daewoo Lanos екстрено почав гальмувати та повернув ліворуч від зіткнення та налетів на бордюр, чим наніс сильний удар по силовому агрегату. Переднє ліве колесо його автомобіля постраждало та заклинили водійські двері. До зіткнення рухався зі- швидкістю приблизно 60 км./год., так як дорожнє покриття не дозволяє більшого розгону. Із висновку судової комісійної судової автотехнічної експертизи № 13808 від 12.09.2017 року вбачається, що автомобіль ВАЗ-2110, номерний знак [NUMBER], різко змінив напрямок руху ліворуч, чим перегородив дорогу автомобілю Daewoo Lanos, номерний знак [NUMBER] та створив аварійну ситуацію на дорозі. Внаслідок Цього автомобіль Daewoo Lanos був вимушений різко гальмувати. За автомобілем Daewoo Lanos був вимушений різко гальмувати автомобіль Toyota Avensis, номерний знак [NUMBER] та водій автомобіля Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort, допустив зіткнення з автомобілем Toyota Avensis, що рухався попереду в попутному напрямку. Отже , діями водія автомобілю ВАЗ-2110 [PERSON], номерний знак [NUMBER] було порушено вимоги п. 10.1 , 10.4 ПДР України, що призвело до створення аварійної ситуації на дорозі та дорожньо транспортної пригоди, внаслідок якої постранедалі зазначені вище транспортні засоби та відповідно автомобіль Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort, номерний знак [NUMBER], який рухався в м. Харкові по пр. Льва Ландау, на з'їзді з мосту, в лівому крайньому ряді та не зміг уникнути зіткнення із автомобілем Toyota Avensis, що рухався попереду в попутному напрямку. Автомобіль Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort, номерний знак [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Згідно висновку № 46/06-17 та звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 46/06-17, складених ТОВ «КЛЕВЕР ЕКСПЕРТ» вартість відновлювального ремонту в загальному розмірі складає 118 782, 90 грн. Відповідно до акту виконаних робіт від 23.03.2018 року з ФОП [PERSON] код [NUMBER], ремонт автомобілю Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort, номерний знак [NUMBER] склав 113460,00 грн. У ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, надав суду пояснення , аналогічні викладеним вище. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» допитаний у судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги не визнав у повному обсязі, вражаючи їх необґрунтованими та безпідставними. Надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, о як вбачається зі змісту постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2017 року, 08.06.2017 року о 09 год. 00 хв. в м. Харкові біля будинку №62-В/1 по пр. Льва Ландау, [PERSON] керуючи автомобілем Mitsubushi Lancer 1.6 Comfort, номерний знак [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Avensis, номерний знак [NUMBER], який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до мотивувальної частини постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2017 року: «дії водія автомобіля Mitsubishi Lancer [PERSON] не відповідали вимогам п.13.1 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. З урахуванням наведеного та встановлених суддею обставин, суд вважає, що водій [PERSON] в дорожній ситуації, що сталася 08.06,2017 року, порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів». На думку відповідача, постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2017 року [PERSON] було визнано винним в порушенні вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України, та, відповідно, в дорожній ситуації, що сталася 18.06.2017 року, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП було закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, однак, дана обставина не знімає з [PERSON] вини у спричиненні пошкоджень транспортним засобам, але лише передбачає ненакладення на останнього штрафної санкції передбаченої ст. 124 КУпАП України. Обставини викладені в постанові Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2017 року [PERSON], який був безпосередньо присутній при розгляді відповідної справи, не були спростовані під час судового засідання та останнього було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, окрім того, відповідна постанова останнім не оскаржувалась та набрала законної сили, тому під час розгляду даної справи не підлягає доказуванню, факт визнання винним в скоєнні ДТП та спричинення пошкодження транспортних засобів водієм автомобіля Mitsubushi Lancer 1.6 Comfort, номерний знак [NUMBER]. [PERSON] (власник якого є Позивачем у даній справі). Винним в настанні ДТП від 08.06.2017 року визнано лише [PERSON], який був в момент настання ДТП водієм транспортного засобу, який належить Позивачу) тому у Позивача відсутні правові підстави для пред'явлення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди. Доказу настання відповідної цивільно-правової відповідальності водія «ВАЗ-2110, державний знак [NUMBER] позивачем надано не було. Представник позивача надав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що аргументація Відповідача є хибною, необґрунтованою та що не відповідає дійсним обставинам справи з огляду на наступне. Оскільки [PERSON] не було притягнуто до адміністративної відповідай за ст. 124 КУпАП внаслідок порушення останнім п. 13.1 ПДР України у зв'язку закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, проте с; встановлено, що дії [PERSON] можна визнати винними, зважаючи на висновок судової комісійної судової автотехнічної експертизи № 13808 від 12.09.2017 року. Із змісту зазначеної експертизи встановлено, що предметом дослідження стали схема місця дорожньо-транспортної пригоди, зафіксовані пошкодження транспортних засобах, пояснення водіїв та перевірка їх експертним шляхом на технічну спроможність виходячи з даних про шлях гальмування, місце зіткнення, момент виникнення небезпеки. Із висновку судової комісійної автотехнічної експертизи № 13808 від 12.09.2 року вбачається, що автомобіль ВАЗ-2110, номерний знак [NUMBER], різко змінив напрямок руху ліворуч, чим перегородив дорогу автомобілю Daewoo Lanos, номер знак [NUMBER] та створив аварійну ситуацію на дорозі. Внаслідок цього автомобіль Daewoo Lanos був вимушений різко гальмувати, за автомобілем Daewoo Lanos вимушений різко гальмувати автомобіль Toyota Avensis, номерний знак [NUMBER] водій автомобіля Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort, допустив зіткнення з автомобілем Toyota Avensis, що рухався попереду в попутному напрямку. Тому, на думку позивача, діями водія автомобілю ВАЗ-2110 [PERSON], номерний знак [NUMBER] було порушено вимоги п. 10.1 , 10.4 ПДР України, що призвело до створення аварійної ситуації на дорозі та дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої постраждали зазначені вище транспортні засоби та відповідно автомобіль Mitsubishi Lancer 1.6 Соmfort, номерний знак [NUMBER], який рухався в м. Харкові по пр. Льва Ландау, на з'їзд мосту, в лівому крайньому ряді та не зміг уникнути зіткнення із автомобілем Toyota Avensis, що рухався попереду в попутному напрямку. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, та оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних причин. За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Так, ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У ході судового розгляду встановлено, що 08.06.2017 року о 09 год. 00 хв. в м. Харкові біля будинку № 62-В/1 по пр. Льва Ландау, відбулася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля Toyota Avensis, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля Daewoo Lanos, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], інспектором роти № 8 батальйону № 1 УПП м. Харків ДПП лейтенантом поліції [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 227237 від 08.06.2017 року відносно водія [PERSON] за ст. 124 КУпАП у зв'язку з наявністю в його діях порушень п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 11 липня 2017 року призначено по адміністративній справі по факту дорожньо - транспортної пригоди, яка мала 08.06.2017 року за участю водіїв [PERSON], [PERSON], [PERSON], судово - авто технічну експертизу, провадження якої доручити експертам ХНІІСЕ ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса. Із висновку судової комісійної судової автотехнічної експертизи № 13808 від 12.09.2017 року вбачається, що в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort, номерний знак [NUMBER], [PERSON] в залежності від швидкості руху повинен був дотримуватися безпечної дистанції до автомобіля Toyota Avensis, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що рухався попереду в попутному напрямку. Іншими словами в даній дорожній обстановці водій автомобіля Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort, номерний знак [NUMBER], [PERSON] повинен був діяти у відповідності до вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України , де вказано: -водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозяться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Таким чином, в даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнення зіткнення з автомобілем Toyota Avensis, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], для водія автомобіля Mitsubishi Lancer визначалася шляхом виконання вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України , для чого в нього не було перешкод технічного характеру. Оскільки водій автомобіля Mitsubishi Lancer 1.6 Comfort, номерний знак [NUMBER], [PERSON] не дотримався безпечної дистанції до автомобіля Toyota Avensis під керуванням [PERSON], що рухався попереду в попутному напрямку. В результаті чого допустив з ним зіткнення, то в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля Mitsubishi Lancer [PERSON] не відповідали вимогам п. 13. 1 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. З урахуванням наведеного та встановлених суддею обставин, суд вважає, що водій [PERSON] в дорожній ситуації, що сталася 08.06.2017 року, порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів. В даній дорожньо - транспортній ситуації технічна можливість уникнення зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer» не визначалася діями водія Toyota Avensis під керуванням [PERSON] а цілком залежала від дій водія автомобіля «Mitsubishi Lancer» [PERSON] по виконанню ним вимог п.13 1 Правил дорожнього руху України та водія автомобіля «ВАЗ» [PERSON] по виконанню ним вимог п.п.10.1,10.4 Правил дорожнього руху України, та в її діях не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору, у причинному зв'язку зв'язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди. Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 2 листопада 2017 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно п.17 Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до якого, «необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Окрім того, відповідно до пункту 32.1 статті 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Доказу настання відповідної цивільно-правової відповідальності водія «ВАЗ-2110, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] у ході судового розгляду позивачем та його представником надано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. З огляду на вказані норми закону позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що надані підприємствами - виробниками/виконавцями житлово-комунальних послуг відомості про заборгованість є неправомірними , які порушують, не визнають або оспорюють охоронювані законом його цивільні права. Відповідач, зі свого боку, зобов'язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позивачем не обґрунтовано та не доведено позовні вимоги, тому суд відмовляє позивачеві в задоволенні позову у повному обсязі. У зв'язку з відсутністю причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача [PERSON] та шкоди, заподіяної позивачу [PERSON] підстав для відшкодування моральної та матеріальної шкоди судом не вбачається.

Outcome: dismissed