Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва до відповідача із наданням в подальшому заяви про збільшення позовних вимог про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в сумі 2318,76 грн. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 23 листопада 2009 року між ВАТ «Державний ощадний банк», правонаступником якого є ПАТ "Державний ощадний банк України" (далі- Банк) та відповідачем [PERSON] (далі-Клієнт, позичальник) був укладений договір № 9066 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, відповідно до якого Банк відкриває Клієнту картковий рахунок гривні для обліку по ньому коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього договору та відповідно до нормативно-правових актів НБУ, правил МПС та Тарифів за послуги Банку. Відповідно до Додаткової угоди №1 до вищевказаного договору, сторони внесли зміни до п.7.1 та п.7.2 Договору, відповідно до яких банк відкриває клієнту кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 1100,00 грн., що складає 100 % від посадового окладу. Проценти за користування кредитом розраховується банком в розмірі 26 % річних. Згідно п.6.1., 6.1.1 Умов Договору, клієнт зобов'язується неухильно дотримуватись умов цього Договору та Правил користування БПК. Умови кредитування передбачені Розділом 7 Умов Договору. Відповідальність сторін передбачена Розділом 8 Умов Договору. Згідно Додатку 1 до вищевказаного договору, ліміт кредиту (дозволений кредит по картковому рахунку) - до 100 % від суми середньомісячної заробітної плати на місяць). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме : суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, 3 % річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобовязання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. Аналогічна правова позиція викладена у справі №6-2129цс16 від 19.10.2016 року. Дотепер відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання за кредитним договором, тіло кредиту - 1077,13 грн., несплачені відсотки по кредиту - 375,39 грн., несплачена плата за СМС повідомлення - 0,30 грн., пеня - 167,84 грн., суми втрат від інфляції по нарахованим та несплаченим відсоткам - 198,19 грн., втрати від інфляції по несплаченому кредиту - 477,71 грн., 3 % річних від прострочених сум заборгованості - 22,20 грн.-станом на 04.05.2017 року. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, звертаючись до суду з цим позовом, просив стягнути з відповідача суму втрат від інфляції по нарахованим та несплаченим відсоткам, втрати від інфляції та 3 % річних. На підтвердження цих сум позивачем був наданий розрахунок, який приведений у зведених таблицях, в яких позивачем зазначені період, за який нараховуються вказані суми, проте відповідачем не було надано доказів на спростування цих розрахунків. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 2318 грн. 76 коп. Враховуючи те, що кредитний договір між сторонами не розірвано, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527,530, 611, 612, 615, 1048, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку з чим з неї необхідно стягнути на користь позивача заборгованість, що складається з пені в сумі 2318 грн. 76 коп. За такого, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved