Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

04.07.2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинено з червня 2007 року, донька проживає разом із позивачем, відповідач проживає окремо. З 2010 року відповідач жодного разу не бачив дочку, не надає матеріальну допомогу, не піклується про доньку, взагалі не цікавиться її долею. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилась, в позовній заяві зазначила про розгляд справи без її участі. Відповідач, який відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, заяв чи клопотань не подавав. Орган опіки та піклування - Лубенська РДА, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не забезпечила, надала заяву про розгляд справи без участі представника. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Вислухавши думку прокурора, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч.2 та ч.5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини. З довідки Вовчицької сільської ради №679 від 08.06.2016 року вбачається, що [PERSON] проживає разом із позивачем в селі Вовчик, Лубенського району Полтавської області. [PERSON].є ученицею Вовчицького ліцею (а.с.11, 12). З акту від 08.08.2016 року, складеного директором ліцею та класним керівником, вбачається, що з початку навчання дитини в ліцеї батько жодного разу не спілкувався з класним керівником, ліцей не відвідував, навчанням та вихованням не цікавився (а.с.12). 11.12.2007 року Лубенським міськрайонним судом видано виконавчий лист про стягення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], до досягнення нею повноліття (а.с.19). Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 02.12.2009 року оголошено розшук [PERSON] (а.с.85). З ухвали суду також вбачається, що станом на 01.11.2009 року заборгованість з аліментів складала 4347,50 грн. З листа Козельщинського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області вбачається, що виконавче провадження по стягненню аліментів зупинено у зв'язку із розшуком відповідача (а.с.83). Орган опіки і піклування надав висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.45). Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків позбавити їх батьківських прав. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позивачем доведено, що відповідач упродовж тривалого часу ухиляється від виконання обов?язку по вихованню доньки, не надає матеріальної допомоги, взагалі не цікавиться її долею, фактично самоусунувся від свого батьківства. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність виключних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений нею судовий збір. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved