Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю за вказаною адресою без поважних причин понад шість місяців. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що на підставі ордеру № 35 від 05.12.1995 року, виданого за спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» від 13.05.1995 р. № 12, відповідачі отримали кімнату [ADDRESS]. Відповідачі значаться зареєстрованими у даній кімнаті, але фактично не проживають більше шести місяців. Далі вказують, що при перевірці паспортного режиму в гуртожитку Броварським районним відділом Управління Державної міграційної служби України в Київській області, що відбувалося 28 січня 2014 року та 13 листопада 2014 року, було встановлено, що відповідачі за даною адресою не проживають. Зі слів сусідів відповідачі постійно проживають в Росії. Вказують, що гуртожиток по [ADDRESS] має статус гуртожитку з моменту введення його в експлуатацію 30 березня 1965 року та перебуває на балансі ДП «Житло» ОП «Броварипромжитлобуд», є відомчим гуртожитком. В трудових відносинах з ОП «Броварипромжитлобуд» та з ДП «Житло» відповідачі не перебувають, витрати на утримання будинку та прибудинкової території не несуть, мають заборгованість в розмірі 3 480,64 грн. Зазначають, що більше десяти працівників позивача потребують покращення житлових умов та неодноразово звертались до адміністрації з проханням надати кімнату в гуртожитку для проживання, а відповідачі не використовують житло за цільовим призначенням, не утримують його та не зацікавлені в його збереженні. Вважає, що відповідачі не проживають в спірному помешканні понад шість місяців без поважних причин, не цікавляться та не турбуються житлом, не утримують його, тому останніх слід визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, направила суду письмову заяву з проханням справу розглянути без їх участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причин неявки не повідомили, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідачів відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з вимогами ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом 6-ти місяців, і тільки в разі відсутності наймача чи члена його сім'ї більше 6-ти місяців по поважній причині вказаний строк може бути продовжений. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у пункті 10 своєї постанови від 12.04.1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вказав, що в справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Згідно зі ст. ст. 6, 127 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у вставленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Гуртожитки можуть використовуватись для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Порядок надання жилої площі у гуртожитках підприємств, установ, організацій, користування цими гуртожитками та їх утримання встановлюється Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів України Української РСР від 03.06.1986 року за № 208. Враховуючи подібність за змістом правовідносин щодо користування жилою площею у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ст. ст. 71, 72 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду у разі тимчасової відсутності у гуртожитку особи, якій у ньому надавалася жила площа, понад шість місяців без поважних причин, за відсутності підстав для виселення, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилою площею у гуртожитку. З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» від 13.05.1995 р. № 12 на сім»ю з 4-х осіб було видано ордер № 35 на кімнату у гуртожитку на право зайняття кімнати [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до довідки за №637від 29.12.2014 року, виданої ДП «Житло» ОП «Броварипромжитлобуд» за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 4 особи, які є відповідача у справ (а.с. 5). З довідки № 4 від 13.01.2015 р., виданої ДП «Житло» ОП «Броварипромжитлобуд» видно, що станом на 31 грудня 2014 року заборгованість по квартплаті за адресою: [ADDRESS], особовий рахунок [NUMBER] [PERSON] становить 3 480,65 грн.(а.с. 6). Перевіркою паспортного режиму у гуртожитку по [ADDRESS], проведеною Броварським райвідділом УДМС в Київській області у 18 лютого 2014 року та 15 листопада 2014 року встановлено, що відповідачі не проживають за вказаною адресою(а.с.8-16). З довідки ДП «Житло» ОП «Броварипромжитлобуд» за № 4 від 12.01.2015 р. вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не перебувають в трудових відносинах з ДП «Житло», аналогічна довідка є з ОП «Броварипромжитлобуд» за № 5 від 05.01.2015 року(а.с.19-20). Враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Достовірно встановлено, що відповідачі понад шість місяців, не проживають у спірній кімнаті гуртожитку, не несуть витрат по її утриманню, фактично зберігають лише реєстрацію. У матеріалах справи відсутні дані щодо чинення відповідачам перешкод у користуванні кімнатою та проживанні в ній. Доказів, які б свідчили про поважність причин відсутності в спірному житлі судом здобуто не було. З огляду на наведене та враховуючи, що відповідачі не проживають в гуртожитку без поважних причин більше шести місяців, суд визнає їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням у гуртожитку на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved