Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовну заяву мотивують тим, що після смерті їх матері [PERSON], яка сталася [INFO], відкрилася спадщина на належне майно. Померла заповіту не залишила, однак за законом позивачі є спадкоємцями першої черги. На земельну ділянку свідоцтво про право на спадщину позивачі не отримали, оскільки померла за життя не отримала державного акту на право власності на земельну ділянку. Згідно даних земельно-кадастрового обліку за померлою обліковувалась земельна ділянка площею 0,14 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Однак, державної реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку та державного акту на право власності на земельну ділянку виготовлено не було. Тому, просять суд визнати право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 0,14 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, пояснила , що після смерті матері [PERSON] разом з братом- відповідачем [PERSON] успадкували земельну ділянку в с.Рибник,площею 0,14га, однак жодних документів на неї у спадкодавця не було. Те, що зазначена ділянка перебувала в користуванні померлої засвідчується лише довідкою Рибниківської сільської ради. Просить визнати право власності на ділянку в порядку спадкування. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд такі задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд позову у його відсутності, в прийнятті рішення покладається на думку суду. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.05. 2007 року (а.с.5) [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 25.03.2008р. та серії [NUMBER] від 25.03.2008р. [PERSON] є матір»ю [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з копії довідки, виданої виконавчим Рибницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області №175 від 12.02.2015р. відповідно до даних земельно-кадастрового обліку за покійною [PERSON] обліковувалась земельна ділянка площею 0,14га -для будівництва та обслуговування житлового будинку ,господарських будівель та споруд в [ADDRESS] (а.с.8). Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті. Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті. У відповідності до вимог статей 1222, 1261 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі його відсутності, право на спадкування за законом одержують в рівних частках діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Передбачене коло спадкоємців першої черги за законом є вичерпним. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно абз.3 ч.2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема, цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою. В пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 зазначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed