Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сум сплаченої тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що 13.07.2010 року до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації за призначенням тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів звернулася [PERSON], оскільки вона не отримувала аліменти від батька своєї дитини, відповідача [PERSON], згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28.06.1999 року про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На підставі поданих документів [PERSON] було призначено тимчасову допомогу на шість місяців з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року. Для призначення тимчасової допомоги [PERSON]. повторно подавала до управління заяви про призначення тимчасової допомоги та довідки, видані відділом ДВС про неотримання аліментів від батька дитини [PERSON] на підставі яких призначалась зазначена допомога. За період з 01 липня 2010 року по 30 червня 2013 року, за час перебування [PERSON] на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації, як одержувача тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, вона отримала зазначену допомогу на суму 11565 грн. 00 коп. Позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] кошти, що були виплачені з Державного бюджету України у вигляді тимчасової державної допомоги за період з липня 2010 року по червень 2013 року в сумі 11565 грн. 00 коп. В судове засідання представник Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації - Антонюк О.В. не з'явилася, однак подала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав через канцелярію суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Справу просить розглядати у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 09.09.2008 року, виданого повторно (а.с.3). З довідок, виданих Відділом державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області від 06.07.2010 року, від 18.01.2011 року, від 11.07.2011 року, від 16.01.2012 року, від 16.07.2012 року, від 14.01.2013 року, вбачається, що [PERSON] не отримувала аліментів на утримання дитини від відповідача [PERSON], згідно виконавчого листа №А/Е - 52, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року (а.с. 4, 6, 8, 11, 14, 17). На підставі заяв [PERSON] про призначення соціальної допомоги, останній за період з 01 липня 2010 року по 30 червня 2013 року була виплачена тимчасова допомога на дитину, батьки яких ухиляються від сплати аліментів на загальну суму 11565 грн. 00 коп. (а.с. 5,7 9, 10, 12,13, 15, 16, 18, 19, 20). Відповідно до ч.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто, даний обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ст. 181 СК України, якщо батьки ухиляються від сплати аліментів, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Норма даної статті є проявом державної охорони дитинства. Утримання дитини - це, насамперед, обов`язок батьків. Держава має субсидіарний, додатковий обов`язок щодо матеріального забезпечення дітей і виконує його у різний спосіб, одним із яких є призначення тимчасової матеріальної допомоги тим, мати, батько яких розшукуються або ухиляються від сплати аліментів або не мають можливості утримувати дитину. Згідно п. 12 Постанови КМУ України № 189 від 22.02.2006 року "Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме", якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до Державного бюджету. Врахувавши те, що [PERSON] за період з 01 липня 2010 року по 30 червня 2013 року не сплачував аліменти на утримання дитини, а фактично стягувач [PERSON] отримала їх за рахунок коштів держави на загальну суму 11565 грн. 00 коп., суд вважає, що дані кошти підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави в особі Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved