Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ДПУ «Міжнародний дитячий центр «Артек» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що з 06.12.2017 року працювала на посаді сестри медичної вищої категорії лікувального корпусу стаціонару ДПУ «Міжнародний дитячий центр «Артек», з якої була звільнена 15.07.2020 року за власним бажанням. Проте при звільнені розрахунку з нею не проведено. Оскільки у день звільнення з нею не проведено повного розрахунку по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі, [PERSON] просить суд стягнути з ДПУ «Міжнародний дитячий центр «Артек» на її користь 22 056 грн. 06 коп. заборгованості по заробітній платі, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 16.07.2020 року та по день ухвалення рішення у справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що з 06.12.2017 року [PERSON] прийнята на роботу до ДПУ «Міжнародний дитячий центр «Артек» на посаду сестри медичної вищої категорії лікувального корпусу стаціонару, 15.07.2020 року звільнена за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записами у трудовій книжці позивачки (а.с. 4-7). Відповідно до довідки ДПУ «Міжнародний дитячий центр «Артек» від 30.07.2020 року за № 000000000 заборгованість по виплаті заробітної плати [PERSON] за період з лютого по червень 2020 року становить 22 056 грн. 06 коп. (а.с. 9). За змістом ст.ст. 47, 115, 116 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Однак, в порушення вказаних положень КЗпП України підприємство не провело остаточний розрахунок з позивачкою за виконану нею роботу, чим порушено її трудові права, які підлягають відновленню шляхом стягнення з ДПУ «Міжнародний дитячий центр «Артек» на користь [PERSON] суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки "класичне" право власності, яке розглядається в Україні, а й до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати. Отже, відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може слугувати поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум, а невиплата заробітної плати розцінюється Європейським судом з прав людини як порушення права на мирне володіння своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таким чином, суд приходить до висновку, що не проведення своєчасного розрахунку з позивачкою саме по заробітній платі є порушенням статей 47 та 116 Кодексу, тому з відповідача має бути стягнутий середній заробіток за весь час затримки розрахунку належних до сплати сум по день постановлення рішення. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. Як вбачається зі змісту довідки ДПУ «Міжнародний дитячий центр «Артек» від 07.08.2020 року за № 3, розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] становив 582 грн. 74 коп. (а.с. 10). Таким чином, заборгованість ДПУ «Міжнародний дитячий центр «Артек» по заробітній платі з [PERSON] 22 056 грн. 06 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.07.2020 року по 10.09.2020 року становить 22 726 грн. 86 коп. (39 робочих дні х 582 грн. 74 коп.). Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення невиплаченої заробітної плати звільнена від оплати судового збору, то згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 102 грн. 00 коп. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. за подання позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Outcome: approved