Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що з 28 жовтня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час разом сторони не проживають, дитина знаходиться на утриманні позивача, батько матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Прохала стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у відкрите судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом порядок. Згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській області від 20.01.2016 року, [PERSON] постійно зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно ч.5 ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання , зареєстрованому у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до ст.ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], це підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ВЛ № 269456. Як свідчить довідка, видана виконавчим комітетом Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 01.10.2015 року, [PERSON] проживає та зареєстрована разом з сином [PERSON] [ADDRESS]. Як передбачає ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд, враховуючи вищезазначені норми закону, приймає до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що стягнень за іншими виконавчими листами він немає, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. На думку суду, аліменти в такому розмірі достатні для забезпечення мінімальних потреб дитини та не будуть ставити у скрутне становище платника аліментів. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, позивач, на підставі п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір", звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved