Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що він є інвалідом з дитинства 2 групи. Сумським обласним центром медико-соціальної експертизи була розроблена для позивача [PERSON] програма реабілітації інваліда № 988 від 05.11.2013 року, якою визначено, що він потребує санітарно-курортного лікування в санаторно-курортній установі для спинальних хворих на підставі довідки форми № 070/о. Він звернувся до відповідача з метою отримання довідки форми № 070/о, але у супереч рекомендаціям, зазначених в [PERSON] програмі реабілітації інваліда № 988, відповідач видав [PERSON] форми № 070/о від 19.09.2016 року щодо забезпечення санаторно-курортною путівкою для лікування захворювання нервової системи. Вважає, що вказані дії відповідача порушують його право на соціальну захищеність та реабілітацію, що визначені законом. Зазначив, що раніше в відповідач неодноразово надавав [PERSON] форми № 070/о із зазначенням рекомендацій згідно [PERSON] програми реабілітації інваліда щодо санаторно-курортного лікування в санаторії із профілем «Захворювання хребта та спинного мозку для спинальних хворих». Зазначив, що за законом індивідуальна програма реабілітації інваліда є обов'язковою для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними установами, підприємствами, установами, організаціями, в яких працює або перебуває інвалід, дитина-інвалід, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності. Тому просить визнати незаконною бездіяльність відповідача стосовно невнесення в [PERSON] форми № 070/о правильних даних згідно [PERSON] програми реабілітації інваліда № 988 в частині рекомендацій Сумського ОЦ медико-соціальної експертизи,, щодо санаторно-курортного лікування позивача із зазначенням профілю санаторно-курортної установи саме за профілем «Захворювання хребта та спинного мозку для спинальних хворих», зобовязати відповідача видати йому [PERSON] форми № 070/о згідно [PERSON] програми реабілітації інваліда № 988 в частині рекомендацій Сумського ОЦ медико-соціальної експертизи щодо санаторно-курортного лікування Позивача із зазначенням профілю санаторно-курортної установи саме за профілем «Захворювання хребта та спинного мозку для спинальних хворих» для отримання санаторно-курортної путівки. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач та 3-я особа сповіщені про час та місце розгляду справи, але їх представники до суду не зявилися. \~\~\~\~\~\~\~\~ Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані суду докази в їх сукупності, суд вважає позов необґрунтованим з огляду на таке. Судом встановлено, що позивач є інвалідом 2 групи з дитинства. Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гаранти рівних з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначає Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». Відповідно до статті 5 зазначеного Закону порядок та умови визначення потреб у зв'язку з інвалідністю встановлюються на підставі висновку медико-соціальної експертизи та з врахуванням здібностей до професійної і побутової діяльності інваліда. Види і обсяги необхідного соціального захисту інваліда надаються у вигляді індивідуальної програми медичної, соціально-трудової реабілітації і адаптації. [PERSON] програма реабілітації є обов'язковою для виконання державними органами, підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями. Згідно із статтею 37 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» види необхідної матеріальної, соціально-побутової і медичної допомоги інвалідам визначаються органами медико-соціальної експертизи в індивідуальній програмі реабілітації. Відповідно до ч. 6 ст. 38 цього ж Закону інваліди за наявності медичних показань мають право на безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками. Сумським обласним центром медико-соціальної експертизи була розроблена для позивача [PERSON] програма реабілітації інваліда № 988 від 05.11.2013 року, в якій визначена потреба позивача у санаторно-курортному лікуванні на підставі довідки форми № 070/о. Встановлено, що з урахуванням рекомендацій Сумського ОЦ медико-соціальної експертизи щодо реабілітаційних заходів, позивач звернувся до Комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 1» за довідкою форми № 070/о ("[PERSON] для одержання путівки на санаторно-курортне лікування"). За зверненням позивача, відповідач надав позивачу [PERSON] форми № 070/о від 19.09.2016 року щодо забезпечення санаторно-курортною путівкою для лікування захворювання нервової системи. Позивач вважає, що відповідачем не вірно визначено профіль санаторно-курортного лікування та визначено «захворювання нервової системи» замість рекомендованого Сумським ОЦ медико-соціальної експертизи реабілітаційного заходу у вигляді санаторно-курортного лікування у профільному санаторії «Захворювання хребта та спинного мозку для спинальних хворих». Однак дане посилання позивача не ґрунтується на законі. Відповідно до ст. 69 Основ законодавства України про охорону здоров'я, до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» індивідуальна програма реабілітації інваліда є обов'язковою для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними установами, підприємствами, установами, організаціями, в яких працює або перебуває інвалід, дитина-інвалід, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності. Згідно ст.4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»- діяльність держави щодо інвалідів виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті. Соціальний захист інвалідів є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей інвалідів нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки (піклування) або забезпеченні стороннього догляду. Ст. 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» визначено, що медико-соціальна експертиза - визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров'я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров'я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи. Відповідно до положення про про медико-соціальну експертизу (затверджене Постановою КМУ від 3 грудня 2009 р. № 1317), остання визначає потребу інвалідів, потерпілих від нещасного випадку на виробництві, із стійкою втратою працездатності у медичній та соціальній допомозі, в тому числі у додатковому харчуванні, ліках, спеціальному медичному, постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування. В свою чергу порядок видачі довідки формою №070/о «[PERSON] для одержання путівки на санаторно-курортне лікування» визначені Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації, затвердженою Наказом МОЗ України №110 від 14.02.2012 р. Відповідно до вказаної Інструкції довідка форми №070/о видається всіма закладами охорони здоров'я на підставі рішення санаторно-курортної відбіркової комісії або лікарсько-консультаційної комісії (далі - ЛКК) для одержання путівки на санаторно-курортне лікування або оздоровлення до санаторію-профілакторію. Відповідно до протоколу №179 від 19.09.2016 року (а.с. 29) лікувальний профіль хворого інваліда II групи [PERSON] є нервова система, опорно-руховий апарат. Діагноз «Дитячий церебральний параліч» (ДЦП), згідно з МКХ-10, відноситься до хвороб нервової системи G80.0. Відповідно до наданих позивачем копій медичної документації та [PERSON] програми реабілітації основним захворюванням позивача, яке є причиною інвалідності є наслідки ДЦП із зазначенням коду за МКХ-10 - G80.0 Згідно з Наказом МОЗ України від 06.02.2008 року №56 «Про затвердження клінічних протоколів санаторно-курортного лікування в санаторно-курортних закладах (крім туберкульозного профілю) для дорослого населення» показанням для санітарно - курортного лікування у санаторіях для спинальних хворих є наслідки травм спинного мозку, кінського хвоста з легкими тетра- або пара парезами, без обмеження самообслуговування й самостійного пересування й грубих порушень функцій тазових органів, через 4 місяці після травми або ортопедичної, нейрохірургічної операції. З огляду на наведене визначальним при заповненні і видачі довідки форми №070/о є рішення ЛКК, а не індивідуальна програма реабілітації інваліда, яка визначає лише необхідність інваліда у санаторно-курортному лікуванні. З огляду на наведене суд вважає, що відповідачем при видані довідки 070/о не порушені вимоги закону, а відтак у задоволенні позову належить відмовити за необґрунтованістю в вимог.

Outcome: dismissed