Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ПП «Марва» про зобов»язання поновити його в Переліку вигодонабувачів 3-ої черги ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень» з сумою вимоги 43602 гривні 16 копійок та виплатити йому зазначену суму за наявності коштів, одержаних в результаті ліквідаційної процедури, відповідно до черговості задоволення вимог банку, а також стягнення з відповідача судових витрат у справі. В подальшому позивач уточнив свої вимоги і просив суд зобов»язати відповідача внести зміни в Перелік вигодонабувачів 3-ої черги ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень» і збільшити суму його вимоги до 45386 гривень 22 копійок та виплатити залишок належних коштів в сумі 43602 гривні 16 копійок за наявності коштів, одержаних в результаті ліквідаційної процедури відповідно до черговості задоволення вимог до банку, а також стягнути судові витрати у справі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач був вкладником ліквідованого ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень» та відповідно ним було укладено депозитні договори № 32-09068 від 22.04.2005 р. та № 010463 від 09.01.2008 р. 22.0.2008 р. банківська ліцензія ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень» була відкликана та ініційована процедура ліквідації банку. Загальна суму належних йому вкладів на банківських рахунках склала 96386 гривень 22 копійки. Від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивач отримав 50 000 гривень, а залишок суми невиплачених коштів був включений до реєстру кредиторів Банку на підставі рішення Залізничного районного суду м.Сімферополя. В подальшому через ПАТ «Приватбанку» від ВАТ «Єваропейський банк розвитку та заощаджень» 0506.200 р.20.02.2012 р. він отримав грошові кошти в розмірі 1000 гривень та 1784 гривні 06 копійок відповідно. Невиплаченою залишилась сума 43602,16 гривень Після збільшення розміру відшкодування коштів за вкладами до 200 000 гривень за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі рішення Фонду від 21.08.2012 р. до Фонду гарантування вкладів ПП «Марва» був наданий перелік вкладників для здійснення відповідних виплат в межах ліміту, до якого позивач також був включений із сумою заборгованості 43602,16 гривень. Однак, позивач посилається на те, що зазначена сума йому так і не була виплачена Фондом гарантування вкладів в зв»язку із закінченням строків здійснення таких виплат, що йому було роз»яснено у відповідному листі Фонду і в подальшому в судовому порядку відмовлено у задоволенні позову до Фонду з вимогами про стягнення зазначених сум. Оскільки кошти, які належать йому до виплати, так і не були виплачені, а внести зміни до переліку вигодонабувачів можливо лише на підставі рішення суду, позивач вимушений був звернутись до суду за захистом свого права та просить позовні вимоги задовольнити. В ході судового розгляду позивач підтримав позовні вимоги з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог та просив суд позов задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що кошти, які мали бути виплачені йому в зв»язку з ліквідацією ВАТ Європейський банк розвитку та заощаджень» не були виплачені в повному обсязі ні Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, ні Управителем, його право є порушеним. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки позивач повинен був отримати виплати від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, однак не звернувся за отриманням коштів, а внесення змін до переліку вигодонабувачів і включення позивача до 3-ої черги кредиторів ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень» порушить права кредиторів наступних черг. Однак представник відповідача зазначив, що у разі задоволення судом вимог позивача, рішення суду буде виконано. Представник 3-ої особи в ході судового розгляду заперечував проти заявлених вимог, оскільки вони суперечать Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зазначив, що позивач мав змогу отримати кошти від Фонду у визначені строки, однак зазначеним правом він не скористався, з приводу чого є судове рішення. Вислухавши сторони та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.04.2005 р. між [PERSON] та ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень» укладено депозитний договір № 32-09068, відповідно до якого позивачем внесено на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 62000 гривень. Крім того, 09.01.2008 р. між [PERSON] та ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень» укладено депозитний договір № 010463, відповідно до якого позивач вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 32000 гривень. Постановою Правління Національного банку України від 22.02.2008 р № 39 "Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень" відкликано з 25.02.2008 р. банківську ліцензію ініційовано процедуру ліквідації Банку та призначено ліквідатора. Позивач зазначає, що в лютому 2008 р. йому була виплачена сума коштів в розмірі 50 000 гривень Фондом гарантування вкладів фізичних осіб і враховуючи розмір грошових вкладів, які знаходились на депозитних рахунках ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень» на момент його ліквідації, невиплаченою залишилась сума в розмірі 46386 гривень 22 копійки. Зазначені обставини не оспорювались сторонами і не підлягають доказуванню. На підставі рішення Залізничного районного суду м.Сімферополя АР Крим від 20.08.2009 р. у справі за позовом [PERSON] до ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень», ліквідатора ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень» про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії ліквідатора Банку було зобов»язано включити [PERSON] до реєстру вимог кредиторів ВАТ Європейський банк розвитку та заощаджень» на суму 46386,22 гривні. Судом встановлено, і це також не оспорювалось сторонами у даному спорі, що позивач 05.07.2010 р. та 20.02.2012 р. отримав через ПАТ «ПриватБанк» грошові кошти в розмірі 1000 гривень та 1784,06 гривень відповідно в рахунок виконання зобов»язань за депозитними договорами, укладеними з ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень». Невиплаченою залишилась сума в розмірі 43602,16 гривень. Рішенням Адміністративної ради Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.08.2012 р. № 27 «Про збільшення розміру відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до 200 000 гривень» збільшено розмір відшкодування коштів за вкладами фізичних осіб до 200 000 гривень та поширено його дію на банки, що перебували в стадії ліквідації, у тому числі ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень». Відповідного до зазначеного рішення вкладники банків, які перебували в стадії ліквідації мали право звернутись до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за отриманням відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, до 31.12.2012 р. Позивач у визначений даним рішенням строк не звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для отримання суми, яка підлягала відшкодуванню. 19.09.2013 р. Окружний адміністративний суд м.Києва виніс постанову у справі за позовом [PERSON] до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов»язання виплатити гарантовані кошти за вкладами у ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень» в сумі 43602,16 гривень, відповідно до якої у задоволенні позову було відмовлено в зв»язку з тим, що [PERSON] у визначений в рішенні строк не звернувся до Фонду для отримання зазначених коштів. Крім того, суд прийшов до висновку, що Фонд гарантування вкладів було виконано зобов»язання перед позивачем щодо відшкодування невідшкодованої частини недоступного вкладу, сплативши йому кошти в межах максимально встановленого розміру в сумі 50 000 гривень в межах ліміту гарантованої суми вкладу, яка підлягала відшкодуванню за рахунок Фонду на підставі Закону України від 20.09.2001 р. № 2740 -Ш «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», що діяв на час виникнення даних правовідносин і проведення процедури ліквідації ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень», у адміністративної ради Фонду гарантування вкладів відсутні повноваження приймати рішення щодо збільшення розміру відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду після закінчення строку позовної давності. Ліквідатора Банку було призначено 25.02.2008 р., в зв»язку з чим суд прийшов до висновку, що останньою датою звернення позивача до адміністративної ради Фонду щодо вирішення питання про збільшення розміру відшкодування вкладникам суми за їх вкладами є 25.02.2011 р., оскільки зазначеним Законом встановлено строк для звернення вкладників в три роки, а тому право відшкодування виплат Фондом по вкладам ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень» було завершено саме 25.02.2011 р.. Зазначене рішення Окружного адміністративного суду м.Києва набрало законної сили і обставини, які встановлено в ході розгляду судом справи, за позовом [PERSON] не підлягають доказуванню відповідно до положень ст..61 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що в зв»язку з прийняттям Адміністративною радою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 01.08.2012 р. № 27 «Про збільшення розміру відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до 200 000 гривень» та поширення його дії на банки, що перебували в стадії ліквідації, у тому числі ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень», на засіданні комісії з акцептування вимог кредиторів ПП «Марва», який є Управителем ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень», 02.01.2013 р. було прийнято рішення про внесення змін до вимог переліку вигодонабувачів і виключено з 3-ої черги вкладників, суми вимог яких повністю задоволені сумою відшкодувань за рахунок Фонду гарантування вкладів. До числа осіб, які були виключені з 3ої черги був включений і [PERSON] Звертаючись до суду позивач просить суд зобов»язати ПП «Марва» внести зміни в Перелік вигодонабувачів з визначеною черговістю задоволення вимог кредиторів ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень», включивши його до 3-ої черги вигодонабувачів ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень» з вимогою в розмірі 45386,22 гривні та виплатити йому залишок належних коштів, що не були виплачені за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі 43602,16 гривень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На час розгляду даної справи правовідносини сторін за даними вимогами регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», положення якого не містять посилання на наявність права у Управителя непроданими активами вносити зміни до реєстру вигодонабувачів і включення до нього особи, яка мала права на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі, якщо особа не скористалась своїм правом на отримання такого відшкодування. Відповідно до ст.26 зазначеного Закону саме Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума вкладу, яка залишилась не відшкодованою [PERSON] в розмірі 43602,16 гривень, підлягала відшкодуванню саме Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки не перевищувала суми граничного розміру відшкодування коштів, визначеного зазначеним Законом, дію якого розповсюдили у тому числі на вкладників ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень». В силу положень ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фізичні особи-вкладники банків, які ліквідуються, позбавлені права заявляти свої вимоги, як кредитори банку, у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами, а як зазначалось судом вище, сума вкладу, яка підлягала відшкодуванню [PERSON], як кредитору ВАТ «Європейський банк розвитку та заощаджень», була в межах суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, що виплачувалась Фондом. Також, відповідно до положень Закону, що регулює даний вид правовідносин правом визначати черговість задоволення вимог кредитора надано лише уповноваженій особі Фонду. Відповідно до положень ст..52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом віднесені до четвертої черги кредиторів. Тобто, вимоги позивача в цій частині щодо включення його до реєстру акцептованих вимог кредиторів саме 3-ої черги не відповідають положенням Закону. З огляду на викладені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст..88 ЦПК України.

Outcome: dismissed