Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

КП «Міський водоканал» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вказане підприємство надає послуги з водопостачання та водовідведення [PERSON] , яка є абонентом КП «Міський водоканал», має особовий рахунок № [NUMBER] та тривалий час не сплачує кошти за надані підприємством послуги у повному обсязі, внаслідок чого у неї, з урахуванням сум, стягнутих судовим наказом Новокаховського міського суду Херсонської області від 26.09.2018 року, утворилась заборгованість перед КП «Міський водоканал» по оплаті послуг за водопостачання і водовідведення за період з червня 2016 року до червня 2019 року в розмірі 2515,46 грн., інфляційних втрат з період з травня 2016 року по квітень 2019 року в розмірі 749,99 грн. та 3% річних за період з травня 2016 року по квітень 2019 року в розмірі 160,83 грн. Враховуючи зазначене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у сумі 2515,46 грн., 160,83 грн. - 3% річних, 749,99 грн. - інфляційні втрати, а також сплачений судовий збір у сумі 1921,00 грн. В ході судового розгляду справи представник позивача подав заву про уточнення позовних вимог, в якій, посилаючись на здійснене відповідачкою в серпні 2019 року погашення заборгованості по оплаті послуг за водопостачання і водовідведення в розмірі 5069,56 грн., просив суд стягнути з [PERSON] на користь КП «Міський водоканал» інфляційні втрати в розмірі 749,99 грн., 3% річних в розмірі 160,93 грн та судовий збір в розмірі 1921 грн. [PERSON] , яка діє в інтересах відповідачки [PERSON] на підставі довіреності, подала до суду письмові заперечення, в яких уточнені позовні вимоги не визнала, вказала, що наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних є завищеним, оскільки нарахування вказаних сум проводилася на загальну накопичувальну суму заборгованості, а не на кожен прострочений платіж окремо, надала власний розрахунок, згідно якого інфляційні втрати склали 121,25 грн., а 3% річних 26,18 грн., в зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні позовних вимог, так як сплачена [PERSON] в липні-серпні 2019 року на користь КП «Міський водоканал» сума боргу в розмірі 5069,56 грн. перевищує першочергову заборгованість відповідачки перед позивачем на день звернення до суду, навіть з урахуванням нарахованих інфляційних втрат та 3% річних, згідно розрахунку відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачка та її представник в судове засідання 29.11.2019 року не з`явилися просили проводити розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.67 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема, обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а обов`язком виконавця забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготовка та укладення із споживачем договору про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до положень п. 17, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення послуги з водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21 липня 2005 р. N 630 послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.526 ЦК України вбачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачена ст. 625 ЦК України, полягає в тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є абонентом КП «Міський водоканал», має на підприємстві особовий рахунок № [NUMBER] , в зв`язку з чим позивач надає їй послуги з водопостачання і водовідведення. Загальна заборгованість відповідачки на день звернення до суду перед КП «Міський водоканал» за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2019 року до 01.06.2019 року становила 4700,89 грн. Як вбачається з матеріалів цивільної справи №661/3998/18, яка була досліджена судом, 26.09.2018 року Новокаховський міський суд Херсонської області видав судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь КП «Міський водоканал» заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 2185,43 грн., інфляційних втрат в розмірі 84,71 грн. та 3% річних в розмірі 33,81 грн. Вказана заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення була нарахована за період з грудня 2017 року по вересень 2018 року, інфляційні втрати та 3% річних були нараховані за період з січня 2018 року по серпень 2018 року. З облікової картки споживача, наданої позивачем, вбачається, що в період з червня 2019 року по серпень 2019 року [PERSON] сплатила на користь КП «Міський водоканал» грошові кошти на загальну суму 5069,56 грн., тобто сплатила наявну у неї перед позивачем заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в повному обсязі, в зв`язку з чим представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог і просив стягнути з відповідачки на користь підприємства тільки інфляційні втрати та 3% річних за період з травня 2016 року по квітень 2019 року з урахуванням судового наказу від 26.09.2018 року. Відповідно до розрахунків позивача сума нарахованих інфляційних втрат становить - 749,99 грн., та 3% річних - 160,83 грн. Разом з тим, суд не приймає до уваги наданий позивачем розрахунок і погоджується з доводами представника відповідача про те, що позивач безпідставно під час проведення розрахунку вказаних сум нараховував їх на загальну накопичену суму заборгованості, а не на періодичні прострочені платежі, що призвело до їх необґрунтованого завищення. Враховуючи те, що заборгованість за послуги з водопостачання і водовідведення була сплачена відповідачем в добровільну порядку, суд приймає в якості належного та допустимого доказу наданий стороною відповідача розрахунок, який здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства та з урахуванням стягнутих з відповідача судовим наказом від 26.09.2018 року сум, з огляду на те, що сплачена [PERSON] сума добровільного погашення в розмірі 5069,56 грн. перевищує заборгованість останньої перед позивачем станом на день звернення до суду (2480,15 (загальна сума за судовим наказом) + 2158,43 грн. (сума заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення) +121,25 грн (інфляційні втрати згідно наданого стороною відповідача) + 26,18 грн. (3% річних згідно наданого стороною відповідача) = 4786,01 грн), суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення уточнених позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь КП «Міський водоканал» інфляційних втрат та 3% річних у вказаному позивачем розмірі. Крім того згідно ст. 142 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з Державного бюджету України 50% судового збору у сумі 960,50 грн., оскільки представник позивача не підтримав частину позовних вимог через сплату їх [PERSON] під час судового розгляду.

Outcome: dismissed