Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

До суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 14.08.2014 р. між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» правонаступником за правами та обов'язками якого в свою чергу є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», правонаступником за правами та обов'язками якого в свою чергу є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор Стандарт» ( надалі по тексту - Відповідач-1) та [PERSON] ( надалі - Відповідач-2 ) було укладено Кредитний договір № ML-019/003/2008 ( надалі-Кредитний договір), за умовами якого Банк надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 122 197,90 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,99 % річних та FIDR ( процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб, тотожній валюті кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). 14.04.2008р. між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] (Відповідач-2) в забезпечення виконання зобов'язань , що витікають з Кредитного договору було укладено Договір іпотеки № PML-019/003/2008, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі № 10039, відповідно до якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно - земельну ділянку , що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. У вказаному договорі іпотеки від 14.04.2008 року міститься застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання. Так, п. 6. 4 Договору іпотеки встановлено: « іпотеко держатель має право самостійно обрати такі шляхи позасудового врегулювання: п. 6.4.1 - «Іпотекодержателю належить право від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій собі на підставі договору кулівлі-продажу у порядку встановленому чинним законодавством України. Цим сторони дійшли згоди, що ціна продажу Предмета іпотеки у випадку його продажу Іпотекодержателем , буде визначатись наступним чином : а) початкова ціна продажу Предмета іпотеки визначається Іпотекодержателем , але вона повинна бути не нижче його вартості, визначеної внаслідок проведення незалежної оцінки; б) при неможливості продажу Предмета іпотеки за ціною, визначеною згідно підпункту а) цього пункту , протягом одного місяця з моменту початку позасудового врегулювання, ціна продажу Предмета іпотеки визначається Іпотекодержателем , але вона повинна бути не нижче його вартості , визначеної внаслідок проведення незалежної оцінки і зменшеної на 10 відсотків ; в) при неможливості продажу Предмета іпотеки за ціною, визначеною згідно підпункту б) цього пункту , протягом двох місяців з моменту початку позасудового врегулювання , ціна продажу Предмета іпотеки визначається Іпотекодержателем , але вона повинна бути не нижче його вартості, визначеної внаслідок проведення незалежної оцінки і зменшеної на 20 відсотків . п.6.4.2 : «При виникненні Іпотечного Випадку Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю Іпотечне повідомлення (цінним листом або листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною в цьому Договорі з вказівкою про загальну суму Боргових Зобов'язань та граничний строк погашення Боргових зобов'язань . У випадку непогашений Іпотекодавцем Боргових зобов'язань у строк, передбачений у Іпотечному Повідомленні, право власності на предмет Іпотеки переходить від Іпотекодавця до Іпотекодержателя в день, наступний за останнім днем строку погашення Боргових зобов'язань, вказаному в Іпотечному повідомленні. При цьому Іпотекодержатель зобов'язаний реалізувати Предмет іпотеки протягом 1 (одного ) року , а суму , отриману від реалізації , направити на погашення Боргових зобов'язань та інших Фактичних Вимог. Залишок коштів , отриманих від реалізації Предмета іпотеки , після погашення Боргових зобов'язань , інших Фактичних Вимог та відшкодування всіх витрат Іпотекодержателя , повертається Іпотекодавцю відповідно до чинного законодавства України. Застереження : Сторони встановлюють , що положення п.6.4 з підпунктами цього Договору , разом з іншими положеннями цього Договору, являють собою повний укладений договір між Сторонами про задоволення вимог іпотекодержателя в якому Сторони визначили можливі способи звернення стягнення на Предмет іпотеки. Позивач вважає, що вказане застереження про задоволення вимог іпотекодержателя суперечить вимогам ст. 203 ЦК України, порушує права позивача і підлягає визнанню недійсним на підставі ст. 215ЦК України. Так, нерухоме майно - вищевказана земельна ділянка була придбана позивачем та [PERSON] (іпотекодавцем) в період зареєстрованого шлюбу. Позивач та відповідач-2 [PERSON] з 28.05.2005 року перебувають у шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Іпотечне нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя. [PERSON], не надавалась згода на укладання [PERSON] з Банком договору про задоволення вимог іпотекодержателя, до якого прирівнюється відповідне застереження, викладене в п. 6.4, п. 6.4.1, п.6.4.2 Договору іпотеки № РМL-019/003/2008 від 14.04.2008року. Позивач просить суд визнати недійсним застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в п.6.4, п.6.4.1, п.6.4.2 Договору іпотеки № РМІ.-()19/003/2008 від 14.04.2008 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» , а саме:- визнати недійсними п. 6.4, п.6.4.1, п.6.4.2 вказаного іпотечного договору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. Представник ТОВ "Фактор Стандарт" в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Заслухавши доводи сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 14.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № PML-019/003/2008. Відповідно до якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно - земельну ділянку , що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Вказаним договором іпотеки від 14.04.2008 року міститься застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання. Так, п. 6. 4 Договору іпотеки встановлено: « іпотеко держатель має право самостійно обрати такі шляхи позасудового врегулювання: Сторони встановлюють , що положення п.6.4 з підпунктами цього Договору , разом з іншими положеннями цього Договору, являють собою повний укладений договір між Сторонами про задоволення вимог Іпотекодержателя в якому Сторони визначили можливі способи звернення стягнення на Предмет іпотеки. Іпотечне нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя. [PERSON], не надавалась згода на укладання [PERSON] з Банком договору про задоволення вимог іпотекодержателя, до якого прирівнюється відповідне застереження, викладене в п. 6.4, п. 6.4.1, п.6.4.2 Договору іпотеки № РМL-019/003/2008 від 14.04.2008року. Між ЗАТ «ОТП Банк» та Відповідачем 2 укладено Договір іпотеки № PML-019/003/2008 від 14.04.2008 року, за реєстровим номером 10039 (далі - Договір іпотеки), право вимоги виконання зобов'язань за яким перейшло до ТОВ «Фактор Стандарт». За Договором іпотеки предметом іпотеки є земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0707 га, кадастровий номер [NUMBER]. ЗАТ «ОТП Банк» виконав свій обов'язок перед Відповідачем 2 щодо надання кредиту у розмірі 122 197,90 доларів СІЛА у повному обсязі, проте Відповідач 2 не виконував свої зобов'язання за кредитним договором № ML-019/003/2008, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість. Станом на 25 лютого 2016 р. його заборгованість складає його заборгованість складає 4 164 735,39 грн. 03 березня 2016 р. ТОВ «Фактор Стандарт» направив Відповідачу 2 та Поручителю вимогу про усунення порушень-іпотечне повідомлення № 25-2/1 від 25.02.2016, в якій вказав зальну суму заборгованості [PERSON] по кредитному договору № ML- 019/003/2008 та попередив про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі непогашення боргу протягом 30 (тридцяти) календарних днів. Станом на 08 червня 2016 р. відповіді на зазначену вимогу не надано. Отримавши зазначену вимогу про усунення порушень-іпотечне повідомлення, Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання недійним застереження в Договорі іпотеки. П. 6.4 Договору іпотеки містить застереження, яким сторони погодили позасудовий порядок врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки та обрали наступний спосіб звернення стягнення на заставлене майно - право на продаж іпотеко держателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому чинним законодавством України. Застереження є невід'ємною частиною Договору іпотеки, який укладений відповідно до вимог чинного законодавства України, згода на який була надана Позивачем. Відповідно до ст.6 ЗУ «Про іпотеку» від 05.06.2003 № 898-IV закріплені умови передачі нерухомого майна в іпотеку. Згідно із ч.1, 2 статті 6 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 № 898-IV, а саме: у разі обмеження правомочності розпорядження нерухомим майном згодою його власника або уповноваженого органу державної влади чи органу місцевого самоврядування така ж згода необхідна для передачі цього майна в іпотеку. Майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально засвідченою згодою усіх співвласників. Закріплені на нормативному рівні умови передачі нерухомого майна в іпотеку були дотримані, оскільки ЗАТ «ОТП Банк» отримав нотаріально засвідчену згоду дружини Відповідача 2 на передачу в іпотеку земельної ділянки, що є спільною сумісною власністю подружжя. [PERSON] заявою від 14.04.2008 р. надала нотаріально засвідчену згоду на передачу в іпотеку земельної ділянки що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0707 га, кадастровий номер [NUMBER] на умовах на розсуд її чоловіка. Крім того, у цій заяві зазначено, що зміст ст. 63, 65 Сімейного кодексу України їй роз'яснено. По-друге, жодною нормою права не передбачено отримання окремої нотаріально засвідченої згоди співвласника майна на застереження, що міститься в Договорі іпотеки. Статтею 65 Сімейного кодексу України передбачено необхідність отримання згоди другого із подружжя при розпорядженні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ч. 1, 2 статті 65 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Згідно із ч. 2 статті 36 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 № 898-ІУ договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed