Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача за участю третьої особи Дніпровського районного відділу Головного управління міграційної служби в м. Києві про зняття з реєстраційного обліку місця проживанняі. Свої вимоги мотивували тим, що зареєстровані разом з відповідачем за адресою: [ADDRESS]. В даній квартирі відповідач не проживає з 2001 року. Добровільно знятися з реєстрації за колишнім місцем проживання не бажає. Факт реєстрації відповідача за вказаною адресою негативно впливає на реалізацію прав та законних інтересів позивачів. Просили зняти [PERSON], 1991 року народження, з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року залучено [PERSON], [PERSON] до участі у справі в якості третіх осіб,які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року доручено Компетентному органу Російської Федерації вручити відповідачу [PERSON] та третім особам [PERSON], [PERSON], які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору та проживають за адресою: [ADDRESS], повідомлення про слухання справи. Позивачі в судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Дали пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Представник третьої особи Дніпровського районного відділу Державної міграційної служби України у м. Києві в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Просив про розгляд справи за його відсутності Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи. До суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні фактичні обставини справи. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 09 грудня 1998 року, виданого відділом приватизації житла Харківської районної державної адміністрації квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у рівних долях (а.с. 41). Згідно довідки ЖРЕО № 407 форми №3 від 24 червня 2015 року відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с. 38). Згідно акту Житлової ремонтно-експлуатаційної організації № 407 від 12 червня 2015 року [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] (а.с. 39). 29 травня 2015 року представник відповідача [PERSON] звернулася до Начальника Дніпровського районного відділу ГУ ДМС у м. Києві із заявою про зняття з реєстраційного обліку [PERSON], у зв'язку з тим, що він є громадянином Російської Федерації та постійно проживає на території Російської Федерації (а.с.42,43). Згідно письмової відповіді Дніпровський районний відділ ГУ ДМС у м. Києві відмовив зняти з реєстраційного обліку [PERSON], оскільки він не отримував дозвіл на виїзд на постійне місце проживанням до Російської Федерації. Після прийняття рішення про надання дозволу на виїзд на постійне місце проживання за кордон особа згідно заяви знімається з реєстрації місця проживання та здає паспорт громадянина України(а.с.8). Згідно виписки з домової книги житлового будинку за адресою: [ADDRESS], від 07 квітня 2015 року, [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 14 квітня 2006 року (а.с.12-13). Дослідив добуті докази, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення будь-якого порушення його права. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом встановлено, що відповідач є власником частини спірної квартири. Згідно із ст.ст. 319,321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно п. 34 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року, а саме, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Позивачами не доведено підстави зняття відповідача з реєстраційного обліку місця проживання. Отже, позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] за участю третіх осіб Дніпровського районного відділу Головного управління міграційної служби в м. Києві, [PERSON], [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку місця проживання задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed