Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. Вказана справа надійшла до суду на новий розгляд після скасування Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ рішення Голосіївського районного суду м. Києві від 03.02.2014 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 14.05.2014 року, якою останнє було залишено без змін. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником квартири за адресою [ADDRESS]. В ніч з 04.12.2010 року на 05.12.2010 року відбулося залиття належної йому квартири з квартири №31, яка розташована над квартирою [PERSON]. Аварія в системі водопостачання була усунута відповідачем [PERSON], власником квартири №31, самостійно. За заявою позивача, балансоутримувачем будинку було складено відповідний Акт про залиття від 07.12.2010 року, в якому, також, відображено наслідки залиття квартири. Зазначив, що для проведення відновлювального ремонту квартири уклав договір з ТОВ «Будмонтажмайстер» на виконання ремонтних робіт та, згідно локального кошторису їх вартість складала 338 126, 00 грн.. На час виконання ремонтних робіт, він: орендував житлове приміщення терміном на 6 місяців, розмір місячної орендної плати складав 1 330, 00 дол. США, що в еквіваленті до курсу валют, за період часу оренди складає 79 487, 26 грн.; передавав на відповідальне зберігання майно ТОВ «Юнісанс» на термін з 02.01.2011 року по 30.06.2011 року, за яким вартість вантажно-розвантажувальних робіт складає 2 080,00 грн., а вартість зберігання майна становить - 14 320, 60 грн.; проведено ремонтні роботи пошкоджених вікон, вартість яких складає 2 997, 60 грн.; проведено заміну пошкоджених кондиціонерів, вартість яких складає 60 880, 00 грн., пошкодженої відео-аудіо-техніки вартістю 28 580, 00 8грн.; замінено керамічну підлогу та систему «тепла підлога», вартістю 3 768, 00 грн.; замінено пошкоджену натуральну шкіру ведмедя вартістю 28 500, 00 грн.; замінено пошкоджені штори та тюль, вартість яких складає 68 400, 00 грн.; проведено роботи по відключенню кухні від системи водо та газопостачання, звільнено кухню від меблів з приводу чого понесені витрати у розмірі 15 791, 00 грн.. Таким чином, позивач вказує, що розмір спричинених реальних збитків становить 595 039,36 грн.. Крім того, позивач зазначив, що внаслідок вказаної події йому було завдано моральної шкоди, яка полягає в наступному. Зокрема, пошкодження квартири зумовило певні незручності в повсякденному житті, в житлі з'явилася пліснява та сирість, що загрожувало здоров'ю позивача. Крім того, було пошкоджено значну кількість особистих речей [PERSON]. Завдану моральну шкоду оцінює в 100 000,00 грн.. 03.02.2014 року Голосіївським районним судом м. Києва, за результатами розгляду вказаної справи, винесено рішення, яким вимоги позову задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 338 126,00 грн. в відшкодування матеріальної шкоди та 4 000,00 грн. в відшкодування матеріальної шкоди, в задоволенні решти вимог відмовлено. 14.5.2014 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва рішення суду першої інстанції від 03.02.2014 року залишено без змін. 27.08.2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційної інстанції скасовано, постановлено повернути справу на новий розгляд до суду першої інстанції, з тих підстав, що задовольняючи позов, місцевий суд взяв за основу вартість ремонтно-будівельних робіт за договором підряду від 29 грудня 2010 року, виконаних ТОВ «Будмонтажмастер», яке не є експертним закладом, крім того з квитанцій прибуткових касових ордерів не вбачається, за виконання яких саме ремонтних робіт прийнято від [PERSON] кошти, а акт від 27.06.2011 року, складений по закінченні ремонту, не містить визначеного переліку виконаних робіт. Також підставою для скасування слугувало те, що в наявних у матеріалах справи фотокопіях кошторисів ремонтно-будівельних робіт квартири позивача не зазначено номера квартири, в якій проводився комплекс таких робіт, ім'я (найменування) замовника і підрядника, відтисків печатки, підписів сторін та особи, яка їх перевірила, а тому вони не можуть достовірно свідчити про те, що зазначений в них перелік робіт, витрати на придбання матеріалів, роботу, яку виконували будівельники, і додаткові витрати стосуються безпосередньо відновлювального ремонту належного позивачу житлового приміщення внаслідок залиття з 04 на 05 грудня 2010 року. Крім того, зазначено, що суди не звернути увагу на наявність в матеріалах справи договору оренди квартири за адресою [ADDRESS], та не перевірили наявність чи відсутність підстав несення відповідальності за залиття квартири орендарем. 16.10.2014 року протокольною ухвалою суду до участі у справі в якості співвідповідача було залучено [PERSON], який на момент залиття орендував квартиру за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Також уточнив свої позовні вимоги, та просив стягнути з відповідачів солідарно 615 039,36 грн. матеріального збитку, з яких: - 338 126,00 грн. вартість відновлювального ремонту квартири; - 106 076,76 грн. витрати на оренду іншого житла за час проведення ремонту; - 16 320,00 грн. вартість послуг із зберігання меблів позивача; - 2 997,60 грн. вартість робіт на ремонт вікон у квартирі; - 60 880,00 грн. вартість зіпсованих кондиціонерів та робіт по їх заміні; - 28 580,00 грн. вартість електротехніки, яка вийшла з ладу внаслідок залиття; - 3 768,00 грн. вартість відновленні системи «тепла підлога» та кахелю на підлозі; - 28 500,00 грн. вартість придбаної позивачем шкури ведмедя, аналогічної тій, яка була пошкоджена та не підлягала відновленню після залиття; - 15 791,00 грн. вартість робіт по відключенню та підключенню систем газо- та водопостачання на кухні, послуг по збиранню та розбиранню пошкоджених модулів кухні, а також 20 000,00 моральної шкоди. Посилався на положення Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, згідно яких відповідальність за дотримання вимог актів в сфері житлово-комунальних послуг у рівній мірі покладається на власників та наймачів, що обґрунтовує солідарне стягнення завданої матеріальної та моральної шкоди. Стосовно обставин, які слугували підставою для скасування попереднього судового рішення судом касаційної інстанції, зазначив наступне. Вказав, що номер квартири на кошторисі був зазначений олівцем, відтак не відобразився на наданій до суду ксерокопії, крім того, кошторис є невід'ємною частиною договору підряду від 29.12.2010 року на виконання ремонтних робіт, в якому адреса квартири чітко зазначена. Також посилався на те, що локальний кошторис було складно та підписано на замовлення позивача відповідним спеціалістом та надано підрядній організації для погодження вартості робіт, що й було здійснено ТОВ «Будмонтажмастер», після чого кошторис став невід'ємною частиною договору підряду від 29.12.2010 року. Стосовно того, що ТОВ «Будмонтажмастер» не є експертною організацією зазначив, що право на відшкодування збитків в повному обсязі закріплено за ним нормами цивільного законодавства, що обґрунтовує покладання в основу визначення розміру спричиненої шкоди вартість ремонтно-відновлювальних робіт. Також посилався на те, що Висновком експертизи від 24.10.2013 року зазначено перелік видів ремонтно-будівельних робіт, необхідних для проведення в квартирі позивача, та вказано, що розмір майнової шкоди варто визначати як вартість ремонтно-будівельних робіт, яка становила згідно кошторису 338 126,00 грн.. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував. Зазначив, що згідно укладеного договору оренди відповідальність за вказану подію покладена на орендаря, а саме на другого відповідача. Крім того, вказував, що позивачем не надано додаткових підтверджуючих доказів, на відсутність яких посилався суд касаційної інстанції при скасуванні попередніх рішень. Вказав, що в кошторисі повинен бути вказаний також об'єм робіт, який був виконаний, оскільки вони можуть бути відмінними від тих, що вказані в договорі підряду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги не визнає. Вказав, що неодноразово наголошував власнику квартири на необхідності здійснення ремонту труб. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що власником квартири за адресою [ADDRESS] є [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 23.11.2009 року, що підтверджується листом Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» №45002 від 04.12.2014 року. Згідно договору оренди квартири від 01.01.2010 року, квартира за адресою [ADDRESS] була передана в оренду [PERSON], на період з 01.01.2010 року по 01.11.2013 року. Квартира за адресою [ADDRESS] на праві власності належить позивачу [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 28.02.1997 року. Сторонами не заперечувався той факт, що в ніч з 04.12.2010 року на 05.12.2010 року відбулося залиття квартири №28 з квартири №31, яка розташована над квартирою [PERSON]. Наслідки залиття було усунуто власником квартири №31 самостійно, проте, за заявою позивача, балансоутримувачем було складено акт про залиття. Як вбачається зі змісту акту від 07.12.2010 року, складеного комісією філіалу «Енергосервіс Київенерго», вночі з 04.12.2010 року на 05.12.2010 року відбулося залиття водою квартири за адресою [ADDRESS], яка на праві власності належить позивачу. Залиття квартири відбулося з квартири [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачу [PERSON]. На протязі двох діб з 04. по 05.12.2010 року відключення гарячого, холодного водопостачання та системи опалення жилого будинку за адресою [ADDRESS], працівниками служби будівель та житлово-комунального господарства не виконувалися, аварія була ліквідована самостійно мешканцями квартири №31. 07.12.2010 року при огляді квартири №28 було встановлено наступні наслідки залиття: на кухні - залиті водою стеля і стіни, віконний блок, віконні відкоси, підвіконник, частково кухонні меблі, на підлозі з електропідігрівом тріснули 5 плиток, зі слів господаря квартири на кухні залитий водою кондиціонер; у ванній кімнаті - залита стеля; у коридорі - залиті водою стеля і стіни, багети, підлога з ламінату; у спальні - залиті водою стеля, стіни, багети, віконний блок та відкоси, підвіконник, підлога з ламінату пошкоджена; у вітальні - залиті водою стеля і стіни, підлога з ламінату, натуральна шкіра ведмедя, зі слів господаря телевізор, тюнер, підсилювач; у коморі - залиті водою стеля, стіни; у коридорі загальному - стеля і стіни. За даними акту №17136 від 27.04.2011 року обстеження технічного стану несучих та огороджуючи конструкцій квартири №28, складеного КП «Київжитлоспецексплуатація», комісією було зафіксовано наслідки залиття у вигляді розшарування штукатурного шару, плісняви та грибкових утворень, що негативно впливають на експлуатаційні якості помешкань квартири та здоров»я її мешканців. Для приведення в належний технічний та санітарний стан приміщень квартири рекомендовано виконати ремонтно-відновлювальні роботи. У місцях залиття з поверхні стін та стелі необхідно видалити штукатурний шар, обробити антибактерицидним розчином. Приміщення квартири просушити штучним методом. Виконати опоряджувальні роботи. Відповідно до ст. 151 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов»язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати у порядку при домову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом Української РСР. Відповідно до ст.. 177 ЖК України громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Відповідно до ч.1 ст.. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 цього Кодексу визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу , яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом достовірно встановлено, та не заперечувалося сторонами, що в ніч з 04.12.2010 року на 05.12.2010 року відбулося залиття водою квартири за адресою [ADDRESS] з квартири №31. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4. Відповідно до Додатку № 4 в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. К вбачається з Акту від 07.12.2010 року, внаслідок залиття було пошкоджено квартиру позивача, відтак, останньому було завдано збитків, та, згідно вищезазначених положень цивільного законодавства, [PERSON] має право на їх відшкодування. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 2. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за №6 від 27.03.1992 року - шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Позивач зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідачів йому було завдано майнової шкоди, яку оцінює в сукупному розмірі 595 039,36 грн. матеріального збитку, з яких: - 338 126,00 грн. вартість відновлювального ремонту квартири; - 106 076,76 грн. витрати на оренду іншого житла за час проведення ремонту; - 16 320,00 грн. вартість послуг із зберігання меблів позивача; - 2 997,60 грн. вартість робіт на ремонт вікон у квартирі; - 60 880,00 грн. вартість зіпсованих кондиціонерів та робіт по їх заміні; - 28 580,00 грн. вартість електротехніки, яка вийшла з ладу внаслідок залиття; - 3 768,00 грн. вартість відновленні системи «тепла підлога» та кахелю на підлозі; - 28 500,00 грн. вартість придбаної позивачем шкури ведмедя, аналогічної тій, яка була пошкоджена та не підлягала відновленню після залиття; - 15 791,00 грн. вартість робіт по відключенню та підключенню систем газо- та водопостачання на кухні, послуг по збиранню та розбиранню пошкоджених модулів кухні. Судом встановлено, що [PERSON] орендував житлове приміщення за адресою - [ADDRESS] на період часу з 10 грудня по 10 червня 2010 року та укладав договір на зберігання майна. Зазначені договори позивачем укладалися у зв'язку з необхідністю звільнити належне йому на праві власності житлове приміщення на час виконання ремонтних робіт для усунення наслідків залиття. Крім того, судом встановлено, що після залиття квартири позивача останній також: замовляв матеріали для ремонту вікон загальною вартістю 2 997, 60 грн.; замовляв діагностику та демонтаж кондиціонерів якими було обладнане житлове приміщення, придбавав нові кондиціонери та здійснював їх монтаж, що склало загальну вартість 60 880, 00грн.; придбавав телевізор Sony KDL-52EX700, блю-рей Sony BDP S370, супутниковий тюнер Openbox Х-810, стабілізатор АРС Line R 1200 загальною вартістю 25 580, 00 грн.; придбавав кабель 2 жильн. DTIP 18 220V 89835576 1720 W 105м. 140 F0134 та термостат 535 RU/UA ELKO датч.підл. 19116621 15А загальною вартістю 3 768, 00 грн.; придбавав шкіру ведмедя вартістю 25 500, 00 грн.; замовив та придбав штори і тюль загальною вартістю 68 400,00 грн.. Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів. Нормами ст. 62-66 ЦПК України визначено, на підставі чого встановлюються дані, що можуть вважатися доказами під час судового розгляду. Аналізуючи положення вказаних статей, суд не вважає за можливе приймати до уваги як належні та допустимі докази ті документи, що надані позивачем на підтвердження цих витрат, оскільки зі змісту акту про залиття квартири, складеного 07.12.2010 року комісією філіалу «Енергосервіс Київенерго» є посилання на залиття віконного блоку , віконних відкосів та підвіконника, однак не йдеться про їх пошкодження, а про залиття кондиціонера, телевізора, тюнера та підсилювача комісія встановила тільки зі слів господаря квартири, а дані про пошкодження штор та тюлі в зазначеному акті відсутні. Крім того, зазначене майно не могло бути надане позивачем для огляду експерту з метою встановлення причин його пошкодження та визначення його вартості. Відносно витрат, яких зазнав [PERSON] при оренді житлового приміщення у зв'язку з необхідністю проведення ремонтних робіт у його квартирі та при передачі майна на зберігання на час ремонту, то надані позивачем на підтвердження цих витрат розписки про отримання орендодавцем платні за оренду житла є неналежним та допустимим доказом, а договір про зберігання майна №1 від 02.01.2010 року взагалі не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки правовідносини за цим договором мали місце до залиття квартири позивача. Стосовно відшкодування 338 126,00 грн. вартості відновлювального ремонту квартири, яку також просить стягнути позивач, суд зазначає наступне. Встановлено, що для усунення наслідків залиття квартири, 29.12.2010 року між [PERSON] та ТОВ «Будмонтажмайстер» було укладено договір підряду на виконання ремонтних робіт. Відповідно до змісту зазначеного вище договору підряду на виконання ремонтних робіт ТОВ «Будмонтажмастер» зобов'язалося виконати ремонтні роботи у квартирі за адресою [ADDRESS], загальною вартістю 338 126, 00 грн. з урахуванням НДС. Як вбачається з Акту виконаних робіт по ремонту після залиття, фактичне виконання замовлених відновлювальних робіт в вищевказані квартирі було завершено 27.06.2011 року. На виконання умов договору підряду від 29.12.2010 року замовник сплатив на користь ТОВ «Будмонтажмастер» 17.01.2011 року 90 000, 00 грн., а 27.06.2011 року 248 126, 00 грн., що в загальній сумі становить 338 126, 00 грн.. К вбачається з висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №7769/13-43 від 24.10.2013 року, при проведенні візуально-інструментального обстеження квартири за адресою [ADDRESS], було встановлено, що в зазначеній квартирі проведені ремонтно-будівельні роботи, пошкоджень, вказаних в акті СБЖКГ філіалу «Енергосервіс Київенерго» від 07.12.2010 року та акті КП «Київжитлоексплуатація» №171/36 від 27.04.2011 року, не виявлено. Також за результатами дослідження наявних у матеріалах справи актів про залиття зазначеної квартири, складених СБЖКГ філіалу «Енергосервіс Київенерго» від 07.12.2010 року та КП «Київжитлоексплуатація» №171/36 від 27.04.2011 року, а також фотознімків із фіксацією пошкоджень конструктивних елементів та опоряджувальних покриттів у приміщеннях квартири, експертом зроблено висновок що для усунення пошкоджень, які утворилися в результаті залиття, необхідно було виконати такі ремонтні роботи про які йдеться в кошторисній документації до договору підряду на виконання ремонтних робіт від 29.12.2011 року, що був укладений між позивачем та ТОВ «Будмонтажмайстер». Однак щодо робіт по зніманню дверних полотен, демонтажу дверних коробок в кам'яних стінах з відбиванням штукатурки в укосах, установленню дверних блоків у зовнішніх та внутрішніх дверних прорізах у кам'яних стінах, про необхідність виконання яких також йдеться у зазначеному договорі підряду, можливо розглядати, як такі, що могли бути виконані в приміщеннях квартири №28 для усунення пошкоджень, які могли утворитися внаслідок залиття шляхом попадання рідини на дверні блоки та полотна. Вартість ремонтно-будівельних робіт виконаних ТОВ «Будмонтажмайстер» за договором підряду від 29.12.2010 року, по усуненню пошкоджень, завданих залиттям квартири, що зафіксовані в акті про залиття квартири [PERSON], складеному працівниками СБЖКГ філіалу «Енергосервіс Київенерго» від 07.12.2010 року та акті обстеження технічного стану несучих та огороджуючи конструкцій квартири, складеному працівниками КП «Київжитлоексплуатація» №171/36 від 27.04.2011 року в цінах на час складання висновку становить 379 885, 00 грн.. Водночас, в висновку, при здійсненні обрахування, застосовано індекс зміни ринкової вартості будівельно-монтажних робіт, в той час як позивач просить суд стягнути вартість фактичних витрат, понесених ним під час проведення відновлювального ремонту в квартирі в розмірі 338 126, 00 грн., які було прийнято ТОВ «Будмонтажмайстер» від позивача за виконанні роботи. Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В обґрунтування позовної вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди в даній частині в розмірі 338 126, 00 грн. позивач посилається на вартість ремонтно-відновлювальних робіт за договором підряду від 29.12.2010 року, укладеному між ним та ТОВ «Будмонтажмайстер». Разом з тим, згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 21 листопада 2012 року, який міститься в матеріалах справи, визначити вартість ремонтно-будівельних робіт та будівельних матеріалів, які необхідно використати для проведення зазначених ремонтних робіт у квартирі за адресою [ADDRESS], з метою усунення пошкоджень, що утворилися в результаті залиття квартири, не вбачається можливим у зв'язку з проведенням ремонтних робіт. Згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №7769/13-43 від 24.10.2013 року, зазначено перелік видів можливих ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно було виконати для усунення пошкоджень, що утворилися в приміщеннях квартири за адресою [ADDRESS] внаслідок залиття. Водночас, в Акті виконаних робіт від 27.06.2011 року та в квитанціях до прибуткового касового ордеру №8 від 17.01.2011 року та №37 від 27.06.2011 року не вбачається, за виконання яких саме ремонтних робіт прийнято від [PERSON] грошові кошти підрядчиком ТОВ «Будмонтажмайстер». Таким чином, у суду відсутня можливість встановити відповідність зазначеного в Висновку №7769/13-43 від 24.10.2013 року переліку робіт тим роботам, які на замовлення позивача було проведено ТОВ «Будмонтажмайстер». Разом з тим, вимога позивача про стягнення суми матеріальної шкоди саме в розмірі 338 126, 00 грн. ґрунтується на вартості відновлювального ремонту, яку визначено ТОВ «Будмонтажмайстер», одночасно не підтверджено співвідношення такої вартості з ремонтними роботами, зазначеними в висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи, яку проведено експертною спеціалізованою установою на підставі ухвали суду. Таким чином, суду належним чином не підтверджено того, що сума, яку просить стягнути позивач, є дійсною вартістю необхідних для відновлення квартири ремонтних робіт, як того вимагають положення ст. 1192 ЦК України. Крім того, скасовуючи рішення суду про задоволення вимог позивача в даній частині, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ також зазначив, що в наявних у матеріалах справи фотокопіях кошторисів ремонтно-будівельних робіт квартири не зазначено її номера, тобто чітко не ідентифіковано, де проводився комплекс таких робіт, ім'я (найменування) замовника і підрядника, відтисків печатки, підписів сторін та особи, яка їх перевірила, а тому вони не можуть достовірно свідчити про те, що зазначений в них перелік робіт, витрати на придбання матеріалів, роботу, яку виконували будівельники, і додаткові витрати стосуються безпосередньо відновлювального ремонту належного позивачу житлового приміщення внаслідок залиття з 04 на 05 грудня 2010 року. Як вбачається з положень ст. 60 ЦПК України, обов'язок доводити обставини, на кий ґрунтуються вимоги позову, покладено на особу, яка їх заявляє - позивача. Незважаючи на вказане, під час судового розгляду, з метою належного встановлення реальної вартості ремонтних робіт з урахуванням пошкоджень, які мали місце саме в результаті залиття квартири, та дійсного розміру заподіяних [PERSON] збитків і понесених витрат на відновлювальний ремонт, останнім не було вчинено жодних процесуальних дій та не надано жодних додаткових доказів, також не заявлено клопотання про проведення відповідної експертизи. Натомість, позивачем надано додаткові пояснення, відповідно до яких останній спростовує викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ обставини, які слугували підставами для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій. Суд вважає за потрібне зазначити, що заперечення на висновки суду касаційної інстанції не можуть слугувати підставою для задоволення позову, та не приймаються до уваги як належне обґрунтування заявлених вимог, оскільки відмінність практики при прийнятті рішень Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ в даній категорії справ є підставою для звернення до Верхового суду України. Таким чином, під час судового розгляду було встановлено, що позивач [PERSON] має право на відшкодування завданого йому збитку, що відповідає вимогам цивільного законодавства, водночас, позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не підтверджено розмір такого збитку, який може бути відшкодований у відповідності до положень ч.2 ст. 1192 ЦК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Водночас, з наявних в матеріалах справи доказів, які були досліджені судом, не вбачається можливим достовірно встановити ні реальну вартість втраченого майна на момент розгляду справи, ні вартість виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За таких обставин, суд вважає за потрібне в задоволенні вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 595 039,36 відмовити в повному обсязі. Стосовно заявленої позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.3 вказаної статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В обґрунтування своїх вимог про стягнення моральної шкоди позивач, в першу чергу, посилається на наявність пошкоджень, який зазнали його речі внаслідок залиття, необхідність проведення робіт з їх заміни, потребу в проживанні в орендованій квартирі, що, в кінцевому результаті, призвело до зміни в звичному ритмі життя та спричинило моральні страждання. Водночас, всі вищезазначені обставини позивачем належним чином не доведено, під час судового розгляду не встановлено достовірно факту пошкоджень зазначених речей, розписки про отримання коштів за оренду житла не є достатнім доказом для підтвердження наявності орендних відносин. Відтак, суд вважає, що позивачем не доведено в достатній мірі факту заподіяння йому моральної шкоди, з огляду на що вказана вимога також не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed