Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

11.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому посилаючись на поважність причин пропуску строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини у виді земельної ділянки, площею 13,69 га, розташованої в межах території Новоолександрівської сільської ради Казанківського району, яка відкрилася [INFO] року після смерті його баби - [PERSON], просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засідання позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги і пояснив, що після смерті його баби [PERSON], яка померла [INFO] року, відкрилась спадщина у виді земельної ділянки площею 13,69 га, розташованої в межах території Новоолександрівської сільської ради Казанківського району, право власності на яку вона мала згідно державного акту на право приватної власності серії [NUMBER]. Спадкоємцем померлої являвся її син (його, батько) [PERSON], який за свого життя у встановлений законом строк до нотаріуса за оформленням спадкових справ не звертався, але заяви про відмову від спадщини він не подавав до дня смерті, що мала місце [INFO] року. Після смерті баби у встановлений законом строк не подавав заяву до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, оскільки вважав батька таким, що прийняв спадщину після смерті своє матері, а після смерті батька не подавав заяву про прийняття спадщини у вигляді належної бабі земельної ділянки через сімейні обставини та специфіку його роботи у райвідділі міліції (щільний графік роботи та відрядження). На сьогодні він є єдиним спадкоємцем майна померлої баби, тому в травні 2016 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було в цьому відмовлено з посиланням на пропуск строку для прийняття спадщини. Вважає, що зазначені вище причини пропущення строку, є поважними, тому просив задовольнити позовні вимоги і визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач - Новоолександрівська сільська рада Казанківського району Миколаївської області явку свого представника не забезпечив, але надав суду письмову заяву в якій просив справу розглядати у відсутності представника, не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши доводи сторін та дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до статті 1269 ЦК України право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В силу вимог ч.2 ст.1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття спадщини встановлюються у три місяці з моменту неприйняття спадщини іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її неприйняття. За наслідками пропуску встановленого строку для прийняття спадщини спадкоємець вважається таким, що не прийняв її (частина 2 статті 1272 ЦК України). Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 постанова №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. В постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа №6-85 цс 12), від 04 листопада 2015 року (справа 6-1486 цс 15) висловлена правова позиція, що правила ч. 3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнанні судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зокрема, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність позивача про наявність спадкового майна, незнання про існування заповіту або про смерть спадкодавця, перебування за кордоном тощо. Матеріалами справи встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 23.04.2001 року громадянка [PERSON] є власником земельної ділянки площею 13,69 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. Як зазначено у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 14.02.2006 року [PERSON] померла [INFO] року у віці 78 років в с. Новоолександрівка Казанківського району Миколаївської області. Особистого розпорядження (заповіту) на випадок своє смерті [PERSON] не залишила. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON], син спадкодавця - [PERSON] в силу ст.1261 ЦК України, являвся спадкоємцем першої черги за законом (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09.04.1951 року), тому згідно положень ст.ст.1216, 1217, ч.1 ст.1222 ЦК України він отримав право на спадкування спадщини за законом в порядку і у строки визначені ст.ст.1269-1270 ЦК України. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №44598561 від 28.07.2016 року спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO] року, не заводилась. Таким чином, спадкоємець першої черги за законом [PERSON], який на час відкриття спадщини постійно не проживав разом із спадкодавцем, не скористався правом прийняти спадщину, так як протягом шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України, після смерті спадкодавця не подав заяву про прийняття спадщини, тому в силу ч.1 ст.1272 ЦК України спадкоємець [PERSON] вважається таким, що не прийняв її. З моменту неприйняття спадщини спадкоємцем [PERSON] (мав право прийняти спадщину в термін з [INFO] року до 18.04.2006 року), а саме з 19 квітня 2006 року, в сина спадкоємця першої черги позивача у справі [PERSON] (спадкоємець п'ятої черги за законом), згідно до положень ч.2 ст.1270 ЦК України виникло право на спадкування спадщини після смерті його баби-спадкодавця [PERSON], яке він мав можливість реалізувати у спосіб та у строки визначені ст.ст.1268-1270 ЦК України. Відсутність спадкової справи, яка після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилась взагалі, свідчить про те, що спадкоємець п'ятої черги за законом [PERSON], у якого право на спадкування виникло з моменту неприйняття спадщини його батьком [PERSON], не скористався правом прийняти спадщину, так як протягом строку, встановленого ч.2 ст.1270 ЦК України (три місяці), не подав заяву про прийняття спадщини, тому з огляду положень ч.1 ст.1272 ЦК України спадкоємець [PERSON] не може вважатися таким, що прийняв її. Відповідно до постанови державного нотаріуса Єланецької державної нотаріальної контори Миколаївської області Макушева С.П. від 18.05.2016 року спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] у зв'язку з пропуском строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Тобто, позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса за оформленням спадкових справ тільки через десять років після спливу строку для вчинення дій по прийняттю спадщини. Належних в контексті положень ст.ст.58-60 ЦПК України доказів, які б підтверджували наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів, що унеможливили своєчасне подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] в період перебігу строків, визначених ст.1270 ЦК України, позивачем [PERSON] суду не надано. Посилання позивача на сімейні обставини та специфіку його роботи у відділі міліції (щільний графік та відрядження) не заслуговують на увагу, оскільки на час смерті спадкодавця позивач [PERSON] був дієздатною особою, достовірно знав про час та місце відкриття спадщини і мав реальну можливість та достатньо часу для прийняття спадщини у встановленому законом порядку і не мав перешкод для подання заяви про прийняття спадщини, але він не скористався правом на прийняття спадщини, а з позовом до суду звернувся лише 11 липня 2016 року, тобто через десять років після спливу строку для вчинення дій по прийняттю спадщини і не зазначив жодної об'єктивної обставини, яка б заважала йому звернутись до нотаріуса з відповідною заявою за такий тривалий період. За таких обставин, суд приходе висновку про те, що сімейні обставини та специфіка роботи позивача у відділі міліції, не можуть вважатись об'єктивними, непереборними та істотними перешкодами, а такі причини - поважними, тому відсутні підстави для застосування правил частини 3 статті 1272 ЦК України, а отже позов [PERSON] не підлягає задоволенню. В силу вимог ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed