Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

07.07.2016 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних з відповідача аліментів на дитину, зазначивши, що вони з відповідачем з 10.10.2000 року по березень 2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 05.06.2012 року. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дочка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 05.06.2012 року встановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 450грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Дочка часто хворіє, потребує додаткових витрат на лікування. На даний час утримання дитини потребує значно більших коштів, участі у додаткових витратах, оскільки дочка відвідує додаткові заняття з англійської мови, алгебри та геометрії та планує в подальшому займатись. Відповідач, як батько дитини, не приймає участі у додаткових витратах, не цікавиться здоров`ям чи розвитком дочки. Позивачка зазначила, що рівень сплачуваних відповідачем аліментів малий та не відповідає вимогам законодавства, а тому просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів та у відповідності ст.184 СК України встановити розмір аліментів в сумі 1200грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Позивачк [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В попередньому судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю за обставин, викладених в позовній заяві, наполягала на збільшенні розміру аліментів в сумі 1200грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, пояснивши, що він згідно рішення Тростянецького районного суду від 05.06.2012 року сплачує аліменти в розмірі 450грн. На сьогоднішній день він не працює, доходів у нього немає. Сам перебуває на утриманні співмешканки, тому він не взмозі платити більшу суму аліментів. Просив відмовити в позові. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення сторін, суд визначив, встановив та дослідив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Копією рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 05.06.2012 року по справі №225/930/12 підтверджено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 05.06.2012року (а.с.3). Батьком дитини [PERSON], [INFO] дійсно являється відповідач [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ №175743 від 06.12.2002 року (а.с.5). Відповідно до довідки №2135 від 07.07.2016 року, виданої виконкомом Тростянецької селищної ради Тростянецького району встановлено, що до складу сім`ї позивачки [PERSON] входить дочка [PERSON], [INFO].(а.с.2). Відповідно до копії рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 05.06.2012 року по справі №225/914/12 підтверджено, що з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на дочку [PERSON], [INFO] в розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В обгунтування своїх позовних вимоги позивачем надано копії накладних з відповідним підрахунком витрат на виховання та навчання дочки на загальну суму 1946,00грн., копію накладної №172 від 12.08.2016 року, згідно якої позивачкою витрачено коштів на одяг в сумі 3156,00грн. У відповідності до довідки від 10.08.2016 року, виданої лікарем Тростянецької ЦРЛ [PERSON] [PERSON], [INFO], перебуває на «Д» обліку та потребує періодичного лікування. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до частин 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ\~(78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Статтею\~ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним Кодексом України в ч.2 ст. 182 передбачено мінімальний розмір аліментів на одну дитину та зазначено, що він не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років встановлений з 01 січня 2016 пo 30 квітня - 1455 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1531 грн., з 01 грудня - 1637 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 року «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). В обґрунтування заперечення на позовну заяву відповідачем надано довідку №3491 від 02.08.2016 року, видану виконкомом Кирнасівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, згідно якої вказано, що [PERSON], [INFO], з 08.01.2008 року по даний час ніде не працює згідно записів трудової книжки(а.с.13), відповіддю Тульчинського районного центру зайнятості встановлено, що [PERSON] не перебуває на обліку в Тульчинському РЦЗ (а.с.16), довідкою №3683 від 29.08.2016 року, виданою Кирнасівською сільською радою Тульчинського району встановлено, що за відповідачем [PERSON] зареєстрована земельна ділянка 0,2410га, земельний та майновий пай. Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Аналіз\~статті 192 Сімейного кодексу\~свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може збільшити їх розмір лише за наявності поважної причин, а саме: зміни, покращення матеріального стану платника аліментів; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для збільшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Крім того, враховуючи зміст \~ст. 181\~\~СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. В порушення вищенаведеної норми Закону, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів збільшення матеріального становища відповідача. \~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених\~СК України. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог [PERSON] в заявлених нею межах та про відсутність існування правових підстав для їх задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed