Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

05.02.2014 року до Кіровського районного суду м. Донецька звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами та стягнення аліментів на період навчання. В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що згідно виконавчого листа № 6193 від 05.11.2001 року з відповідача на утримання позивача стягнуто аліменти з 29.10.2001 року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення повноліття. Однак, позивач зазначає, що відповідачем аліменти сплачувалися не у повному обсязі, внаслідок чого заборгованість за аліментами, яка станом на 02.08.2012 року склала 16481,92 грн. А тому просить стягнути виниклу заборгованість на його користь з відповідача. Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на період навчання, позивач посилається на те, що з 01.09.2012 року по 30.06.2015 року він навчається на денному відділенні Донецького національного університету, за спеціальністю «комп'ютерні науки». Відповідач офіційно працевлаштований та має постійний заробіток, тому має можливості надати матеріальну допомогу, однак добровільно не надає. І тому, оскільки відповідач є батьком позивача, просить суд стягнути з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів (заробітку) доходів відповідача щомісячно, до закінчення ним навчання. В судовому засіданні представник позивач підтримав позов у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, надавши суду свої заперечення на позов, де просили в позовних вимогах про стягнення заборгованості за аліментами відмовити, а позовні вимоги про стягнення аліментів на час навчання відповідач визнав частково, у розмірі 1/12 частини від усіх видів його доходів, посилаючись при цьому на те, що отримує невелику заробітну платню, має на своєму утриманні цивільну дружину та її 15-річного сина, а також надає допомогу своїх хворій матері похилого віку. Суд, розглянувши й дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно виконавчого листа № 6193 від 05.11.2001 року з відповідача на утримання позивача (на користь його матері) стягнуто аліменти з 29.10.2001 року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи заборгованість відповідача по сплаті аліментів, позивач посилається на розрахунок наданий ВДВС Куйбишевського РУЮ у м. Донецьку від 29.11.2013 року за № 9-351/13, згідно якого відповідачу нараховувалась заборгованість по аліментам в розрахунку з середнього заробітку для безробітного по Куйбишевському району м. Донецька. І згідно цього розрахунку, заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 02.08.2012 року складає 16481, 92 грн. Однак, як було встановлено в судовому засіданні, з 27.09.2011 року по 01.04.2014 року відповідач працював в ТОВ «Виробнича компанія «Вуглебуд», а тому суд не може прийняти до уваги розрахунок заборгованості по аліментам за період з 27.09.2011 року по 02.08.2012 року, наданий ВДВС Куйбишевського РУЮ у м. Донецьку від 29.11.2013 року за № 9-351/13, оскільки він розрахований з середнього заробітку для безробітного по Куйбишевському району м. Донецька. За період з 01.10.2011 року по 31.07.2012 року позивачу була нарахована до виплати заробітна плата в сумі 18612,82 грн. Сума аліментів за вказаний період складає 4653,20 грн. (18612,82 : 100 х 25% = 4653,20). За період з 01.07.2011 року по 30.09.2011 року сума аліментів виходячи з середнього заробітку для безробітного по Куйбишевському району м. Донецька складає 2444,25 грн. (814,75 х 3 = 2444,25). Сума аліментів за серпень 2012 року складає 8,61 грн. (заробітна плата 1068,06 грн., сума аліментів на 31 день - 267,01 грн., а сума аліментів на 1 день - 8,61 грн. (267,01:31=8,61). Загальна сума аліментів за зазначений період часу складає: 4653,20 + 2444,25 + 8,61 = 7106,04 грн. Як вбачається з квитанцій, наданих позивачем, ним, за вказаний період часу сплачено аліментів на суму 8700,00 грн. Таким чином суд приходить до висновку про відсутність заборгованості у відповідача по сплаті аліментів. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на час навчання, то судом встановлено, що в свідоцтві про народження позивача [PERSON], батьком записаний відповідач - [PERSON] В даний час повнолітній син (позивач) проживає спільно зі своєю матір'ю, [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що дійсно повнолітній [PERSON] є студентом денного відділенні Донецького національного університету спеціальності «комп'ютерні науки» та закінчує навчання 30.06.2015 року (а.с. 4). Відповідач офіційно працевлаштований та має постійний заробіток, тому має можливість надавати матеріальну допомогу, однак добровільно не надає. Задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення аліментів на період навчання суд виходить з положень ст. 199 СК України, згідно з якою, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зазначене роз'яснено також в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно якого батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. При визначенні розміру аліментів суд також враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач надає допомогу своїй хворій матері похилого віку, а також, що відповідач мешкає з цивільною дружиною та її 15-річим сином, яким також надає матеріальну допомогу. На підставі наведеного, суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів, визначивши їх у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 05.02.2014 року і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення позивачем 23-річного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial