Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати договір купівлі-продажу мобільного телефону марки Blackview модель А8, серійний номер [NUMBER] та стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 1978 гривень 90 копійок, а також стягнути моральну шкоду у розмірі 20000 гривень. В подальшому позивач [PERSON] збільшила позовні вимоги і просила стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь пеню у розмірі 1% від суми боргу, що складає 7222 гривні 99 копійок. В ході судових дебатів просила суд стягнути 1% від суми боргу у розмірі на момент ухвалення судового рішення. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 березня 2017 року вона придбала у магазині «[INFO]», який знаходиться по [ADDRESS], мобільний телефон марки Blackview модель А8,серійний номер [NUMBER] на суму 1799 грн. 90 коп., разом з невід'ємною послугою з приводу налаштування та установки програм на телефоні на суму 179 грн., та чохол на телефон вартістю 200 грн., загальна вартість покупки склала 2179 грн. 90 коп. Позивач зазначила, що телефон виявився неналежної якості, коли вона поверталася додому того ж дня, телефон перестав працювати. При перезавантаження - залишився в режимі перезавантаження. 15.03.2017 року позивач звернулася до продавця з вимогою про повернення коштів за придбаний мобільний телефон, оскільки у ньому був виявлений недолік. Продавець відмовився приймати мобільний телефон. При огляді телефону заповнив заяву-претензію, де зазначив, що телефон з зовнішнього огляду знаходиться в тому ж стані, в якому вона його придбала. 17.03.2017 року позивач здала телефон до сервісного центру. 30.03.2017 року позивач дізналася, що телефон повернувся з сервісного центру. В акті, який їй продавець пред'явив для ознайомлення, було зазначено, що причиною поломки телефону є система ПО, яку було перевстановлено. Інші відомості в акті були відсутні. Позивач зазначила, що система ПО це важливий істотний недолік, який виник з вини виробника (продавця), тому що телефон не може працювати без системи ПО. Тому вона відмовилася забирати телефон. Проте продавець відмовився повернути їй кошти. Істотним недоліком, як зазначає позивач, також є те, що продавцем на її вимогу не було надана декларацію відповідності, продавець не ознайомив її з умовами гарантійного обслуговування, до телефону не було надано Інструкцію про експлуатацію від виробника. Крім того в магазині був відсутній куточок споживача. 30.03.2017 року позивач написала продавцю заяву-претензію, в якій просила провести експертизу даного мобільного телефону з причини втрати якості. Позивач, також зверталася зі скаргою до ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області. 24.06.2017 року вона отримала відповідь, однак її скарга не була по суті розглянута, відповідь була надана поверхнево. 23.06.2017 року позивач вдруге звернулася до відповідача з письмовою претензією, в якій просила провести експертизу з причин втрати якості телефону, повернути її грошові кошти та виплатити пеню у розмірі 1%. 14.07.2017 року вона отримала відповідь, однак, на її думку, претензія належним чином не опрацьована. Зазначає, що її кошти за телефон, а також сам телефон залишаються у відповідача. Позивач вважає, що її права були порушені, вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав як споживача. Також позивач вважає, що їй заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних хвилюваннях, погіршенням стосунків з рідними, тощо, тому просить стягнути її з відповідача у розмірі 20 000 грн. Позивач в судовому засіданні уточнений позов підтримала та просила його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, підтримали викладені у запереченнях на позов та відзиву на уточнену позовну заяву обставини. Зазначили, що 13 березня 2017 року позивач придбала у його магазині «[INFO]», який знаходиться по [ADDRESS], мобільний телефон марки Blackview модель А8 на суму 1799 грн. 90 коп., разом з невід'ємною послугою з приводу налаштування та установки програм на телефоні на суму 179 грн.,та чохол на телефон вартістю 200 грн. 15.03.2017 року позивач звернулася до продавця з вимогою про повернення коштів за придбаний мобільний телефон, оскільки такі вимоги суперечать ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», їй було запропоновано надати телефон для направлення його до сервісного центру, однак вона відмовилась та вимагала повернення коштів. 17.03.2017 року позивач знов звернулась до продавця з вимогою повернути кошти, продавцем було виявлено мікро-подряпину, тому телефон було направлено до сервісного центру для встановлення причин втрати якості продукції та безоплатного усунення недоліків. Після усунення недоліків сервісним центром, позивач відмовилась забирати телефон, але 30.03.2017 року звернулась із заявою-претензією про проведення експертизи. Однак це звернення відповідно до ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» було залишено без розгляду, оскільки в ньому не було зазначено місце проживання заявника, а тому воно визнається анонімним і розгляду не підлягає. Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір-усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним та касовим чеком, квитком, талоном або іншим документом . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов'язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції. Частиною 1 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» закріплено право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Судовим розглядом встановлено, що 13 березня 2017 року позивач придбала у магазині «[INFO]», який знаходиться по [ADDRESS], мобільний телефон марки Blackview модель А8, серійний номер [NUMBER] на суму 1799 грн. 90 коп., разом з невід'ємною послугою з приводу налаштування та установки програм на телефоні на суму 179 грн.,та чохол на телефон у розмірі 200 грн.,загальна вартість покупки склала 2179 грн. 90 коп., що підтверджується копією товарного чеку від 13.03.2017 року №15706. (а.с. 7) Як зазначив відповідач, позивачу під час придбання телефону були надані всі необхідні документи та інформація стосовно даного товару, при налаштуванні телефону та установці програм перевірено основні функції телефону. Також зазначив, що здійснити налаштування без включення телефону - не можливо. Зауважень щодо якості придбаного товару позивач не виявляла. Інформація про товар підтверджується сертифікатом відповідності, сертифікатом №1704-СДК дослідження конструкції, декларацією про відповідність, які були направлені відповідачем позивачу [PERSON] на її вимогу (а.с.15-17, 20-27). Належних та допустимих доказів щодо того, що з боку відповідача було допущено нечесну підприємницьку діяльність, не надано на вимогу позивача [PERSON] повну інформацію про мобільний телефон, а також нав'язано, без волевиявлення позивача, придбання саме цього мобільного телефону, замість мобільного телефону «Самсунг», який вона мала намір придбати - суду не надано. Крім того, позивачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів того, що саме відсутність повної достовірної інформації на момент придбання мобільного телефону призвела до виявлених в подальшому в ньому недоліків. В ході судового розгляду встановлено, що 15.03.2017 року позивач звернулася до продавця з вимогою про повернення коштів за придбаний мобільний телефон, оскільки у ньому був виявлений недолік - «при включенні телефон залишається в режимі перезавантаження», що підтверджується копією заяви. При огляді телефону зазначено, що він знаходиться в тому ж стані, в якому його придбали. (а.с.8). Відповідач відмовився повертати гроші позивачу, запропонував надати телефон для направлення його до сервісного центру для безоплатного усунення недоліків. Відповідно до ч.1 ст.679 ЦК України, продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Судом встановлено, що 15.03.2017 мобільний телефон позивач [PERSON] продавцю не передавала. 17.03.2017 року позивач знову звернулася до магазину, де залишила телефон до сервісного центру. Працівниками магазину був складений Талон сервісного обслуговування, в якому зазначено про прийняття 17.03.2017 мобільного телефону марки Blackview модель А8 на діагностику і що оглядом телефону виявлено мікро- подряпини на корпусі з лівої сторони вверху, у двох сантиметрах від кута, інших пошкоджень не виявлено.(а.с.8). Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. Судом встановлено і не заперечувалося сторонами у справі, що протягом чотирнадцяти днів телефон був повернутий до магазину після сервісного ремонту. Недолік було безкоштовно усунуто. Зазначене знайшло своє підтвердження в ході проведення Головним управлінням Держспоживслужби в Харківській області перевірки за зверненням [PERSON] (а.с. 42-43). Відповідно до Акту технічного стану № 300 при надходженні мобільного телефону марки Blackview модель А8 в сервісний центр на ньому були зовнішні пошкодження: подряпини на захисній плівці, скол та тріщина на обідку; подряпини на задній панелі. Заявлена несправність знайшла своє підтвердження, телефон підлягає гарантійному ремонту. (а.с. 18). Як зазначила позивач, 30.03.2017 її ознайомили з актом, в якому було зазначено, що причиною поломки телефону є система ПО, яку було перевстановлено. Інші відомості в акті були відсутні. Позивач у своїй заяві-претензії від 30.03.2017 вказала, що відмовляється забирати мобільний телефон марки Blackview модель А8, у зв'язку з тим, що він знаходиться не в тому ж стані, у якому вона його здавала на сервісне обслуговування, просила провести екпертизу. (а.с.41) . 23.06.2017 на адресу відповідача повторно направлено претензію, на яку відповідач ФОП [PERSON] надав відповідь, роз'яснив права [PERSON] (а.а. 1-14, 15-17) Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця) або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача, встановлені частиною першої цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцем знаходження споживача. Відповідно до п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. З аналізу наведених норм, можна зробити висновок, що право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар суми, або вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, споживач має право тільки, якщо в товарі буде виявлено істотні недоліки. Позивач не надала жодних доказів про наявність таких ознак у товарі. Як зазначалось, відповідач 26.06.2017 року направив позивачу лист, у якому повідомив, що сервісним центром було виявлено недолік (який виник з вини виробника) і проведено гарантійний ремонт, недолік усунуто 24.03.2017 року. (а.с.15-17) Однак позивач не забрала мобільний телефон до теперішнього часу, та не надала доказів того, що товар містить істотні недоліки, що унеможливлює використання телефону. Також, позивач не довела, що її відмова від отримання товару після сервісного ремонту була викликана неможливістю використання товару за призначенням. Наведені позивачем обставини щодо відсутності декларації відповідності, інструкції про експлуатацію від виробника, не ознайомлення з умовами гарантійних зобов'язань, поломка і подальше переустановлення системи ПО не є істотними недоліками у розумінні положень п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» і підставою для розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, стягнення неустойки. Судом встановлено, що від отримання мобільного телефону [PERSON] відмовилась. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За принциповими положеннями ст.ст. 12,13 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст.81 ЦПК України. Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору та повернення грошових коштів, стягнення неустойки є необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню. Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» після виявлення недоліку ФОП [PERSON] безоплатно усунув недолік у визначений чотирнадцяти денний термін. Посилаючись на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач [PERSON] також просила стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20000 грн. Відповідно до частини 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задовлленні позову про розірвання договору купівлі - продажу та поверненню сплаченої суми, стягнення нейстойки, а доказів щодо спричинення моральної шкоди суду не надано, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Наданий і досліджений в судовому засіданні позивачем доказ - відеозапис спілкування з відповідачем та продавцями при вирішенні питання про повернення телефону не є доказом наявності істотних недоліків товару і висновків суду про відмову у задоволенні позову не спростовує. Інформація, що відображено у відеозаписі, не містить даних щодо образ на адресу позивача з боку працівників магазину "[INFO]". Посилання сторони відповідача на відсутність підстав для прийняття уточненої позовної заяви [PERSON], внаслідок не вирішення судом, після розгляду заяви про відвід судді Шелест І.М. (у задоволенні відводу відмовлено), питання про відновлення провадження у справі не є суттєвим порушенням норм цивільно - процесуального законодавства, для не розгляду уточненого позову. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.07.2018 було забезпечено позов шляхом накладення арешту на майно, яке належить ФОП [PERSON] в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, оскільки суд прийшов до висновку до відмову у задоволенні позовних вимог повністю, захід забезпечення позову підлягає скасуванню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed