Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом та просила змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.05.2017 року з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] на утримання дитини: сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, і до повноліття дитини на 2000 грн. 00 коп. гривень з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням чинності і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 травня 2013 року розірвано. Від подружнього життя з [PERSON] мають сина - [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2016 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 650,00 грн. щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, стягуваний розмір аліментів є занадто низьким для утримання сина, оскільки вона несе додаткові витрати на оздоровлення, спортивні заняття та лікування дитини, в яких відповідач участі не бере, а її заробітна плата становить 3 200,00 грн. [PERSON] також вказувала, що у відповідача покращилось матеріальне становище і останній отримує щомісячний дохід, який значно перевищує розмір мінімальної заробітної плати. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.05.2017 року збільшено розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] [INFO] до розміру 1000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 21 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Крым того позивач зазначила, що вказаний розмір аліментів є самим мінімальним розміром, якого взагалі не вистачає на утримання сина. Відповідач має можливість забезпечувати належний рівень життя дитині, якій необхідний для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідач знаходиться у працездатному віці, не є інвалідом, не хворіє на які-небудь хронічні захворювання, не має на утриманні інших дітей або непрацездатних батьків. Допомоги у вихованні дитини, догляді за нею, витратах на лікування відповідач не бере. Для навчання в школі - купівлі одягу, взуття, шкільного приладдя відповідач коштів не надає. Такі витрати (навчання дитини в школі, придбання відповідного приладдя, харчування, лікування) я несу самостійно. У той час, відповідач від участі в утриманні дитини фактично відмовився. З вересня місяця я планую, що син [PERSON] буде відвідувати малу комп`ютерну академію «Шаг». Посилаючись на вказані обставини, позивач просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , до 2000,00 грн. щомісячно, від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання [PERSON] , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з`явилась. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги не визнав та заперечував щодо збільшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , до 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач пояснив, що неспроможний сплачувати аліменти в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, оскільки має дохід приблизно 4200 грн. на місяць, офіційно працевлаштований у ФОП а посаді слюсар, має проблеми зі здоров`ям, також повинен погашати заборгованість за послуги з газопостачання та інші комунальні послуги. [PERSON] зазначав, що інших дітей на утриманні не має, мешкає разом з жінкою, у якої є дитина. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданому 12 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції -[INFO] року народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України,батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 травня 2013 року шлюб між сторонами, зареєстрований 30 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2200 - розірвано. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В судовому засіданні встановлено та не заперечується відповідачем, що дитина [PERSON] мешкає разом з матір`ю - [PERSON] . Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 650,00 грн. щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] інших дітей на утриманні не має, докази на підтвердження погіршення стану здоров`я відповідача в матеріалах справи відсутні. Інших підстав для звільнення [PERSON] від обов`язку утримувати дитину суду не надано. Статтею192 СК України закріплено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.11.2016 року (справа № 645/4701/16-ц, провадження 2/645/2563/16) стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 650 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 03.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.05.2017 року (справа № 645/1242/17, провадження № 2/645/1213/17) позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів - задоволено частково та збільшено розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] [INFO] на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , до розміру 1000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 21 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно позову про збільшення розміру аліментів позивач зазначила, що вказаний розмір аліментів є самим мінімальним розміром, якого взагалі не вистачає на утримання сина. Відповідач має можливість забезпечувати належний рівень життя дитині, якій необхідний для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідач знаходиться у працездатному віці, не є інвалідом, не хворіє на які-небудь хронічні захворювання, не має на утриманні інших дітей або непрацездатних батьків Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Відповідно до частин першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», з 1 січня 2019 року установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно наданої відповідачем довідки № 1 від 11.09.2019 року про розмір заробітної плати - [PERSON] працює у ФОП [PERSON] з 11.10.2018 року на посаді слюсаря з механоскладальних робіт. Посадовий оклад складає станом на 01.09.2019 р. становить 4210,00 грн. Загальна сума доходу за період з жовтня 2018 р. по серпень 2019 р. без врахування аліментів становить 43826,36 грн. до сплати 25146,84 грн. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Частиною першою статті 201 СК України встановлено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 СК України. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. У ст. 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Однак, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 12 вересня 2018 року у справі №459/2181/17. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Суд вивчивши надані позивачем докази вбачає, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження обставин, з настанням яких пов`язується збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини - щодо зміни її матеріального або сімейного стану, погіршення її стану здоров`я, а також доказів на підтвердження того, що після ухвалення рішення суду про збільшення розміру аліментів від 17.05.2017 року відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачем, що є обов`язковою умовою для задоволення позовних вимогу розумінні положень ст.ст.12,81ЦПК України. Позивач, відповідно до ст. 81 ЦПК України, має довести наявність обставин для стягнення аліментів у більш високому (значному) розмірі. Таким чином, суд дослідив надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем жодних доказів погіршення свого матеріального становища, або покращення майнового стану відповідача суду не надано. Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору, відмовою в задоволенні позову, судові витрати в сумі 768 гривні 40 коп. слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed