Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача, про визнання дій неправомірними, мотивуючи свої вимоги наступним. Він є споживачем послуг з газопостачання за адресою проживання: [ADDRESS] , на підставі договору №2498 від 30.09.2015 року. 16.01.2018 року працівниками Оператора ГРМ у його присутності було виявлено факт роботи комерційного вузла обліку газу ( Лічильника газу) у позаштатному режимі, про що складено акт про порушення №1491, а лічильник демонтовано для проведення його позачергової повірки. 16 січня 2018 року було складено протокол №000361 про направлення засобу вимірювальної техніки на позачергову повірку. Згідно з довідкою ДП «Запоріжжястандартметрологія» №4-0152-18 від 22.01.2018 року встановлено, що засіб вимірювальної техніки є непридатним для подальшої експлуатації, оскільки фактичне значення похибки перевищує допустиме. 26 січня 2018 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» акт про порушення №1491 від 16 січня 2018 року було вирішено задовольнити. Він отримав листа від 22.03.2018 року, в якому повідомлялося про необхідність оплати донарахованого за період з 16 липня 2017 року по 31 грудня 2017 року об`єму вартості природного газу на суму 10117,41 грн., що є свідомо непропорційним. Вважав, що вказане донарахування вартості не облікованого об`єму природного газу є незаконним, оскільки не було встановлено жодного порушення з його боку, зокрема, пошкодження пломб, втручання у роботу лічильника та інших умисних дій, які мали наслідком несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ ( порушення позаштатного режиму роботи лічильника) внаслідок чого витрата природного газу лічильником не обліковувалася, про зупинку лічильника він вчасно повідомив відповідача, тому наявне безпідставне застосування процедури нарахування не облікованого об`єму природного газу. Таким чином, лічильник газу вийшов з ладу не з вини споживача, а з вини оператора ГРМ. На підставі зазначеного просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії Оператора ГРМ ПАТ «Запоріжгаз» про задоволення акту про порушення №1491 від 16 січня 2018 року щодо нього і про донарахування об`єму природного газу та його вартості в розмірі 10117,41 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав з викладених в позові підстав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача за дорученням Малімон А.Я. позов не визнав пояснюючи, що дії відповідача в частині виявлення факту роботи ЗВТ позивача у позаштатному режимі, складення акту про порушення та процедури його розгляду відповідають вимогам Кодексу газорозподільних систем, визнання протиправним та скасування рішення комісії Оператора ГРМ про задоволення акту про порушення №1491 від 16 січня 2018 року не передбачено чинним законодавством. В задоволенні позову просить відмовити. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з газопостачання, які надаються відповідачем ПАТ «Запоріжгаз», на підставі договору №2498 про надання населенню послуг з газопостачання від 30 вересня 2015 року. 16.01.2018 року працівниками Оператора ГРМ у присутності позивача було виявлено факт роботи комерційного вузла обліку газу ( Лічильника газу) у позаштатному режимі, про що складено акт про порушення №1491, а лічильник демонтовано для проведення його позачергової повірки та складено протокол №000361 від 16 січня 2018 року про направлення засобу вимірювальної техніки на позачергову повірку. 16 січня 2018 року працівниками ПАТ «Запоріжгаз» під час здійснення перевірки лічильника було виявлено, що побутовий лічильник газу працює в позаштатному режимі. За фактом виявлення роботи лічильника у позаштатному режимі працівниками ПАТ «Запоріжгаз» у присутності [PERSON] складено акт про порушення №1491 від 16.01.2018 року та лічильник демонтований ( а.с.8). Згідно з довідкою ДП «Запоріжжястандартметрологія» №4-0152-18 від 22.01.2018 року встановлено, що засіб вимірювальної техніки є непридатним для подальшої експлуатації, оскільки фактичне значення похибки перевищує допустиме (а.с.11). Протоколом №356 засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення, від 26 січня 2018 року вирішено задовольнити акт про порушення №1491 від 16 січня 2018 року (а.с.17-18). Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. У відповідності до п. 6 глави 6 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає: витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо; відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу; наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ; індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення; забруднення або відкладання осадів, потрапляння сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів; інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання. За приписами глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Відповідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Предметом позову є вимога про визнання протиправним та скасування рішення комісії ПАТ «Запоріжгаз» про задоволення акту про порушення №1491 від 16 січня 2018 року. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Так, за змістом пункту 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільної системи, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, він може оскаржити їх у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Таким чином, зазначеним нормативно-правовим актом прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку, і тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Складений комісією ПАТ «Запоріжгаз» протокол про затвердження акту про порушення є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 06 лютого 2019 року у справі №522/12901/17-ц. Позивачем не надано доказів на підтвердження наявності між ним та ПАТ «Запоріжгаз» спору. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Протокол №356 засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення, від 26 січня 2018 року не містить зазначення об`єму та/або вартості необлікованого (донарахованого) природного газу. Позовні вимоги про оскарження дій працівників відповідача щодо визначення об`єму та/або вартості не облікованого (донарахованого) природного газу [PERSON] не заявлялись. При цьому суд приймає до уваги, що позивач вже оспорював у судовому порядку акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу ПАТ «Запоріжгаз» від 21 березня 2018 року про стягнення 10117,41 грн. Постановою Запорізького апеляційного суду від 12.03.2019 року було скасовано рішення Бердянського міськрайонного суду від 07.11.2018 року та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про порушення прав споживача та скасування акту донарахованого обсягу природного газу було відмовлено (а.с.26-28). За таких обставин суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні вимог статей 77, 78 ЦПК України на підтвердження існування спору, що є його процесуальним обов`язком в силу вимог частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України. Наведені в позові доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду апеляційної інстанції, а тому не дають підстав для задоволення позову. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: dismissed