overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] боргу за договором позики. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 26.08.2014 року відповідач позичив у нього грошові кошти в розмірі 2000 доларів США строком до 01.10.2014, про що написав боргове зобов»язання. До зазначеної в розписці дати, відповідач боргу не повернув. На неодноразові усні попередження про повернення боргу не реагує. Такі дії [PERSON] свідчать про те, що він добровільно повертати борг відмовляється, тобто не хоче виконувати умов договору позики. Згідно довідки банку, курс купівлі долара станом на 07.10.2014 становить 12,9 грн. за 1 долар США. Тому позивач просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за договором позики в сумі 25800 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання не з"явився, однак подав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти, які мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Суд, в межах заявлених вимог позивача і на підставі наданих доказів, вважає, що позовні вимоги позивача є доведеними і підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046-1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно боргового зобов»язання (розписки) даного [PERSON] 26.08.2014р. він позичив у [PERSON] 2000 дол. США і зобов"язувався повернути кошти до 01.10.2014р. /а.с.11/. Відповідно до довідки банку /а.с.12/, курс купівлі долара США станом на 14.10.2014р. становить 12,9 грн. за 1 долар США, що становить 25800 грн. Отже в користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON] слід стягнути 25800 грн. позики, та 258 грн. судового збору, який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви /а.с.1/. На підставі викладеного, ст.ст.1046-1047, 1049 ЦК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Що позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.06.2014 року. Від шлюбу народилася дочка [PERSON],[INFO]. На даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а відповідач матеріально не підтримує сімю в звязку з чим змушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів на своє утримання. Просить стягувати із відповідача в її користь щомісячно по 1000,00 гривень. В судове засідання позивачка подала суду заяву у якій позовні вимоги підтримала, просить розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин,хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,про що свідчить розписка про вручення судової повістки. За таких обставин суд визнав можливим розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає всебічному дослідженню обставин справи та винесенню судом законного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав: Згідно ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини: [PERSON],[INFO],вона являється дитиною позивачки та відповідача (а.с.9). Відповідно до довідки КП "ЖЕО №1" дитина на даний час проживає з матірю (а.с.7). Судом встановлено, що відповідач на даний час проживає окремо від дружини та дитини, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування дружини не надає. Позивачка проживає з дитиною, яка перебуває на її утриманні, не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років, інших осіб на утриманні не має, працездатний, а тому суд розцінює, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути в користь позивачки з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1000.00 гривень щомісячно починаючи з 24.09.2015 року і до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Що позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що з 26.05.2010 року з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбу й у них народився син [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на її утриманні. Відповідач покинув сім»ю і допомоги на утримання дитини не надає. В даний час вона невзмозі сама утримувати дитину , тому змушена звернутися із позовом про стягнення аліментів й просить стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку , до досягнення ним повноліття.. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позо визнав повністю, не заперечує проти задоволоення . Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що сторони з 26.05.2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження дитини [INFO] року народився син [PERSON] , батьками якого є сторони по справі.(.а.с.3) Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У відповідності ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, визнання відповідачем пред"явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити. У відповідності ст.84,88 ЦПК судові витрати покласти на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.09.2014 року . Від спільного проживання дітей немає. Позивач позовні вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на життя та сім`ю, постійні сварки. Більше року разом не проживають та не підтримують стосунки, тому вважає, що зберегти сім"ю неможливо, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Позивач в судове засіданні не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, однак подала суду заяву в якій проти розірвання шлюбу не заперечує, справу просить слухати у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі одружилися 08.09.2014 року (а.с.3). Від спільного проживання дітей немає. Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу, шлюб просить розірвати, на примирення не згідний. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. Так як за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім"ї, дітей немає, позивач настоює на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в даний час шлюб носить формальний характер, тому суд вважає за необхідне його розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.10.2006 року . Від спільного проживання 30.09.2008 року народився син [PERSON]. Позивачка позовні вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем спільне життя не складається через різні погляди на життя, відсутніть взаємопорузміння та довіри. Це призвело до того, що вони подружніх відносин не підтримують, спільно як подружжя не проживають. Вважає, що зберегти сім"ю на даний час неможливо, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі одружилися 21.10.2006 року (а.с.4). Від спільного проживання народився син - [PERSON], [INFO]. Так як за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім"ї, судом надавався термін для примирення , однак сторони наполягають на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини, що має істотне значення, в даний час шлюб носить формальний характер, тому суд вважає за необхідне його розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Як видно з позовної заяви, 07 серпня 2013р. відповідач [PERSON] узяв у борг у позивача гроші в сумі 25000грн. і зобов'язався повернути ці гроші через два місяці, про що був складений договір позики і розписка про отримання коштів. Проте відповідач борг не повернув, в зв'язку, з чим позивач просить стягнути з відповідача цю суму боргу. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі і зазначив, що відповідач не відмовляється повертати борг, весь час обіцяє, але гроші не повертає, тому він звернувся до суду з таким позовом. У судове засідання відповідач не з"явився, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надіслав і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів.( заочне рішення). Розглянувши матеріали справи, вислухавши учасника процесу, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав: 07 серпня 2013р. відповідач [PERSON] узяв у борг у позивача [PERSON] гроші в сумі 25000грн. і зобов'язався повернути ці гроші до через два місяці, про що був складений договір позики і розписка про отримання коштів, що підтверджується оригіналом договору позики та розписки, виданої відповідачем 07 серпня 2013р. Станом на час розгляду справи відповідач не повернув борг в сумі 25000грн. Згідно ст. 629 ЦК України- договір є обов"язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1046 ЦК України- « За договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.» Враховуючи, що відповідач у встановлений договором термін не повернув позивачу суму боргу, суд вважає необхідним цю суму стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Як видно з позовної заяви, 28 квітня 2013р. відповідач [PERSON] узяв у борг у позивача гроші в сумі 70000грн. і зобов'язався повернути ці гроші в строк до 25 грудня 2013року, про що була складена розписка про отримання коштів. Проте відповідач борг не повернув, в зв'язку, з чим позивач просить стягнути з відповідача цю суму боргу. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі і зазначила, що відповідач взяв у позивача в борг 70000грн., обіцяв повернути, але гроші не повертає, тому позивач звернувся до суду з таким позовом. У судове засідання відповідач не з"явився, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надіслав і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів.( заочне рішення). Розглянувши матеріали справи, вислухавши учасника процесу, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав: 28 квітня 2013р. відповідач [PERSON] узяв у борг у позивача [PERSON] гроші в сумі 70000грн. і зобов'язався повернути ці гроші в строк до 25 грудня 2013року, про що була складена розписка про отримання коштів, що підтверджується оригіналом розписки, виданої відповідачем 28 квітня 2013р. Станом на час розгляду справи відповідач не повернув борг в сумі 70000грн. Згідно ст. 629 ЦК України- договір є обов"язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1046 ЦК України- « За договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.» Враховуючи, що відповідач у встановлений договором термін не повернув позивачу суму боргу, суд вважає необхідним цю суму стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Як видно з позовної заяви, відповідач є рідним батьком [PERSON], [INFO] народження , який проживає з позивачем - своєю бабусею та піклувальником, знаходиться на її утриманні, оскільки мати дитини [PERSON] померла [INFO]., тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі і пояснила, що вона піклується про дитину і повністю забезпечує дитину матеріально, але вона має невелику пенсію і їй не вистачає коштів на утримання дитини, а відповідач, який доводиться їй сином, допомоги на утримання своєї дитини не надає, мати дитини померла. У судове засідання відповідач не з"явився, перебуває під вартою, заперечень проти позову не надав і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів( заочне рішення). Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасника процесу, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Дитина [PERSON] народився [INFO] і в свідоцтві про народження його батьком записаний [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Мати дитини [PERSON] померла [INFO]., що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідач [PERSON] відбуває покарання у вигляді 5 років позбавлення волі згідно вироку Апеляційного суду Запорізької області від 24.02.2014р. Згідно рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради № 171 від 13.05. 2014р. позивач [PERSON],[INFO] народження, призначена піклувальником неповнолітнього [PERSON], [INFO] На теперішній час неповнолітній [PERSON], [INFO] народження, проживає з бабусею [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України « батьки зобов'язані містити своїх дітей до досягнення ними повноліття». Враховуючи матеріальне положення відповідача, а також враховуючи, що дитина проживає з бабусею і перебуває на її утриманні, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку . Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Враховуючи, що позивач звернулася до суду 07.08.2014р., аліменти необхідно стягнути з 07.08.2014р. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Як видно з позовної заяви, позивач є рідною матір»ю відповідача, має поважний вік, є пенсіонером, отримує пенсію в сумі 1217.86грн., проживає з чоловіком [PERSON], який також отримує пенсію у розмірі 1604,37грн., але цих коштів не вистачає йому самому на життя та ліки . Пенсії позивачу не вистачає на сплату комунальних платежів та оплату ліків і у зв"язку з цим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі в розмірі 1/4частини з усіх видів доходу щомісячно. Позивач в судове засідання не з»явилася, в своїй заяві і підтримала позовні вимоги і просить справу розглянути без неї. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з»явилася, в своїй заяві позов відповідач визнав в повному обсязі і просять справу розглянути без них. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Відповідач [PERSON] народився [INFO] і його рідною матір»ю є позивач по справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією паспорту. Позивач [PERSON], [INFO], має поважний вік, є пенсіонером, часто хворіє, отримує пенсію в сумі 1217.86грн., проживає з чоловіком [PERSON], який також отримує пенсію у розмірі 1604,37грн., але цих коштів не вистачає йому самому на життя та ліки. Пенсії позивачу не вистачає на сплату комунальних платежів та оплату ліків, що підтверджується копією довідки УПФ України в м. Бердянську № 1657 від 31.07.2014р., № 1658 від 31.07.2014р., копіями паспортів. Відповідач, [PERSON],[INFO] народження, працездатний, з 06.01.2014р. отримує пенсію за вислугою років в сумі 2567,36грн., позов визнає. Згідно ст. 202 СК України « повнолітні дочка, син зобов"язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги». Враховуючи матеріальне положення позивача та відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 1/4частини з усіх видів доходу щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивач, він перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03 жовтня 2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, від якого сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що збереження сім'ї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з травня 2018 року. У судове засідання позивач не з?явився, проте надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просить справу розглянути в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилася, проте надала письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 жовтня 2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, відповідно до Свідоцтва про шлюб виданого того ж дня серії[NUMBER] та мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. У судовому засіданні було також встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивач, він перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05 листопада 2005 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, від якого сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що збереження сім'ї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з вересня 2017 року. У судове засідання позивач не з?явився, проте надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просить справу розглянути в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилася, проте надала письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 листопада 2005 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, відповідно до Свідоцтва про шлюб виданого повторно 05 липня 2018 року, серії [NUMBER] та мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5-7). Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. У судовому засіданні було також встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved