Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаними позовними вимогами до відповідача. Аргументував свій позов тим, що на підставі ЗУ «Про електроенергетику» та «Правил користування електричною енергією для населення», енергопостачальник, Добропільський РВЕ, поставляє на об'єкт споживача електричну енергію в необхідних йому об'ємах, а споживач, в свою чергу, зобов'язаний своєчасно оплачувати одержану (спожиту) електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у термін, передбачений п.п. 19, 20 Правил. Відповідач [PERSON] є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS], на нього відкрито особовий рахунок [NUMBER]. ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Добропільського РВЕ належним чином виконує свої зобов'язання з постачання відповідачу електроенергії, тоді як відповідач не в повному обсязі сплачує спожиту електроенергію, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 14.10.2003 р. по 19.11.2005 р. в розмірі 1230,38 грн. Позивач просить стягнути розмір збитків за спожиту електричну енергію в розмірі 1230,38 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача - Склярова І.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги визнала, суму заборгованості в розмірі 1230,38 грн. не оспорювала та просила застосувати строк позовної давності до позову з вказаними вимогами. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Згідно абз.7 п.2 Правил користування електричною енергією для населення, об'єкт споживача - це житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі - [PERSON] є споживачем електричної енергії в помешканні за адресою [ADDRESS]. Даний факт підтверджується копією особового рахунку ПП «Білицька ремонтно-експлуатаційна служба «Надія» від 29.05.2014 року на квартиру [ADDRESS], з якої вбачається, що [PERSON] мешкає за даною адресою з 29.11.1994 року. Пункт 19 Правил передбачає, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Відповідно до п.20 Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Пунктом 42 Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно розрахунку суми заборгованості за спожиту електроенергію абонента за адресою [ADDRESS], вбачається, що борг за спожиту електроенергію за період з 14.10.2003 р. по 19.11.2005 р. складає 1230,38 грн. Щодо заяви відповідача в судовому засіданні про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, тому вимоги, про стягнення заборгованості мають бути розглянуті в межах трирічного строку з часу звернення, з врахуванням строку позовної давності. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається із поданої позовної заяви, позивач звернувся до суду із вказаним позовом 25.11.2014р., в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості, що виникла у період з 14.10.2003 р. по 19.11.2005 р., тобто після спливу трирічного строку позовної давності. Будь-яких даних про те, що перебіг позовної давності переривався, заявником не надано. Враховуючи викладене, аналізуючи діюче законодавства, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» слід відмовити за спливом позовної давності.

Outcome: dismissed