Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник ТОВ «Фортуна» у серпні 2019 року звернувся до суду із позовом до відповідача, просить: зобов`язати [PERSON] знести за власний кошт самовільно побудовану нежитлову одноповерхову будівлю, загальною площею орієнтовно 60 кв.м., яка знаходиться на місці розтушування знесеного житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 50 кв.м., житловою 40,2 кв.м., на земельній ділянці під кадастровим номером №6310137200:02:011:0013, площею 0,0455 га, по [ADDRESS] та привести вищевказану ділянку у попередній стан. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1921,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно у сумі 25000,00 грн., остаточний розмір яких та докази, передбачені ст. 137, 141 ЦПК України, будуть подані додатково до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. В обґрунтування позову позивач послався на те, що ТОВ «Фортуна» на праві приватної власності належать нежитлові будівлі та споруду літ. «Б-4» площею 1554,8 кв.м., літ. «А-1» площею 865,0 кв.м. по [ADDRESS] та нежитлові будівлі та споруди літ. «А-1» площею 135,8 кв.м., літ. «Б-1» площею 409,2 кв.м., піт. «В-2» площею 875,1 кв.м., літ. «Д-1» площею 70,8 кв.м. по [ADDRESS] . Вказані виробничі та адміністративні будівлі фактично знаходяться поруч, використовуються ТОВ «Фортуна» в єдиному технологічному циклі виробництва та зв`язані між собою телекомунікаційними, електричними та іншими мережами і комунікаціями. З метою впорядкування питання щодо отримання у користування або у власність земельної ділянки для експлуатації нежитлових будівель та споруд по [ADDRESS] , ТОВ «Фортуна» 08.06.2017 звернулося із відповідним листом за №29 від 07.06.2017 та №48 від 28.07.2017 до Харківської міської ради на ім`я міського голови. Однак, 01.03.2018 до ТОВ «Фортуна» з листом за №1 на ім`я директора товариства звернувся відповідач [PERSON] .. У вказаному листі просив позивача погодити межі земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0455 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. У листі зазначалось, що відповідачу на праві власності на підставі договорів купівлі-продажу №203 від 22.01.2018 та №494 від 01.02.2018, посвідчених приватним нотаріусом ХМНО Ємцем І.О., належить житловий будинок, розташований на цій ділянці. Також до листа були додані безпосередньо акти погодження меж спірної земельної ділянки та приймання-передачі на зберігання межових знаків. Відповідь про відмову та/або рішення міської ради про надання згоди на оформлення права власності чи права користування ТОВ «Фортуна» земельною ділянкою, яку позивач просив оформити у листах №29 від 07.06.2017 та №48 від 28.07.2017, отримані не були, але ознайомившись із планом земельної ділянки по [ADDRESS] , за погодженням меж якої до позивача звернувся [PERSON] ., було встановлено, що частина ділянки, яку намагається [PERSON] оформити для експлуатації житлового будинку із господарськими спорудами, є частиною саме тієї земельної ділянки, за оформленням якої ТОВ «Фортуна» зверталась раніше з листами №29 від 07.06.2017 та №48 від 28.07.2017. Тому ТОВ «Фортуна» відмовилась від погодження меж земельної ділянки наданих [PERSON] у запропонованих межах і листом від 13.04.2018 за №23 для роз`яснення ситуації, що склалась, звернулась до Харківської міської ради на ім`я міського голови. Листом від 11.05.2018 за № 3204/0/225-18 Департамент земельних відносин Харківської міської ради у відповідь на звернення позивача від 13.04.2018 за №23 повідомив, що згідно генерального плану м. Харкова, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2013 за №1023/13, земельна ділянка по [ADDRESS] частково розташована в зоні садибної житлової забудови, а частково в зоні промислових підприємств в межах впливу промутворень. Згідно з планом зонування території (зонінгом) м. Харкова, затвердженим рішенням Харківської міської ради від 26.10.2016 за №396/16, спірна земельна ділянка розташована у житловій зоні Ж-1 (садибна житлова забудова), в санітарно-захисній зоні промислових та комунальних підприємств 4 та 5 класу шкідливості та частково в межах червоних ліній [ADDRESS] Великій Панасівська. Крім того, частина безпосередньо житлового будинку [PERSON] також розташована в межах червоних ліній цієї вулиці. Проігнорувавши вказані обставини, а також за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, [PERSON] на початку травня 2018 року самовільно встановив забір, огородивши земельну ділянку, яку він вважає приналежною до будинку [ADDRESS] , у тому числі і ту її частину, за оформленням якої до органу місцевого самоврядування звертався позивач. В подальшому з боку [PERSON] не припинились незаконні дії, та більш того, перейшли до край активної фази, що полягає у проведенні незаконних, на думку позивача, будівельних робіт. Так, починаючи з 07.06.2018 розпочаті роботи щодо знесення житлового будинку та вивезення і звільнення спірної ділянки від будівельного сміття та залишків конструктивних елементів колишнього будинку. Починаючи вже з 14.06.2018 на об`єкті з`явились робочі та почали будівельні роботи нібито із реконструкції, а фактично із будівництва нового об`єкта, який за своїм зовнішнім виглядом є нежитловою будівлею, схожою на СТО, які й досі тривають і знаходяться в активній фазі. У [PERSON] відсутня у власності або у користуванні земельна ділянка, на якій здійснюється будівництво, він немає ані будівельного паспорту, ані містобудівних умов та обмежень на забудову спірної земельної ділянки, оскільки для їх отримання, як найменше, необхідно спочатку набути у власність чи користування саму земельну ділянку. Позивач зазначає, що [PERSON] в порушення приписів ст.ст. 26, 27,34,35, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розпочав підготовчі та будівельні роботи із будівництва нежитлової будівлі замість житлового будинку без дозвільних документів, повідомлення органу державного архітектурно-будівельного контролю про такі роботи, за відсутності будівельного паспорту чи містобудівних умов та обмежень, а також на земельній ділянці, що на теперішній час йому не належить. Необхідний стенд з інформацією про проведення робіт та документи, які дають право на їх виконання, на об`єкті відсутній. На офіційному порталі Державної архітектурно-будівельної інспекції України (http://www.dabi.gov.ua) в розділі «Реєстр дозвільних документів» жодної інформації про надання/отримання яких-небудь дозвільних документів щодо проведення будівельних робіт у [ADDRESS] - немає. 07.06.2018 позивач вперше звернувся до Інспекції ДАБК ХМР із заявою б/н про вжиття заходів щодо перевірки законності проведення будівельних робіт по [ADDRESS] , та їх припинення. У відповідь Інспекція ДАБК ХМР за №1799/0/250-18 від 25.06.2018 надала відписку, начебто не розуміючі, про що йдеться у зверненні позивача від 07.06.2018, та роз`яснила окремі положення законодавства, у тому числі щодо виконання судових рішень. 15.06.2018 за вих. №40 позивач вдруге звернувся до Інспекції ДАБК ХМР із заявою пре перевірку законності будівництва та вжиття відповідних заходів щодо припиненню будівельних робіт, а із листом від 22.06.2018 за вих. №43 до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради. У листі Департаменту земельних відносин ХМР від 27.06.2018 вих. №4425/0/225-18 було повідомлено, що рішення щодо передачі у власність гр. [PERSON] земельної ділянки за вказаною адресою не готувалось і на сесію міської ради не виносилось, а з приводу будівництва - звернення ТОВ «Фортуна» із додатками передано до Інспекції ДАБК ХМР для перевірки і розгляду в межах компетенції. ТОВ «Фортуна» втрете звернулось до Інспекції ДАБК із заявою від 10.07.2018 № 47, при цьому в черговий раз вказавши на конкретні факти порушень під час будівництва та нормативно-правове обґрунтування необхідності перевірки цих фактів і вжиття відповідних заходів Інспекцією ДАБК ХМР у межах компетенції. На звернення позивача від 15.06.2018 №40 та від 10.07.2018 №47 Інспекцією ДАБК ХМР була надана відповідь від 17.07.2018 за№ 1988/0/250-18 про те, що дійсно, в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих, чи будівельних робіт, а також про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, жодної інформації про надання/отримання яких-небудь дозвільних документів щодо проведення будівельних робіт у [ADDRESS] - немає, хоча на об`єкт знаходиться в стані будівництва. Інспекцією ДАБК проводився позаплановий захід, передбачений Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою КМУ від 23.05.2011 за № 553, однак, у зв`язку із відсутністю суб`єкта містобудування або його представника, не вдалося за можливе провести необхідну перевірку у відповідності до вказаного Порядку. Для виконання покладених на Інспекцію ДАБК ХМР повноважень власнику будинку за цією адресою було направлено листа щодо необхідності прибуття до Інспекції для розгляду питання законності проведення будівельних робіт, але на час підготовки відповіді останній до інспекції не прибув, у зв`язку із чим, Інспекцією ДАБК ХМР направлено листа до Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківські області щодо сприяння у виконанні повноважень, покладених на Інспекцію стосовно законності будівельних робіт по [ADDRESS] . Аналогічна інформація, а фактично чергова відписка була отримана позивачем і від департаменту територіального контролю ХМР від 20.07.2018 за №15297/0/226-18 у відповідь на звернення №42 та №43 від 22.06.2018 та лише з тією різницею, що було використано факт будови нового монолітного залізобетонного фундаменту, на якій встановлені стіни з піноблоку. Представник позивача 05.09.2018 вчетверте звернувся із скаргою від імені ТОВ «Фортуна» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України стосовно дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час проведення незаконних будівельних робіт [PERSON] по [ADDRESS] , а також неналежного і не у повній мірі, на його думку, виконання у межах компетенції посадовими особами Інспекції ДАБК ХМР своїх посадових обов`язків стосовно зупинення самовільних будівельних робіт за вказаною адресою. Із відповіді Департаменту державної архітектурної-будівельної інспекції у Харківській області від 14.09.2018 за №1020-5707 вбачається, що на виконання вказане звернення від 05.09.2018 для розгляду та проведення відповідних заходів державного архітектурно-будівельного контролю з урахуванням ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» було надіслано до Інспекції ДАБК ХМР. 20.09.2018 до канцелярії Інспекції ДАБК ХМР було подано адвокатських запита щодо надання утому числі інформації про те, які саме дії та заходи державного архітектурно-будівельного контролю, у який спосіб та коли, були вчинені співробітниками Інспекції на виконання доручення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 06.09.2018 за №40-4956-ел та за результатами розгляду звернення від 05.09.2018 щодо перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівельних робіт [PERSON] по [ADDRESS] . У відповіді за вих. № 2620/0/250-18 від 27.09.2018 було повідомлено, а фактично надана чергова відписка, що станом на час підготовки цієї відповіді лист Департаменту ДАБІ у Харківській області від 06.09.2018 за №40-4956-ел до Інспекції ДАБК ХМР не надходив. Представник позивача зазначає, що лист Департаменту ДАБІ у Харківській області від 06.09.2018 за №40-4956-ел до Інспекції ДАБК ХМР і не повинен був надходити, оскільки це реквізити листа і доручення, які надійшли до Департаменту ДАБІ у Харківській області разом із вказаною скаргою від Державної архітектурно-будівельної інспекції України. На виконання доручення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 06.09.2018 за №40-4956-ел, Департаментом ДАБІ у Харківській області звернення від 05.09.2018 для розгляду та проведення відповідних заходів реагування в межах компетенції було направлено Інспекції ДАБК ХМР листом Департаменту ДАБІ у Харківській області від 14.09.2018 за № 1020-5707, що підтверджується і відповіддю Департаменту ДАБІ у Харківській області від 11.10.2018 №1020-6178 на адвокатський запит від 08.10.2018. Про результати розгляду звернення від 05.09.2018 Інспекція ДАБК ХМР не проінформувала представника позивача. Аналогічна попереднім нібито про намагання провести перевірку та про неможливість її проведення за «відсутності суб`єкта містобудування, що має відношення до даного об`єкта з відповідними підтверджуючими документами була надана і відповідь від 18.10.2018 за №20904/0/226-18 на звернення вп`яте [PERSON] на урядову гарячу лінію від 21.09.2018 №ГР-8551100, яке надійшло до Інспекції ДАБК ХМР із супровідним листом від 04.10.2018 за №Г-1-43469/1-18 з Харківської обласної державної адміністрації. У всіх відповідях Інспекція ДАБК ХМР та Департамент територіального контролю ХМР посилаються лише на позаплановий захід від 27.06.2018 №728-Н, під час якого здійснено вихід на об`єкт під час перевірки, яка, начебто, тривала з 27.06.2018 по 12.07.2018. Одночасно в Холодногірському ВП ГУ НП у Харківській області поновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні №12018220510001574 за ознаками вчинення [PERSON] кримінального злочину, передбаченого ч. З ст. 197-1 КК України, але інформації про хід розслідування у позивача немає, оскільки він є лише заявником до органів поліції і у наданні такої інформації було відмовлено із посиланням на ст. ст. 56. 60 КПК України. Також не вдалося отримати інформацію про результати розгляду Холодногірським відділом поліції ГУНП в Харківські області листа Інспекції ДАБК ХМР від 18.07.2018 № 1994/0/250-18 щодо сприяння у виконані повноважень покладених на Інспекцію стосовно законності будівельних робіт по [ADDRESS] . Таким чином протягом травня - листопада 2018 року Інспекцією ДАБК ХМР жодних інших дій щодо перевірки інформації позивача та, у разі її підтвердження, припинення незаконного, самовільного будівництва невідомого об`єкта нерухомого майна, а також встановлення суб`єкта містобудування, хоча він і так вже встановлений, не вживалось. ТОВ «Фортуна» звернулась до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Інспекції ДАБК ХМР про визнання протиправною бездіяльність Інспекції ДАБК ХМР щодо перевірки законності проведення будівельних робіт Воробйовим С.В. по [ADDRESS] . Великій [ADDRESS] , 97 [ADDRESS] та зобов`язанням вжити заходи державного архітектурно-будівельний контролю щодо перевірки законності проведення будівельних робіт . [PERSON] по [ADDRESS] та, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акту перевірки, скласти відповідний протокол та видати припис про зупинення будівельних робіт по [ADDRESS] . Незважаючи на чинне рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 у справі № 520/10270/18, яке постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2019 залишено без змін, позовні вимоги ТОВ «Фортуна» були задоволені у повному обсязі, незаконні будівельні роботи тривають і досі. Окрім наявності майнового спору про право власності та/чи користування частиною земельної ділянки, на якій самовільно збудований спірний об`єкт нерухомого майна, представник позивача зазначає, що на теперішній час фактичне планування та візуальний стан об`єкта свідчить про то, що [PERSON] не реконструює житловий будинок, чи будує новий замість старого, а проводить будівництво об`єкта нежитлової нерухомості, зовні схожого на СТО чи автомобільну мийку. І таке будівництво, попри усі намагання позивача, проводиться без будь-яких дозвільних документів, із можливим порушенням будівельних, протипожежних та санітарних норм, стандартів і правил, з невідомих матеріалів, без огородження об`єкту, який фактично знаходиться на пішохідній доріжці та тротуарі, ставлячи під загрозу життя і здоров`я громадян, які кожного дня проходять поруч, за повною бездіяльністю Інспекції ДАБК ХМР. Вказаний об`єкт будується відповідачем у безпосередній близькості до будівель і споруд належних ТОВ «Фортуна» та які, як вказано вище, пов`язані із виробництвом та обробкою металів, зберіганням готової продукції, хімічних та легко займистих речовин, офісних, адміністративних та торгівельних приміщень із достатньо великою кількістю працівників та відвідувачів. За відсутності дозвільної документації, відповідальних за дотримання технологій з будівництва, авторського та технічного нагляду, відсутності інформації про матеріали що використовуються, дотримання протипожежних та санітарних норм, а також інформації про можливе функціональне призначення цієї будівлі та необхідні для її експлуатації сеті та комунікації - може привести до вкрай негативних наслідків, аварій, пожеж тощо, що у свою чергу порушує права позивача на вільне і безпечне володіння і користування своїм майном, а також загрожує життю та здоров`ю його працівників, клієнтів, орендарів. Надання земельної ділянки, яку бажає отримати відповідач у вказаних ним границях, площею 0,0455 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, не відповідає вимогам ст. 114 ЗК України та Генеральному плану м. Харкова, затвердженому рішенням Харківської міської ради від 23.06.2004 № 89/04 (зі змінами, затвердженими рішенням від 27.02.2013 № 1023/13), оскільки розташована в санітарно-захисній зоні промислових підприємств 4-5 класу шкідливості та в межах впливу промутворень, у тому числі і від об`єктів ТОВ «Фортуна». Згідно з наданими графічними матеріалами та місцем розташування самовільно побудованої нежитлової будівлі на земельній ділянці, яку бажає отримати . [PERSON] , площею 0,0455 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, не відповідають вимогам ст. ст. 83, 89, ЗК України, ст.18 Закону України «Про автомобільні дороги» та Плану зонування території (зонінгу) м. Харкова, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2013 №1024/13, (зі змінами, затвердженими рішенням від 26.10.2016 № 396/16), оскільки частина земельної ділянки та частина спірної самовільно побудованої будівлі, яка знаходиться на місці колишнього розташування житлового будинку, розташовані в межах «червоних ліній» [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Невідповідність земельної ділянки, яку бажає отримати відповідач у вказаних ним границях, площею 0,0455 га, за адресою: [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, приписам законодавства у сфері земельних відносин, вимогам затвердженої містобудівної документації та зонінгу м. Харкова, є підставою для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо її відведення, на підставі ч. 7 ст. 118 ЗК України, тому унеможливлює і отримання такої ділянки навіть за згоди її власника для збереження спірної будівлі, як то визначено ст. 376 ЦК України. Крім того, відповідачем повністю проігноровані принципи і зміст добросусідства, що є порушенням ст. ст. 96, 103 ЗК України та додатковим підтвердженням на обґрунтування позовних вимог. В п`яте, згідно з т. 7.5 п. 7.50 Державних будівельних норм України «Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92**» (далі - ДБН України 360-92**) протипожежні розриви між громадськими будинками та наземними станціями технічного обслуговування (СТО) повинні складати не менше 15 метрів, чого не витримано під час самовільного спорудження спірної нежитлової будівлі. Власник колишнього житлового будинку літ. «А-1» близько 50 кв.м. - [PERSON] постійно, майже кожного робочого та вихідних днів, перебуває на об`єкті, керує будівельниками та навіть особисто приймає учать у будівництві. Таким чином з боку відповідача шляхом самовільного будівництва нежитлової будівлі по [ADDRESS] відбулося порушення прав та інтересів ТОВ «Фортуна». Вищевказані факти були підтверджені у відповіді на звернення ТОВ «Фортуна» за №22 від 09.04.2019 із фотографіями, які підтверджують продовження проведення незаконних будівельних робіт у [ADDRESS] , станом на березень 2019 без дозвільних документів. 07.05.2019 позивач отримав лист-відповідь Інспекції ДАБК ХМР вих. №979/0/250-19 від 26.04.2019 на своє звернення від №22 від 09.04.2019, в якому були підтверджені факти проведення самовільних будівельних робіт, за відсутності в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих, чи будівельних робіт, а також про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Інспекцією ДАБК ХМР проводився позаплановий захід, передбачений Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою КМУ від 23.05.2011 за № 553, однак, у зв`язку із відсутністю суб`єкта містобудування або його представника, не вдалося за можливе провести необхідну перевірку у відповідності до вказаного Порядку. Разом із тим, Інспекцією було констатовано факт будівництва нежитлової будівлі замість житлового будинку із втручанням в несучі та огороджувальні конструкції. Враховуючи викладене, а також те, що до теперішнього часу передбачені ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком №553 дії та заходи державного архітектурно-будівельного контролю Інспекцією ДАБК ХМР щодо зупинення незаконного будівництва по [ADDRESS] не проводяться, а самовільні будівельні роботи на вказаному об`єкті продовжуються представник позивача звернувся до суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2019 року вказаний позов був залишений без руху. Після усунення позивачем недоліків ухвалою від 30 серпня 2019 року було відкрито провадження у справі, призначене підготовче засідання. 17 вересня 2019 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вони є безпідставними, необґрунтованими, пред`явленими за відсутності порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Відповідач зазначив, що матеріали справи не містять достатніх та належних доказів, а також відсутні фактичні обставини, які б підтверджували наявність порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача, у зв`язку із реалізацією ним свого конституційного права щодо житлового будинку, який належить йому на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України право користування на земельну ділянку, яка знаходиться під вказаною будівлею перейшло до відповідача на тих самих умовах і в тому самому обсязі, що були у попередніх власників житлового будинку - [PERSON] та [PERSON] . Протягом 2018-2019 роках між ТОВ «Фортуна» та [PERSON] в Ленінському районному суді м. Харків розглядалась справа №642\\2462\\18, де ТОВ «Фортуна» виступала в якості позивача, а [PERSON] у якості відповідача. Ухвалою Ленінського районного суду від 24 01.2019 в задоволенні вимог позивача стосовно земельної ділянки, розташованої у [ADDRESS] з кадастровим номером 6310137200:02:011:0013 відмовлено, ухвала набрала законної сили, що підтверджує факт відсутності спору між ТОВ «Фортуна» та [PERSON] стосовно земельної ділянки, частина якої знаходиться бід будівлею за адресою [ADDRESS] , а друга частина використовується для обслуговування цього житлового будинку. Твердження позивача у позові про те, що начебто він відповідач- безпосередньо сам організував та сам приймає участь у проведенні будівельних робіт на будинку, що належить відповідачу на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS] , не відповідає дійсності, оскільки з середини 2018 року вказаний будинок він здав у платне користування громадянину України, який в цьому будинку і мешкає по сьогоднішній день. Згідно договору оренди у відповідача відсутній доступ до будинку. Йому невідомо про знесення будь-яких капітальних стін вказаного будинку та нового будівництва на їх місті нових. Неодноразові звернення позивача до правоохоронних органів про начебто проведення ним незаконних будівельних робіт не знайшли свого підтвердження у будь-якому протоколі, який повинен було скласти у такому випадку орган правопорядку. Цей висновок як раз спростовує безпідставні обвинувачення на його адресу у будь-яких незаконних будівельних роботах на вказаному житловому будинку. Фотографії, на які позивач посилається на підтвердження факту знесення ним житлового будинку за адресою [ADDRESS] та переобладнання його під станцію технічного обслуговування автомобілів, не можна використовувати в якості доказів на підставі ст.. 307 ЦК України. Посиланням позивача на переписку між ТОВ «Фортуна» та інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Харківської міської ради, а саме на лист №22 від 26.04.2019 року, позивач намагається ввести суд в оману. Своїм листом інспекція тільки констатувала факт розбіжності фасаду будівлі на час спроби проведення перевірки у 2019 році з технічною документацією, яка знаходиться у інвентаризаційній справі КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Дата інвентаризації житлового будинку за адресою [ADDRESS] , на яку посилається позивач є 28.07.2016. Ним - відповідачем - дане приміщення було придбано на початку 2018 року. Будівельні роботи, які б могли привести до цих розбіжностей, могли проводитися протягом 2016-2018 рр при колишніх власниках житлового будинку. Також, твердження у вказаному вище листі інспекції, яка провела тільки поверховий огляд приміщення, про те, що будівля є нежитловою, є помилковим. Законодавство України встановлює порядок визнання приміщення нежитловим. Порядок обстеження стану житлових будинків для встановлення їх відповідності санітарним нормам і технічним вимогам та визначення житлових будинків і приміщень непридатними для проживання встановлюється відповідно до Положення про порядок обстеження стану житлових будинків для встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання житлових будинків і приміщень непридатними для проживання, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР №189 від 26.04.1984. Стверджувати про те, що приміщення є нежитловим без проведення обстеження, як того вимагає законодавство України, незаконно, тому даний лист не може братись до уваги судом взагалі, як доказ що є недопустимим. Позивач ТОВ «Фортуна» у своєму позові не довів законність своїх позовних вимог, а також не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на їх підтвердження. Ухвалою від 13 листопада 2019 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду. 09 грудня 2019 року до суду надійшли пояснення третьої особи Харківської міської ради, в яких представник зазначає про підтримання позовних вимог ТОВ «Фортуна» та прохання їх задовольнити. В обґрунтування зазначено, що Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 у справі № 520/10270/18 встановлено, що [PERSON] в порушення приписів ст.ст. 26, 27, 34, 35, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розпочав підготовчі та будівельні роботи без дозвільних документів, повідомлення органу державного архітектурно-будівельного контролю про такі роботи, за відсутності будівельного паспорту чи містобудівних умов та обмежень, а також на земельній ділянці, що на теперішній час йому не належить і є предметом спору у цивільній справі № 642/2462/18, яка знаходиться в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова. Протягом травня - листопада 2018 року Інспекцією жодних інших дій щодо перевірки інформації ТОВ «Фортуна» та, у разі її підтвердження, припинення незаконного, самовільного будівництва невідомого об`єкта нерухомого майна, а також встановлення суб`єкта містобудування, хоча він і так вже встановлений, не вживалось. Отже, Харківським окружним адміністративним судом встановлено порушення вимог містобудівного законодавства та особу порушника - [PERSON] . Таким чином, на виконання судового рішення, Інспекцією під час позапланової перевірки у квітні 2019 року на об`єкті «Домоволодіння по [ADDRESS] » встановлено наступне. За адресою: [ADDRESS] розташована одноповерхова будівля. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна житловий будинок загальною площею 50 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м. по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договорів купівлі - продажу від 22.01.2018 № 203 та від 01.02.2018 № 494. Відповідачу. направлено лист № 814/0/250-19 від 09.04.2019 про проведення перевірки та виділення уповноваженої особи, узгодження дати та часу перевірки, надання доступу до об`єкту, представлення проектної та правовстановлюючої документації. Відповідь на цей лист до Інспекції не надходила. Під час виходу на об`єкт встановлено, що за вищевказаною адресою на території домоволодіння розміщена односкатна одноповерхова нежитлова будівля. Доступу до будівлі та на територію домоволодіння за вищевказаною адресою не було. Вивченням інвентаризаційної справи КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради по житловому будинку за вищевказаною адресою встановлено, що на поверховому плані від 28.07.2016 житловий будинок «А-1» має три вікна з фасаду будинку в бік [ADDRESS] . Великої Панасівської. Висота будинку станом на 1997 рік складає 3,5 м. На час проведення поточного планового заходу встановлено, що на місці житлового будинку літ. «А-1» знаходиться нежитлова будівля з двома металевими воротами в бік [ADDRESS] . Висота будівлі складає більше 3,5 м. В єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та дизельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, розміщеному на офіційному сайті Держархбудінспекції України, відсутня інформація за вищевказаною адресою. З урахуванням вищевикладеного, є підстави вважати, що за адресою [ADDRESS] виконано самовільну реконструкцію житлового будинку літ. «А-1» під нежитлову будівлю з втручанням в несучі та огороджуючи конструкції. Суб`єкт містобудування, що має відношення до даного об`єкта будівництва з підтверджуючими документами був відсутнім. Таким чином, видача протоколу не може мати місце за відсутності особи, яка притягається до відповідальності. У зв`язку із відсутністю суб`єкта містобудування (уповноважених представників) не видалося за можливе скласти Протокол та видати Припис. Враховуючи викладене, складено лише акт № 264-А від 22.04.2019. В судовому засіданні представник позивача Калугін О.Ю. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач проти позову заперечував, послався на обставини, викладені у відзиві на позов. Також зазначив, що позивачем порушено порядок для заявлення вказаних вимог, оскільки право позивача, якому земельна ділянка в користування не надана, не порушено. Крім того, перед зверненням до суду письмовий припис про усунення порушення - знос самовільної будівлі йому- відповідачу в порушення вимог законодавства не направлявся, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав письмові пояснення. За таких обставин відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника 3-ї особи. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Фортуна» на праві приватної власності належать нежитлові будівлі та споруду літ. «Б-4» площею 1554,8 кв.м., літ. «А-1» площею 865,0 кв.м. по [ADDRESS] та нежитлові будівлі та споруди літ. «А-1» площею 135,8 кв.м., літ. «Б-1» площею 409,2 кв.м., піт. «В-2» площею 875,1 кв.м., літ. «Д-1» площею 70,8 кв.м. по [ADDRESS] . Вказані виробничі та адміністративні будівлі фактично знаходяться поруч одні від інших, використовуються ТОВ «Фортуна». Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна житловий будинок загальною площею 50 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м. по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договорів купівлі - продажу від 22.01.2018 № 203 та від 01.02.2018 № 494. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04 червня 2018 року вжито заходів забезпечення позову ТОВ «Фортуна» до [PERSON] , третя особа Харківська міська рада про знесення незаконно встановленої огорожі (паркану) навколо земельної ділянки під кадастровим номером №6310137200:02:011:0013, площею 0,0455 га по [ADDRESS] та визнання за ТОВ «Фортуна» (код ЄДРПОУ 32778133) першочергового права на оформлення права власності або користування частиною земельної ділянки орієнтовано 0,02 га по [ADDRESS] , яка входить до земельної ділянки під кадастровим №6310137200:02:011:0013; заборонено Харківській міській раді, Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, Відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, здійснювати подальше оформлення будь-яких документів на земельну ділянку під кадастровим номером №6310137200:02:011:0013, площею 0,0455 га по [ADDRESS] , у тому числі, но не виключно, надавати погодження, висновки, акти, інші складові землевпорядної документації, а також ухвалювати рішення щодо її передачі у власність [PERSON] та\~іншим фізичним\~чи юридичним\~особам, до\~розгляду цього\~позову і\~ухвалення по\~справі остаточного\~судового рішення; заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав на земельну ділянку під кадастровим номером №6310137200:02:011:0013, площею 0,0455 га по [ADDRESS] , а також дії пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів стосовно цієї земельної ділянки, у тому числі не виключно щодо її поділу». Постановою апеляційного суду Харківської області від 24 вересня 2018 року вказана ухвала залишена без змін. 26 червня 2018 року за заявою ТОВ «Фортуна» Холодногірським ВП ГУНП в Харківській області відкрито кримінальне провадження №12018229510001564 за ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України. 18\~липня 2018\~року відкрито\~провадження у\~цивільній справі\~за позовом ТОВ «Фортуна» до [PERSON] , третя особа Харківська міська рада про звільнення незаконно зайнятої земельної ділянки та визнання першочергового права на оформлення земельної ділянки. 23 липня 2018 року ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова вжито заходів забезпечення позову ТОВ «Фортуна» до [PERSON] , третя особа Харківська міська рада про знесення незаконно встановленої огорожі (паркану) навколо земельної ділянки під кадастровим номером №6310137200:02:011:0013, площею 0,0455 га по [ADDRESS] та визнання за ТОВ «Фортуна» (код ЄДРПОУ 32778133) першочергового права на оформлення права власності або користування частиною земельної ділянки орієнтовано 0,02 га по [ADDRESS] , яка входить до земельної ділянки під кадастровим №6310137200:02:011:0013; заборонено проведення будь яких будівельних робіт, у тому числі з нового будівництва, реконструкції, реставрації,\~ капітального\~ремонту або технічного переоснащення об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , до закінчення розгляду даної справи по суті і набранням остаточним судовим рішенням у даній справі законної сили. Постановою апеляційного суду Харківської області від 18 вересня 2018 року вказану ухвалу скасовано. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 позов ТОВ «Фортуна» до ІДАБК ДТК ХМ, третя особа: [PERSON] про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії був задоволений. Ухвалено: 1) визнати протиправною бездіяльність ІДАБК Департаменту територіального контролю Харківської міської ради щодо перевірки законності проведення будівельних робіт гр. [PERSON] по [ADDRESS] , а також дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час проведення будівельних робіт за вказаною адресою; 2) зобов`язано ІДАБК Департаменту територіального контролю Харківської міської ради вжити заходи державного архітектурно-будівельного контролю щодо перевірки законності проведення будівельних робіт гр. [PERSON] по [ADDRESS] та, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, скласти відповідний протокол та видати припис про зупинення будівельних робіт по [ADDRESS] ; 3) стягнуто з ІДАБК Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на користь ТОВ "Фортуна" за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3524 грн. 00 коп. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2019 року вказане рішення залишено без змін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24 січня 2019 року цивільну справу за позовом ТОВ «Фортуна» до [PERSON] , третя особа Харківська міська рада про звільнення незаконно зайнятої земельної ділянки та визнання першочергового права на оформлення земельної ділянки було залишено без розгляду. Представник позивача стверджує, що відповідач самовільно, без будь-яких рішень, погоджень та дозволів на початку травня 2018 року самовільно встановив забір, огородивши земельну ділянку, яку він вважає приналежною до будинку [ADDRESS] , у тому числі і ту її частину, за оформленням якої до органу місцевого самоврядування звертався позивач. В подальшому з боку [PERSON] не припинились незаконні дії, та більш того, перейшли до край активної фази, що полягає у проведенні незаконних, на думку позивача, будівельних роботах. Так, починаючи з 07.06.2018 розпочаті роботи щодо знесення житлового будинку та вивезення і звільнення спірної ділянки від будівельного сміття та залишків конструктивних елементів колишнього будинку. Починаючи вже з 14.06.2018 на об`єкті з`явились робочі та почали будівельні роботи фактично із будівництва нового об`єкта, який за своїм зовнішнім виглядом є нежитловою будівлею - схожою на СТО, які й досі тривають і знаходяться в активній фазі. Таким чином відбувається порушення прав позивача, в зв`язку з чим, останній, посилаючись на норми ст.ст.376, 391 ЦК України, ст.ст. 83, 125, 212 ЗК України, звернувся до суду з даним позовом. У відзиві відповідач, в свою чергу, заперечив проти заявлених позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та недоведеність, вказавши, що він реалізовував своє конституційне право щодо належного йому на праві приватної власності житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , жодних доказів проведення ним незаконних будівельних робіт (знесення житлового будинку та переобладнання під станцію технічного обслуговування) позивачем не надано, а тому будь-які порушення прав позивача відсутні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Як зазначено у ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЗК України, в комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В свою чергу, згідно з абз.15 ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. Відповідно до вимог ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельної ділянки в придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель, споруджень, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Натомість, судом встановлено та не заперечується сторонами, що будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить відповідачу [PERSON] . Згідно ч. 1 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розмішені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій зони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Тобто, право користування земельною ділянкою, яка знаходиться під будівлею за адресою [ADDRESS] , перейшло до [PERSON] на тих самих умовах і в тому самому обсязі, що були у попередніх власників житлового будинку. Хоча позивач і вказує, що відповідач самовільно встановив паркан, огородивши земельну ділянку, розпочав роботи по знесенню будинку та будівництва об`єкту, схожого на СТО, на земельній ділянці, розташованій у житловій зоні Ж-1, в санітарно-захисній зоні промислових та комунальних підприємств 4 та 5 класу шкідливості та частково в зоні «червоних ліній», однак доказів на підтвердження даного факту суду не надав, також вони відсутні в матеріалах справи. Також, представником позивача не надано суду доказів на підтвердження того, що якимось чином відповідач порушує право власності чи користування позивача. Судом встановлено, що у травні 2018 року представник ТОВ «Фортуна» звертався до суду з позовом про звільнення зайнятої земельної ділянки та визнання першочергового права на оформлення земельної ділянки до [PERSON] , однак у зв`язку з повторною неявкою позивача позов залишено без розгляду. Також позивач вказує, що відповідач здійснив самочинне будівництво нежитлової одноповерхової будівлі загальною площею орієнтовно 60 кв.м., яка знаходиться на місці розташування знесеного будинку літ «А-1» загальною площею 50 кв.м., житловою 40,2 кв.м., на земельній ділянці під кадастровим номером №6310137200:02:011:0013, площею 0,0455 га по [ADDRESS] , та просить її знести. Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України та п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) від 30.03.2012 № 6, самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Крім того, вищевказаною статтею передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. З урахуванням приписів ч. ч. 4, 7 ст. 376 ЦК України, в поєднанні з положеннями ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, ВСУ під час розгляду справи № 6-137цс14 сформулював правову позицію від 17.12.2014, відповідно до якої роз`яснив, що вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Так, згідно наданих позивачем копій запитів до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, Харківської міської ради, директор ТОВ «Фортуна» неодноразово звертався з приводу перевірки законності будівництва на території земельної ділянки по [ADDRESS] , з відповіді на які вбачається факт наявності одноповерхової будівлі в стані будівництва, однак у зв`язку з відсутністю суб`єкта містобудування перевірку у відповідності до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №533 не вдалося провести. Вищевказаним рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 було визнано протиправною бездіяльність ІДАБК Департаменту територіального контролю Харківської міської ради щодо перевірки законності проведення будівельних робіт гр. [PERSON] по [ADDRESS] , а також дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час проведення будівельних робіт за вказаною адресою та зобов`язано ІДАБК вжити заходи державного архітектурно-будівельного контролю щодо перевірки законності проведення будівельних робіт гр. [PERSON] по [ADDRESS] та, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, скласти відповідний протокол та видати припис про зупинення будівельних робіт по [ADDRESS] . Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України). Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є обставини, що підтверджують заявлені вимоги іи заперечення учаксниківу справіи та інших обст вин, які мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень норм статей 16, 386, 391 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом знесення будівлі у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом. Згідно ч. 1 п. 22 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Відповідно до ч. 1, 3-5 п.24 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. Якщо технічна можливість перебудови об`єкта нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд, незалежно від поважності причин відмови, за позовом зазначених органів або особи, права чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про знесення житлового будинку або іншого нерухомого майна. Відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчинені до або після ухвалення рішення суду про зобов`язання здійснити перебудову. Погодження забудовника на перебудову при розгляді справи про знесення самочинного будівництва за можливості перебудови, якщо це підтверджено, є підставою для відмови в позові лише тоді, коли рішення суду, яке набрало законної сили, про зобов`язання здійснити перебудову не виконано не з вини забудовника, про що державним виконавцем складено відповідний акт. Питання знесення самочинного будівництва регламентовано ч. 7 ст.376 ЦК України, згідно з якою, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Таким чином, положеннями ч. 7 ст. 376 ЦК України передбачено можливість знесення самочинного будівництва за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування лише у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, та в разі неможливості проведення відповідної перебудови або відмови особи, яка здійснила (здійснює) будівництво від її проведення. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-180цс14. Відповідно до положень норм статей 16, 386, 391 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом знесення будівлі у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом. Таким чином, за позовом громадянина рішення про знесення самочинного будівництва може бути ухвалено на підставі ст. 391 ЦК України в разі доведеності ним факту створення йому перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном при неможливості усунення цих перешкод в інший спосіб. Доказів щодо надання відповідачу уповноваженим органом припису про усунення порушень суду не надано. Зважаючи на встановлені обставини, аналіз наведених норм матеріального і процесуального права, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач порушив права позивача. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелює можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Оскільки саме на позивача покладено обов`язок із доведення факту дійсного порушення його прав, проте зазначені обставини доведені у встановленому порядку не були, а отже суд, не встановивши факту порушення відповідачем прав позивача, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому, відповідно, і відсутність правових підстав для задоволення позову. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фортуна» тому й судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, що були понесені ним, у відповідності до ст.141 ЦПК України, про стягнення з відповідача задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed