Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Хмельницького обласного навчально-курсового комбінату про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної школи. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що згідно наказу № 32/12-к від 03.05.2012 р. був прийнятий на посаду охоронця в Кам'янець-Подільський філіал Хмельницького обласного навчально-курсового комбіната, до роботи ставився сумлінно, порушень тру дової дисципліни не мав. З 01 серпня 2013 р. пішов у чергову відпустку згідно поданої заяви. Оплата на час чергової відпустки бухгалтерією не була нарахована, не чекаючи нараху вання, пішов у відпустку. Після закінчення відпустки 28.08.2013 р. вийшов на роботу, на його місці працював інший охоронець [PERSON], який раніше підміняв охоронців які йшли у відпустку. Керівник ОНКК заявив, що звільнений з роботи з 29 серпня 2013 р. в зв'язку із скороченням штату працівників, о 17 год. того ж дня йому було вручено наказ № 50/13-к від 30.07.2013 р. де зазначено, що надається чергова відпустка з 01.08.2013 р. по 29.08.2013 р. з послідуючим звільненням з роботи в зв'язку із скороченням штату працівників з 29.08.2013 р. Отримавши наказ пояснив керівнику, що у своїй заяві не писав про подальше звільнення з роботи і про скорочення штату працівникія дізнався вперше коли після відпустки вручили копію наказу, датованого чомусь 2012 р. Позивач вважає, що його звільнено з грубим порушенням вимог трудового законодавства, а саме: по комбінату не видано загального наказу про скорочення штату з мотивацією такого скорочення, його не попереджено про проведення скорочення штату за два місяці до дня звільнення, не запропоновано іншу роботу, не направлено до державної служби зайнятості звіту про майбутнє скорочення, як скорочену особу його не поставлено на облік як вивільненого працівника, на його місце охоронцем прийнято іншого працівника. Зазначені порушення призвели до моральних страждань, порушився нормальний ритм його життя, залишився без роботи, без засобів для проживання, іншої роботи знайти не може. Заподіяну моральну шкоду оцінює в 2000 грн. Крім моральної шкоди відповідач зобов'язаний оплатити час вимушеного прогулу. Позивач просить суд винести рішення яким поновити його на nocaді охоронця у Кам'янець-Подільській філії Хмельницького обласного назчально-курсового комбінату; стягнути з відповідача на його користь 2000 грн. моральної шкоди та 576 грн. за вимушений прогул; стягнути з відповідача витрати на правову допомогу. В суді позивач, його представник позов підтримали, просять його задоволити, просять додатково стягнути з відповідача 800 грн. судових витрат на правову допомогу. Суду позивач пояснив, що з 04.08.2013 р. по 17.08.2013 р. перебував на морі, йому відпускні та інші гроші виплатили в кінці серпня; з наказом від 29.05.2013 р. його не знайомили, перебував в конфлікті з директором, про звільнення його повідомили тільки в день виходу на роботу з відпустки; на збори профспілкового комітету його не запрошували. Представник відповідача в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Суду представник відповідача пояснив, що позивач не є членом профспілкового комітету, а тому на збори профспілкового комітету на якому розглядалося питання про скорочення посади охоронця в зв'язку із погіршенням фінансування його не запрошували; позивач як і інші охоронці були повідомлені про прийняття наказу про наступне скорочення однак від підпису наказу він відмовився, а тому було складено відповідний акт; позивач попав під скорочення оскільки менше всіх з охоронців працює на комбінаті; позивач по його заяві пішов у відпустку по закінченні якої був звільнений за скороченням; про попереднє скорочення та фактичне скорочення комбінатом було подано до міського центру зайнятості відповідні звіти. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює майстром виробничого навчання, приймав участь в складанні акту від 29.05.2013 р. про відмову від підписання позивачем попередження про скорочення, крім цього 29.08.13 р. був присутнім при складанні акту про відмову позивача отримати документи. Свідок [PERSON] суду повідомив, що працює інспектором по кадрах, в квітні 2013 р. з профкомом було погоджено про скорочення посади охоронця, під скорочення попав позивач оскільки на посаді працює найменше; по комбінату був винесений в травні наказ про скорочення який позивач відмовився підписати, а інші охоронці підписали; подав звіт в центр зайнятості про заплановане скорочення, в подальшому неодноразово повідомляв позивача що він підлягає під скорочення; в подальшому був виданий наказ про відпустку позивача з подальшим звільненням за скороченням; 02.08.2013 р. з позивачем був проведений повний розрахунок; після відпустки коли позивач з'явився йому надали трудову книжку та копію наказу які він відмовився брати, а тому було складено відповідний акт. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є членом профспілки, про збори в квітні 2013 р. нічого не знає, на них не був, про скорочення дізнався тільки в серпні 2013 р. в той час позивач був у відпустці. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює головним бухгалтером на навчальному комбінаті; в серпні 2013 р., а саме 02.08.2013 р. позивачу була виплачена заробітна плата, а по іншій відомості - вихідна допомога; кошти на підприємстві виплачувались за три дні, не виплачені кошти касир здає в банк; з часу звільнення позивача на роботу було прийнято тільки двірника. Свідок [PERSON] суду пояснила, що як бухгалтер-касир виплачувала кошти 2,5,6 серпня 2013 р., коли їх отримав позивач не пам'ятає; якщо би кошти не видала мала би їх повернути в банк. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює майстром виробничого навчання в навчальному комбінаті, обраний головою профкому підприємства в якому з ним разом п'ять чоловік; профкомом розглядалось питання про скорочення посади охоронця за усним зверненням директора комбінату, письмового подання адміністрації не було, профком дав свою згоду на це; на засіданні профкому не йшла мова про скорочення певної особи, а йшла мова про скорочення посади; на засідання профкому позивача не викликали оскільки він не був членом профспілки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює на підприємстві охоронцем з 2004 р., про скорочення дізналася в травні-червні 2013 р., чи знайомили і коли з наказом про скорочення позивача не знає, зарплату останнім часом отримувала своєчасно, з відпустки вийшла в кінці липня. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює з липня 2013 р. двірником на підприємстві, обов'язків по охороні приміщень навчального закладу не виконує, на підприємстві виконує роботу з 17 до 21 години. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є знайомою позивача, 02.08.2013 р. випадково зустрілися біля кас на залізничному вокзалі, позивач купував їй з донькою білети на потяг з м.Хмельницького на м.Одесу і назад, зустрілися вже біля потяга в м.Хмельницькому, позивач їй казав, що ні відпускних та заплати не отримував. Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Наказом від 03.05.2012 р. № 32/12-к [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду охоронця з оплатою повної тарифної ставки з 03.05.2012 р. в Хмельницький обласний навчально-курсовий комбінат(а.с.33) згідно заяви(а.с.34). В зв'язку із погіршенням фінансування навчального закладу на 2013 рік 20.04.2013 р. на загальних зборах профспілки Хмельницького обласного навчально-курсового комбінату розглядались питання про оптимізацію штатного розпису, після доповіді директора комбінату було прийнято рішення погодитись на скорочення посади охоронця(а.с.25). Згідно пояснень свідка [PERSON] він не приймав участі в цьому засіданні хоча його прізвище і зазначено в протоколі як прізвище присутнього на зборах члена профкому. Факт скорочення фінансування та посади охоронця Хмельницького обласного навчально-курсового комбінату підтверджується приєднаними до матеріалів справи копіями штатних розписів затверджених головою Хмельницької обласної ради на 2013 рік який вводився в дію з 01.05.2013 р.(а.с.26) та на 21012 рік який вводився в дію з 01.01.2013 р.(а.с.27). Ст.49-2 КЗпП України встановлено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці. 29.05.2013 р. директором ОНКК Кучером А.І. було винесено наказ № 24/13-к «Про попередження про скорочення» згідно якого було персонально попереджено про наступне скорочення згідно ст..40 п.1 КЗпП України охоронців [PERSON], [PERSON], [PERSON] Про заплановане скорочення наказом було передбачено також повідомити Кам'янець-Подільський міський центр зайнятості(а.с.19). З наказом ознайомлені [PERSON] та [PERSON], що підтверджується їх підписами під наказом. Згідно пояснень свідка [PERSON] її дійсно повідомляли про скорочення але коли вона не пам'ятає. Згідно пояснень свідка [PERSON] з наказом він був ознайомлений в серпні 2013 р. Суд критично оцінює твердження позивача, що він про наказ взнав тільки в серпні 2013 р., до цього не був ознайомлений адміністрацією комбінату із наступним скороченням його посади оскільки вони спростовуються актом «Про відмову в підписі [PERSON]» від 29.05.2013 р. який був складений і підписаний директором ОНКК Кучер А.І., інспектором по кадрах [PERSON] та майстром виробничого навчання [PERSON] Згідно вказаного акту [PERSON] з наказом № 24/13 був ознайомлений однак від підпису відмовився нічим не мотивуючи свою відмову(а.с.20). Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] в суді підтвердили, що дійсно були присутні під час ознайомлення позивача з наказом про попередження про скорочення однак позивач від його підпису відмовився про що було і складено зазначений акт. Ст. 42 КЗпП України встановлено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України. Як встановлено судом [PERSON] працює охоронцем в Хмельницькому обласному навчально-курсовому комбінаті з 17.06.2004 р.(а.с.29 на звороті, а.с. 32), [PERSON] працює з 15 жовтня 2001 р.(а.с.31, 53). Враховуючи те, що позивач на комбінаті працював найменше всіх із охоронців - 03.05.2012 р., інших переваг перед ними він при скороченні не мав, а тому саме він підпав під скорочення в зв'язку з чим 30.05.2013 р. адміністрацією комбінату було подано в Кам'янець-Подільський районний центр зайнятості «Звіт про за планове вивільнення працівників станом на 30.05.2013 р.» в якому було повідомлено про планове вивільнення з роботи позивача з 30.07.2013 р. (а.с.24). 27.07.2013 р. [PERSON], було подано директору комбінату заяву про надання йому чергової відпустки з 01.08.2013 р. (а.с.51). 30.07.2013 р. директором комбінату було прийнято наказ № 50/13-к «Про відпустку з наступним звільненням [PERSON]» згідно якого [PERSON] було надано чергову відпустку за відпрацьований період роботи з 03.05.3012 р. по 05.05.2013 п. - 28 календарних днів з 01.08.2013 р. по 29.08.2013 р. з наступним звільненням з роботи в зв'язку із скороченням штату працівників(п.1 ст.40 КЗпП України) з 29.08.2013 р. Зазначеним наказом було встановлено бухгалтерії комбінату провести остаточний розрахунок з [PERSON] та виплатити йому компенсацію за невикористану відпустку за 9 календарних днів, а також виплатити вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку згідно ст..44 КЗпП України(а.с.35). Згідно наданих суду відомостей № 55 за липень 2013 р.(а.с.92) від 02.08.2013 р. позивачу було виплачено 1025,88 грн. та згідно відомості № 58 за серпень 2013 р.(а.с.93) від 02.08.2013 р. позивачу було виплачено 2101,62 грн. Твердження позивача що він отримав кошти в кінці серпня 2013 р. в суді не знайшли свого підтвердження оскільки вони спростовуються поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], приєднаними до матеріалів справи копіями видаткових касових ордерів та копіями з касової книги комбінату за 2013 рік(а.с.77-81). 29.08.2013 р. комісією в складі директора ОНКК Кучер А.І., інспектора по кадрах [PERSON] та майстра виробничого навчання [PERSON] було складено акт «Про відмову від отримання документів [PERSON]» в якому вказано, що [PERSON] відмовився від отримання трудової книжки та наказу про звільнення(а.с.21). 30.08.2013 р. комбінатом було подано в Кам'янець-Подільський районний центр зайнятості звіт про фактичне звільнення працівників станом на 30.08.2013 р. в якому зазначено про звільнення [PERSON](а.с.23). Трудова книжка позивачу була направлена цінним листом, він її отримав 03.09.2013 р., що підтверджується копією поштового повідомлення(а.с.22). Факт отримання трудової книжки в суді позивач визнав. Суд критично оцінює твердження позивача та його представника, що його не було завчасно, в строки визначені трудовим законодавством повідомлено про скорочення оскільки ці твердження спростовуються, як було зазначено вище, актом від 29.05.2013 р.(а.с.20), а також поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Критично оцінює суд також твердження позивача та його представника, що питання про скорочення позивача на розглядалося на засіданні профспілкового комітету оскільки відповідно до абз.6 ч.1 ст. 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації. Оскільки позивач не був членом профспілкової організації комбінату, а тому не потрібна була згода профспілкової організації комбінату на його звільнення за скороченням. Позивачем та його представником не надано суду доказів підтверджуючих що на його робоче місце прийнято іншого працівника, не встановлено їх і судом. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed