Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 13 квітня 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті батька - [PERSON] . 2. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, що складається із: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померлий був головою колгоспного двору. Позивач у позові зазначає, що на день смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , вона постійно проживала без реєстрації, вела спільне господарство та здійснювала догляд за ним, що підтверджується довідкою Великодедеркальської сільської ради Кременецького району Тернопільської області від 12 квітня 2021 року № 108. Окрім того, довідкою Великозагайцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області № 150 від 17 лютого 2020 року підтверджується факт того, що батько позивача [PERSON] був останнім членом колгоспного двору. Позивач зверталася у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій і рекомендацію звернутися за захистом своїх прав до суду. На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] . ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою суду від 14 квітня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 29 квітня 2021 року. 4. Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року справу призначено до судового розгляду на 17 травня 2021 року. Визнано явку сторін обов`язковою. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених у позовній заяві та просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позовних вимог позивача [PERSON] . ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 5. [INFO] помер [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 02 квітня 2018 року зроблено відповідний актовий запис № 7, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02 квітня 2018 року виконавчим комітетом Великозагайцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області. 6. На день смерті померлому належало спадкове майно, що складається із: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , що належав колгоспному двору. 7. Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 26 квітня 1989 р., жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] , на праві особистої власності виданого на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів № 100 від 24.04.1989 р., зареєстровано в Кременецькому БТІ за реєстровим № 133. 8. Із довідки № 150 від 17.02.2020 року виданої Великозагайцівською сільською радою Шумського району Тернопільської області, вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] був останнім членом колгоспного двору. 9. Із повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна №256/20 від 27.12.2020 року ФОП [PERSON] вбачається, що станом на 27.12.2020 року змін в плануванні та складі житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , не виявлено. 10. Як стверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 вересня 2017 року Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, позивач [PERSON] , народилась [INFO] в с. Великі Загайці, Шумського району, Тернопільської області та в графі батьки вказано - [PERSON] та [PERSON] , а/з № 13. 11. Позивач [PERSON] , дошлюбне прізвище якої « [PERSON] », 23 травня 1992 року зареєструвала шлюб із гр. [PERSON] та їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 23 травня 1992 року виконкомом В. Загайцівської сільської Ради народних депутатів Шумського району, а.з. №8. 12. Із довідки № 108 від 12 квітня 2021 року виданої Великодедеркальською сільскою радою Кременецького району Тернопільської області (Великозагайцівський старостинський округ) вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований і постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживала без реєстрації та вела спільне господарство його дочка [PERSON] . 13. Постановою приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. від 12.04.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Одночасно в постанові зазначено, що після смерті [PERSON] [INFO] заведна спадкова справа №49/2019 та видано свідоцтво про право на спадщину. ІV. Оцінка Суду. 14. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 15. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 16. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 17. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 18. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. 19. У відповідності до ст. 112 ЦК Української РСР, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). 20. Відповідно до ст.120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. 21. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 22. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 23. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 24. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 25. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 26. Згідно із ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 27. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 28. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 29. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 30. Із змісту ст. 1272 ЦК України слідує, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 31. Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом внаслідок смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , оскільки у постанові приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. №83/02-31 від 12.04.2021 року зазначено, що спадщину після померлого позивач не прийняла, оскільки не підтвердила постійне проживання з померлим на день смерті та у встановлений законом строк не подала заяви про прийняття спадщини. 32. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилалась на те, що вона, постійно проживаючи на день відкриття спадщини разом з спадкодавцем, прийняла її в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки, не заявила про відмову від неї. Однак, такі доводи позивача суд вважає безпідставними, оскільки, в судовому засіданні не доведено факт постійного проживання позивача разом з спадкодавцем на день відкриття спадщини. 33. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Із довідки № 108 від 12 квітня 2021 року виданої Великодедеркальською сільскою радою Кременецького району Тернопільської області (Великозагайцівський старостинський округ) вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований і постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживала без реєстрації та вела спільне господарство його дочка [PERSON] . Суд розцінює вказану довідку не належною та такою, що не дає підстав прийняття спадщини спадкоємцем в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки судом не встановлено постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 34. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. 35. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом; довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. 36. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. 37. За змістом норм статей 1268, 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. 38. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем па час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. 39. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. 40. Таким чином, постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами. Для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. 41. Окрім того, із матеріалів справи вбачається, що 19 березня 2019 року відповідач, через свого представника по дорученню Завірюху О.В. звернувся до приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] . За вказаною заявою представника відповідача державним нотаріусом була заведена спадкова справа №49/2019 та видано свідоцтва про право на спадщину. Отже, відповідач у встановлений 6-ти місячний строк прийняв спадщину після смерті свого діда [PERSON] , померлого [INFO] . 42. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням, а тому зі змісту цих норм вбачається, що спадкоємець приймає (або не приймає) спадщину в повному обсязі. Отже, відповідач [PERSON] прийняв після смерті діда - [PERSON] всю його спадщину, і отримав свідоцтва про право на спадщину на майно після його смерті, однак позивач у позові не ставить питання про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину законом, виданих на ім`я відповідача. 43. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 44. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, наведене дає підстави вважати, що позивач у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України не довела та не надала належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Також, в матеріалах справи немає даних про те, яким чином відповідач порушив права, свободи чи інтереси позивача, оскільки відповідач [PERSON] , дотримуючись чинного законодавства, у визначений законом строк, подав заяву про прийняття спадщини після померлого діда [PERSON] та прийняв спадщину. Як висновок, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позивач обрала невірний спосіб захисту свого права на спадкування шляхом визнання за нею саме права власності, оскільки позивач має право набути таке право власності на підставах і порядку встановленому цивільним законодавством, а тому, суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити за безпідставністю вимог. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 45. Позивачем при подачі позову було сплачено 908 грн. 60 коп. судового збору. З цих підстав,

Outcome: dismissed