Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

У позовній заяві позивачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги обгрунтовують наступними обставинами. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № [NUMBER] від 10 квітня 1979 року, [PERSON], як голові колгоспного двору, належав житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, розміщений за адресою: Чернігівська область, [ADDRESS]), до складу якого входить : житловий будинок (А-1), загальною площею 50,9 м. кв., житловою- 19,9 м. кв., побудований в 1920 році з верандою (а-1), побудованою в 1982 році, літня кухня (Б-1), побудована в 1978 році, сарай (б-1), побудований в 1978 році, сарай (Г-1), побудований в 1987 році, погріб (Пг), побудований в 1964 році, хвіртка №1, ворота №2, огорожа №3. Відтак, житловий будинок був частиною майна колгоспного двору. З вересня 1978 року [PERSON] став проживати спільно з своєю тіткою [PERSON] за адресою Чернігівська область, [ADDRESS]). В даному житловому будинку [PERSON] постійно проживав близько року, був зареєстрований за вказаною адресою, своєю працею і коштами постійно брав участь у веденні спільного господарства двору: спільно вів підсобне господарство, обробляв присадибну земельну ділянку, проводив ремонт будинку та господарських споруд. В серпні 1979 року [PERSON] запропонувала купити у неї житловий будинок, на що [PERSON] погодився та сплатив [PERSON] кошти в сумі 700 карбованців. Нотаріально договір купівлі-продажу не посвідчувався. З 1979 року [PERSON] вибула на постійне місце проживання в іншу місцевість. Деякий час вони підтримували зв'язок в телефонному режимі. В подальшому спілкування припинили. З 15 травня 1985 року [PERSON] став проживати [ADDRESS] цивільному шлюбі з [PERSON], яка зареєструвалась за вказаною адресою та своєю працею і коштами постійно брала участь у веденні спільного господарства двору. Спільно вела підсобне господарство, обробляла присадибну земельну ділянку, проводила ремонт будинку та господарських споруд. 4 листопада 1994 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Таким чином, станом на 15 квітня 1991 року в житловому будинку за адресою: Чернігівська область, [ADDRESS]) постійно проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON], як члени колгоспного двору, а [PERSON] була головою колгоспного двору. Оскільки житловий будинок є частиною майна колгоспного двору, [PERSON] та [PERSON], як члени колгоспного двору, не втратили право в його майні, так як постійно проживали у ньому, своєю працею і коштами постійно брали участь у веденні спільного господарства двору, в тому числі і станом на 15 квітня 1991 року, відповідно, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/3 його частини. Відповідно, по 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], окрім [PERSON], мають також [PERSON] та [PERSON] Крім того, з моменту передачі грошових коштів за житловий будинок, тобто з серпня 1979 року [PERSON], а з 1985 року [PERSON] відкрито та безперервно володіють вказаним нерухомим майном, використовують вказаний житловий будинок для проживання, підтримують його в належному стані, проводять поточні та капітальні ремонти, використовують будівлі для господарських потреб, в тім числі належну [PERSON] 1/3 частину. Оскільки [PERSON] та [PERSON] добросовісно заволоділи майном, безперервно володіють ним більше тридцяти років, вважають, що набули право власності на вказане майно. Іншого способу набуття права власності на вказаний житловий будинок, окрім як в судовому порядку немає. [PERSON] просить визначити за ним, як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], в розмірі 1/3 його частини та визнати право власності на вказану частину нерухомого майна, як частку в майні колгоспного двору, а також визнати за ним право власності на належну [PERSON] 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю. [PERSON] просить визначити за нею, як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], в розмірі 1/3 його частини та визнати право власності на вказану частину нерухомого майна, як частку в майні колгоспного двору, а також визнати за нею право власності на належну [PERSON] 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких зазначають, що позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити, пославшись на підстави задоволення позову, викладені у позовній заяві. Представник позивача [PERSON], адвокат [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Срібнянської селищної ради у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначає, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з 1972 року проживає [ADDRESS]. [PERSON] купив будинок з господарськими буділями та спорудами у [PERSON], яка в 1979 році виїхала на постійне проживання до м. Дніпропетровськ. [PERSON] разом з дружиною [PERSON] . проживають там більше тридцяти років, постійно, відкрито та безперервно володіють вказаним нерухомим майном, ведуть господарство, обробляють земельну ділянку. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] проживає в будинку його тітки [PERSON] з дружиною [PERSON] більше тридцяти років, постійно, відкрито та безперервно володіють вказаним нерухомим майном, ведуть господарство, обробляють земельну ділянку. Суд, заслухавши думку представника позивача [PERSON], адвоката [PERSON], свідків, враховуючи думки позивачів [PERSON] та [PERSON] та думку представника відповідача Срібнянської селищної ради, викладені у заявах до суду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз'яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Як встановлено в суді, [PERSON], відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № [NUMBER] від 10 квітня 1979 року, як голові колгоспного двору, належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] була головою колгоспного двору вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Позивач [PERSON] в 1979 році сплатив [PERSON] кошти в сумі 700 карбованців за будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], що підтверджено показаннями свідка [PERSON], хоча нотаріально договір купівлі-продажу посвідчений не був. З 1979 року [PERSON] вибула на постійне місце проживання в іншу місцевість. [INFO] року [PERSON] померла, про що вбачається з інформації Срібнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 13.09.2018 року за №47.6-20/627/15.19.Смерть зареєстрована 03.08.1985 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис про смерть № 585. За повідомленням восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори від 24.10.2018 року за №2826/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] ([PERSON]), яка померла [INFO] року, восьмою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою не заводилась. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.11.1994 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині- [PERSON]. Станом на 15 квітня 1991 року в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] проживали [PERSON] та [PERSON], про що вбачається з довідки Срібнянської селищної ради №2568 від 13.08.2018 року. Отже, відповідно до ст. 123 ЦК УРСР [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мають право на частки в майні колгоспного двору, виходячи з рівності часток його членів. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа , яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Пунктом 8 прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено : «Правила статтті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набування чинності цим Кодексом». Згідно показань свідків [PERSON] та [PERSON] позивачі [PERSON] та [PERSON] добросовісно заволоділи будинком з господарськими бцдівлями та спорудами по [ADDRESS], постійно проживають там більше тридцяти років, відкрито і безперервно володіють даним нерухомим майном. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позивачі [PERSON] та [PERSON] добросовісно заволоділи 1/3 частиною нерухомого майна- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] і безперервно володіють нею, [PERSON] починаючи з 1979 року, а [PERSON] починаючи з 1985 року. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] відкрито, добросовісно та безперервно на протязі більше десяти років володіють житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], тому суд вважає за можливе вимоги позивачів щодо визнання права власності на 1/3 частину нерухомого майна за набувальною давністю задовольнити.

Outcome: approved