Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-16 00:00:00

У позові проти Громади позивачі просять визнати за ними право власності на житловий будинок [ADDRESS] як за спадкоємцями за заповітом, мотивуючи відмовою нотаріуса в оформленні права на спадщину. Позивачі можуть захистити своє невизнане право на отримання спадщини лише в суді. У письмових заявах до суду [PERSON] та [PERSON] відмовилися від своїх часток у спадщині на користь [PERSON], просили розглядати справу без їх участі. [PERSON] звернулася з аналогічним клопотанням, просила визнати за нею право власності на весь спірний будинок. Представник Громади, позов визнав. Також просив розгляд справи проводити за його відсутності. Дослідженим матеріалам справи відповідають цивільні правовідносини. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. [INFO] померла мати позивачів [PERSON] (а.с. 7). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю майно. Заповітом від 29.01.1997 вона визначила позивачів спадкоємцями цього майна в рівних частках (а.с. 8). Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зі змісту ст.ст. 1296, 1297 ЦК України вбачається, що оформлення права на спадщину, в тому числі на нерухоме майно, проводиться шляхом видачі нотаріусом відповідного свідоцтва. Проте, постановами нотаріуса від 11.11.2014 у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спірний будинок позивачам було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлювальних документів на нього (а.с. 31-33). Як убачається зі справи, житловий будинок [ADDRESS] був побудований у 1960 році (а.с. 10-12). Згідно з довідкою виконкому Буківської сільської ради № 555 від 12.11.2012, у погосподарській книзі №5 по сільській раді спірний будинок (особовий рах. [NUMBER]) рахувався за спадкодавцем, як за власником (а.с. 13). Земельна ділянка під будинком знаходиться в користуванні позивача [PERSON] (а.с. 15). За постановою Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року за № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в УРСР", Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР від 31.01.1966, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР від 31.10.1975 та за іншими нормативними актами записи у по господарських книгах є особливою формою статистичного обліку і визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджували право приватної власності. Саме таке роз'яснення надав і Пленум ВССУ в своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вказуючи, що у п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п.3.1). А тому суд дійшов висновку, що житловий будинок [ADDRESS] відноситься до спадкового майна. З огляду на зміст глави 84 ЦК України та роз'яснень Пленуму ВСУ, що надані у Постанові №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» (п.23), право позивача на отримання у спадок наведеного житлового будинку встановлюється судом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Ураховуючи усі обставини справи у сукупності, а також те, що Громада не оспорює право власності спадкодавця, загальні засади цивільного судочинства, відмову двох позивачів від свої часток у будинку на користь [PERSON], суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved