Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

08.09.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, та просить встановити факт того, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як членам колгоспного двору, в рівних частках тобто по 1/5 частці кожному належить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , та за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: 3/5 частки житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 2,63 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 051684, виданий 21.09.2004 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 10-02-274, кадастровий номер земельної ділянки 5122080400:01:002:0287). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. №936/02-14 від 07.08.2020 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] та за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] , у зв`язку із відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавців на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом було встановлено, що Згідно довідки № 1099 від 05.08.2020 року, наданої виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, двір, який розташований в [ADDRESS] станом на 14.04.1991 року відноситься до типу колгоспного та на цю дату у будинку проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно із частинами першою і другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) частка члена колгоспного двору в майні двору визначається, зокрема при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ) (пункт 1 частини першої); розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , в рівних частках належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 19.03.1997 року Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/5 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 668557098 від 15.10.2021 року, наданої Ренійською районною держаною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] - відсутня. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON] , що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00027344822 від 08.08.2020 року. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) - спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. Встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, так як продовжував мешкати в спадковому будинку, що підтверджено довідкою № 1099 від 05.08.2020 року, наданою виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 01.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 2/5 частки житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] (1/5 частка на підставі довідки № 1099 від 05.08.2020 року, виданої виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, 1/5 частку прийняв після смерті свого батька, але не оформив свої спадкові права); Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 66857120 від 15.10.2021 року, наданої Ренійською районною держаною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 02.11.1969 року, - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 23.02.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.09.1970 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.04.1991 року. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що у встановлений законом строк [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, що підтверджено відповідними заявами, які міститься в матеріалах спадкової справи. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 1100 від 05.08.2020 року, виданою виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.08.2020 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/5 частки житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] (відповідно до запису погосподарської книги с. Багате Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, що підтверджено довідкою № 246 від 03.03.2021 року, виданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області); земельної ділянки площею 2,63 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 051684, виданий 21.09.2004 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 10-02-274, кадастровий номер земельної ділянки 5122080400:01:002:0287). Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 21.11.2013 року, посвідченого секретарем Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Картелян Л.І., зареєстрованого в реєстрі за № 440, [PERSON] заповіла усе її майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом вона матиме право - [PERSON] , [INFO] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 66857137 від 15.10.2021 року, наданої Ренійською районною державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 21.11.2013 року, зареєстрований за № 440, чинний, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Осіб, які мають право на обов`язкову частку після [PERSON] , померлої [INFO] , немає. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 246 від 03.03.2021 року, виданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який прийняв спадщину відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. №936/02-14 від 07.08.2020 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] та за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] , у зв`язку із відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавців на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved