Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 7628,35 грн. за кредитним договором № б/н від 05.08.2008 року. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тими обставинами, що відповідно до укладеного договору №б/н від 05.08.2008 року [PERSON] отримав(ла) кредит у розмірі 8050,00 гри. у вигляді: встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.01.2015 року. Спадкоємець [PERSON] мав право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 15.01.2015 року по 15.07.2015 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] (провадження у справі закрито, у зв`язку зі смертю, ухвала від 13.04.2021). Вказана обставина підтверджується копіями паспортів Позичальника та Відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . Позивачем 28.01.2019 року була направлена претензія кредитора до Вільнянської державної нотаріальної контори. 12.02.2019 року Позивачем було отримано відповідь Вільнянської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ "Приватбанк". 30.09.2019 року до спадкоємців, [PERSON] , [PERSON] (провадження у справі закрито, у зв`язку зі смертю, ухвала від 13.04.2021) було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором №б/н від 05.08.2008 року становить - 7628.35 грн., яка складається з 7628,35 - грн. - заборгованість за кредитом. Таким чином спадкоємець [PERSON] своїх зобов`язань відносно погашення заборгованості за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим Банк звернувся до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду письмові пояснення де просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував відносно задоволення позову з посиланням на відсутність зобов`язання погашення заборгованості. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 05.08.2008 року укладено кредитний договір №б/н відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 16.01.2015 року, видане Виконавчим комітетом Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Спадкова справа №23/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] (номер у спадковому реєстрі - 58522432) заведена у Вільнянській державній нотаріальній конторі Запорізької області на підставі претензії кредитора - ПАТ КБ «Приватбанк». Дослідивши зазначену спадкову справу судом встановлено, що жоден спадкоємець не ініціював участі у нотаріальному процесі (реалізації прав спадкоємця шляхом звернення до нотаріуса). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України. Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Отже, суд приходить до висновку, що право задоволення вимог кредитора набувається після набуття особою статусу - спадкоємця, визначення обсягу спадщини, (обсягу майнових прав та обов`язків, які одержуються спадкоємцем) та її вартості, та отримання правовстановлюючого документа (титулу) відносно отриманих майнових прав. Безумовно перехід зобов`язань за спадщиною від спадкодавця до спадкоємця невід`ємно та залежно пов`язується з переходом майнових прав за спадщиною від спадкодавця до спадкоємця та обмежується його вартістю. Формулювання законодавцем норми Закону у ст. 1282 ЦК України, (де спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину), словосполученням - «одержаного у спадщину» не є тотожним словосполученню «прийняв спадщину» (ст.1268 ЦК України), «спадкоємців, які прийняли спадщину» (ст.1281 ЦК України). На переконання суду, термін «прийняття спадщини» пов`язується з початком процедури реалізації права на спадщину, тобто її ініціюванням, а термін «одержання у спадщину» пов`язується із завершенням процедури реалізації права на спадщину, отриманням - правовстановлюючого документа відносно об`єкта спадщини та набуттям повного обсягу прав власника - права володіння, користування та розпорядження. Застосування іншого, призвело б до такого стану, коли до спадкоємця можливий перехід зобов`язань спадкодавця без переходу прав спадкодавця, без визначення їх обсягу та без обмеження зобов`язань обсягом одержаних майнових прав, що є несумісним з правовою природою спадщини. В світлі визначеного, суд приходить до висновку про залишення позову без задоволення. Питання розподілу судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed