Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Управління державного агентства рибного господарства у Харківській області звернулося до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Куп`янська міська територіальна громада про відшкодування шкоди, заподіяної водним живим ресурсам, посилаючись на те, що у ході рибоохоронної роботи, проведеної рейдовою групою Харківського рибоохоронного патруля, державним інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення від 24.07.2020 № 003596 за порушення [PERSON] правил рибальства, а саме, на березі р. Оскіл поблизу с. Пристін Куп`янського району Харківської області Кравцов А.Д. ловив забороненим знаряддям лову рибу сіткою з льоси у кількості 1 штука, з дерев`яного човна та виловив рибу: плітка 202 шт., краснопірка 26 шт., окунь 10 шт., загальною вагою 12 кг, чим порушив п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Завдав збитки рибному господарству України на суму 19108 грн. Постановою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26.08.2020 по справі № 628/2037/20 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340,00 грн. Вказана постанова суду набрала законної сили 08.09.2020 року. Питання щодо відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним порушенням не було вирішено, тому позивач звернувся до суду з порядку цивільного судочинства. На адресу відповідача [PERSON] . Управліням направлено лист-претензію від 06.05.2021 № 2-5-19/939-21 щодо добровільної сплати нанесеної шкоди, однак відповіді не отримано, збитки не відшкодовані. За таких обставин позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, начальник управління направив на електронну адресу суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника Управління, позов підтримує та просить задовольнити. Від третьої особи до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Куп`янської міської ради Харківської області, позов підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України. На зареєстровану у встановленому законом порядку адресу місця проживання [PERSON] , суд направляв рекомендовані повідомлення про виклик у судові засідання разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів, які повернулись до суду з відміткою про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив не надійшов. Згідно положень ч. 1 ст. 131 ЦПК України, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене та наявність одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів в порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. 24.07.2020 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення № 003596, в якому зазначено, що 24.07.2020 року о 10.30 год. громадянин [PERSON] ловив рибу з дерев`яного човна на річці Оскіл поблизу с. Пристін Куп`янського району Харківської області забороненим знаряддям лову риби сіткою з льоси в кількості 1 штука та виловив таку рибу: плітка 202 шт., краснопірка 26 шт., окунь 10 шт., загальною вагою 12 кг., чим порушив п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, за що\~передбачена відповідальність\~за ч.\~4\~ст.\~85\~КУпАП.\~Завдав збитки\~рибному господарству\~України на\~суму 19\~108\~грн. (а.с. 8-9). Викладені вище обставини підтверджуються також приймальним актом № 1057 від 24.07.2020 року, розпискою про прийняття на відповідальне зберігання вилученого майна від 24.07.2020 року, описом оцінкою за № 003596 від 24.07.2020 року, приймальним актом № 1057 від 24.07.2020 року, квитанцією про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення № 003596 від 24.07.2020 року (а.с.11-12). Згідно Акту на утилізацію від 27.07.2020 р. виловлена риба була утилізована, оскільки непридатна для споживання людиною та тваринами (а.с.13). Постановою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26 серпня 2020 року, яка набрала законної сили 08 вересня 2020 р., [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. на користь держави з конфіскацією знаряддя засобів вчинення правопорушення (а.с. 6). При цьому, у постанові зазначено, що відшкодування майнової шкоди може бути стягнено у порядку цивільного судочинства, як передбачено ч. 3 ст. 40 КУпАП. Згідно з розрахунком матеріальної шкоди до протоколу № 003596 від 24.07.2020 р., проведеного провідним державним інспектором Морозом В.В., шкода заподіяна державі незаконним виловом вищевказаних водних біоресурсів складає 19108,00 грн. (а.с. 10). Розмір шкоди визначено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21 листопада 2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу» і є належним доказом на підтвердження розміру заподіяної шкоди. На адресу відповідача [PERSON] Управлінням Державного агентства рибного господарства у Харківській області направлено лист-претензію від 06.05.2021 № 2-5-19/939-21 щодо добровільної сплати шкоди у розмірі 19108,00 грн. (а.с.14). Завдана шкода не відшкодована. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ст.13 Конституції України, ст.5 Закону України «Про тваринний світ» об`єкти тваринного світу, які перебуваються у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника об`єктів тваринного світу, які є природним ресурсом загальнодержавного значення, органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Відповідно до\~статті 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального та спеціального використання. Згідно зі\~статтею 27 Закону України «Про тваринний світ»\~у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах, встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюється на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. За пунктом 4 Тимчасового порядку ведення рибного господарства і здійснення рибальства, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 1192 від 28 вересня 1996 року, та пунктом 9 «Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 1126 від 18 липня 1998 року, рибальство повинно здійснюватись з додержанням норм та лімітів (квот), в місцях, в спосіб та із застосуванням знарядь, які встановлені правилами любительського і спортивного рибальства. Так, пунктом 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених\~наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань. Згідно з п. 2 Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 33 від 18.03.1999, сітки відносяться до промислових знарядь лову. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Відповідно до ст. ст. 47, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» заподіяна державі шкода внаслідок порушення природоохоронного законодавства підлягає відшкодуванню у повному обсязі і стягується до місцевого бюджету. Згідно з ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибного господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської діяльності та іншої діяльності, підлягає за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до п.6.2 «Правил любительського і спортивного рибальства» шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним ( з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209. Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачених\~ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особо, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Розрахунок суми завданих збитків проведено у відповідності до Правил. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про повне задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суми завданої шкоди водним живим ресурсам у розмірі 19108,00 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2270 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved