Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Заявник 18.04.2018 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання на території України, в якій просить встановити факт, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], постійно з 23 серпня 1991 року по теперішній час, в тому числі станом на 13 листопада 1991 року, проживав на території України. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] з 23.08.1991 року переїхав на території України та проживав разом із братом [PERSON] у с. Василівка, Біляївського району, Одеської області по вул. Кірова, буд. 90. з 28.07.2005 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], ДЕУ-894, кв. 1, з 14.03.2011 року заявник зареєстрований за адресою: [INFO]. 02.09.2008 року [PERSON] був документований паспортом громадянина України. На даний час [PERSON] має намір покинути територію України з метою лікування, оскільки він має захворювання з діагнозом «периферичний рак верхньої долі правої легені». ГУ ДМС України в Одеській області повідомили, що для перетинання кордону необхідно встановити факт того, що заявник з 23.08.1991 року безперервно на території України Ухвалою суду від 20.04.2018 року заяву [PERSON] було залишено без руху. Після усунення недоліків заяви ухвалою суду від 05.05.2018 року відкрите провадження по справі. В судовому засіданні заявник не зявився по причині захворювання, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги просить задовольнити повністю й ухвалити рішення в найбільш стислий термін в звязку з необхідністю виїзду за кордон для лікування. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. У звязку з наведеним суд вбачає можливим згідно ст.ч.1 ст.223, 294 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників процесу. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, дослідивши та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлені вимоги про встановлення факту проживання на території України не підлягають задоволенню, виходячи з наступних, встановлених судом обставин. Судом встановлено, що [PERSON] має паспорт громадянин України серії КМ №559464, виданий 02.09.2008 року Любашівським РВГУМВС України в Одеській області. З виписки з домової книги №6 Василівської сільської ради за 1987-1993 роки встановлено, що [PERSON] проживав у [INFO], відомості щодо заявника в даній довідці не значаться. З Довідки №53/1 від 23.03.2018 року, виданої Василівською сільською радою Біляївського району Одеської області вбачається, що [PERSON] проживав разом з своїм братом за адресою: Одеська обл.., Біляївський район, с. Василівка, вул. Кірова, буд. 90 з 23.08.1991 року, проте кінцевої дати мешкання за даною адресою довідкою не вказано. Згідно свідоцтва про одруження серії І-ЕД № 138469 від 06.09.2003 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] на території України. Заявник має дину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №200395, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області від 09.06.2004 року. З адресної довідки Любашівського РВ ГУ ДМС України в Одеській області встановлено, що [PERSON] уродженець [INFO] зареєстрований 28.07.2005 року в Одеській області м. Любашівка, ДЕУ-894 1, кв. 1. Випискою із медичної карти амбулаторного хворого, виданої національним інститутом раку від 15.03.2018 року підтверджується, що [PERSON] хворіє на периферичний рак верхньої лівої долі правої легені. Довідкою до акту огляду медико-соціального експертною комісією серії 12ААА №895957 встановлено, що [PERSON] 10.04.2018 року проходив первинний огляд, в результаті якого йому було встановлено інвалідність 2 групи у звязку з загальним захворюванням. Головним управлінням Державної міграційної служби в Одеській області своїм листом №5100.4.1.2-7460/51.1-18 від 07.05.2018 року [PERSON] було повідомлено, що ведеться службове розслідування щодо підстав оформлення на імя заявника паспорта громадянина України. У звязку з зазначеною перевіркою заявника просили зявитися до ГУ ДМС України в Одеській області. Доказів, щодо тверджень заявника, щодо повідомлення ГУ ДМС України в Одеській області, що для перетину державного кордону потрібно встановити факт безперервно проживання на території України суду не надано та матеріалами справи не підтверджується. Згідно зі ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 р. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 р. або 13.11.1991 р. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З заяви вбачається, що встановлення факту постійного проживання на території України необхідно [PERSON], для виїзду за кордон на лікування, проте матеріали справи не містять доказів на підтвердження вказаного. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що ГУ ДМС України в Одеській області зобовязало встановити факт, що заявник з 23.08.1991 року безперервно проживає на території України з метою перетинання кордону. Як зазначалося раніше ГУ ДМС України в Одеській області своїм листом повідомило заявника про те, що проводиться службове розслідування, щодо підстав оформлення на імя заявника паспорта громадянина України. Виходячи з положень Закону України «Про громадянство України», факт проживання на території України необхідний громадянам для того, щоб отримати громадянство України. Згідно ст. 5 Закону України «Про громадянство України» Документами, що підтверджують громадянство України, є: 1) паспорт громадянина України; 3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 4) тимчасове посвідчення громадянина України; 6) дипломатичний паспорт; 7) службовий паспорт; 8) посвідчення особи моряка; 9) посвідчення члена екіпажу; 10) посвідчення особи на повернення в Україну. При цьому суд враховує, що матеріали справи містять копію паспорта громадянина України [PERSON] серії КМ №559464, виданий Любашівським РВ ГУМВС України в Одеській області02.09.2008 року, та копію закордонного паспорту [PERSON]№ЕЕ231711 (строк дії паспорту до 03.07.2018 року), отже, підстав задоволення заяви про встановлення вказаного факту з метою виїзду за кордон судом не встановлено. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні заяви [PERSON]

Outcome: dismissed