Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

23 червня 2020 року АТ «Перший Український міжнародний банк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 43852 грн. 22 коп заборгованості за кредитним договором №26257018894088 від 12 липня 2012 року. Позов обгрунтований тим, що даний договір укладений між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», яке 19 липня 2016 року припинилось шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український міжнародний банк», та [PERSON] , який не виконує свої зобов`язання, внаслідок чого станом на 28 травня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 43852 грн. 22 коп., яка складається із 12578 грн. 84 коп заборгованості за кредитом, 24958 грн. 37 коп заборгованості за процентами, 265 грн. заборгованості за комісією, 6050 грн. 01 коп штрафних санкцій. Представник позивача Фацул М.В. просить позов задовольнити та розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У відзиві на позовну заяву від 26 серпня 2020 року відповідач [PERSON] позов не визнає, просить застосувати строки позовної давності, посилаючись на те, що між ним та ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» 12 липня 2012 року укладений кредитний договір на обслуговування карткового рахунку, відомості про правонаступника АТ «ПУМБ», зокрема докази про дату припинення та зняття з державної реєстрації ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» не отримував, відсутні докази заборгованості перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» на дату припинення юридичної особи, докази повідомлення відповідача про припинення ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та передачу на баланс ПАТ «ПУМБ», відсутній детальний розрахунок по тілу кредиту, за процентами, по комісії та штрафним санкціям станом на 28 травня 2020 року. Розрахунок заборгованості не є первинним обліковим бухгалтерським документом і не відповідає ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших фінансових операцій, розрахунок ніякими доказами не підтверджений, не підписаний ні бухгалтером, ні керівником, а тому не має ознак документа, позивачем не надано доказів на його погодження на збільшення тіла кредиту з 3000 грн. до 12100 грн., надана ксерокопія «Загальних умов відкриття та порядку ведення карткового рахунку та договору страхування» та ксерокопія Пропозиції укласти Договір карткового рахунку та Договір страхування (оферта) від 12 липня 2012 року, який не підписаний представником банку. Позивачем не надано допустимих доказів на підтвердження істотних умов договору, позивач не довів, яка кредитна картка була надана, який її номер, термін дії. Відповідач не був письмово повідомлений про зміну кредитора у зобов`язані, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Позовна давність пропущена. Згідно заяви від 19 серпня 2020 року представник відповідача [PERSON] адвокат Гринь Л.В. просить застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням наданих сторонами доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», яке 19 липня 2016 року припинилось шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український міжнародний банк», яке змінило назву на АТ «Перший Український міжнародний банк», та фізичною особою [PERSON] 12 липня 2012 року укладений договір карткового рахунку та договір страхування (оферта) №26257018894088, відповідно до якого ліміт овердрафту-3000 грн., строк користування овердрафтом-24 місяці, процентна ставка-0,0001% при здійсненні розрахункових операцій, та 36% при здійсненні інших дебетових операцій. Сторонами погоджені умови щодо сплати позичальником пені у розмірі 0,49% за кожен день затримки виконання зобов`язань. У повідомленні від 21 жовтня 2019 року позивач АТ «Перший Український міжнародний банк» повідомляє відповідача [PERSON] про правонаступництво АТ «Перший Український міжнародний банк» прав та обов`язків АТ «Банк Ренесанс Капітал», наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором GP-4794274 станом на 21 жовтня 2019 року у розмірі 35159 грн. 61 коп та необхідності її погашення. Дане повідомлення надіслано рекомендованим листом на адресу місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку,- [ADDRESS] . Положеннями ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] станом на час розгляду справи в [ADDRESS] . Відповідно до наданої позивачем виписки з рахунку заборгованість відповідача станом на 28 травня 2020 року становить 43852 грн. 22 коп., яка складається із 12578 грн. 84 коп заборгованості за кредитом, 24958 грн. 37 коп заборгованості за процентами, 265 грн. заборгованості за комісією, 6050 грн. 01 коп штрафних санкцій. Принцип змагальності згідно ст.12 ЦПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Під час розгляду справи відповідачем [PERSON] не подано суду належних та допустимих доказів щодо відсутності своїх зобов`язань по кредиту із позивачем, виконання обов`язків позичальника по кредитному договору від 12 липня 2012 року, спростування заборгованості у розмірі 43852 грн. 22 коп. Із врахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини згідно положень ст.ст.526, 599, 629, 1054 ЦК України. Під час розгляду справи відповідачем подано заяву про застосування позовної давності. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з ч.5 ст.261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу). Позовна заява, яка датована 29 травня 2020 року, подана до суду 23 червня 2020 року. Надана позивачем виписка з рахунку за період з 03 жовтня 2016 року по 28 травня 2020 року не містить даних щодо вчинення дій відповідача [PERSON] , як позичальника у кредитних правовідносинах, в межах строку позовної давності, зокрема, з 23 червня 2017 року. За таких обставин позивач звернувся до суду з позовом поза межами позовної давності, про застосування наслідків спливу якої заявлено відповідачем, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідач просить стягнути на його користь 6000 грн. витрат на правничу допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Зазначене підтверджується позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 20 вересня 2018 у справі №751/3840/15-ц. Правнича допомога відповідачу надана адвокатом Гринь Л.В.. Відповідно до звіту від 24 вересня 2020 року адвокатом Гринь Л.В. здійснено консультування та узгодження правової позиції, вивчення документів та узагальнення судової практики, підготовка процесуальних документів, зокрема, відзиву, сума правничої допомоги становить 6000 грн., які сплачені відповідачем згідно меморіального ордера від 07 серпня 2020 року. Матеріалами справи доведений факт надання правничої допомоги відповідачу адвокатом, надані суду належні документи дають підстави для вирішення питання про відшкодування витрат на його користь. Визначаючи суму витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню на користь відповідлача, суд враховує встановлені в судовому засіданні обставини, тривалість часу, затраченого адвокатом при наданні правничої допомоги, а також час, затрачений на складання процесуальних документів, підготовку інших документів до суду, у зв`язку із чим наявні підстави для висновку про компенсацію відповідачу витрат на правничу допомогу у сумі 3000 грн., що є співмірним зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг.

Outcome: dismissed