Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від яких народилась дитина син - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки було припинено з вересня 2008 року, оскільки сторони проживають окремо, малолітня дитина проживає з заявником. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині п'ять років, вона не пам'ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за весь цей час його не бачила. Також зазначила, що проживає з дитиною разом з батьками, дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійного розвитку, які сприяють належному вихованню дитини. Також зазначає, що у відповідності до рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 19 травня 2009 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини, які відповідач сплачував не регулярно та не в повному обсязі, також не надавав ніякої матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. З огляду на наведене позивачка вважає, що відповідач, свідомо не бажає приймати будь якої участі у вихованні дитини, од же вважає що є всі підстави позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов, з урахування уточнень, підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. В судовому засіданні адвокат відповідача [PERSON] - [PERSON] - позов не визнав, просив суд в його задоволенні позивачці відмовити за необгрунтовністю, одночасно надавши заперечення. В судовому засіданні представник Виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради - орган опіки та піклування Комсомольського району м. Херсона - Котько С.В. підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Прокурор - Денисенко В.С. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Свідок [PERSON], яка є подругою та співробітницею позивачки, в судовому засіданні пояснила, що з батьком дитини [PERSON] вона не знайома та ніколи його не бачила, з дитиною постійно знаходиться мати, яка утримує дитину та забезпечує її всім необхідним. Свідок [PERSON], яка є хрещеною матір'ю дитини [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що вона часто зустрічається та спілкується з позивачкою та її дитиною, однак батька останній раз бачила коли дитині було приблизно три місяці, про дитину повністю піклується мати. Свідок [PERSON], який є співробітником та знайомим позивачки, зазначив, що знайомий з батьком дитини [PERSON] та бачив його останній раз в 2008 році, дитиною займається мати. Свідок [PERSON], яка є подругою позивачки, в судовому засіданні зазначила, що з позивачкою та її дитиною спілкується досить часто, батько дитини, якого вона останній раз бачила коли дитині виповнився один рік, не займається вихованням сина, забезпеченням та вихованням дитини займається мати [PERSON] Свідок [PERSON], який є другом відповідача, пояснив суду, що з відповідачем [PERSON] знайомий з 2009 року,спочатку відповідач приймав участь у вихованні дитини, однак в подальшому в телефонних розмовах йому відмовляли в спілкуванні з нею. В 2010 році відповідач виїхав на заробітки до м. Києва, а потім до м.Харкова, де знаходиться на даний час. Свідок [PERSON], яка є матір'ю відповідача, в судовому засіданні зазначила, що позивачка [PERSON] після припинення спільного проживання з [PERSON] не дає йому можливості спілкуватися з їх спільною дитиною [PERSON] Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини та бажає спілкуватися з нею. На даний час [PERSON] перебуває на заробітках в м.Харкові. Свідок [PERSON], яка є подругою відповідача, зазначила, що [PERSON] в 2010 році виїхав на заробітки до м. Києва, а потім до м. Харкова, зі слів відповідача знає, що йому не надавали можливості спілкувався з дитиною [PERSON] Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, адвоката відповідача та думку органів опіки та піклування, прокурора, свідків суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у незареєстрованому шлюбі, від якого, відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні від 31 липня 2008 року, актовий запис №462 - [PERSON], [PERSON] є батьками - [PERSON], [INFO]. З грудня 2008 року відносини між [PERSON] та [PERSON] погіршились і з того часу вони проживають окремо. Малолітня дитина проживає за місцем проживання матері - [PERSON], а саме за адресою: [ADDRESS], батько - [PERSON] проживає в м. Харкові. Висновок виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради - органу опіки та піклування Комсомольського району у м. Херсоні про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO] представником органу опіки в судовому засіданні надано не було. Також судом встановлено, що відповідач не дає згоди на позбавлення його батьківських прав. Він цікавиться життям та здоров'ям малолітнього сина, має бажання брати участь у його вихованні. Згідно ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. З огляду на наведене вбачається, що позивачка не надала суду доказів, та в судовому засіданні не встановлено фактів винної поведінки [PERSON] по відношенню до сина [PERSON] чи свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками. Також в судовому засіданні не встановлено, що [PERSON] є хронічним алкоголіком або наркоманом, свідомо ухилилася від своїх батьківських обов'язків, заборгованості по сплаті аліментів за рішенням суду на день розгляду вказаної цивільної справи не мав. Тому враховуючи ті фактори, які в сукупності призвели до такої події, наступну поведінку батька та відношення до ситуації, яка склалася, бажання спілкування з дитиною, бажання виправити допущені помилки, суд вважає, що ці дії відповідача не є свідомим нехтуванням своїми обов`язками по вихованню дитини. Також суд вважає, що позбавлення батьківських прав відносно батька [PERSON] є крайньою мірою, яка в даному випадку не може застосовуватись, од же у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав позивачці слід - відмовити.

Outcome: dismissed