Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що наказом в.о.начальника Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 09 січня 2016 року №218-СГ матері позивача [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території колишньої Каплинцівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області за межами населених пунктів. За життя [PERSON] розпочавши процес приватизації вказаної земельної ділянки, виготовила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, земельній ділянці присвоєний кадастровий номер 5323883200:00:025:0019 та вказана земельна ділянка виділена у натурі (на місцевості). [PERSON] померла [INFO] та за життя не отримала правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку, та не зареєструвала своє право на неї в установленому законом порядку. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло також її право на отримання безоплатно у приватну власність зазначеної ділянки. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, позивач як спадкоємиця за законом першої черги, вчасно звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори, проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом державний нотаріус їй відмовила, у зв`язку з тим,\~що на вказану спадкову земельну ділянку відсутній документ, який би посвідчував зареєстроване право власності спадкодавця. Просить суд визнати за позивачем право на завершення приватизації земельної ділянки на її ім`я. Представник позивача [PERSON] адвокат Ковтун М.В. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.ст. 12, 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла мати [PERSON] [PERSON] (а.с. 8, 10). Відповідно довідки виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області № 127 від 23.06.2021, [PERSON] , [INFO] , дійсно на час смерті [INFO] була зареєстрована у [ADDRESS] . Разом з нею на час її смерті були зареєстровані: донька [PERSON] та онук [PERSON] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на завершення приватизації земельної ділянки, яка була надана померлій для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, розташована на території колишньої Каплинцівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, за межами населеного пункту. За життя спадкодавець [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, але не встигла її завершити у зв`язку зі смертю, у т.ч.: зареєструвати право власності на земельну ділянку на своє ім`я. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 218-05 від 09.01.2016 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовно пролею 2,0 га земельсільськогосподаоського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Каплинцівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області за межами населених пунктів (а.с. 12). На виконання вищевказаного наказу за замовленням [PERSON] приватним підприємством «Землеустрій-2010» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Квплинцівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області за межами населених пунктів (а.с. 14-27). Земельна ділянка, виділена [PERSON] , відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМ\~України від\~17\~жовтня 2012\~року за\~№ 1051 є сформованою, їй присвоєний кадастровий номер 5323883200:00:025:0019. Проведення 07.03.2017 державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер 5323883200:00:025:0019, згідно розробленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з присвоєнням вказаному об`єкту нерухомого майна кадастрового номеру та внесенням відомостей про дану земельну ділянку (площі, цільового призначення цільового призначення, форми власності тощо) до Державного земельного кадастру України, підтверджується відміткою Головногоуправління Держгеокадастру у Полтавській області на технічній документації, виготовленій на ім`я спадкодавця [PERSON] . Із вказаної технічної документації із землеустрою вбачається, що межі спірної земельної ділянки встановлено в натурі (на місцевості) (копія витягу з технічної документації із землеустрою додається). Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача\~земельних ділянок\~у власність\~громадян провадиться\~у разі: в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Порядок безоплатної приватизації земельної ділянки державної або комунальної власності громадянами здійснюється у порядку, визначеному ст. 118 ЗК України. Норма безоплатної передачі земельної ділянки громадянину за цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства становить не більше 2,0 гектара (п. б ч. 1 ст. 121 ЗК України). Як вбачається зі змісту ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України процедура приватизації земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у т.ч. для ведення особистого селянського господарства, розпочинається після звернення громадянина до відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування, який надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Згідно зі статтею 79 ЗК України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Законодавством також встановлено, що межі земельних ділянок визначаються в технічній документації із землеустрою та в натурі (на місцевості) У відповідності до вимог ч.ч. 1, 3, 4, 9, 10 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації. Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 80, п. "г" ч. 1 ст. 81 та ч. 1 ст. 131\~ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема, спадкування. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, позивач як спадкоємиця за законом першої черги, вчасно звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори, проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом державнимнотаріусом їй\~було відмовлено,\~у зв`язку\~з тим, що на вказану спадкову земельну ділянку відсутній документ, який би посвідчував зареєстроване право власності спадкодавця (а.с. 11). З огляду на те, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку за життя спадкодавця проведена не була, а тому правовстановлюючі документи, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно (земельну ділянку) відсутні, нотаріусом повідомлено про неможливість оформлення у нотаріальному порядку вказаної спадщини. Відповідно п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Згідно роз`яснень, викладених у п. 3.5 листа визначено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до Законів України\~«Про державний\~земельний кадастр» та «Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно зі статтею 5\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Отже, до спадкової маси входить також право на завершення приватизації спірної земельної ділянки, у т.ч. на реєстрацію в реєстраційних органах права власності на цю ділянку, оскільки право на завершення процедури приватизації, яке належало померлій [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, яка є спадкоємцем померлої, та підлягає захисту в судовому порядку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі\~\~№ 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки. Зокрема, суд дійшов висновків що: «Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку». Згідно правового висновку Верховного суду викладеного у постанові від 29.08.2019 року, у справі №554/1195/17 слідує, що наявність чи відсутність відмови органу приватизації не є обов`язковим фактом, з яким закон пов`язує можливість ухвалення судом рішення про визнання за спадкоємцем права на завершення приватизації. Оскільки відповідно до чинного законодавства України, починаючи з 01.01.2013 року і по теперішній час державні акти про право власності на землю не видаються, а з огляду на положення ст. 126 ЗК України, якою визначено, що право власності оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», необхідно надати право позивачам на завершення процедури приватизації, у т.ч. на реєстрацію в реєстраційних органах права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, кадастровий номер 5323883200:00:025:0019, що розташована за адресою: Полтавська область Пирятинський район Каплинцівська сільська рада. Визначаючи норми матеріального права, що підлягають застосуванню та надаючи правову кваліфікацію фактично розглядуваним у справі правовідносинам, суд виходить з того, що до спадкових відносин підлягають застосуванню правила книги шостої Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено судом, згідно ст.1261 Цивільного кодексу України позивач, є спадкоємцем першої черги після померлої [PERSON] за законом, тому має право на її спадкове майно в порядку спадкування. Згідно ст.\~1218\~ЦК України\~до складу\~спадщини входять\~усі права\~та обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті, тому позивач як спадкоємець першої черги померлої [PERSON] за законом мають право на вказане спадкове майно. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, проте за життя не завершила її, не отримавши документа, що підтверджує право власності на земельну ділянку та не зареєструвавши у встановленому законом порядку право власності на зазначену земельну ділянку. Водночас, у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець, та не встиг закінчити, передбачена можливість визнання у судовому порядку такого права за спадкоємцем. Позивач прийняла спадщину за законом, а тому успадкували право на завершення процедури приватизації земельної ділянки та державну реєстрацію права власності на неї, яке мала спадкодавець, але в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації та зареєструвати своє право на спадкове майно. Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved