Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов позивачка обґрунтувала тим, що 04 жовтня 2015 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, проживають вони окремо, спільно нажитого майна не мають. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання сторони не з'явилися, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову. Відповідно до заяви від 06.10.2016 року, [PERSON] заявлений позов підтримала повністю, просила його задовольнити, а справу слухати у її відсутності. Також позивачка просила визначити місце проживання дитини разом з нею, і після розлучення просила залишити їй прізвище [PERSON] Судові витрати просила з відповідача не стягувати. Зі змісту заяви [PERSON] від 06.10.2016 року вбачається, що він вимоги позову повністю визнає, проти його задоволення не заперечує та просить розглядати справу без його участі, проти проживання їх дитини разом з матір'ю не заперечує. Оскільки сторони подали вищезазначені заяви, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що 04 жовтня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] актовий запис № 424, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.3). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] актовий запис №253 виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 4). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просив судові витрати з відповідача не стягувати.

Outcome: approved