Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Ярова С.В. звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] до відповідача, вказавши, що 25 вересня 2004 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб. За час шлюбу сторонами придбано майно : диван-ліжко вартістю 1500 грн., крісла в кількості 2 шт. на суму 900 грн., диван «Малютка» вартістю 800 грн., тахта вартістю 1345 грн., дерев'яні стільці коричневого кольору (4 шт.) всього на суму 550 грн., дерев'яні стільці червоного кольору (4 шт.) всього на суму 550 грн., дитяча стінка (1шт.) вартістю 1100 грн., дитяче ліжко (2 шт.) всього на суму 2500 грн., двоспальне ліжко з ортопедичним матрацом (1 шт.) вартістю 4 000 грн., телевізор «Supra» вартістю 1500 грн., телевізор «Soni» вартістю 950 грн., телефон «Panasonik» вартістю 61 грн., прихожа вартістю 1100 грн., шифоньєр та трельяж з дзеркалами вартістю 800 грн., журнальний стіл вартістю 400 грн., кухонний гарнітур вартістю 1500 грн., кухонна нержавіюча мийка вартістю 450 грн., стіл кухонний з чотирма стільцями вартістю 600 грн., холодильник вартістю 2200 грн., пральна машина вартістю 1450 грн., пилосос вартістю 400 грн., бойлер об'ємом 80 л. вартістю 1100 грн., пластикові комоди (3 шт.) всього на суму 750 грн. Вартість сумісно придбаного майна складає 26 506 грн. Окрім того, за час спільного проживання в 2011-2012 роках здійснено ремонт трикімнатної квартири [ADDRESS] на суму 14 312,64 грн., що підтверджується відповідними квитанціями, з яких 7200 грн. позивачка оформила кредит за договором, укладеним 22 вересня 2011 року з ПАТ «Дельта Банк». 05 червня 2014 року на підставі заочного рішення Новокаховського міського суду Херсонської області шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу, 27 липня 2014 року відповідач здійснив по відношенню до позивачки та її неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] кримінальне правопорушення, у зв'язку з чим, ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 05.12.2014 року до [PERSON] застосовано примусові заходи медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу з посиленим режимом. Внаслідок припинення шлюбу та у зв'язку з напруженими відносинами між сторонами, позивачка виїхала з квартири відповідача в найману квартиру, в якій з вересня 2014 року проживає з дітьми. Домовленості з приводу поділу спільного майна з відповідачем не досягнуто, що порушує майнові права позивачки. Просила суд поділити спільне майно подружжя, виділивши [PERSON] в натурі наступне майно : диван-ліжко вартістю 1500 грн., крісла в кількості 2 шт. на суму 900 грн., дерев'яні стільці червоного кольору (4 шт.) всього на суму 550 грн., дитячу стінку (1шт.) вартістю 1100 грн., дитяче ліжко (2 шт.) всього на суму 2500 грн., телевізор «Supra» вартістю 1500 грн., прихожу вартістю 1100 грн., холодильник вартістю 2200 грн., пральну машину вартістю 1450 грн., пилосос вартістю 400 грн., пластикові комоди (3 шт.) на суму 750 грн., всього на суму 13 950 грн. , що перевищує ідеальну частку на 2,6 %, яка в грошовому еквіваленті більше на 697 грн. від ідеальної частки. Виділити [PERSON] в натурі наступне майно : диван «Малютка» вартістю 800 грн., тахту вартістю 1345 грн., дерев'яні стільці коричневого кольору (4 шт.) всього на суму 550 грн., двоспальне ліжко з ортопедичним матрацом (1 шт.) вартістю 4 000 грн., телевізор «Soni» вартістю 950 грн., телефон «Panasonik» вартістю 61 грн., шифоньєр та трельяж з дзеркалами вартістю 800 грн., журнальний стіл вартістю 400 грн. кухонний гарнітур вартістю 1500 грн., кухонну нержавіючу мийку вартістю 450 грн., стіл кухонний з чотирма стільцями вартістю 600 грн., бойлер об'ємом 80 л. вартістю 1100 грн. всього на суму 12 556 грн., що менше від ідеальної частки на 2,6 %, яка в грошовому еквіваленті менша на 697 грн. від ідеальної частки. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за відступ від ідеальної частки, а саме за збільшення її частки спільного рухомого майна на 2,6 % у сумі 697 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за 1/2 частину вартості будівельних матеріалів, витрачених в процесі ремонту квартири [ADDRESS] в сумі 7 156,32 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, тому суд за згодою позивачки розглядає справу в заочному порядку на підставі ст. 224-233 ЦПК України, за наявними в справі доказами. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували між собою в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2004 року. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 05.08.2011 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] загальною площею 61,8 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м. Заочним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 червня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З 10.09.2014 року позивачка разом з дітьми - [PERSON] та [PERSON] проживають в найманій квартирі, що підтверджується договором найму житлового приміщення. З договору № 003-21917-220911 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 22.09.2011 року слідує, що [PERSON] отримано в кредит грошові кошти в сумі 7200 грн. З товарних чеків слідує, що в магазині «Мрія господарки» 06.06.2010 року сторонами придбано телевізор «Supra» вартістю 1500 грн., в магазині салон «Меблі» 05.08.2006 року придбано «Тахту» вартістю 1345 грн., з гарантійного талону вбачається, що 24.04.2005 року в магазині «Світ техніки» придбано телефон «Panasonik» вартістю 61 грн. З чеків наданих позивачкою слідує, що протягом 2011-2012 років ними витрачалася спільні кошти на придбання будівельних матеріалів в сумі 14 312,64 грн. на ремонт квартири, в якій вони проживали разом як подружжя з відповідачем. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON] слідує, що все майно зазначене в позові позивачкою придбане за період її шлюбу з [PERSON], за кошти зароблені нею та взяті в кредит, оскільки [PERSON] ніде не працював, спальню, прихожу, шифоньєр та трельяж подаровано сім'ї тіткою [PERSON] Протягом 2011-2012 року в квартирі, де проживало подружжя здійснювався ремонт, позивачкою придбавалися будівельні матеріали, на даний час в квартирі проживати неможливо, бо [PERSON] здійснює неправомірні дії по відношенню до колишньої дружини та її дитини. В добровільному порядку вони не можуть вирішити спір стосовно спільно набутого майна. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст.65 ч.4 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Згідно зі ст. 70, 71 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до п.22, 23,24 Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя",поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК , ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). З матеріалів справи слідує, що подружжя [PERSON] перебувало в зареєстрованому шлюбі. За час спільного сумісного проживання в шлюбі вони придбали майно на загальну суму 26 506 грн. Факт придбання зазначеного в позові майна за час спільного проживання подружжя підтверджується товарними чеками, гарантійними талонами та показаннями свідків, вартість придбаного майна, про поділ якого просить позивачка не оспорюється сторонами, тому суд виходить з вартості майна, зазначеної позивачкою. Вартість майна, яке просить виділити собі позивачка є більшою, ніж ідеальна частка в майні подружжя (26 506 грн. : 2= 13253 грн.) на 697 грн., позивачка не заперечує проти стягнення з неї на користь відповідача грошової компенсації різниці в частках, тому суд вважає, що вказане майно : диван-ліжко вартістю 1500 грн., крісла в кількості 2 шт. на суму 900 грн., дерев'яні стільці червоного кольору (4 шт.) всього на суму 550 грн., дитячу стінку (1шт.) вартістю 1100 грн., дитяче ліжко (2 шт.) всього на суму 2500 грн., телевізор «Supra» вартістю 1500 грн., прихожу вартістю 1100 грн., холодильник вартістю 2200 грн., пральну машину вартістю 1450 грн., пилосос вартістю 400 грн., пластикові комоди (3 шт.) на суму 750 грн., всього на суму 13 950 грн., підлягає виділенню у власність позивачці, враховуючи ту обставину, що з нею проживають діти і зазначене в переліку майно необхідне для забезпечення умов проживання та утримання неповнолітніх дітей, із стягненням на користь відповідача грошової компенсації в сумі 697 грн. Решта майна підлягає виділенню у власність відповідача. Окрім того, сторонами за час шлюбу проводилися ремонтні роботи в трикімнатній квартирі, що перебуває у власності відповідача [PERSON], витрати понесені сторонами на придбання будівельних матеріалів, сантехніки складають 14 312,64 грн., які підтверджуються чеками на придбання будівельних матеріалів та показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні. На даний час позивачка не користується квартирою через відносини, які склалися з відповідачем, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача 1/2 частину витрат, понесених на придбання будівельних матеріалів для ремонтування квартири в сумі 7 156,32 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в сумі 1038,40 грн., оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved