Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивачка за первісним позовом звернулася з позовом до відповідача за первісним позовом про поділ майна подружжя. Відповідач за первісним позовом подав до суду зустрічну позовну заяву до позивачки за первісним позовом про виділення частки із майна, що є спільною сумісною власністю. Позивачка за первісним позовом, зменшивши свої позовні вимоги, свій позов підтримала та суду пояснила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28.07.1984 року по 28.05.2008 року. За час спільного проживання ними було придбано квартиру [ADDRESS]; земельну ділянку під забудовою квартири [ADDRESS], загальною площею 121 кв.м.; комплекс зернотоку по [ADDRESS]. У зв»язку із розірванням шлюбу виникла необхідність поділу спільного майна, оскільки воно є майном подружжя, а тому має право на 1/2 його частину. Просила позов задоволити. Відповідач з первісним позовом - позивач за зустрічним позовом, свій позов підтримав та суду пояснив, що він перебував з позивачкою за первісним позовом у зареєстрованому шлюбі, який 28.05.2008 року розірвав. Під час шлюбу ними було придбано квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS], комплекс зернотоку по [ADDRESS]. Оскільки дане майно є спільною сумісною власністю подружжя, то після розірвання шлюбу має право на його половину. Проте вважає, що за ним слід залишити у власності квартиру [ADDRESS], 1/2 частку комплекс зернотоку по [ADDRESS] та [PERSON] передати у власність квартиру [ADDRESS], 1/2 частку комплекс зернотоку по [ADDRESS]. Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд приходить до переконання, що первісний позов [PERSON] слід задоволити повністю та зустрічний позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.07.1984 року по 28.05.2008 року. Згідно ст.60 СК України, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Кожна річ, набуто за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної власності подружжя. З пояснень позивачки за первісним позовом сторонами під час подружнього життя и нажито нерухоме майно, яке складається з квартири [ADDRESS], земельної ділянки під забудовою квартири [ADDRESS], загальною площею 121 кв.м., комплексу зернотоку по [ADDRESS]. Згідно ст. 69 ч.1 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, їх частки є рівними. За таких обставин, оскільки відповідач за первісним позовом визнав, що вищевказане майно, яке зазначила позивачка за первісним позовом, набуте під час шлюбу, то воно є об"єктом права спільної власності подружжя, а тому підлягає розподілу в рівних часках. Відповідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Виходячи з вищевказаної норми Закону, суд не бере до уваги позовну вимогу відповідача за первісним позовом щодо розподілу квартири [ADDRESS], оскільки останнім не надано докази, що дане майно є спільною сумісною власністю подружжя. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 60, 69 ч.1, 70, 72 СК України, ст. ст. 364 ч.1, 370, 372 ЦК України та

Outcome: dismissed