Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

06 квітня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулось ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначено, що 31 березня 2006 року між акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Аваль Україна» (правонаступником всіх прав і обов'язків якого є ЗАТ "ОТП Банк" правонаступником якого в свою чергу є ПАТ "ОТП Банк") та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001/3793/06. Згідно умов кредитного договору та Додаткового договору від 27.09.2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 3 000 гривень. Згідно умов договору факторингу № 01/06/11 від 25 червня 2011 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № 001/3793/06 від 31.03.2006 року. [PERSON] належним чином взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим його заборгованість становить 1 097,25 гривень. На підставі викладеного, просить суд стягнути на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № 001/3793/06 від 31.06.2006 року у розмірі 1 097,25 гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився. Надав заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. Проти постановлення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, оскільки проти цього не заперечував представник позивача, судом, відповідно до положень ст.224 ЦПК України, прийнято рішення про заочний розгляд справи. У зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін судове засідання не фіксувалося за допомогою технічних засобів. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 31 березня 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001/3793/06 та додатковий договір від 27.09.2007 року за умовами яких Банк відкрив Позичальнику картковий рахунок із встановленням відновлювальної кредитної лінії в межах кредитного ліміту у розмірі 3 000 гривень строком на 1461 календарний день. Згідно умов договору [PERSON] зобов'язався вчасно та у повному обсязі погашати мінімальний платіж. Однак відповідач умов кредитного договору не дотримувався, тому станом на 04.03.2015р. заборгованість відповідача за кредитним договором становить 1 097,00 гривень, що підтверджено наданим розрахунком заборгованості за кредитними договором №001/3793/06 від 31.03.2006 року. Згідно з умовами договору факторингу № 01/06/11 від 25 червня 2011 року та Додатку №1 до вказаного договору ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги в тому числі і за кредитним договором № 001/3793/06 від 31.03.2006 року. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїм прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо прав вимоги до [PERSON] за кредитними договорами № № 001/3793/06 від 31.03.2006 року та. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. В силу ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. З урахуванням викладеного, вимог позивача щодо стягнення на його користь з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 001/3793/06 від 31.03.2006 року у сумі 1097,25 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved