Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] та просить стягнути солідарно з відповідачів 15000 грн. (пятнадцять тисяч гривень) моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 24 березня 2016 року у справі №560/104/16-к за обвинуваченням [PERSON] та [PERSON], останніх було визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289 та ч.2 ст. 185 КК України. В ході розгляду кримінального провадження судом було встановлено, що відповідачі за попередньою змовою незаконно заволоділи його транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак [NUMBER], вартістю 22815 грн. та викрали з даного автомобіля авто магнітолу марки «Pioneer DEH-2920MP» вартістю 383 грн. Таким чином, йому було завдані матеріальні збитки на загальну суду 23198 грн., які були відшкодовані засудженими. Окрім матеріальних збитків, неправомірними діями відповідачів йому було також завдано моральної шкоди, спричиненої моральними стражданнями. які позначили негативні зміни у його житті, а саме: пригнічені думками та спогадами про наслідки події, страх можливого повторення подій, негативні переживання, потреба в униканні аналогічних обставин, тривога, емоційні реакції при згадуванні вказаної події, почуття образи, обурення, приниженої гідності. Крім того, його було позбавлено можливості користуватися благами та перевагами, які дає транспортний засіб. Заподіяно хвилювання, яке повязане з організацією та налагодженням ритму життя, а також емоційний дискомфорт, повязаний з тим, що володіння автомобілем підкреслювало його статус самодостатньої і незалежної людини, однак після вчиненого відповідачами злочину, він відчув себе залежним від вказаних вище обставин. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та просили суд відмовити в його задоволенні. Вислухавши сторони, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.9 Постанови №4 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року (із змінами і доповненнями) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди позивачу, суд виходить з конкретних обставин справи, які мають суттєве значення, приймає до уваги характер, тривалість та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнав позивач, та, враховуючи вимоги розумності, виваженості і справедливості, вважає, що позивач не довів у судовому засідання спричинення йому душевного болю, страждань, а тому вказана компенсація моральної шкоди не відповідає дійсним стражданням позивача. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб які беруть участь у справі, виникає спір. Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд, зважаючи на вищевикладене, вважає, що позивачем не надано достатніх доказів, які б свідчили про спричинення йому моральних страждань внаслідок дій відповідачів, на які він посилається. Єдиною підставою спричинення моральної шкоди, зазначену позивачем у позовній заяві, є те, що відповідачі заволоділи його транспортним засобом та викрали у нього автомагнітолу, чим завдали збитків на суму 23198 грн., які були повністю йому відшкодовані, тому після злочину, він відчув себе залежним від вказаних обставин, що не вселяє оптимізму у його життя. Отже, суд бере до уваги те, що відповідачі в повному обсязі відшкодували завдану ними матеріальну шкоду, що, у свою чергу, виключає підстави для моральних страждань позивача, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed