Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить зменшити розмір аліментів, утриманих з нього за рішенням Рівненського районного суду від 10 червня 2008 року на користь відповідача на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] і визначити аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн., але не менше 30% щомісячного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що за рішенням Рівненського районного суду від 10 червня 2008 року з нього утримуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] до її повноліття в розмірі 300 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На час прийняття даного рішення дитині було два роки і прожитковий мінімум дитини до шести років становив 538 грн. За його матеріальним становищем на той час він був спроможний сплачувати половину вказаного прожиткового мінімуму. Однак на даний час дитині дев'ять років і прожитковий мінімум становить 1455 грн. Зважаючи на те, що у нього заробітна плата складає 1400-1500 грн., то на утримання дочки треба виплачувати половину його заробітної плати, незважаючи на те, на його утриманні знаходиться і син [PERSON], [INFO]. Крім того, за домовленістю із відповідачем, на ньому лежить обов'язок по купівлі всього необхідного дітям до школи (письмове приладдя, зошити та ін.), а також по купівлі верхнього одягу та взуття. Тому, він за своїм матеріальним станом не може сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі. У судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви позовні вимоги визнає повністю та просить справу розглянути без її участі. Оцінивши та дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 10 червня 2008 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 березня 2008 року і до повноліття дитини. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, Пленум Верховного Суду України у своїх роз'ясненнях, викладених у п.17 постанови від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також вказав, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Після внесення змін до ч.2 ст.182 СК України, тобто з 15.10.2005 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину становить не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 184 СК України передбачено лише один виняток з вищезгаданого правила: якщо аліменти судом визначено у твердій грошовій сумі і вона менше згаданих 30 %, то на суму різниці дитині призначається державна допомога. Тобто даною нормою Закону передбачено, що мінімальний розмір аліментів (не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) визначається лише при визначенні розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. У даному випадку, стягнення аліментів з позивача здійснюється у твердій грошовій сумі, а тому судом, в таких випадках, не встановлюється мінімальний розмір аліментів, які має сплачувати платник аліментів. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд враховує зазначену позивачем обставину про те, що на даний час за рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 10 червня 2008 року з нього стягується більше половини його заробітку, що ставить його у скрутне матеріальне становище. Також суд зважає на те, що крім стягнення з позивача аліментів на утримання дочки, він утримує і сина [PERSON], [INFO] та крім цього надає додаткову матеріальну допомогу на купівлю одягу, взуття, шкільних предметів тощо. Оскільки зазначені позивачем обставини не спростовані відповідачем, тому суд визнає їх поважними та такими, що потребують врахування при вирішенні питання про зміну розміру аліментів. Враховуючи вищенаведене, суд рахує, що визначений рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 10 червня 2008 року розмір аліментів підлягає зменшенню в частині визначення мінімального розміру аліментів.

Outcome: dismissed