Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом про \~ продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, \~мотивуючи тим, що \~ 04 січня 1999 року в селі Вища Кропивна Немирівського району Вінницької області померла її матір, [PERSON]. 28 березня 2013 року в тому ж населеному пункті помер її батько, [PERSON], який був зареєстрований та постійно проживав однією сімєю зі своєю дружиною [PERSON] на день її смерті за однією адресою: Вінницька область Немирівський район с. Вища Кропивна вул. Річкова, буд. № 5. Ніхто із батьків заповіту після себе не залишив. Після смерті матері, [PERSON], відкрилася спадщина за законом, яку за життя фактично прийняв її батько (чоловік [PERSON]), [PERSON], на підставі пункту 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу УРСР, що діяла на дату відкриття спадщини. Зазначена вище спадщина складається із права на земельну частку (пай) розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0380478, виданого Немирівською райдержадміністрацією Вінницької області 29.07.1997 року і зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 31.07.1997 року за № 18. [PERSON] звернулася до Немирівської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, однак отримала відмову з підстав попуску строку подачі заяви для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради, в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає не заперечує проти їх задоволення. Суд заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, у звязку з чим не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28 березня 2013 року помер [PERSON], рідний батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 258799, виданим виконкомом Вищекропивнянської сільської ради Немирівського району Вінницької області 01 квітня 2013 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. Після смерті [PERSON], залишилася спадкоємцем за законом: його рідна дочка [PERSON]. Відповідно до\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини згідно вимог\~ст. 1270 ЦК України\~встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини передбачені\~ст. 1272 ЦК України\~якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В свою чергу, позивачка [PERSON], відповідних дій, спрямованих на прийняття спадщини, не вчинила, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не зверталася, що підтверджується даними її позовної заяви, хоча про факт смерті спадкодавця її було достовірно відомо, вона була присутня на похороні. Відповідно до п. 24 Постанови ПВС України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні і положення ч.3\~ст.1272 ЦК України не застосовуються. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Позивачка посилається на те, що в передбачений законом шестимісячний строк, вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не була обізнана з порядком прийняття спадщини. Проте, суд вважає, що будучи обізнаною про смерть спадкодавця, позивачка не надала жодних належних доказів наявності поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини з дня відкриття спадщини протягом шести місяців. Крім того, в справі відсутні будь-які відомості що позивач взагалі зверталася до нотаріальної контори, але її було відмовлено у оформленні спадщини. За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. За вказаних обставин, суд не вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини посилання позивачки та ті обставини, що вона не була обізнанана з законодавством про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 28 березня 2013 року, після смерті якого пройшло більше пяти років. Суд вважає, по-перше, матеріли справи не містять жодних доказів про наявність вказаних позивачем обставин, по-друге, вказані позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини , яка залишилася після смерті її батька, на думку суду, не повязані з обєктивними, непереборними та істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини з дня відкриття спадщини протягом шести місяців. На протязі вказаного періоду, а саме 5 років, позивачка, якій було достовірно відомо про смерть батька, жодним чином не вчинила будь\~яких дій, спрямованих на отримання спадщини, яка залишилася після його смерті. Суд вважає, що в даному випадку, правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачу відсутні і тому положення ч.3\~ст.1272 ЦК України\~не можуть бути застосовані. На підставі зазначеного, суд вважає, що підстав, для задоволення позовних вимог позивача немає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed