Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У поданій в суд позовній заяві позивач [PERSON] просить визначити їй додатковий строк тривалістю у три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 11 лютого 2015 року, обґрунтовуючи тим, що вона є спадкоємцем за заповітом майна останньої. Однак у встановлений законом шестимісячний строк спадкове майно після смерті мами не прийняла з поважної причини, оскільки спадкодавець до дня смерті проживала разом з нею, а тому вважала себе такою, що прийняла спадщину. Позивач та представник відповідача у судове засідання повторно не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданої позивачем заяви позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. При таких умовах суд вважає за можливе винести згідно ч.4 ст.169 ЦПК України заочне рішення. Третя особа та його представник заперечують щодо надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, пояснюючи тим, що [PERSON] мала можливість прийняти спадщину своєчасно у передбачений законом шестимісячний строк, пропустила його без поважних причин та знаючи про наявність інших спадкоємців не повідомила суд про ці обставини, повторно подавши позов до суду. Заслухавши пояснення третьої особи, його представника, зясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Установлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [INFO] є донькою [PERSON], яка 11 лютого 2015 року померла в с.Бубнівка Волочиського району Хмельницької області, що підтверджується відповідними свідоцтвами. Відповідно до ст.ст.1222, 1223 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, складеним останньою 09 лютого 2015 року у с.Бубнівка Волочиського району Хмельницької області та посвідченим секретарем виконкому сільської ради у звязку з хворобою вдома, який зареєстровано у реєстрі №13. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08 травня 2015 року Здолбунівською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №121/2015 на майно померлої [PERSON] за заявою її сина [PERSON] про прийняття останнім спадщини за заповітом, складеним померлою 26 січня 2012 року, який зареєстровано за №14. Чинність заповітів [PERSON], складених 26 січня 2012 року та 09 лютого 2015 року підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 08 травня 2013 року. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] до дня смерті була зареєстрованою [INFO], яке у розумінні положень ст.29 ЦК України та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є її постійне місце проживання. Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Доказів тимчасової реєстрації місця проживання [PERSON] за місцем проживання позивача [PERSON] у с.Бубнівка Волочиського району Хмельницької області позивачем суду не надано. У встановлений ст.1270 ЦПК України шестимісячний строк для прийняття спадщини [PERSON] з відповідною заявою до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не звернулася, належні докази своєчасного подання заяви у Волочиську районну державну нотаріальну контору відсутні, а тому вважається такою, що не прийняла спадщину, у звязку з чим у вересні 2015 року та у грудні 2015 року вона повторно звернулася до суду з цим позовом. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що суд може визначити спадкоємцю додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, якщо строк для прийняття спадщини спадкоємцем пропущено з поважної причини. Таких поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, позивачем не наведено, а юридична необізнаність особи щодо строку та порядку прийняття спадщини не може бути визнана поважною причиною. Разом з тим, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч.2 ст.1272 ЦК України). З розяснень, які містяться в абзаці 2 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Про наявність інших спадкоємців, які прийняли спадщину, позивач суд не повідомила та позов до [PERSON] не предявляла. За вказаних вище обставин належного та своєчасного прийняття [PERSON] спадщини після смерті своєї матері, який своєї згоди на прийняття спадщини позивачу не надавав, відповідач [PERSON] селищна рада Здолбунівського району Рівненської області не є належним відповідачем у даній справі. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що у задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed