Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

У лютому 2015 року до Березанського міського суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу звернулася [PERSON] Свої вимоги обґрунтувала тим, що між нею та [PERSON] 15 червня 1991 року був укладений шлюб, який зареєстровано Ватутівським районним відділом РАЦС м. Києва, актовий запис № 706. Від шлюбу мають двох синів - повнолітнього [PERSON], [INFO], та неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Також зазначила, що два роки тому стосунки з відповідачем погіршилися, оскільки він почав зловживати спиртними напоями, влаштовувати сварки, провокувати конфлікти, в зв'язку з чим виникла напружена обстановка в сім'ї, внаслідок чого сторони перестали розуміти одне одного. Сімейне життя і збереження сім'ї стало неможливим, оскільки відповідач не бажає змінювати свою поведінку. У зв'язку з цим просила позов задовольнити і розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 15 червня 1991 року. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в позовній заяві. Від надання терміну для примирення відмовилася. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, до суду не з'явився двічі поспіль (а.с. 19, 20), причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Врахувавши думку позивача, судом було прийнято рішення про розгляд справи у заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною першою статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами 15 червня 1991 року був укладений шлюб (а.с. 5). Від шлюбу в них є діти - повнолітній син [PERSON], [INFO], та неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Наміру зберігати сім'ю позивач не має. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при подачі позову сплатила судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. (а.с. 1). Таким чином, [PERSON] належить сплатити [PERSON] 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат. На підставі ст. 24, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved