Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатним та призначення її опікуном над ним, зазначивши, що останній хронічно страждає на шизофренію, внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Для встановлення опіки над [PERSON], [INFO], який проживає у с. Трушівці Чигиринського району Черкаської області, необхідно визнати його недієздатним. Представник заявника у судовому засіданні підтримав заяву в повному обсязі та просив суд її задовольнити повністю. Представники органу опіки та піклування Черкаської райдержадміністрації, Черкаської обласної психіатричної лікарні Черкаської області, Чигиринської центральної районної лікарні Черкаської області у судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили. Заінтересовані особи орган опіки і піклування Трушівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області та орган опіки і піклування Москаленківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області у судове засідання не з'явилися, надіславши до суду письмові пояснення щодо даної справи та про розгляд справи без участі їхніх представників. Прокурор у судовому засіданні не заперечила проти задоволення даної заяви. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам, вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно ч.1 п.2 ст.145 ЦПК України якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи, експертиза призначається за клопотанням хоча б однією із сторін. Судом, за клопотанням представника заявника 28 вересня 2016 року було призначено судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану [PERSON] та направлено її на виконання до Черкаської обласної психіатричної лікарні. Згідно висновку судово- психіатричного експерта № 408 від 28.10.2016 року [PERSON], [INFO] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді шизофренії параноїдальної з прогресуючим типом перебігу, актуальними персоніфікованими маячними ідеями отруєння та переслідування на адресу членів родини з вираженим психопатоподібним дефектом особистості збудливого типу, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У відповідності до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Статтею 40 ЦК України передбачено, що фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ч. 3 ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови від 28 березня 1972 року №3 із змінами «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» роз'яснив, що справа про визнання громадянина недієздатним може бути порушена лише за заявою осіб, зазначених у ст. 237 ЦПК України і відповідати вимогам ст.ст.119, 238 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, заявник в своїй заяві вказує, що вона проживає з [PERSON] у цивільному шлюбі, який перебуває на її утриманні та мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], але доказів, які б свідчили про дані факти суду надано не було, де у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 01.02.2006 року [PERSON], [INFO] в графі "батько" записано - [PERSON]. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про визнання особи недієздатною в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки вона подана з порушенням ст. 237 ЦПК України, у зв'язку з тим, що [PERSON] не є належним заявником, який має право виступати в інтересах особи, яка визнається недієздатною, тому дана вимога задоволена бути не може. Що стосується вимог, щодо встановлення опіки над [PERSON], то суд приходить до наступного. Так, відповідно до ч.1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до п.п. 2.4, 3.1 Правил опіки і піклування, затверджених наказом Державного комітету України в справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 червня 1999 року за № 387/3680, опіка встановлюється або за місцем проживання особи або за місцем проживання опікуна. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами над однією і тією ж особою, надається родичам, незалежно від місця їх проживання. Як зазначалось вище, [PERSON] не надала суду належних доказів того, що вона відповідно до вимог ст. 237 ЦПК України, може подавати дану заяву до суду, де відповідних подань орган опіки і піклування Москаленківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області чи орган опіки і піклування Трушівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області щодо доцільності призначення заявника опікуном над [PERSON] - не виносили, що підтверджується листами заінтересованих осіб, які містяться у матеріалах даної цивільної справи, а тому у вимогах [PERSON] про встановлення опіки над [PERSON] та призначення її опікуном, суд також відмовляє. Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви заявнику слід відмовити повністю. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed