Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] пред'явила через суд зазначений позов до [PERSON], посилаючись на те, що з 24 липня 2010 року по 18 червня 2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, після розірвання якого через органи РАЦС вона 11 жовтня 2013 року народила дівчинку, проте відповідач ухиляється від прибуття до органів РАЦС для спільної реєстрації батьками народження дитини за правилами ст. 122, 145 СК України, у зв'язку з чим вона не може зареєструвати прізвище дитини за своїм прізвищем, тому просила суд визначити прізвище дитини за прізвищем матері «[PERSON]» та відшкодувати судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав та, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про розгляд справи у свою відсутність не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди представника позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 24 липня 2010 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського МУЮ та розірваному цим же органом РАЦС 18 червня 2013 року, що підтверджується свідоцтвами про шлюб та про розірвання шлюбу, долученими до матеріалів справи в копіях (а.с. 12, 13). Після розірвання шлюбу позивач 11 жовтня 2013 року народила дівчинку, обставини чого констатовані у медичному свідоцтві про народження №2990, виданому КЗ «Дніпропетровський обласний перинатальний центр зі стаціонаром» ДОР» 11 жовтня 2013 року, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 14). Частиною 2 ст. 122 СК України визначено, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Оскільки іншого відповідачем не доведено та доказів протилежного у відповідності зі своїм процесуальним обов'язком за ст. ст. 10, 60 ЦПК України суду не надано, суд приходить до висновку згідно ч.2 ст. 122 СК України про доведеність обставин походження дитини від відповідача як батька та відповідно про визначення прізвища дитини відповідно до вимог ст. 145 СК України. Обов'язок зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану ст. 144 СК України покладає на батьків, які згідно з ч.1 цієї статті зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов'язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.3 ст. 144 СК України реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Як вбачається з відповіді Амур-Нижньодніпровського відділу ДРАЦС Дніпропетровського МУЮ від 21 січня 2014 року №63/401-24 [PERSON] зверталася до органу РАЦС за реєстрацією народженої нею 11 жовтня 2013 року дитини, проте така реєстрація не здійснена у зв'язку з відсутністю відповідної заяви батька стосовно визначення прізвища дитини. Прізвище дитини за правилами ч.ч.1-3 ст. 145 СК України визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з'єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до п. 20 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу (смерті, розірвання шлюбу) або визнання його недійсним, державна реєстрація народження дитини проводиться у такому самому порядку, як і державна реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають між собою у шлюбі, за винятком випадків, передбачених абзацами другим, п'ятим та сьомим цього пункту. Пунктом 21 вказаних Правил визначено, що якщо батьки мають спільне прізвище, то це прізвище присвоюється і дітям. При різних прізвищах за письмовою згодою батьків дитині присвоюється прізвище батька чи матері або подвійне прізвище, утворене шляхом з'єднання їхніх прізвищ, про що робиться відповідний запис у графі "Для відміток" актового запису про народження, який засвідчується підписами обох батьків. У разі якщо мати чи батько дитини не може особисто з'явитись до органу державної реєстрації актів цивільного стану, то її (його) заява, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідченою, може бути подана через представника. Повноваження представника мають ґрунтуватися на нотаріально посвідченій довіреності. У заяві про присвоєння дитині подвійного прізвища батьки зазначають, з якого прізвища - батька чи матері - повинно починатися прізвище дитини. За відсутності згоди дитині присвоюється прізвище на підставі рішення органу опіки та піклування або суду. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб та про розірвання шлюбу батьки дитини і на час шлюбу, і після його розірвання мали свої дошлюбні прізвища і їх не змінювали, у зв'язку з чим для реєстрації та визначення прізвища в імені дитини за вимогами ст.ст. 144, 145 СК України, п. 21 вказаних Правил вимагається спільна заява батьків, як свідчення спільного погодження батьками питання визначення прізвища дитини. Оскільки відповідач не спростовував того, що він був обізнаний з часом і місцем державної реєстрації народженої від нього дитини, то суд оцінює встановлену поведінку відповідача не інакше, як ухилення від виконання свого батьківського обов'язку з реєстрації народження дитини згідно з вимогами ст.ст. 144, 145 СК України, на підставі чого питання визначення прізвища дитини вирішується по суду в порядку ч. 3 ст. 145 СК України. При цьому, судом приймається до уваги наданий Амур-Нижньодніпровською районною у м. Дніпропетровську радою 14 січня 2014 року висновок про доцільність визначення прізвища дитини за прізвищем матері №5/5-16, відповідно до якого вказане питання було предметом розгляду ради, якою визнано доцільним визначити прізвище народженої [PERSON] 11 жовтня 2013 року дівчинки за прізвищем матері, а так само, суд приймає до уваги обставини того, що відповідач у справі як батько дитини долею дитини не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, своїх батьківських обов'язків не додержується, що свідчить про байдуже ставлення відповідача до вирішення немайнових прав дитини, а відтак суд приходить до висновку про доцільність визначення прізвища дитини, народженої позивачем 11 жовтня 2013 року від відповідача за прізвищем матері «[PERSON]» про що у даній справі ухвалює судове рішення. За правилами ст.ст. 81,88 ЦПК України судові витрати належить віднести на рахунок відповідача.

Outcome: approved