Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

У липні 2015 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» обгрунтовує тим, що відповідно до договору №б/н від 10.09.2007 року [PERSON] 10.09.2007 року отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ними та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Так, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.05.2015 року має заборгованість 1751,11 Доларів США, яка складається з наступного: 328,55 Доларів США заборгованість за кредитом; 577,86 Доларів США -заборгованість по процентам за користування кредитом; 750,00 Доларів США -заборгованість за пенею та комісією; 11,88 Доларів США (штрафи); 82,82 Доларів США -(процентна складова). Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 36857,72 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з»явився будучи повідомленим належним чином про час та місце слухання справи, що підтверджується відповідною розпискою про отримання судової повістки. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, надавши суду заяву в якій просив справу слухати без його участі та просив відмовити в задоволенні позову виходячи з міркувань викладених у запереченнях та заявив клопотання про застування строку позовної давності до вказаних правовідносин, посилаючись на пропуск строку звернення позивачем до суду з вимогою про стягнення заборгованості. Зазначив, що термін дії картки виданої відповідачу на отримання кредитних коштів закінчився ще у 2010 році і нової картки відповідач у ПАТ КБ «ПриватБанк» не отримував. Представник відповідача наголошував на тому, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 23.06.2015 року, тобто після закінчення встановленого законом трирічного строку для звернення до суду за захистом порушеного права, початок якого слід рахувати зі спливом останнього дня місяця дії виданої банком картки. \~Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Судом на підставі наданих позивачем матеріалів встановлено, що 10.09.2007 року між банком та [PERSON] укладено договір на отримання кредитної картки з кредитним лімітом в розмірі 2000 $, зі сплатою відсотків у розмірі 1,6% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Даний договір складається із заяви кредитора та доданих до нього Умов і Правил надання банком послуг. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Пунктом 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг, передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка відповідно до положень частини першої статті 3607 ЦПК України, є обовязкової для всіх судів України. Згідно п. 3.1 Правил користування платіжною карткою строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки. Відповідно до пункту 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця. Згідно п.3.1.3 Правил користування платіжною карткою встановлюється порядок пролонгації дії картки: "По окончании строка действия соответсвующая Карта продлевается Банком на новый строк (путем предоставления клиенту карты с новым строком действия)…" Відповідно до правової позиції ВС України у справі № 6-167 цс14, пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений. Після закінчення строку дії договору банк не видавав боржнику грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобов'язань за договором не виконав. Останній платіж був здійснений відповідачем у червні 2009 року, а термін дії картки виданої відповідачу на отримання кредитних коштів закінчився ще у 2010 році і нової картки відповідач у ПАТ КБ «ПриватБанк» не отримував. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 р. у справі № 6-14цс14, відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливу останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. Таким чином, суд вважає, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором 23.06.2015 року, тобто після закінчення встановленого законом трирічного строку для звернення до суду за захистом порушеного права, початок якого слід рахувати зі спливом останнього дня місяця дії виданої банком картки. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З урахуванням наведеного позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволенню не підлягають у зв'язку з пропуском ним строку позовної давності.

Outcome: dismissed