Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У лютому 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОНАГРОМАШ» звернулось до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON]про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання права власності, зобов'язання повернення майна. В обґрунтування позову зазначили, що ТОВ «ДОНАГРОМАШ» на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2000 р. було придбано у власність нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 221,9 кв.м. за адресою : [ADDRESS]; на підставі договору купівлі-продажу від 22.05.2001 р. було придбано у власність нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 225,7 кв.м. за тією ж адресою; на підставі договору купівлі-продажу від 16.01.2002 р. було придбано у власність нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 23,7 та 232,2 кв.м. за тією ж адресою. Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 29.05.2007 р. було визнано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОНАГРОМАШ» на нежитлове приміщення на першому поверсі та підвальне приміщення, загальною площею 703,4 кв.м., в прибудові літ А'-2 до адміністративної будівлі А-9, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Постановою господарського суду Донецької області від 29.12.2011 року у справі № 45/105б на підставі ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «Донагромаш», м. Донецьк, та відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.09.2013 року у справі № 45/105б затверджено мирову угоду у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Донагромаш», м. Донецьк та припинено провадження у цій справі. Провадження у справі №45/105б припинено, внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про припинення провадження по справі №45/105б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНАГРОМАШ» (83054 м. Донецьк, пр. Засядько, буд. 2; ЄДРПОУ 30939281). Під час здійснення заходів, пов'язаних з виявленням активів Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНАГРОМАШ», директору стало відомо, що за договорами купівлі-продажу на праві власності ТОВ «ДОНАГРОМАШ» належать нежитлові приміщення загальною площею 703,4 м.кв., які розташовані за адресою [ADDRESS], право власності на вказані приміщення також підтверджується заочним рішенням Київського районного суду м. Донецька від 29.05.2007 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 26.12.2007 р. Цим же рішенням визнано недійсним договір купівлі-продажу від 20.05.2006 р. укладений між ТОВ «ДОНАГРОМАШ» і СПД [PERSON] Але, не зважаючи на рішення суду, 22.11.2012 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі продажу нежитлового приміщення загальною площею 52,0 кв.м. розташованого в підвалі та на першому поверсі прибудови за адресою [ADDRESS], 22.11.2012 р. [PERSON] продала [PERSON] нежитлове приміщення загальною площею 572,2 м.кв. в прибудові до адміністративної будівлі, розташованого за тією ж адресою. 05.12.2013 р. [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме - нежитлового приміщення загальною площею 572,2 м.кв. в прибудові до адміністративної будівлі розташованого за тією ж адресою. 05.12.2013 р. [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі продажу нежитлового приміщення загальною площею 52,0 кв.м. розташованого в підвалі та на першому поверсі прибудови до адміністративної будівлі за тією ж адресою. 19.12.2013 р. [PERSON] уклала договір купівлі-продажу нерухомого майна з [PERSON], а саме - нежитлового приміщення загальною площею 80,8 кв.м., розташованого на першому поверсі адміністративної будівлі тією ж адресою. 19.12.2013 р. [PERSON] уклав договір купівлі-продажу нерухомого майна з [PERSON], а саме - нежитлового приміщення загальною площею 34,7 кв.м., розташоване на першому поверсі адміністративної будівлі за тією ж адресою. Вважає, що договори купівлі-продажу від 22.11.2012 р, 05.12.2013 р., 19.12.2013 р. є недійсними, оскільки за вказаними договорами купівлі продажу майно було відчужене не власником та без волі власника, а відповідачі, які з урахуванням заочного рішення Київського районного суду м. Донецька від 29.05.2007 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 05.12.2012 року не мали необхідних прав на це майно та повноважень.Оскільки [PERSON] придбала у власність майно по недійсному договору, а в подальшому [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] також набули право власності на це ж майно за рішенням Київського районного суду м. Донецька від 04.03.2010 р., яке 05.12.2012 р. було скасоване Апеляційним судом Донецької області, то усі наступні договори є недійсними та наслідком такої недійсності договорі відповідно до ст. 216 ЦК України є повернення сторін у первісний стан. Позовні вимоги про зобов'язання повернення майна ТОВ «ДОНАГРОМАШ» обґрунтовувало тим, що, оскільки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було придбано у власність майно за недійсними договорами, які не можуть створювати жодних юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, майно отримане за недійсними правочинами підлягає поверненню, а до укладених в подальшому мають бути застосовані наслідки недійсності правочину, передбачені ст. 216 ЦК України. ТОВ «ДОНАГРОМАШ» просило на підставі ст. 215, 216 ЦК України визнати недійсними: - договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею 52,0 кв.м. розташованого в підвалі та на першому поверсі прибудови за адресою [ADDRESS],укладений 22.11.2012 року між [PERSON]та[PERSON]; - договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею 572,2 м.кв. в прибудові до адміністративної будівлі, розташованого за тією ж адресою,укладений 22.11.2012 р. між [PERSON]та та [PERSON]; - договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення загальною площею 572,2 м.кв. в прибудові до адміністративної будівлі розташованого за тією ж адресою,укладений 05.12.2013 р. між [PERSON] та [PERSON]; - договір купівлі продажу нежитлового приміщення загальною площею 52,0 кв.м. розташованого в підвалі та на першому поверсі прибудови до адміністративної будівлі за тією ж адресою укладений 05.12.2013 р. між [PERSON] та [PERSON]; - договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення загальною площею 80,8 кв.м., розташоване на першому поверсі адміністративної будівлі тією ж адресою,укладений 19.12.2013 р. між [PERSON] та [PERSON]; - договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення загальною площею 34,7 кв.м., розташованого на першому поверсі адміністративної будівлі за тією ж адресою,укладений 19.12.2013 р. між [PERSON] та [PERSON]; - визнати за Товариством право власності на зазначене приміщення; зобов'язати [PERSON] та [PERSON] повернути товариству ці вбудовані нежитлові приміщення. 21.02.2014 року представником за довіреністю від 12.12.2013 р. ТОВ «ДОНАГРОМАШ» надані додаткові пояснення щодо правових підстав та суті позовних вимог, в яких зазначено, що представник підприємства керувався ст. 387 ЦК України та мав на увазі спосіб захисту порушеного майнового права підприємства у вигляді витребування майна від нинішніх його володільців [PERSON] та [PERSON] В своїх запереченнях [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] просить відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ДОНАГРОМАШ» в повному обсязі, посилаючись на те, що ТОВ «ДОНАГРОМАШ» заявило позовну вимогу щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень на підставі ч.1 ст. 215, ч. 1 ст. 216 ЦК України, проте у судовому засіданні було встановлено, що права [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на зазначене майно було належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку; наявність заочного рішення не є правовою підставою для набуття права власності на нерухоме майно у розумінні норм чинного ЦК України, а саме глави 23 (ст. 182 ЦК України); представник відповідачів вважає, що оскільки ТОВ «ДОНАГРОМАШ» не зареєструвало у встановленому законом порядку право власності на спірне майно, відповідачі мали всі законні підстави для вчинення щодо цього майна всіх юридично значимих дій, як його власник; представник також вважає, що позовні вимоги ТОВ «ДОНАГРОМАШ» про зобов'язання [PERSON] та [PERSON] повернути вбудовані нежитлові приміщення заявлених на підставі ч.1 ст. 216 ЦК України, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, оскільки ТОВ «ДОНАГРОМАШ» не є стороною оспорюваного договору - договорів купівлі продажу укладеними між [PERSON] та [PERSON] від 22.11.2012 року, [PERSON] та [PERSON] від 22.11.2012 року, [PERSON] та [PERSON] 05.12.2013 р., [PERSON] та [PERSON] 19.12.2013 р., [PERSON] та [PERSON] 19.12.2013 р. і суперечить положенням, викладеним у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»; виходячи з того, що [PERSON], [PERSON] не знали та не могли знати про наявність рішення Київського районного суду м. Донецька від 29.05.2007 р. та рішення Апеляційного суду Донецької області від 05.12.2012 р., вони є добросовісними набувачами, а відповідно до ст. 11 ЦПК України суд не вправі за своєю ініціативою змінювати підстави позову. У судовому засіданні представник позивача ТОВ «ДОНАГРОМАШ» Вініченко М.В., який діяв на підставі перевірених судом повноважень (довіреності), підтримав позовну заяву, надав пояснення які аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд її задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат [PERSON], який діяв на підставі перевірених судом повноважень (договору) заперечував проти доводів позовної заяви, просив відмовити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6 ст. 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 203 ЦК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлювалося, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків встановлюваних законом, належить власникові товару. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ДОНАГРОМАШ» на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2000 р. було придбано у власність нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 221,9 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS]; - на підставі договору купівлі-продажу від 22.05.2001 р. було придбано у власність нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 225,7 кв.м. за тією ж адресою; - на підставі договору купівлі-продажу від 16.01.2002 р. було придбано у власність нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 23,7 та 232,2 кв.м. за тією ж адресою. 20 травня 2006 року між ТОВ «ДОНАГРОМАШ» та [PERSON] був укладений договір купівлі продажу вбудованих нежитлових приміщень, розташованих за адресою [ADDRESS], відповідно до якого ТОВ «ДОНАГРОМАШ» продало, а [PERSON] - купила зазначені приміщення. Право власності на зазначене приміщення було зареєстроване КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк». [PERSON] разом з [PERSON], [PERSON], [PERSON] провели ремонт та реконструкцію приміщення. Між сторонами було досягнуто домовленості, що кожна сторона буде користуватися тією частиною приміщення, яка нею відремонтована. Свої зобов'язання щодо ремонту та реконструкції ними виконано, загальна площа приміщення після реконструкції склала 739,7 м.кв. Після чого [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON] про визнання права власності та поділ нерухомого майна. Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 04.03.2010 р. позовні вимоги задоволено. Визнано право спільної сумісної власності сторін на нерухоме майно. Визначено ідеальні частки, виділено їх в натурі та визнано право власності кожної із сторін на окремі приміщення. Право власності на вказане нежитлове приміщення у встановленому законом порядку було зареєстроване в КП Бюро технічної інвентаризації м. Донецька, що підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданими КП Бюро технічної інвентаризації м. Донецька 07.06.2010 р. 22.11.2013 р. між [PERSON]та [PERSON] укладається договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме - нежитлового приміщення загальною площею 572,2 м.кв. в прибудові літ. А1-2 до адміністративної будівлі літ А-9, а саме склад 1 площею 216,9 кв.м., санвузол 2 площею 1,1 кв.м., санвузол 3 площею 1,0 кв.м., санвузол 4 площею 1,1 кв.м., санвузол 5 площею 1,3 кв.м., коридор 6 площею 5,5 кв.м., коридор 7 площею 3,2 кв.м., склад 8 площею 270,0 кв.м., комора 9 площею 1,0 кв.м., склад 10 площею 36,0 кв.м., склад 12 площею 12,0 кв.м., коридор 13 площею 14,1 кв.м., підйомник 15 площею 2,9 кв.м. розташованого за адресою [ADDRESS], відповідно до якого[PERSON] продала, а [PERSON] купила зазначене нерухоме майно. 22.11.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] укладається договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме - нежитлового приміщення загальною площею 52,0 кв.м. розташованого в підвалі та на першому поверсі прибудови літ А'-2 до адміністративної будівлі літ. 9, яке складається з: приміщення складу (14) підвального поверху площею 29,9 кв.м., кабінету (9-3) площею 20,6 кв.м. (перший поверх), санвузла (9-4) площею 1,5 кв.м., розташованого за адресоюм. [ADDRESS],відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила зазначене нерухоме майно. 05.12.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення загальною площею 572,2 м.кв. в прибудові літ. А1-2 до адміністративної будівлі літ А-9, а саме склад 1 площею 216,9 кв.м., санвузол 2 площею 1,1 кв.м., санвузол 3 площею 1,0 кв.м., санвузол 4 площею 1,1 кв.м., санвузол 5 площею 1,3 кв.м., коридор 6 площею 5,5 кв.м., коридор 7 площею 3,2 кв.м., склад 8 площею 270,0 кв.м., комора 9 площею 1,0 кв.м., склад 10 площею 36,0 кв.м., склад 12 площею 12,0 кв.м., коридор 13 площею 14,1 кв.м., підйомник 15 площею 2,9 кв.м. розташованого за адресою [ADDRESS], відповідно до якого[PERSON] продала, а [PERSON] купив зазначене нерухоме майно. 05.12.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення загальною площею 52,0 кв.м. розташованого в підвалі та на першому поверсі прибудови літ А'-2 до адміністративної будівлі літ. 9, яке складається з: приміщення складу (14) підвального поверху площею 29,9 кв.м., кабінету (9-3) площею 20,6 кв.м. (перший поверх), санвузла (9-4) площею 1,5 кв.м., розташованого за адресою [ADDRESS], відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив зазначене нерухоме майно. 19.12.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме - нежитлового приміщення загальною площею 80,8 кв.м., розташоване на першому поверсі адміністративної будівлі літ А-9, яке складається з: тамбуру (26-1) площею 2,6 кв.м., щитової (26-2) площею 0,9 кв.м., кабінету (26-3) площею 49,5 кв.м., кабінету (26-4) площею 6,2 кв.м., кабінету (26-5) площею 10,1 кв.м., побутової кімнати (26-6) площею 8,5 кв.м., санвузла (26-7) площею 3,0 кв.м., розташованого за адресою [ADDRESS], відповідно до якого [PERSON]продала, а [PERSON] купилазазначененерухоме майно. 19.12.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення загальною площею 34,7 кв.м., розташоване на першому поверсі адміністративної будівлі літ. А-9, яке складається з: кабінету (8-30) площею 31,8 кв.м., санвузла (8-31) площею 2,9 кв.м., розташованого за адресою [ADDRESS], відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купилазазначененерухоме майно. Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин між сторонами), якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Таким чином на час укладення договорів купівлі-продажу у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] були всі права на розпорядження спірними приміщеннями, а договори купівлі-продажу відповідають вимогам закону. Посилання позивача на те, що на час укладення договорів купівлі-продажу вбудованих нежитлових приміщень, розташованих за адресою [ADDRESS] між [PERSON] та ТОВ «ДОНАГРОМАШ» власником зазначених приміщень було ТОВ «ДОНАГРОМАШ» оскільки заочним рішенням Київського районного суду м. Донецька від 29.05.2007 р., залишеним без змін рішенням апеляційного суду Донецької області від 26.12.2007 р. та ухвалою Верховного суду України від 10.03.2011 року зазначений договір купівлі-продажу визнаний недійсним; визнано за ТОВ «ДОНАГРОМАШ» право власності на вбудовані нежитлові приміщення, розташовані за адресою [ADDRESS], також є помилковим, оскільки суперечить зазначеним нормам матеріального права. Посилання позивача на те, що на час укладення договорів купівлі-продажу вбудованих нежитлових приміщень, розташованих за адресою [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] від 22.11.2012 року, [PERSON] та [PERSON] від 22.11.2012 року, [PERSON] та [PERSON] 19.12.2013 р., [PERSON] та [PERSON] 19.12.2013 р власником зазначених приміщень було ТОВ «ДОНАГРОМАШ», оскільки 05.12.2012 року Апеляційним судом Донецької області було задоволено апеляційну скаргу ТОВ «ДОНАГРОМАШ», рішення Київського районного суду м. Донецька від 04.03.2010 р. скасоване, у задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності та поділ нерухомого майна відмовлено,т акож є помилковим, оскільки суперечить зазначеним нормам матеріального права. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги ТОВ «ДОНАГРОМАШ» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON] були заявлені на підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України із застосуванням реституції як способу захисту свого цивільного права. Проте, як роз'яснено у п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма чистини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватися як підстава позову про повернення майна переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання індикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першої статті 388 ЦК України. Оскільки відсутні підстави для визнання недійсним договорів купівлі-продажу вбудованих нежитлових приміщень, розташованих за адресою [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] від 22.11.2012 року, [PERSON] та [PERSON] від 22.11.2012 року,[PERSON] та [PERSON] 05.12.2013 р., [PERSON] та [PERSON] 19.12.2013 р., [PERSON] та [PERSON] 19.12.2013 р., то і відсутні підстави для повернення спірного приміщення Товариству з обмеженою відповідальністю «ДОНАГРОМАШ». Як вбачається з матеріалів справи, 21.02.2014 року представником за довіреністю ТОВ «ДОНАГРОМАШ» надані додаткові пояснення по справі, в яких зазначається, що зобов'язання [PERSON] та [PERSON] повернути ТОВ "ДОНАГРОМАШ" нежитлове приміщення загальною площею 572,2 м.кв. в прибудові літ. А1-2 до адміністративної будівлі літ А-9, а саме склад 1 площею 216,9 кв.м., санвузол 2 площею 1,1 кв.м., санвузол 3 площею 1,0 кв.м., санвузол 4 площею 1,1 кв.м., санвузол 5 площею 1,3 кв.м., коридор 6 площею 5,5 кв.м., коридор 7 площею 3,2 кв.м., склад 8 площею 270,0 кв.м., комора 9 площею 1,0 кв.м., склад 10 площею 36,0 кв.м., склад 12 площею 12,0 кв.м., коридор 13 площею 14,1 кв.м., підйомник 15 площею 2,9 кв.м. розташованого за адресою [ADDRESS], нежитлове приміщення загальною площею 52,0 кв.м. розташованого в підвалі та на першому поверсі прибудови літ А'-2 до адміністративної будівлі літ. 9, яке складається з: приміщення складу (14) підвального поверху площею 29,9 кв.м., кабінету (9-3) площею 20,6 кв.м. (перший поверх), санвузла (9-4) площею 1,5 кв.м., розташованого за адресою [ADDRESS], нежитлове приміщення загальною площею 80,8 кв.м., розташоване на першому поверсі адміністративної будівлі літ А-9, яке складається з: тамбуру (26-1) площею 2,6 кв.м., щитової (26-2) площею 0,9 кв.м., кабінету (26-3) площею 49,5 кв.м., кабінету (26-4) площею 6,2 кв.м., кабінету (26-5) площею 10,1 кв.м., побутової кімнати (26-6) площею 8,5 кв.м., санвузла (26-7) площею 3,0 кв.м., розташованого за адресою [ADDRESS]., нежитлове приміщення загальною площею 34,7 кв.м., розташоване на першому поверсі адміністративної будівлі літ. А-9, яке складається з: кабінету (8-30) площею 31,8 кв.м., санвузла (8-31) площею 2,9 кв.м., розташованого за адресою [ADDRESS], є способом захисту порушених майнових прав, передбаченим ст. 387 ЦК України, який передбачає витребування майна від нинішніх його володільців[PERSON] та [PERSON]. Проте зазначені пояснення не можна вважати належним чином заявленими позовними вимогами на підставі ст. 387 ЦК України, оскільки при цьому товариством з обмеженою відповідальністю «ДОНАГРОМАШ» не додержані вимоги ст. 118 ЦПК України. Відповідно до ст. 31 ЦПК України позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підстави позову тільки до початку розгляду судом справи по суті. Але письмі пояснення представника ТОВ «ДОНАГРОМАШ» подані вже після початку розгляду справи по суті. Таким чином у суду не має законних підстав розглядати позовні вимоги ТОВ «ДОНАГРОМАШ» на підставі ст. 387 ЦК України. За таких обставин суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ДОНАГРОМАШ» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON] провизнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання права власності, зобов'язання повернення майна відмовити, оскільки на думку суду зібрані по справі докази свідчать про те, що на час укладення договорів купівлі-продажу[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] були законними власниками спірних приміщень і тому мали право на його відчуження, а наявність законного права власності на зазначене приміщення у ТОВ «ДОНАГРОМАШ» матеріалами справи не встановлена.

Outcome: dismissed