Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Фольксбанк» звернулося з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього 734 879 грн. 65 коп. та судовий збір в розмірі 3555,70грн. (3441грн. за подання позовної заяви та 114,70грн. за подання заяви про забезпечення позову). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13 листопада 2008 року між ПАТ «Фольксбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №KF 53684, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 455000грн. строком до 13.11.2019 року зі сплатою 23% річних за користування кредитом. Для забезпечення виконання кредитного договору між ПАТ «Фольксбанк» і [PERSON] було укладено договір поруки № РО 96259 від 13.11.2008 року. Всупереч норм цивільного законодавства та умов кредитного договору [PERSON] взяті на себе зобов"язання за кредитним договором не виконав, не повернув отримані кошти та не сплатив нараховані відсотки, в зв"язку із чим просить стягнути з поручителя [PERSON] заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, додатково пояснив, що прострочення сплати заборгованості відповідачем виникло в 2012 році. Позивач надіслав відповідачу вимогу про повне виконання зобов'язання 27.03.2012 року та звернувся з позовом до суду в 2012 році на підставі договору поруки № РО 94022 від 09.12.2011 року, а тому вважає договір поруки не припиненим. Просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що договором поруки №РО96259 від 13.11.2008 року не визначено строку дії даного договору, натомість визначено, що порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Заборгованість по сплаті чергових платежів позичальника перед банком виникла у квітні-травні 2009 року, тому право вимоги до поручителя по достроковому поверненню кредитних коштів виникло в банку в травні 2009 року. Проте, з травня 2009 року банк не повідомляв його письмово як поручителя про невиконання позичальником своїх зобов'язань, а вперше така вимога нібито була направлена 27.03.2012 року, хоча дану вимогу він не отримував. Крім того, банк звернувся до суду з даним позовом лише в грудні 2013 року, тобто після спливу шестимісячного строку, визначеного ст.559 ЦК України, тому вважає, що договір поруки припиненим та просить в задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, подав суду письмові заперечення, в яких просить в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що договором поруки №РО96259 від 13.11.2008 року не визначено строку дії даного договору, натомість визначено, що порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Право вимоги до поручителя по достроковому поверненню кредитних коштів виникло у банку ще в травні 2009 року, однак з цього часу банк не повідомив поручителя письмово про невиконання позичальником своїх зобов'язань. Відповідачу вперше вимога про дострокове погашення заборгованості була направлена 18 липня 2011 року, а з позовом до суду банк звернувся лише в грудні 2013 року, тобто після спливу шестимісячного строку з моменту пред'явлення вимоги про дострокове погашення заборгованості. Тому вважає, що договір поруки є припиненим. Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом встановлено, що 13.11.2008 року між ПАТ «Фольксбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №KF 53684, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 455000грн. строком до 13.11.2019 року зі сплатою 23% річних за користування кредитом, а останній зобов'язувався здійснювати погашення кредиту із сплатою нарахованих відсотків у строки та в порядку, передбаченому кредитним договором. Частиною 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з договором поруки №РО96259 від 13.11.2008 року відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання відповідати за виконання [PERSON] умов кредитного договору. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] умов договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених умовами договору. Згідно розрахунку позивача станом на 25 листопада 2013 року утворилася заборгованість за кредитним договором на загальну суму 734 879 грн. 65 коп., з них 433 307,50грн. - заборгованість по тілу кредиту; 193 588,61грн. - заборгованість по відсотках; 101 438,24грн. - пеня; 6545,30грн. - витрати за проведення претензійно-позовної роботи. Враховуючи наведене, факт порушення позичальником [PERSON] умов кредитного договору є доведеним. Однак, доводи позивача щодо стягнення суми боргу в розмірі 734 879 грн. 65 коп. з відповідача [PERSON] є безпідставними виходячи з наступного. У відповідності до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пунктом п.4.1 договору поруки №РО96259 від 13.11.2008 року визначено, що такий вступає в силу з моменту його підписання сторонами. Згідно з п.4.2 даного договору, порука припиняється у наступних випадках, зокрема, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно з постановою Верховного Суду України у справі №6-53цс14 від 17 вересня 2014 року положення протягом шести місяців від настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної заяви, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Як вбачається з матеріалів справи, 18.07.2011 року (а.с.86) та 27.03.2012 року (а.с.14) ПАТ «Фольксбанк» направив відповідачу [PERSON] повідомлення-вимогу про виконання основного зобов'язання, а саме про погашення заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором протягом 30 календарних днів з дати одержання цього повідомлення, але в будь-якому випадку не пізніше 45 календарних днів з дня направлення цього повідомлення поручителю. Таким чином, позивач скористався своїм правом на повернення кредиту достроково. Відтак, ПАТ «Фольксбанк» мав звернутися з вимогою до поручителя [PERSON] про виконання основного зобов'язання, зокрема позовом до суду, не пізніше шести місяців з дня направлення повідомлення-вимоги про виконання основного зобов'язання. Проте, як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Фольксбанк» звернувся до суду з даним позовом 02.12.2013 року. Враховуючи наведене, а також те, що договором поруки не встановлено строку дії такого, тому в даному випадку поруку слід вважати припиненою та в задоволенні позову слід відмовити. Факт звернення позивача з позовом до суду в 2012 році на підставі іншого договору поруки № РО 94022 від 09.12.2011 року зазначеного висновку не спростовує і не може бути підставою для задоволення позову. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 536, 559,610-612, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: dismissed