Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

05 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 10 443 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до державної програми забезпечення населення послугами теплопостачання МКП „Дніпропетровські міські теплові мережі" надає теплову енергію за адресою відповідачів у [ADDRESS], у зв'язку з чим був відкритий особовий рахунок [NUMBER], по якому відповідальний квартиронаймач [PERSON] повинна здійснювати сплату за спожиті послуги. Проте, оплату за спожиту теплову енергію відповідач не здійснює з 01 січня 2008 року, у зв'язку з чим, станом на 01 серпня 2013 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 10 443 грн. За таких обставин позивач змушений був звернутися до суду із даним позовом та просити суд стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиті послуги у розмірі 10 443 грн., а також судовий збір в розмірі 243,60 грн. Представником позивача до суду надана заява про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що є підставою для заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до державної програми забезпечення населення послугами теплопостачання МКП „Дніпропетровські міські теплові мережі" через теплові магістралі здійснювалось постачання теплової енергії [ADDRESS], за яку відповідачі повинні були здійснити згідно оплату до 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Проте зобов'язання відповідачі як користувачі послуг постачання теплової енергії не виконують належним чином з 01 січня 2008 року. З даного приводу позивачем направлялись на адресу відповідачів відповідні інформаційні листи з прохання сплатити за спожиту теплову енергію. У зв'язку з даним фатом станом на 01 серпня 2013 року у відповідачів утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 10 443 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наявним в матеріалах справи. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Згідно Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" за несвоєчасну оплату спожитої теплової енергії відповідачу належить сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу. Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що виплавають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, о виплавають із зазначеного договору. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що загальний строк позовної давності складає три роки, а позивач просить стягнути заборгованість з відповідачів за період з 01 січня 2008 року по 01 серпня 2013 року, що складає 5 років 6 місяці, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 березня 2011 року по 01 лютого 2014 року, що складає 4455,76 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial