Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON], посилаючись на ст.1272 ЦК України, звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі - [PERSON], котра настала [INFO], зазначивши, що він має право на спадкування за законом, однак через необізнаність із діючим законодавством та фактом відкриття спадщини, позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином [PERSON], вважаючи причини пропуску строку звернення поважними, просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, упродовж двох місяців, з дня набрання судовим рішенням чинності. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві, додатково вказавши, що він був обізнаний про смерть [PERSON] та приймав участь в її похованні. Представник позивача в судовому засіданні вимоги [PERSON] підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіславши заяву про визнання позову. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. У відповідності до ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З матеріалів справи вбачається, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після бабусі - [PERSON], котра померла [INFO]. Пунктом 5 Перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що правила спадкування, встановлені ЦК України, в редакції 2003 року, застосовуються до спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року, але не була прийнята ніким із спадкоємців. Зі спадкової справи до майна померлої [PERSON] вбачається, що її син - [PERSON], який згідно ч.1 ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), є спадкоємцем першої черги, протягом шести місяців звернувся до Ріпкинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 04.08.1990 року отримав свідоцтво про право на спадщину. З урахуванням викладеного, суд вважає спростованими доводи позивача про неприйняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Крім того, звертаючись до суду [PERSON] посилався на ст.1272 ЦК України (в редакції 2003 року) тобто на норму закону, яка не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Частиною 3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року, передбачено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, у тому числі щодо прийняття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні не знайшли підтвердження обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оскільки про відкриття спадщини він дізнався безпосередньо після смерті [PERSON]; спадщину після померлої прийняв інший спадкоємець, а норми матеріального права, на які посилався [PERSON] не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. В свою чергу, визнання відповідачем позову не ґрунтується на законі і не може бути покладено в основу рішення про задоволення вимог [PERSON] У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі необхідно віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed