Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

02.08.2016 року публічне акціонерне товариство "Приватбанк", через свого уповноваженого представника, звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, посилаючись на те, що за договором № б/н від 25.01.2012 року [PERSON] одержав в Банку кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,2 % на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків за користування кредитом не виконував. 12.03.2015 року позивальник [PERSON] помер. Станом на дату його смерті заборгованість за кредитним договором від 25.01.2012 року становила 5959,09 грн. Позивач зазначає, що згідно відповіді Бориспільської міської державної нотаріальної контори, спадкоємцем померлого [PERSON] є [PERSON], яка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Банк направив на адресу останньої претензію за даним кредитним договором, однак ніяких дій з боку відповідача вчинено не було. З огляду на вказане, позивач просить стягнути відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.01.2012 року в сумі 5959,09 грн. та понесені судові витрати в сумі 1378,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду разом з позовною заявою надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, вважає позовні вимоги не обґрунтованими, розрахунок суми заборгованості є таким, що не відповідає дійсності, а сама відповідач відповідного майна після смерті [PERSON] не отримувала, про інсування кредиту останній відомо не було. Крім того, також просила застосувати строк позовної давності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 25.01.2012 року між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг на отримання кредиту та платіжної кредитної картки «Універсальна», що підтверджується укладеною сторонами Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 25.01.2012 року (а.с.9-33). 12.03.2015 року [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ОК № 332875 від 17.03.2015 року, виданого відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.34). Судом встановлено, що 19.11.2015 року позивач, в межах строку, передбаченого ч.2 ст.1281 ЦК України, звернувся до Бориспільської міської державної нотаріальної контори з претензією кредитора відносно боржника [PERSON] (а.с.35-38). Згідно відповіді Бориспільської міської державної нотаріальної контори від 25.12.2015 року, отриманої позивачем 05.01.2016 року, в провадженні Бориспільської міської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 188/2015 до майна померлого 12.03.2015 року гр. [PERSON] Спадкоємицею померлого являється відповідач [PERSON] (а.с.39). 16.02.2016 року позивач звернувся до відповідача з листом-претензією щодо сплати заборгованості за кредитним договором б/н від 25.01.2012 року (а.с.40-42). Статті\~1216,\~1218 ЦК України\~передбачають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців передбачено\~ст.1281 ЦК України. Окрім того,\~статтею 1281 ЦК України\~передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. З наданих позивачем доказів вбачається, що про відкриття спадщини банк дізнався 05.01.2016 року з листа Бориспільської міської нотаріальної контори. З урахуванням зазначеного, судом встановлено, що позивач звернувся до спадкоємиці з дотриманням зазначеного строку, зважаючи на направлення листа претензії від 16.02.2016 року (а.с. 40-43) [PERSON] З цього приводу клопотання відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає. Також, таке клопотання не розповсюджується на строк дії договору, оскільки, як вбачається з договору, останній є безстроковим, тобто діяв до моменту його виконання. В той же час, у задоволенні вимог позивача слід відмовити з інших підстав. Так, у відповідності до п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати положення статті 1282 ЦК України, відповідно до якої спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.\~ З цього приводу слід зазначити, що факт одержання відповідачем [PERSON], майна в порядку спадкування після смерті [PERSON] не доведений. Позивачем лише вказано, що остання звернулася до Бориспільської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та є спадкоємцем померлого. Проте, який саме обсяг спадщини прийнято [PERSON] не вказано. Відповідно до ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Крім того, згідно з ч.1 ст.179 ЦПК предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що позивачем до суду надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.01.2012 року, станом на 29.02.2016 року. Відповідно до даного розрахунку заборгованості, вбачається, що погашення заборгованості здійснювалося фактично і після смерті спадкодавця [PERSON], а саме в продовж періоду з 02.04.2015 року по 27.08.2015 року. Крім цього, розмір внесених сум коштів на погашення заборгованості за кредитом значно перевищує суму кредиту, зазначену банком 6600,00 грн., а саме близько 25000 грн., з ниї 2582 грн. 90 коп. внесені на картковий рахунок після смерті [PERSON] Також, суд звертає увагу на те, що в період з 01.09.2014 року банком в односторонньому порядку, в порушення умов укладеного договору, змінено відсоткову ставку кредиту спочатку до 34,8%, а з 01.04.2015 року, коли [PERSON] вже помер, її збільшено до 43,2%, а датою визначення суми боргу в розмірі 5959 грн. 09 коп. є 27.08.2015 року, хоча позивач повинен був вирахувати суму боргу станом на 15.03.2015 року. Зазначеного при зверненні до суду враховано не було. При цьому, згідно позовної заяви [PERSON] отримав кредит на умовах 43,2 % річних, проте початок розрахунку заборгованості становить 36%, а з 01.01.2013 року процентна ставка становила 30%. Таким чином, твердження позивача не відповідають встановленим судом обставинам та фактичному розрахунку заборгованості, який, на думку суду, з урахуванням викладеного вище, не відповідає дійсності, і не може братися судом до уваги в якості належного та допустимого доказу. З огляду на вказане у суду виникають сумніви щодо фактичної наявності заборгованості за кредитним договором у [PERSON] при його житті, оскільки відповідачем не надано належного та допустимого доказу, а саме виписки з особового рахунку позичальника, за період дії кредитного договору, який би містив беззаперечні докази існуючої кредитної заборгованості, а тому суд вважає, що наявність лише самого розрахунку заборгованості не може бути достатнім та належним доказом заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON], як спадкоємиці [PERSON] в його обов'язках за кредитним договором. В такому разі, саме з цих підстав має бути відмовлено у задоволені заявленого позову. Зважаючи на те, що підстав для задоволення позовних вимог судом не встановлено, в порядку ст. 88 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. слід віднести на його рахунок. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed