Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 300 грн., починаючи від дати подачі позову та до закінчення донькою навчання, а також додаткові витрати на оплату навчання дитини у розмірі ? частини витрат згідно договору про навчання до закінчення навчання чи до досягнення донькою 23-річного віку. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач являється батьком повнолітньої [PERSON] і до досягнення останньою повноліття із нього стягувались аліменти на утримання доньки. Однак, досягнувши повноліття [PERSON] продовжує навчання на денній формі у Дніпропетровському національному університеті імені Олеся Гончара. При цьому, усі витрати, пов'язані із отриманням освіти, згідно договору про навчання № 1140-13 від 12.08.2013 року, оплатою проживання у гуртожитку, забезпеченням інших матеріальних потреб доньки покладені на позивача. За таких обставин, оскільки повнолітня донька продовжує навчання і потребує коштів на утримання від батька, що має можливість їх надавати, просить позов задовольнити. Позивач, третя особа у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви від них, де [PERSON], [PERSON] просять справу розглядати за їх відсутності, при цьому, позовні вимоги просять задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, поважних причин неявки не повідомив, як і не надав заперечень проти позову. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилась [INFO] року у місті Жовті Води Дніпропетровської області і її батьками являються [PERSON] та [PERSON], про що свідчать копії свідоцтва про народження, про розірвання шлюбу сторін, про зміну імені (а.с. 7, 8, 11). На даний час повнолітня [PERSON] є студенткою денної форми навчання напрямку туризм факультету міжнародної економіки Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара. При цьому, термін навчання з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року, що підтверджується відповідною довідкою № 160-122 від 06 травня 2015 року. Згідно договору про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або надання додаткових освітніх послуг у Дніпропетровському національному університеті імені Олеся Гончара № 1140-13 від 12 серпня 2013 року вартість освітніх послуг за весь строк навчання [PERSON] становить 42000 гривен (а.с. 12) [PERSON], звертаючись до суду з даною позовною заявою, просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання їхньої спільної повнолітньої доньки [PERSON], а також додаткові витрати на оплату навчання доньки. При цьому, зазначила, що донька перебуває на її утриманні, вона забезпечує навчання [PERSON] у навчальному закладі, забезпечує її харчування, одягом, учбовим матеріалом, сплачує за гуртожиток. Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно довідки наданої ЖРЕД №5 вбачається що, до складу сім'ї [PERSON], яка проживає за адресою [ADDRESS], входить донька [PERSON], яка перебуває на навчанні (а.с. 22). Копія паспорту громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] свідчить про те, що дана особа з 12 вересня 2013 року зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 6). Факт проживання повнолітньої доньки за вказаною адресою підтверджується також копією платіжного доручення від 26 серпня 2013 року, щодо сплати за проживання в гуртожитку за 2013-2014 р. (а.с. 15). Відповідно ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому, батьки є законними представниками своїх дітей тільки до досягнення ними повноліття. Втім, законом визнано за можливе закріпити за матір'ю, батьком право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина. Однак, таке право надане тільки тому з батьків, з ким проживає дитина За таких обставин, враховуючи факт, що [PERSON] є повнолітньою, має цивільно-процесуальну дієздатність, що надає їй право самостійно звернутися до суду із вказаним позовом, та проживає окремо від батьків, у тому числі окремо від матері, яка звернулася з даним позовом, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову, щодо стягнення аліментів на час навчання. При цьому, суд зазначає, що відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Однак, участь батьків у додаткових витратах на дитину урегульовано ст. 185 СК України. Дана норма стосується виключно неповнолітніх дітей. Таким чином, законодавством не передбачено участь батьків у додаткових витратах на повнолітню дитину. З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення із [PERSON] ? частини витрат на навчання повнолітньої доньки, згідно договору.

Outcome: dismissed