Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. Так, 25 січня 2014 року з причин розірвання труби опалення на горищі будинку [ADDRESS], гаряча вода просочилась крізь стелю, в результаті чого було затоплено квартиру позивачів. Згідно звіту про оцінку майна від 05 лютого 2014 року, розмір матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок залиття квартири становить 58 300 грн. Яку позивачі просили суд стягнути з відповідача, оскільки відповідач є власником будинку [ADDRESS], окрім того позивачі просили суд стягнути з відповідача 1 100 грн. плату за складання звіту. В судовому засідання позивач [PERSON] та представник позивачів підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача в судовому засідання заперечували проти задоволення позовних вимог, оскільки затоплення сталося не з їх вини. Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно /а.с. 5/. 08 січня 2007 року між [PERSON] та відповідачем укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території /а.с. 48-49/. 15 жовтня 2009 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення /а.с.46-47/. 25 січня 2014 року з причин розірвання труби опалення на горищі будинку [ADDRESS] відбулося залиття квартири позивачів, даний факт підтверджується актом огляду [ADDRESS] від 27 лютого 2014 року /а.с. 7/ та не оскаржується сторонами. Згідно висновку про вартість матеріальної шкоди спричиненої власникам квартири [ADDRESS], розмір шкоди становить 58 300 грн. /а.с.10-35/. Відповідно акту обстеження аварії в системі опалення будинку [ADDRESS] від 25 січня 2014 року встановлено, що аварія виникла з причини низької якості металопластикової труби НТМ-0 20 мм., яка була використана в якості вставки /а.с. 45/. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що в 2007 році власник квартири 8, в своїй квартирі проводив заміну опалювальної системи, а саме батарей. Після чого робітниками ЖЕКа йому було рекомендовано провести заміну кранів на горищі. [PERSON] придбав необхідні запчастини та звернувся до робітників ЖЕКа, щоб вони провели необхідні роботи, що й було зроблено останніми у свій неробочий час. Даний факт в судовому засіданні підтвердив і [PERSON] Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що для заміни чи ремонту опалювальної системи на горищі необхідно було отримати дозвіл, однак на адресу ЖЕКа дані заяви не надходили, отже заміна кранів відбулася самовільно без належного дозволу керівництва відповідача. Зі змісту ч.1 ст.1166 ЦК України вбачається, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.2 роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зі змінами (п. 2), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно ч.2 ст.1166 ЦПК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Позивач, пред'являючи вимоги до відповідача з посиланням на ст. 1166 ЦК України, виходив з того, що саме бездіяльністю відповідача, яка виразилась в неналежному обслуговуванні опалювальної системи призвела до розірвання труби опалення. Однак в судовому засідання було встановлено та не заперечувалось позивачем, що саме ним було проведено заміну деталей системи опалення на горищі будинку 8. Отже при розгляді даної справи позивачем не доведено протиправності дій відповідача і причинного зв'язку між такими діями та спричиненою позивачу шкодою. Відповідно, відсутні підстави для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог, позивача, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, ґрунтуються лише на його припущеннях та нічим не підтверджуються. Судові витрати розподілити відповідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed