Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що 24 квітня 2008 року між ЗАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № ZPPVGA000000009 у розмірі 122000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,56 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.04.2023 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обовязкових платежів з цих коштів. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 20.06.2012 року має заборгованість в сумі 321412,89 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 106614,03 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 99900,79 грн., заборгованості з комісії за користування кредитом в сумі 3035,67 грн., пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 96318,93 грн., а також штрафів відповідно до договору в сумі 250грн. (фіксована частина) та 15293,47 грн. (процентна складова). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач 24.04.2008 року уклали договір іпотеки №ZPPVGA0000000009, відповідно до якого відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 100,00 кв.м., який розташований за адресою: Запорізька область, Пологівський район, с. Пологи, вул. Запорізька, 7, що належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 150000 грн. У звязку з цим, позивач з посиланням на ст. ст. 12, 33, 38-40 Закону України «Про іпотеку», ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.109 Житлового кодексу України просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ZPPVGA0000000009 від 24.04.2008 року в розмірі 321412,89 грн., звернути стягнення на будинок загальною площею 100,00 кв.м., який розташований за адресою: Запорізька область, Пологівський район, с. Пологи, вул. Запорізька, 7, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №ZPPVGA0000000009 від 24.04.2008р.) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для здійснення продажу предмету іпотеки; висилити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: Запорізька область, Пологівський район, с. Пологи, вул. Запорізька, 7. Пред'явивши позов до суду позивач поніс додаткові витрати по оплаті судових витрат у розмірі 3321,43 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, надав клопотання про розгляд справи без участі представника. Представник відповідача [PERSON] під час судового розгляду справи заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача. Представник третьої особи ВГІРФО Пологівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, викликався належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши докази, дійшов до наступного. За змістом ст.ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі кредитного договору № ZPPVGA0000000009 від 24.04.2008 року, укладеного між нею та КБ «ПриватБанк», п.8.1 отримала кредит на строк з 24.04.2008 року по 24.04.2023 року включно у вигляді не поновлюваної лінії в розмірі 122000 грн. на наступні цілі: у розмірі 100000 грн. на споживчі цілі, у розмірі 2000 грн. на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 750 грн. страхування майна, 500 грн. особисте страхування, а також у розмірі 18750 грн. на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,38% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 0,96 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7,2 даного договору. Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 1645,21 грн. згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді, комісії. Періодом сплати вважається період з 21 по 25 число кожного місяця. Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобовязання за кредитним договором, у звязку з цим станом на 20.06.2012 року виникла заборгованість в сумі 321412,89 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 106614,03 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 99900,79 грн., заборгованості з комісії за користування кредитом в сумі 3035,67 грн., пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 96318,93 грн., а також штрафів відповідно до договору в сумі 250грн. (фіксована частина) та 15293,47 грн. (процентна складова), що підтверджується наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.7-8). Заперечуючи проти позову представник відповідача [PERSON] посилається не те, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2012 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № ZPPVGA0000000009 від 24.04.2008 року у розмірі 113850,91 грн.. Згідно п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599601, 604609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Із ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора, припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, пені, разом з тим виникає грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст.625 ЦК України Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. Винятком є ситуація коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України Про іпотеку або статті 589 ЦК України щодо заставодавця. Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» заявлено позовні вимоги, які не ґрунтуються на Законі, то в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed