Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

02.03.2017 р. до Подільського районного суду м.Києва надійшла заява психіатричного закладу, в якому заявник просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО «Психіатрія» [PERSON], [INFO]. Заява мотивна тим що, 01.03.2017 р. о 13:40 год. швидкою психіатричною бригадою була доставлена до ТМО «Психіатрія» [PERSON], яка рішенням Подільського районного суду м.Києва від 24.12.2012р. була визнана недієздатною,опікуном недієздатної [PERSON] призначена її мати [PERSON]. Причина госпіталізації хворої обумовлена загостренням психічного захворювання та погіршенням стану. Пацієнтка [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром, виражений апатико-дисоціативний дефект. 01.03.2017 року хвора [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів з метою доцільності лікування недієздатної хворої. За результатами огляду комісія встановила, що хвора, в зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану, потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару та лікування в умовах психіатричного стаціонару за медичними показниками. При госпіталізації опікун хворої [PERSON] надала згоду на госпіталізацію своєї дочки [PERSON] Але, з урахуванням рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 р., просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО в судовому порядку. В судовому засіданні представник психіатричного закладу Вегера Г.М. (за довіреністю), який також є і лікарем-психіатром, підтримав заяву та надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що за висновками лікарсько-консультативної комісії, враховуючи хронічний психічний стан пацієнтки та зміну поведінки, [PERSON] потребує лікування за медичними показниками лише в умовах стаціонару, оскільки в разі її нелікування, вона уявляє небезпечність для оточуючих. Хвороба, на яку страждає пацієнт, є тяжким психічним захворюванням. 01.03.2017 р. [PERSON] була госпіталізована в невідкладному порядку, зв'язку з погіршенням стану, зумовленим відмовою від прийняття ліків дома, що призвело до агресивної та непередбачуваної поведінки хворої. Законний представник [PERSON] в судовому засіданні просила надати дозвіл на госпіталізації її дочки та пояснила, що остання страждає на психічну хворобу з 2006 р., є інвалідом 2 групи за психічним захворюванням до 01.03.2017 р., раз на рік або два рази проходила обов'язкове стаціонарне лікування в ТМО. Минулий раз проходила лікування в березні 2016 р., а тому на теперішній час дуже погіршився стан її здоров'я, оскільки вона перестала приймати ліки, відмовилась від проходження на МСЕК, на вулиці чіпляється до оточуючих та конфліктує з ними. Удома дочка стала поводитись дуже агресивно, погрожує їй перерізати вночі горло, зв'язку з чим [PERSON] вимушена була викликати бригаду швидкої психіатричної допомоги, яка доставила [PERSON] до психіатричного закладу з метою госпіталізації. В судовому засіданні недієздатна особа [PERSON], присутність якої відповідно до ст.281 ч.2 ЦПК України є обов'язковою, не змогла взагалі висловитись, поводила себе дуже агресивно та неадекватно. Прокурор в судовому засіданні вважав вимоги психіатричного закладу обґрунтованими та заснованими на законі, вказавши, що в зв'язку із загостренням психічного стану недієздатної, який вже став небезпечний для оточуючих, [PERSON] потребує лікування в умовах стаціонару психіатричного закладу. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Згідно з рішенням Подільського районного суду м.Києва від 24.12.2012 р. у цивільній справі № 2607/8075/12 [PERSON], [INFO], визнана недієздатною, опікуном над недієздатною [PERSON], [INFO], призначенаїї мати - [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2017 р. о 13:40 год. бригадою швидкої допомоги [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS], була доставлена до ТМО «Психіатрія». Особа госпіталізована в зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану, опікуном надана згода. Відповідно до ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. На підставі Рішення Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», згідно з яким особа визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Відповідно до ст.70 ч.2 Закону України «Про Конституційний Суд України» КСУ вказав на такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Підстави, за якими відбувається госпіталізація особи за судовим рішенням, передбачені ст.14 Законом України «Про психіатричну допомогу. Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому ст. 13 цього Закону, є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених ст.ст. 29, 55 Конституції України, і після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу суд має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 01.03.2017 р., комісія, оглянувши [PERSON], прийшла до висновку, що [PERSON] страждає на: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром, виражений апатико-дисоціативний дефект; враховуючи хронічний психічний стан пацієнтки, у зв'язку з погіршенням психічного стану, в т.ч. неадекватну поведінку, потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару за медичними показниками. Як вбачається з наданих документів, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого вона вчиняє дії, що можуть являти собою безпосередню небезпеку для оточуючих. В зв'язку з чим, суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу, а зібрані у справі докази вказують на необхідність такої госпіталізації. Таким чином, враховуючи принципи надання психіатричної допомоги (законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями, встановлені ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу», заява психіатричного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, доводи підтверджені в судовому засіданні, судом встановлені правові підстави для госпіталізації хворого в примусовому порядку, а відтак заява підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, психіатричний заклад звернувся до суду після огляду хворого у встановлений ст.280 ч.4 ЦПК України строк. Відповідно до ст.282 ч.2 ЦПК України рішення про задоволення заяви є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного, ст.ст.3, 4, 13, 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved