Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки заяву про прийняття спадщини було подано після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання такої заяви. Позивач зазначає, що 18 лютого 2021 року сплив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, який вона пропустила у зв`язку з тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року на території України запроваджено карантин, який неодноразово продовжувався. Позивач, яка проживає у м.Кам`янське Дніпропетровської області, внаслідок складної епідеміологічної ситуації на території України, карантинних обмежень та заборон, відсутності стабільної транспортної розв`язки, була позбавлена можливості у передбачений законом шестимісячний строк звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Тому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 12 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, засобами поштового зв`язку надіслала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - Новомосковської районної державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у судове засідання не з`явився. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.19), який доводився позивачу рідним батьком, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно. Згідно довідки, виданої відділом формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, [PERSON] був зареєстрований з 18 листопада 1998 року по 27 грудня 2006 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). У Спадковому реєстрі наявна інформація щодо спадкової справи, заведеної у Новомосковській районній державній нотаріальній конторі 16 червня 2021 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, виданою 20 вересня 2021 року (а.с.58). Позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , проте листом від 16 червня 2021 року вих.№933/0214 державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Крутько Л.П. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого батька у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та не пред`явленням доказів про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою (а.с.67 на звороті). У заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину зазначено, що місце реєстрації спадкодавця невідоме. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а також ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 6121447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року до 31 серпня 2020 року в Україні було запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень було зупинено рух громадського транспорту, зокрема міжобласного сполучення, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень. Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Наявність обмежувальних заходів під час дії карантинних заходів, встановлених вказаними постановами, в тому числі заборона регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньо обласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, також вплинуло на можливість позивача звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлені законом строки. Наявність зазначених позивачем обставин свідчить про те, що у неї були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року по справі № 361/1953/18 (провадження № 61-16095св19) зазначено, що позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини безпосередньо стосується прав, свобод, інтересів та (або) обов`язки спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Суд враховує, що відомостей щодо звернення до нотаріуса інших спадкоємців після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, матеріали справи не містять. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка, розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.21-22). При розгляді цієї справи судом враховується правовий висновок Верховного Суду у справі № 206/3473/20 від 20.09.2021, відповідно до якого необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) є об`єктивними та непереборними обставинами, що створили позивачу перешкоди для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позивачем наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved