Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з МТСБУ шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 131 777,00 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що 31.10.2017 року він, керуючи автомобілем [NUMBER], рухався по трасі Київ-Чоп в районі с. Небелиця. Перебуваючи у лівій смузі руху він здійснював випередження автомобіля «ДАФ» який рухався у правій смузі. Автомобіль «ДАФ» несподівано здійснив різкий маневр перестроювання вліво, підрізавши його автомобіль, таким чином не надавши переваги у русі. Позивач зазначає, що в результаті маневру автомобіля «ДАФ» він почав застосовувати гальмування та здійснив маневр вправо задля уникнення дорожньо-транспортної пригоди. Після цього перед своїм автомобілем він помітив автомобіль «МАН», який лежав на проїзній частині дороги. У зв'язку з тим, що зупинити автомобіль йому не вдалося можливим, відбулося зіткнення з автомобілем «МАН». Також вказав, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.05.2018 року провадження у справі було закрито у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому у постанові суду вказано, що причиною виникнення ДТП стали дії водія невстановленого автомобіля «ДАФ», який здійснив маневр перестроювання у ліву смугу руху. Згідно звіту з незалежної оцінки розмір матеріального збитку пошкодженого внаслідок ДТП належного йому автомобіля [NUMBER], становить 131 777,00 грн. 03 вересня 2018 року він звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та обґрунтованою заявою про відшкодування завданої матеріальної шкоди. Листом від 13.09.2018 року МТСБУ відмовило у відшкодуванні понесених витрат внаслідок ДТП, зазначивши про відсутність правових підстав для здійснення відшкодування. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.10.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання та за клопотанням позивача проведення розгляду справи призначено в режимі відеоконференції на 22.11.2018 року (а.с. 36-38). 22 листопада 2018 року представником МТСБУ Патрик Г.Г. до суду подано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що у МТСБУ відсутні жодні правові підстави для відшкодування шкоди завданої майну позивача невстановленим автомобілем (а.с. 43-44 зв.). Ухвалами Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2018 року та від 09.01.2019 року розгляд справи, відповідно, було відкладено через зайнятість залів судових засідань обладнаних технічними засобами для проведення судових засідань в режимі відеоконференцзв'язку та призначено проведення судового засідання за заявою позивача в режимі відеоконференції на 07.02.2019 року (а.с. 52-53, 62-63). В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явились, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Від представника позивача [PERSON] [PERSON] до суду надійшла заява з проханням провести розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, в заяві зазначила, що позов підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. За викладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, [PERSON] 31.10.2017 року о 04 год. 15 хв. на 64 кілометрі автодороги М06 Київ-Чоп, керуючи транспортним засобом марки «Ніссан», д.н.з. [NUMBER], не був уважним, не дотримався безпечної швидкості та дистанції, у результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «МАН», д.н.з. [NUMBER], чим порушив вимоги п. 2.3 (б), п. 12.1, п. 13.1 ПДР. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.05.2018 року у справі № 370/2408/18 провадження по справі стосовно [PERSON] закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 8-8 зв.). Вказаною постановою Хмельницького міськрайонного суду встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася у зв'язку із тим, що автомобіль «ДАФ», який рухався у правій смузі руху та здійснивши різкий маневр перестроювання вліво, підрізав автомобіль «Ніссан» під керуванням [PERSON], не надавши йому переваги у русі, що і стало причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до Звіту з незалежної оцінки матеріального збитку пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля [NUMBER], складеного СПД Пустовіт С.М. від 15.11.2017 року, розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER] [PERSON] становить 131 777,00 грн. (а.с. 11-32). [PERSON] звертався до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про відшкодування завданої матеріальної шкоди від 03 вересня 2018 року (а.с. 9-9 зв.). Листом від 13.09.2018 року МТСБУ відмовило позивачу у відшкодуванні шкоди з фонду захисту потерпілих, зазначивши про відсутність правових підстав для здійснення такої виплати (а.с. 33). Нормою статті 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закріплено, що відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 вказаного Закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно положень ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (пп. 39.2.1. п. 39.2 ст. 39 Закону). Відповідно до п.п. «б» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу. Положеннями ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов'язана: - з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; - з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; - з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; - з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; - з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; - з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, оскільки закон чітко визначає, що майном як особливим об'єктом вважаються: окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки (ст. 190 ЦК України), тому належний позивачу транспортний засіб є окремою річчю та відноситься до загальновживаного терміну «майно». Отже, вказаним вище Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язку відшкодування МТСБУ шкоди, завданої майну позивача, а саме належному йому автомобілю невстановленим транспортним засобом, не передбачено. Аналогічна позиція також викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.11.2015 року у судовому провадженні № 6-21637св15. Отже, визначаючи для МТСБУ можливість відшкодування за рахунок коштів фонду захисту потерпілих на підставі п.п. «б», п. 41.1 ст. 41 наведеного закону, що є підставою вимог позивача, шкоди, яка заподіяна невстановленим транспортним засобом, законодавець виключає таке відшкодування у разі заподіяння такої шкоди майну та навколишньому середовищу. Доводи позивача з посиланням на те, що шкода заподіяна майну відмежовується від шкоди заподіяної транспортному засобу у межах даного спору суд не може прийняти до уваги, оскільки спірні правовідносини регулюються вищевказаними нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при цьому, як зазначено вище, положеннями статті 28 цього закону наведено перелік видів заподіяння шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди, які, серед іншого, включають пошкодження чи фізичне знищення транспортного засобу, пошкодження чи фізичне знищення майна потерпілого, разом з тим, всі вони відносяться до загального визначеного законом поняття, як шкода, яка заподіяна майну. Таким чином, доводи позивача щодо обов'язку відповідача здійснити відшкодування шкоди через пошкодження автомобіля позивача завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що спричинена невстановленим транспортним засобом не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, у зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судові витрати по справі суд покладає на позивача у зв'язку з відмовою в позові повністю, відповідно положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed