Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 14 липня 2013 року о 13-00 год. сталось ДТП. Винним у даній пригоді було визнано [PERSON] На час ДТП він мав договір добровільного страхування транспортного засобу, за яким йому було сплачено страхове відшкодування. Разом з цим, даним договором встановлена франшиза в розмірі 3 151,70 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у СТзДВ «Гарантія». У встановленому законом порядку він звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування. Разом з тим, до цього часу не отримав належної виплати тобто отримав відмову, тому відповідно до вимоги закону ним була нарахована пеня за прострочення в розмірі 110,53 грн. та три відсотки річних в розмірі 23,22 грн. Страховим полісом відповідача [PERSON] також встановлена франшиза в розмірі 1000 грн. Просив суд стягнути з СТзДВ «Гарантія» на відшкодування матеріальної шкоди 2 285,22 грн., з відповідача [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 1 000 грн.; судові витрати покласти на відповідачів. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що після звернення до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування отримав листа з підтвердженням проведення виплати в розмірі 2 151 грн. Разом з тим до цього часу коштів не отримав, тому відповідач має сплатити кошти з врахуванням пені та трьох відсотків річних. Оскільки [PERSON] сплатив франшизу в розмірі 1000 грн. на користь його страхової компанії, тому просив суд залишити без розгляду позовну вимогу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1000 грн. Просив суд задоволити позов в частині стягнення з СТзДВ «Гарантія» матеріальну шкоду в розмірі 2 285,22 грн. У судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позовних вимог щодо стягнення франшизи заперечував, оскільки ним відповідно до листа ТДВ «СК ВіДі-Страхування» на користь останньої сплачено франшизу в розмірі 1000 грн. Просив суд вирішити спір відповідно до вимог закону. У судове засідання представник СТзДВ «Гарантія» не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що 14 липня 2013 року о 13 год. 00 хв. в с.Червоний Хутір [PERSON], керуючи автомобілем БАЗ, державний номерний знак [NUMBER], рухаючись заднім ходом не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внасідок чого допустив зіткнення з автомобілем Nissan, державний номерний знак [NUMBER], який стояв позаду. В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 10.9 ПДР. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2013 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Постанова набрала законної сили і не оскаржувалась. Відповідно до положень ч.2 ст.1187 ЦК України, яка регулює спірні правовідносини, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз'яснено, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля Nissan, державний номерний знак [NUMBER], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Між СТзДВ «Гарантія» та [PERSON] був укладений договір № АЕ2187298 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За цим договором забезпечений транспортний засіб - автомобіль БАЗ, державний номерний знак [NUMBER]. [PERSON] звернувся до СТзДВ «Гарантія» із заявою про виплату страхового відшкодування. З листа №598 від 06 березня 2014 року СТзДВ «Гарантія», вбачається, що заява [PERSON] розглянута, даний випадок визнано страховим та складений страховий акт № 1954-ЦВ/2013, за яким СТзДВ «Гарантія» сплачує страхове відшкодування в розмірі 2 151,70 грн. за вирахуванням франшизи в розмірі 1000 грн. Ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого . Згідно ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У ст. 9.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого та встановлений розмір франшизи в розмір 1000 грн. За ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин, оскільки матеріальний збиток власника автомобіля Nissan, державний номерний знак [NUMBER], складає 3 151,70 грн., своє зобов'язання за договором № АЕ/2187298 СТзДВ «Гарантія» не виконала, тому до стягнення з товариства підлягає сума 2 151,70 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком документів або в строки та обсягах, визначених рішенням суду. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня. Ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши подані суду розрахунки, суд вважає, що СТзДВ «Гарантія» слід стягнути за невиконання зобов'язання пеню в розмірі 110,53 грн. та три відсотки річних в розмірі 23,22 грн. Таким чином загальний розмір шкоди, що підлягає стягненню з страхової компанії на користь позивача становить 2 285,22 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До судових витрат у відповідності до ст. 79 ЦПК України відноситься судовий збір, витрати на правову допомогу, витрати за проведення дослідження. Враховуючи наведене, суд стягує судові витрати відповідно до задоволених вимог, а саме з СТзДВ «Гарантія» 243,60 грн. Згідно ст.ст. 27, 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або залишити його без розгляду. За ст. 207 ЦПК України суд своєю ухвалою залишає заяву без розгляду, якщо позивач надав суду відповідну заяву. Оскільки [PERSON] сплатив на користь ТДВ «СК ВіДі-Страхування» франшизу в розмірі 1000 грн., представник позивача подав заяву про залишення без розгляду в цій частині позовних вимог, тому суд позовні про стягнення з [PERSON] 1000 грн. - залишає без розгляду.

Outcome: approved