Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати протиправним розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації № 157 від 22.06.2017 року «Про спілкування [PERSON] з дочкою [PERSON]В.» та скасувати його, посилаючись на те, що воно було прийнято необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, за її відсутності, без заслуховування її думки, оскільки спору щодо виховання дитини між батьками фактично не було, натомість була досягнута усна домовленість на прийняття участі у вихованні дитини батьком [PERSON], який буде проводити з дитиною любий для нього зручний час без ночівлі. Крім того, приймаючи рішення про дозвіл на участь у вихованні дитини батьку один раз на два тижні відповідач не врахував, що такі випадки можуть негативно позначитись на емоційному стані дитини, оскільки два тижні дитина проводить з матір»ю, а на вихідні має поїхати з батьком до м. Києва чи то до іншого місця, при цьому у самому рішенні не визначено, куди саме батько має право вивозити дитину та до якого міста, що є підставами для переживання матері на час її розлучення з дитиною. Також комісією не було враховано її повідомлення про непоодинокі факти, коли батько забирав дитину здоровою, а повертав її до матері вже хворою на різні хвороби : підвищений ацетон в крові дитини, простуда переляк та інше. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні також позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити, при цьому пояснив, що під час вирішення питання щодо участі [PERSON] у вихованні своєї дочки були порушені права матері, так як не було враховано її думку та не з»ясовано всіх обставин, зокрема, у чому саме полягав спір між батьками. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що при визначенні способу участі у вихованні дочки [PERSON] та спілкуванні з нею батька [PERSON] було взято до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов»язків, особисту прихильність дитини до кожного з них та інші обставини, у тому числі віддаленість проживання батька та стан здоров»я дитини, тому вважає, що розпорядження винесене законно. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Частиною 2\~ст. 157 Сімейного кодексу України передбачено право того із батьків, хто проживає окремо від дитини, на особисте спілкування з нею. Згідно з п. 8 ч. 2\~ст. 18 СК України\~одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Відповідно до ч. 1\~ст. 19 СК України\~у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. У судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15 жовтня 2011 року 08 жовтня 2014 року (а.с. 3). Від спільного проживання у шлюбі в них 01 травня 2012 року народилася дочка [PERSON] (а.с. 6). 23 травня 2017 року [PERSON] із метою досудового врегулювання спору щодо встановлення способів участі у вихованні дочки [PERSON] звернувся з відповідною заявою до начальника служби у справах дітей [PERSON] (а.с. 41). Відповідно до висновку служби у справах дітей Ічнянської РДА № 01-13/160 від 19 червня 2017 року було рекомендовано встановити порядок побачення [PERSON] з батьком першої та останньої п»ятниці місяця з 18-00 год до 20-00 год неділі, з урахуванням стану здоров»я дитини (а.с. 40). Дане питання було розглянуте на засіданні комісії\~з питань захисту прав дитини 21 червня 2017 року, на якому остання підтримала спосіб участі у вихованні дочки її батьком, визначений висновком служби у справах дітей (а.с. 47). Розпорядженням Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області № 157 від 22.06.2017 року [PERSON] було визначено спосіб участі у вихованні його дочки [PERSON], [INFO], першої та останньої пятниці місяця з 18 години до 20 години неділі, з урахуванням стану здоровя дитини (а.с. 7). Відповідно до п. 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов"язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 (у редакції, який діяв на час винесення спірного розпорядження), у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один з батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини. Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, а у разі потреби, також з родичами дитини. До уваги береться ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Після з'ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок. Участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради з урахуванням висновку служби у справах дітей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. \~\~\~\~\~\~\~\~ Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені в суді у порядку, встановленому законом. \~\~\~\~\~\~ Право на подання заяви про визначення порядку участі того з батьків, хто проживає окремо від дитини, у вихованні дитини та спілкуванні з нею має як той з батьків, хто проживає з дитиною, так і той, хто проживає окремо від неї. \~\~\~\~\~\~ Так, відповідно до\~ст. 158 Сімейного кодексу України,\~за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. \~\~\~\~\~\~ Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~ Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшко дувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. \~\~\~\~\~\~\~ Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.\~\~\~\~\~\~ З оглянутих у судовому засіданні матеріалів, які стали підставою для винесення спірного розпорядження вбачається, що питання участі [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] розглядалося відповідно до вимог п. 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов"язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, де були заслухані сторони, та з урахуванням їх пояснень, місця проживання батька дитини та стану здоров»я дитини, було винесене, на думку суду, обґрунтоване рішення, яким встановлено можливість побачення [PERSON] зі своєю дочкою першої та останньої п»ятниці з 18-00 год до 20-00 год неділі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ При вирішенні спору, суд виходить із встановлених Сімейним Кодексом України рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, а також інтересів неповнолітньої дитини. Позивачемне наведено доказів того, що розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області № 157 від 22.06.2017 року є протиправним, так як було винесено без урахування усіх обставин, при цьому судом не здобуто доказів того, що дане розпорядження було винесене з порушенням чинних норм законодавства, а викладене у ньому суперечить інтересам матері чи дитини,тому суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити. Суд вважає обґрунтованим рішення про доцільність встановлення [PERSON] порядку побачення зі своєю дочкою з можливістю залишення її на ночівлю, враховуючи віддаленість місця проживання батька дитини. Посилання позивача на те, що дитина після відвідин батька приїжджала хворою та переляканою, належними доказами у судовому засіданні не підтверджені, а з лікарняних виписок вбачається тільки те, що мати зверталася за допомогою до лікарів з приводу різних захворювань, при цьому хронічні захворювання у дитини відсутні. Несплата батьком аліментів також не може слугувати причиною відмови у спілкуванні ним з дитиною. Не заслуговують на увагу і твердження позивача про відсутність у розпорядженні відомостей куди саме батько має право вивозити дитину та до якого міста, оскільки комісією було встановлено його фактичне місце проживання у [INFO] та належних умов проживання за даною адресою (а.с. 46), при цьому батько не обмежений правом протягом двох днів, поки буде з ним дитина, не тільки проводити з нею час за місцем свого проживання, а також і в будь-якому місті України. Суд відхиляє твердження позивача про те, що спору між нею та її колишнім чоловіком щодо виховання дочки не було, а була усна домовленість про можливість проводити з дитиною любий для нього зручний час без ночівлі, що спростовується зверненням [PERSON] до органу опіки та піклування з питанням визначення способу участі у вихованні дочки [PERSON].

Outcome: dismissed