Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду позовом до територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, треті особи: державний нотаріус Другої Лубенської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свій позов тим, що 01.05.2004 року у віці 61 рік в с.Шершнівка Лубенського району Полтавської області помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку(пай) площею 4.0600 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землях КСП «Червона зірка» на території Засульської сільської ради Лубенського району. В липні 2017 року від працівників Засульської сільської ради Лубенського району вона дізналася, що її батько [PERSON] мав право на отримання земельної частки(паю) оскільки йому видавався сертифікат на право на земельну частку(пай) і це право ніким не успадковане. За життя батька про існування у нього права на земельну частку(пай) вона не знала і вважала, що після його смерті спадкового майна не залишилось, а тому і не звернулася в установлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Коли на даний час вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, то їй було повідомлено, що нею пропущено шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Також було повідомлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена на підставі заяви про прийняття спадщини від [PERSON]. Інших заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. [PERSON] є племінником її покійного батька [PERSON] і є спадкоємцем пятої черги на майно померлого. Прохає суд постановити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлого 01 травня 2004 року терміном на один місяць. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, прохав визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її батька [PERSON], оскільки вона не знала про існування у батька земельної частки(паю). Вона є спадкоємцем першої черги на майно померлого, а [PERSON], звертаючись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не повідомив, що є і інші спадкоємці після смерті [PERSON]. Представник відповідача територіальної громади в особі Засульської сільської ради в судове засідання не зявився, від відповідача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за відсутності їх представника. Державний нотаріус Другої лубенської державної нотаріальної контори [PERSON], який є третьою особою по справі, в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій прохав справу розглядати без його участі, по суті позову покладається на розсуд суду. Третя особа по справі [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, оскільки [PERSON], будучи племінником [PERSON], доглядав його, коли той хворів, а після смерті дядька у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, таким чином прийнявши спадщину. Позивач же по справі [PERSON] родинних відносин з батьком не підтримувала. Прохали визнати причину пропуску [PERSON] строку на прийняття спадщини не поважною та відмовити у задоволенні позову. Заслухавши сторони, зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками спроави. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що 01.05.2004 року в с.Шершнівка Лубенського району Полтавської області помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Лубенським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.8). Із довідки Засульської сільської ради №389 від 18.07.2017 року вбачається, що останнім місцем реєстрації та проживання [PERSON], який помер 01.05.2004 року було : вул. С.Наливайка, 1 , с.Шершнівка Лубенського району Полтавської області. На час його смерті і на даний час за цією адресою ніхто не був зареєстрований і не проживає( а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку(пай) у землях КСП «Червона зірка» на території Засульської сільської ради Лубенського району, що підтверджується копією довідки, наданої Управлінням Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області (а.с.11). Позивач [PERSON] стверджує, що влітку 2017 року від працівників Засульської сільської ради Лубенського району вона дізналася, що її батько [PERSON] мав право на отримання земельної частки(паю) і йому видавався сертифікат на право на земельну частку(пай). За життя батька про існування у нього права на земельну частку(пай) вона не знала і вважала, що після його смерті спадкового майна не залишилось, а тому і не звернулася в установлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Коли позивач на даний час звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, то відповіддю від 19.10.2017 року за №02-31/753 їй було повідомлено, що нею пропущено шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Також було повідомлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена на підставі заяви про прийняття спадщини від [PERSON]. Інших заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.9). [PERSON] є племінником покійного [PERSON] і спадкоємцем пятої черги на майно померлого. Заяву про прийняття спадщини було подано нотаріусу в строк 6 місяців лише [PERSON], і, таким чином, він прийняв спадщину. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Останнім днем строку на прийняття спадщини після померлого [PERSON] відповідно до ст. ст. 1269, 1270 ЦК України є 01.11.2004 року. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, враховуючи, що з дня відкриття спадщини з 01.05.2004 року по час звернення позивача з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, пройшло більш ніж шість місяців, [PERSON] вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті [PERSON] . В якості поважності причин невчасного прийняття спадщини позивач посилається на те, що їй не було відомо про існування спадкового майна, яке б залишилося після смерті її батька. Суд вважає, що сама по собі необізнаність позивача про наявність спадкового майна після смерті батька не свідчить про поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини, враховуючи, зокрема, що з часу смерті спадкодавця [PERSON] до подачі позовної заяви до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини пройшло більше тринадцяти років. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз'яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008р., вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Досліджуючи та аналізуючи матеріали справи та надані сторонами докази суд приходить до висновку , що позивач не надала до суду переконливих доказів того, що у неї були непереборні труднощі у своєчасній подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, в тому числі і на час закінчення даного строку. При вирішенні спору суд також враховує, що позивач [PERSON] звернулася з заявою до нотаріальної контори лише у 2017 році, тобто через тринадцять років після закінчення строку на прийняття спадщини. Позивачка могла звернутися до нотаріальної контори у встановлений законом строк, направивши до нотаріальної контори заяву в тому числі і по пошті. Оцінюючи докази в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність у позивача об'єктивних, непереборних, істотних труднощів у своєчасному прийнятті спадщини, що відкрилася після смерті її батька [PERSON] , а тому відсутні і підстави для визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини і в задоволенні позову необхідно відмовити. В порядку ст. 51 ЦПК України представник позивача відмовився заявляти клопотання щодо заміни відповідача чи залучення співвідповідача [PERSON], що не є підставою для задоволення даного позову.

Outcome: dismissed