Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

29.12.2006 року між [PERSON] та акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» (далі АТ «Індустріально-експортний банк»), правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк», був укладений кредитний договір № 688-А (далі кредитний договір), за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 30000 доларів США зі сплатою 9,5 % річних на визначених договором умовах (на купівлю авто), строком з 29.12.2006 року по 28.12.2012 року включно, а позичальник отримав кредит та зобов`язався повернути його банку, а також сплачувати нараховані відсотки за ставкою 9,5 % і комісію в розмірі 0,23% в місяць від суми кредиту. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав і надав позичальнику кредитні кошти. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 29.12.2006 року між АТ «Індустріально-експортний банк» та [PERSON] був укладений договір поруки, за умовами якого у випадку неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. 17 травня 2015 року заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду (справа № 500/1619/14 ц) у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором № 668 А від 29.12.2006 р. з [PERSON] та [PERSON] було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 136358,78гривень 73 копійки, а також судові витрати в сумі 1820 гривень. 17 червня 2015 року постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області за заявою стягувача ПАТ «Креді Агріколь Банк» було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 500/1619/14ц, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської відносно відповідачів про стягнення на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 138\~178,73 грн. 12.04.2016 року виконавче провадження закінчено у зв`язку із повним погашенням заборгованості. Проте, враховуючи, що з моменту звернення до суду з позовом до виконання рішення суду пройшов істотний проміжок часу, за який валютний курс значно змінився, розмір заборгованості відповідачів в гривневому еквіваленті по курсу НБУ збільшився, у зв`язку з чим, ПАТ «Креді Агріколь Банк» звернутися до суду. 29.06.2016 року Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» (далі ПАТ «Креді Агріколь Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 668 А від 29.12.2006 року в сумі 11631,18 доларів США та 105291 гривні 46 копійок (сума заборгованості комісійної винагороди за період з 19.04.2013 р. по 11.04.2016 р. 39729 гривень 66 копійок; сума пені за несвоєчасне погашення комісійної винагороди 13960 гривень 82 копійки; сума процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (комісійної винагороди) у розмірі 3 % річних згідно ст.625 ЦК України 40326 гривень 67 копійок; сума інфляційного збільшення суми боргу за прострочення виконання грошового зобов`язання 11274 гривні 31 копійка). Ухвалою суду від 07.07.2016 року відкрито провадження у справі. Ухвалами суду від 29.11.2016 року, 02.11.2017 року та 02.07.2018 року задоволені клопотання представника відповідача про витребування доказів. Ухвалою суду від 02.11.2017 року до участі у справі в якості правонаступника ПАТ «Креді Агріколь Банк» залучене ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», що діє від власного імені та в інтересах закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «Прімоколекс венчурний фонд-1» (а.с.9-11 т.2). 13.07.2018 року позивач позовні вимоги уточнив, просив солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] основну суму боргу в гривневому еквіваленті, а саме в сумі 297415 гривень 08 копійок. В обґрунтування позовних вимог надав пояснення про те, що ТзОВ КУА «Прімоколекст-Капітал» не є банківською установою і немає валютної ліцензії. Договір відступлення, який був укладений між ТзОВ КУА «Прімоколекст-Капітал» та первісним кредитором був гривневим, що відображено у витязі з акту приймання-передачі (а.с.124 т.2). 27.03.2019 року представник відповідача [PERSON] надала до суду заперечення на позовні вимоги позивача. В запереченнях позов не визнала, пояснивши, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 17.05.2015 року по справі № 500/1619/14 позов ПАТ "Креді Агріколь Банк" про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором № 688-А від 26.12.2006 року в сумі 136358,73 грн задоволено повністю. Звертаючись у 2014 році до суду із позовом до відповідачів, позивач самостійно обрав спосіб захисту своїх порушених прав та просив стягнути борг саме у національній валюті, вказавши, що саме 136358,73 грн. є повним розміром заборгованості за кредитним договором № 688-А від 26.12.2006 року, включаючи заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за відсотками та пеню. Спір між сторонами вирішено судом, рішення набрало законної сили і виконавче провадження з виконання цього рішення закінчене 12.04.2016 року у зв`язку із стягненням боргу в повному обсязі, а отже на підставі ст.599 ЦК України зобов`язання за договором припинилося і позивач на має права на стягнення курсової різниці (а.с.196-197 т.2). Зобов`язання за кредитним договором за рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2015 року були виконанні безпосередньо [PERSON] . Кредитор, який сам визначив заборгованість у валюті гривні України, погодився із судовим рішенням, яким таку заборгованість стягнуто з боржника, а боржником сплачено таку заборгованість у повному обсязі, не має права на стягнення курсової різниці, оскільки визначив зобов`язання у національній валюті, у якій і прийняв його виконання. Крім цього, в обґрунтування свої заперечень зазначила те, що в матеріалах справи є Договір №1 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №688-А від 29.12.2006 року, укладений 30.03.2009 року, згідно з пунктом 1 якого, Кредитний договір доповнений пунктом 3.10 наступного змісту: «Припинити нарахування доходів за кредитом (процентів, щомісячних комісії тощо), якщо Кредитором здійснено будь-яку з дій по примусовому стягненню заборгованості за цим Договором з Позичальника (а саме: прийняття судом заяви (позову), поданої Банком, про стягнення заборгованості за цим Договором в повному обсязі або про порушення справи про банкрутство Позичальника чи звернення стягнення на заставлене ним майно; з дати вчинення виконавчого напису нотаріусом про стягнення заборгованості з Позичальника або про звернення стягнення на заставлене майно». Отже, вважає, що після звернення до суду у 2014 році позивач позбавлений права вимагати нарахування процентів, комісій та інших доходів за кредитним договором. Також представник відповідача [PERSON] зазначила, що посилання позивача на можливість нарахування відсотків поза межами строку дії договору, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі N 6-1206цс15 є безпідставним, так як Велика Палата Верховного Суду 04 липня 2018 року (справа № №\~310/11534/13-ц),

Outcome: dismissed