Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

У січні 2016 р. заявник [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 05.01.2016 року у м.Севастополь АР Крим помер його батько [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], громадянин України, місце реєстрації народження Н-Бобрівська сільська рада, Кримської області. Батько проживав та був зареєстрований на час смерті за адресою:02-99040, [ADDRESS]. 06.01.2016 року відділом ЗАГС Гагарінського району м.Севастополь Російської Федерації було видано свідоцтво про смерть І-КМ №510067, актовий запис №25. Заявник є громадянином України та проживає в [INFO]. Для переоформлення документів різного роду, пов'язаних із смертю батька заявник дізнався про те, що у зв'язку з тим, що свідоцтво про смерть його батька видано державою, яка окупувала територію України - АР Крим всі документи видані Російською Федерацією є недійсними. Заявник звернувся до Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції із заявою щодо державної реєстрації смерті батька, але йому було відмовлено. Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції надав відмову від 26.01.2016 року №76/02-03/3-04-37 [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть батька у зв'язку з тим, що надане свідоцтво не є підставою для проведення державної реєстрації смерті батька заявника на території України. Йому було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту смерті. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав. Представник зацікавленої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Запорізьке міське Управління юстиції Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пункту 5 частини другої\~статті 234 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно пункту 8 частини першої\~статті 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.3 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно до\~ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції та законів України. У п.1\~ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15 квітня 2014 року\~(далі Закон) зазначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до\~ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України Згідно ст.. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, може бути подана родичами померлого до суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до розяснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], народився в с. Н-Бобрівка, Кримської області, був зареєстрований за адресою: 02-99040, [ADDRESS]. 05 січня 2016 року [PERSON], перебуваючи у м. Севастополь, помер, про що вказує складене російською мовою «Свидетельство о смерти №25» від 06.01.2016 року, у якому зазначено, що [PERSON] помер 05 січня 2016 року. Згідно листа Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 26.01.2016 року №76/02-03/3-04-37 [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть батька було відмовлено у зв'язку з тим, що надане свідоцтво про смерть не є підставою для проведення державної реєстрації смерті батька заявника на території України. Приписами ч.2 ст. 257-1 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації смерті її батька. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України. Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved