Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом та просила усунути перешкоди у користуванні кімнатою площею 12,1 кв.м у квартирі [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON] із вказаної кімнати (а.с.2-4). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 12.12.2002 року по 03.11.2011 року. Поділ майна, яке було набуте під час шлюбу, не здійснювали. Після розірвання шлюбу вона продовжувала проживати, і на даний час проживає разом з колишнім чоловіком - наймачем квартири [PERSON] та його матір'ю - відповідачем [PERSON] спільно у вказаній квартирі. Квартира не приватизована, перебуває на балансі КП «Новозаводське». Рішенням суду від 13.03.2015 року встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] та виділено їй у користування житлову кімнату площею 12,1 кв.м, а [PERSON] та [PERSON] у спільне користування дві ізольовані житлові кімнати площею 18,2 та 9,9 кв.м; у спільному користуванні залишено коридор площею 13,3 кв.м, кухню площею 7,3 кв.м, ванну кімнату площею 2,8 кв.м та туалет площею 1,4 кв.м. 15.03.2017 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] Після чого, відповідач [PERSON] переселилась у виділену позивачу у користування кімнату площею 12,1 кв.м, вимусивши позивача проживати у кімнаті площею 9,9 кв.м. Посилаючись на ст. 391 ЦК України просить усунути перешкоди у користуванні кімнатою площею 12,1 кв.м шляхом виселення відповідачки. ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи, пояснення учасників справи в судовому засіданні. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні. Пояснила, що не чинить перешкод позивачу у користуванні кімнатою, остання у квартирі не проживає, приходить періодично, влаштовує сварки. Вказала, що не може також користуватися кімнатою 9,9 кв.м, оскільки там знаходяться речі позивача. Третя особа у судовому засіданні просив позов залишити без задоволення. Пояснив, що відповідач не чинить перешкод позивачу у користуванні спірною кімнатою. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин З копії технічного паспорту квартири [ADDRESS] вбачається, що квартира складається з таких кімнат: коридор 14,3 кв.м, кімната 12,1 кв.м, кімната 9,9 кв.м, кімната 14,3 кв.м, кухня 9,4 кв.м, туалет 1,3 кв.м, ванна 2,8 кв.м, разом 66,5 кв.м (а.с.8-9). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.03.2015 року встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши [PERSON] у користування житлову кімнату площею 12,1 кв.м, а [PERSON] та [PERSON] в спільне користування дві ізольовані житлові кімнати площею 18,2 кв.м та 9,9 кв.м. Коридор площею 13,3 кв.м, кухню площею 7,3 кв.м, ванну кімнату площею 2,8 кв.м та туалет площею 1,4 кв.м, залишити в спільному користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.11-14). 15.03.2017 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.10). Згідно копії особового рахунку № [NUMBER] КП "Новозаводське" Чернігівської міської ради квартира № [ADDRESS] перебуває у комунальній власності, [PERSON] є наймачем кімнати площею 12,1 кв.м. (а.с.5). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини щодо того, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. У відповідності до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Підставою для задоволення свого позову позивач [PERSON] посилається на положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Однак спірна квартира не перебуває у власності сторін, а перебуває у комунальній власності (а.с.5). Відповідно до ч.3 ст.47 Конституції України позбавити громадянина житла можна лише на підставі закону за рішенням суду. Виселення без надання жилого приміщення може бути засобом цивільно-правової відповідальності за порушення договору, закону або суб'єктивних прав інших осіб. Згідно норм Житлового кодексу України виселення може бути добровільним, або здійснюватись в судовому порядку. Частиною 4 ст.9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За змістом ст.109 ЖК України виселення із займаного приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Отже для застосування цієї правової норми необхідна обов'язкова наявність двох умов: а) систематичне порушення правил співжиття, б) вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Під заходами впливу маються на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача. В силу положень ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, таких доказів позивачем [PERSON] до суду не надано. Отже, виходячи з підстав позову, наявних доказів у матеріалах справи, суд доходить висновку про відмову задоволенні позову. V. Розподіл судових витрат Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн (а.с.1), однак відповідно до положень ст.141 ЦПК України у зв'язку з відмовою у задоволенні позову судовий збір не підлягає відшкодуванню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed