Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 17.02.2016 звернувся до [PERSON] , в якому просив в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 057Ф-ІК4 від 27.03.2008 року в розмірі 457\~213,08 гривень, звернути стягнення на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.03.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 057Ф-ІК4, згідно умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 40\~000 доларів США строком на 20 років до 27.03.2028 року під 12,55 % відсотків річних. З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором 27.03.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений іпотечний договір № 057Ф-ІК4/z1, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевченко В.Ю. за реєстровим № 2347 та передано в іпотеку квартиру [ADDRESS] . 24.12.2012 між ПАТ «ВТБ Банк» та ТзОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 057Ф-ІК4. 17.02.2014 між Тзов «Кредекс Фінанс» та ТзОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами. Згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 057Ф-ІК4 від 27.03.2008, що був укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] 07.03.2014 між Тзов «Кредекс Фінанс» та ТзОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, в тому числі за іпотечним договором № 057Ф-ІК4/ z1, на підставі чого приватним нотаріусом КМНО Верповською О.В. було внесено відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно вищезазначених договорів про відступлення прав позивач набув прав кредитора та прав іпотекодержателя. Відповідно до додатку 1 до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами від 17.02.2014 заборгованість [PERSON] перед ТОВ`ФК Довіра та гарантія» становить 457\~213,08 гривень, яка на теперішній час не погашена. Рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 04.08.2009 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 314 681, 90 грн. (тобто вказаний позов подається після вирішення вимоги про виконання основного зобов`язання). 19.04.2016 Червонозаводським районним судом м. Харків було розглянуто вказану справу по суті та ухвалено заочне рішення, яким, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності задоволено повністю. 22.11.2016 до суду надійшла заява [PERSON] про перегляд заочного рішення, у зв`язку з тим, що відповідач не знала про наявність позову ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Крім того, позивач є другою юридичною особою, якій відступлено право вимоги за її кредитним договором, але вона відраховує свою заробітну плату в рахунок заборгованості по кредитному договору тільки первинному кредитору ПАТ «ВТБ БАНК», відповідно до відкритого виконавчого провадження в Київському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, що підтверджується листом управління освіти адміністрації Київського району м. Харкова від 12.10.2016. 05.02.2018 заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харків від 19.04.2016 було скасовано та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. 23.03.2018 представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подав уточнений позов, в якому просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 057Ф-ІК4 від 27.03.2008 перед ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в розмірі 457 213, 08 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] , яка складається з 1 жилої кімнати, загальною площею 38,4 кв.м., житловою площею 19,6 кв.м., - шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі покупцю, від імені Іпотекодержателя ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною не менше 228 300 грн. Надати ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право на проведення усіх необхідних дій пов`язаних із реалізацією предмету іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS] , яка складається з 1 жилої кімнати, загальною площею 38,4 кв.м., житловою площею 19,6 кв.м., в тому числі, але не виключено на виготовлення та отримання оригіналів, дублікатів, копій правовстановлюючих документів, технічної документації на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування; виселити осіб, які проживають у квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та стягнути з відповідача судовий збір за подання позову. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до п.4.1 Іпотечного договору № 057Ф-ІК4/z1, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевченко В.Ю. за реєстровим № 2347, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за кредитними договорами у повному обсязі, включаючи сплату основної суми боргу, неустойки, процентів та інших платежів, витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і звернення стягнення на предмет іпотеки, збитків, завданих порушенням основного зобов`язання та/або цього договору іпотеки. Відповідно до п. 4.2 Іпотечного кредиту, у разі невиконання зобов`язання за кредитним договором та/або цим о, Іпотекодержатель має право достроково стягувати наданий кредит незалежно від встановленого строку виконання зобов`язання та задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 5.1. Іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання (шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання або шляхом продажу предмету іпотеки здійснюється способом за вибором іпотекодержателя). Згідно п.6.2 Іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися іпотекодержателем шляхом продажу від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. 20.06.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Сього числа, представник позивача до суду не з`явився, через канцелярію суду надійшла заява, в якій представник ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» Т.М. Жабченко просила розглянути справу без участі їх представника, уточнений позов підтримала, просила задовольнити повністю. Представник відповідача Кім Д.І. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки позивач не повідомив щодо існуючого боргу, не надав оцінку майна, тобто позивач не дотримався вимог законодавства при зверненні до суду. Крім того, на користь позивача були відрахування з заробітної плати [PERSON] за 2016 рік близько 3 000, 00 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, приходить до наступного висновку. 27.03.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 057Ф-ІК4, згідно умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 40\~000 доларів США строком на 20 років до 27.03.2028 року під 12,55 % відсотків річних (а.с. 3-4). \~ \~ \~ \~Крім того, 27.03.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений іпотечний договір № 057Ф-ІК4/z1, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевченко В.Ю. за реєстровим № 2347 та передано в іпотеку квартиру [ADDRESS] (а.с. 5-6). 24.12.2012 між ПАТ «ВТБ Банк» та ТзОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 057Ф-ІК4 (а.с.7-15). 17.02.2014 між Тзов «Кредекс Фінанс» та ТзОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами. Згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 057Ф-ІК4 від 27.03.2008, що був укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] (а.с. 16-21). 07.03.2014 між Тзов «Кредекс Фінанс» та ТзОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, в тому числі за іпотечним договором № 057Ф-ІК4/z1, на підставі чого приватним нотаріусом КМНО Верповською О.В. було внесено відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 22-25). Відповідно до додатку 1 до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами від 17.02.2014 заборгованість [PERSON] перед ТОВ`ФК Довіра та гарантія» становить 457\~213,08 гривень, яка на теперішній час не погашена. Рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 04.08.2009 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 314 681, 90 грн. Відповідачем [PERSON] на підтвердження стягнення заборгованості, надано лист Управління освіти адміністрації Київського району ХМР, який повідомляє, що згідно з Постановою про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 27.08.2015 ВП № 49444565 виданої Київським ВДВС ХМУЮ про стягнення з [PERSON] на користь ВТБ Банку заборгованості за кредитним договором в сумі 314 681, 90 грн за період з 03.2016 по 09.2016 року складає у розмірі 3516, 35 грн., виконавчого збору 351,63 грн. (а.с. 71-72). Позивач надав суду докази відсутності подвійного стягнення з боржника [PERSON] заборгованості, а саме після проведення 25.07.2016 позивачем державної реєстрації права власності на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] , ТОВ «ФК Довіра та гарантія» звернулось до ВДВС Дворічанського РУЮ, з заявою про закриття виконавчого провадження щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. 11.01.2017 на рахунки позивача надійшли кошти від ТОВ «Кредекс Фінанс» в розмірі 4 029, 45 грн, які були отримані останнім від ПАТ ВТБ банк». Дані кошти були ідентифіковані, як відрахування з заробітної плати [PERSON] в рахунок погашення заборгованості, і вже 12.01.2017 позивач перерахував дані кошти на рахунки Київського ВДВС м. Харкова як помилково сплачені (а.с. 87-90). На теперішній час рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 04.08.2009 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором не виконано. Спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути доступним та ефективним. Способи захисту цивільного права чи інтересу можуть бути судові (стаття 16 Цивільного кодексу\~(далі -\~ЦК) України) та позасудові (статті 17-19 ЦК України). Відповідно до статей\~12\~і\~33 Закону України "Про іпотеку"\~у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон), одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки. Підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону). З огляду на вказане Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (стаття 39 Закону) є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 41-47 Закону); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону). Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (частина третя статті 36 Закону): 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону. Позивач в уточненому позові просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №057Ф-ІК4 від 27.03.2008 перед ТзОВ «ФК «Довіра та гарантія» у розмірі 457 213, 08 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, шляхом надання позивачу права від свого імені продати предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS] , яка складається з 1 жилої кімнати, загальною площею 38,4 кв.м., житловою площею 19,6 кв.м., - шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі покупцю, від імені Іпотекодержателя ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною не менше 228 300 грн. Надати ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право на проведення усіх необхідних дій пов`язаних із реалізацією предмету іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS] , яка складається з 1 жилої кімнати, загальною площею 38,4 кв.м., житловою площею 19,6 кв.м., в тому числі, але не виключено на виготовлення та отримання оригіналів, дублікатів, копій правовстановлюючих документів, технічної документації на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування; виселити осіб, які проживають у квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Суд вважає, що іпотекодержатель має у позасудовому порядку здійснювати захист свого цивільного права та інтересу, оскільки з приводу реалізації цього способу захисту сторони досягли домовленості у договорі іпотеки. Згідно з частиною першою статті 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша\~статті 626 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 36 Закону). Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього\~Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Суд встановив, що сторони погодили іпотечне застереження, а саме визначили у договорі іпотеки обидва передбачені частиною третьою статті 36 Закону способи задоволення вимог іпотекодержателя: звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. При реалізації даного способу задоволення вимог іпотекодержателя, іпотечний договір є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки; (пункт 6.1 договору іпотеки); звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснватись іпотекодержателем шляхом його продажу від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу (пункт 6.2 договору іпотеки). У пункті 5.1 договору іпотеки сторони встановили, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання (шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання або шляхом продажу предмету іпотеки іпотекодержателем від свого імені). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється способом за вибором іпотекодержателя. Отже, сторони погодили, що судовий спосіб захисту прав позивача чи позасудовий спосіб такого захисту на підставі виконавчого напису нотаріуса позивач як іпотекодержатель може застосувати лише у разі, якщо заходи позасудового врегулювання на підставі застереження у договорі іпотеки не призвели до задоволення вимог іпотекодержателя в повному обсязі. Натомість позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки третій особі в порядку, встановленому статтею 38 Закону, тоді як позивачем не надано доказів того, що позивач використав які-небудь способи задоволення вимог іпотекодержателя, визначені сторонами у договорі іпотеки. Боржником [PERSON] \~\~належним чином грошові зобов`язання перед позивачем не виконані, що підтверджується рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 04.08.2009, яким з [PERSON] , [PERSON] стягнуто на користь позивача 314681,90 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитному договором від 27.03.2008. Рішення суду набрало законної сили. Таким чином, сторони договору іпотеки узгодили досудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, який збігається із заявленими позивачем позовними вимогами, а саме - право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Однак, звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, можливе лише за умови, що сторони договору іпотеки не передбачили цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, яке прирівнюється до такого договору за юридичними наслідками. Якщо ж сторони договору іпотеки передбачили такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону є неналежним способом захисту. Суд застосовує норми статей\~33,\~36-38 Закону України «Про іпотеку»\~у їх співвідношенні зі\~ст. 16 ЦПК України, враховуючи висновки щодо застосування вказаних норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 29 травня 2019 року за результатами розгляду справи № 310/11024/15-ц (провадження №14-112цс19). Відповідно до частини 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. На підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд дійшов висновку, про те, що вимоги позову про звернення стягнення на предмет\~іпотеки та\~виселення не підлягають задоволенню, як неналежний спосіб захисту. Оскільки позовна вимога про виселення є похідною вимогою від першої вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд відмовляє у задоволенні позову і в цій частині. У відповідності до положень\~ст.141 ЦПК України, підстав стягувати з відповідача судові витрати відсутні, так як судом відмовляється у задоволенні даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed