Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

В листопаді 2013 року до суду звернувся позивач з позовом про застосування наслідків нікчемного правочину. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 10 червня 2010 року між ним та ТОВ «АВТОПРОСТО» укладено угоду № 0322416, відповідно до якої він отримав послугу системи «Авто Так» на придбання автомобіля марки «CHEVROLET Aveo». За умовами вказаного договору відповідач, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів Учасниками через систему придбання в групах АвтоТак. Система АвтоТак - це система, яка полягає в створенні груп покупців (Учасників) метою яких є придбання автомобілів у порядку та на умовах, передбачених угодою. До угоди учасник уповноважує товариство на організацію та адміністрування системи АвтоТак. Система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, який можна придбати за рахунок Чистого Фонду групи. Чистий фонд групи - частина фонду групи, що формується після відрахування від нього 5% до фонду для повернення коштів, та призначений для придбання автомобілів для учасників. Фонд групи - фонд, який створюється за рахунок усіх чистих внесків, які сплачуються учасниками групи у складі повних та авансових внесків, а також третіми особами. Згідно угоди учасник, який належним чином виконує свої зобов'язання за даною угодою, отримує автомобіль через механізм надання права на отримання автомобіля. Право на отримання автомобіля через механізм накопичення внесків одержує учасник, який має найбільшу загальну кількість балів відповідно до даних, повідомлених АВТОПРОСТО банківськими установами, через які учасники сплачують внески. Право на отримання автомобіля через механізм пропозиції авансових внесків, одержує учасник, який пропонує найбільшу кількість авансових внесків у групі до якої включено угоду, або мають найбільшу кількість балів. Контракт не містить строків та терміну отримання. Учасником автомобіля не передбачає будь-якої відповідальності ТОВ «АВТОПРОСТО» за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання учасником автомобіля навіть у разі повної оплати його вартості. Позивач сплатив кошти не за товар, а лише за можливість одержання права на купівлю автомобіля. Відповідач фактично покладає на учасників системи придбання автомобілів в групах їх витрати, не вкладаючи при цьому власних коштів. Розподіл фонду групи проходить по пірамідальній схемі, коли один учасник системи за свої власні кошти без інвестування коштів відповідача оплачує товар іншому учаснику системи. На виконання угоди позивач передав відповідачу кошти у сумі 22631 грн. 94 коп. В порушення умов укладеної угоди він так і не отримав від відповідача свій автомобіль. Також вважає, що укладена ним з відповідачем угода є нікчемною, оскільки вчинена з використанням нечесної підприємницької діяльності. Позивач у судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Належно повідомлений представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги не визнає, оскільки вважає їх недоведеними і необґрунтованими в суді. При цьому надіслали до суду письмові заперечення, які обґрунтовує тим, що між сторонами по справі 18.06.2010 року дійсно була укладена угода, яка складається з основного тексту і додатків. Всі умови угоди були доведені до позивача, з якими він ознайомився і погодився, про що свідчить його власний підпис. Вважає, що при укладанні угоди позивач мав повну і достовірну інформацію про послуги відповідача та порядок їх надання. Підписавши угоду позивач мав 7 днів на додаткове детальне ознайомлення з її умовами, а також прийняття остаточного рішення про участь чи відмову від участі в системі АвтоТак, причому у разі відмови йому були б повернуті всі сплачені ним кошти. Про своє рішення учасник має повідомити АВТОПРОСТО шляхом подання заяви до центрального офісу. Неподання своєї заяви про розірвання угоди та підпис позивача на угоді та додатках до неї, є доказом того, що позивачу були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст угоди та додатків до неї, і що сторони досягли домовленості з усіх істотних для них умов. Також відповідач не погоджується із твердженням позивача про те, що угода вчинена з використанням нечесної підприємницької діяльності. Відповідно до ст.. 1 угоди, предметом угоди є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. Згідно ст.. 2 угоди «АВТОПРОСТО» гарантує учаснику (позивачу), який виконує передбачені угодою зобов'язання, надання права на отримання автомобіля . При цьому визначення «право на отримання автомобіля» застосовується в значенні терміну ( ст.. 251 ЦК України) або моменту в часі з якого позивач має право вимагати від відповідача фактичної передачі автомобіля, зазначеного в Додатку 1 до угоди, а відповідач, відповідно, зобов'язаний передати автомобіль позивачу. Кінцевим результатом виконання угоди з позивачем є отримання автомобіля, з умови дотримання ними встановлених угодою умов. Угодою не передбачається отримання позивачем будь-якої компенсації (винагороди), ані за дії позивача, ані за відмову від прав, ані за залучення ним інших споживачів, ані відшкодування втрат, або витрат позивача. Відповідно до ст.. 3 угоди відповідач зобов'язується надавати наступні послуги позивачу: включення до системи АВТОТАК, формування груп учасників, включення учасника до групи, організація та створення умов для придбання автомобілю, тощо, тобто відсутність споживання послуг або продукції. Крім того, позивачем не надано жодного доказу про порушення відповідачем його споживчих прав. Всі твердження позивача про порушення його прав нічим не підтверджені. З цих підстав, просив суд повністю відмовити у задоволенні позовної заяви. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України та спеціальним законом, а також іншими нормативно - правовими актами, що містять положення про захист прав споживачів. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 18 червня 2010 року між [PERSON] та ТОВ «Авто Просто» укладено угоду № 0322416, предметом якої є надання учаснику програми «Авто Так» фінансових послуг, спрямованих на придбання автомобіля в групах (а.с. 5-10). Згідно з додатком № 1 до зазначеної угоди [PERSON] отримав право на придбання автомобіля марки «CHEVROLET Aveo» (а.с. 5). Статтею 4 угоди передбачено зобов'язання відповідача щодо організації та створення умов для придбання автомобілів учасниками програми «Авто Так», здійснення адміністративних процедур, необхідних для сплати та передачі автомобіля учаснику. Відповідно до ст. 5 угоди учасник зобов'язується виконувати зобов'язання, передбачені угодою, у порядку та строки, визначені угодою; у ст. 7 визначено, що угода діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобов'язань, передбачених угодою. На виконання умов угоди [PERSON] на час виникнення спору сплачено 22631 грн. 94 коп., з них 3346,56 грн. - вступний внесок, 19285 грн. 38 коп. - щомісячні платежі (а.с. 14- 20). Суд не погоджується з твердженнями позивача про те, що відповідач в своїй діяльності утворив пірамідальну схему, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції, так як укладена між сторонами по справі угода в рамках системи придбання товарів у групах не є утворенням та розвитком пірамідальних схем у розумінні п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ТОВ «Авто Просто» надає споживачам послуги на основі системи, кінцевим результатом якої на підставі угод з учасниками групи є отримання автомобіля всіма учасниками, а споживачі сплачують кошти саме за одержання послуги, яка споживається в процесі її виконання. Крім того, кожний учасник отримує автомобіль відповідно до платежів, здійснених ним самим, та продовжує сплачувати за автомобіль до повної виплати. Таким чином, відсутні підстави вважати, що розподілення автомобілів проходить за пірамідальною схемою, а отже, відсутні підстави для застосування положень ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, суд дійшов висновку про відсутність передбачених ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» підстав для визнання умов договору сторін, зазначених у ст.ст. 13, 14 додатку № 2 до Угоди, несправедливими з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь - яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійсненні з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. При цьому, в зазначеному Законі нормативне визначення поняття «пірамідальної схеми» не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до «пірамідальної схеми». Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару. Таким чином, для кваліфікації «пірамідальної схеми» необхідна наявність усіх зазначених ознак. Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України. Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів. У той самий час предметом угоди сторін, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах «Авто Так», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля. Відповідно до ст. 2 угоди ТОВ «Авто Просто» гарантує надання кожному учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання ним усіх зобов'язань, передбачених угодою. Статтею 3 угоди передбачено, що ТОВ «Авто Просто» зобов'язується забезпечити отримання учасником автомобіля згідно з умовами угоди. При цьому, відповідно до ст. 8.2 додатку № 2 до угоди поняття «право на отримання автомобіля» означає право учасника одержати власне автомобіль та обов'язок товариства передати автомобіль у зазначений термін, якщо учасник на момент фактичної передачі автомобіля належно виконує свої зобов'язання. Водночас ТОВ «Авто Просто» зобов'язане надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику протягом 5 робочих днів після того, як учасник, у якого виникло право на одержання автомобіля, здійснить відповідні платежі. Відповідно до угоди між ТОВ «Авто Просто» та виробником (дистриб'ютором чи імпортером) останній протягом 30 календарних днів з дня отримання замовлення зобов'язаний передати автомобіль учаснику, який одержав право на отримання автомобіля (п. 8.1 додатку № 2). Передбачені угодою умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними внесками, які названі в угоді «Чисті внески» або «Внесок в оплату товару». Відповідно до розд. 1 Визначення термінів додатку № 2 до угоди «Цілий Чистий внесок - це частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати автомобіля. Половинний Чистий внесок - це половина Цілого чистого внеску». Згідно з п. 2.6 ст. 2 додатку № 2 до угоди Чисті внески, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від вартості автомобіля, що у свою чергу є оплатою за товар - автомобіль. Таким чином, в угоді чітко передбачено, що споживач оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля. Крім того, сплачені Чисті внески перерахунку (у зв'язку зі зміною ціни автомобіля) не підлягають. Після одержання автомобіля та реєстрації його на своє ім'я споживач зобов'язаний і надалі сплачувати кошти за автомобіль до повної його оплати - 100% від ціни автомобіля. Отже, угодою передбачена щомісячна сплата внесків за (товар) автомобіль, який передається споживачеві в рамках укладеної угоди, а не за можливість одержання права на купівлю товару. Споживач, який виконав усі умови угоди, має повне право вимагати від ТОВ «Авто Просто» виконання свого зобов'язання, а саме: оплатити продавцю вартість автомобіля та передати автомобіль споживачу, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі. Отже, за системою придбання автомобілів у групах «Авто Так» кожний з учасників, який належним чином виконує зобов'язання за угодою, отримує автомобіль через механізм, передбачений в угоді, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок Чистого Фонду групи, створеного за рахунок щомісячних внесків учасників групи (п. 1.2 ст. 1, п. 4.1 ст. 4 додатку № 2 до Угоди). За таких обставин твердження позивача по справі про те, що діяльність ТОВ «Авто Просто» за угодою сторін є функціонуванням «пірамідальної схеми», суперечить змісту п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» у зв'язку з відсутністю головних ознак «пірамідальної схеми» - безтоварність та сплати компенсації одним учасником за рахунок інших, оскільки за схемою придбання товарів у групах придбають товар усі учасники за рахунок об'єднання внесків кожного з них. Різниця між споживачами - учасниками схеми є тільки в часі одержання автомобіля кожним із них, за умови виконання своїх зобов'язань. Крім того, для віднесення схеми до пірамідальної необхідно врахувати й інші норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, оскільки діяльність ТОВ «Авто Просто» з адміністрування фінансових коштів підпадає під поняття «фінансова послуга». Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» під поняттям «фінансова послуга» розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Законом України від 2 червня 2011 року № 3462-ІV «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» (введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено п. 111, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган) (далі - Нацкомфінпослуг), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 9 жовтня 2012 року № 1676 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах») (далі - ліцензійні умови). Ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах. З аналізу Ліцензійних умов слід зробити висновок про те, що діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та/або послуг. Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи. Суд зазначає, що відповідно до додатку № 2 угоди система «Авто Так» - це торговельна марка зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для призначення послуг Авто Просто з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи - порядковий номер його в групі. Після формування групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання автомобіля здійснюється в порядку, передбаченому угодою (ст.ст. 5, 6 додатку № 2 до угоди), і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи. Отже, отримання кожним споживачем автомобіля здійснюється виключно відповідно до платежів, здійснених ним самим, і незалежно від платежів інших клієнтів відповідача. Як вбачається з наведеного, законодавець розрізняє ознаки, що застосовуються до поняття «пірамідальна схема» та «придбання товарів у групах». Якщо перше є порушення законодавства, то друге, за умови отримання відповідного дозволу та дотримання всіх встановлених вимог, є легітимною підприємницькою діяльністю. Такий висновок ґрунтується на головній ознаці відсутності «пірамідальної схеми» згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» - це товарність схеми, тобто передбачення надання споживачу товару в обмін на внесені ним кошти. Так, за схемою придбання товарів у групах придбання товарів для кожного споживача (крім останнього) відбувається, у тому числі й за рахунок внесків інших учасників. Різниця між споживачами - учасниками є тільки в часі одержання товару кожним із них, оскільки в кінцевому підсумку товар одержать усі учасники, навіть ті, які фінансово були найменш «активними», за умови виконання ними умов договору. Ураховуючи те, що ТОВ «Авто Просто» отримало відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо «придбання товарів у групах» у Нацкомфінпослуг, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, не можна вважати, що така діяльність здійснюється товариством нелегітимно, у тому числі й до введення законом ліцензування такої діяльності. Отже, якщо укладений сторонами правочин передбачає одержання споживачем необхідного йому товару, визначає умови (схему фінансування тощо), за яких такий товар може бути одержаний (у тому числі закріплює відповідні права та обов'язки сторін), то до такого правочину не може бути застосовано визначення «пірамідальної схеми». Наведене дозволяє визнати, що пояснення позивача щодо пірамідальності схеми придбання товарів у групах, який ґрунтується тільки на факті неотримання автомобілів усіма учасниками групи одночасно, а лише окремими учасниками й у певній послідовності, є помилковим. При цьому судом установлено, що деякі учасники отримали товар раніше за інших, оскільки сплатили внесків більше за інших учасників групи, частково сплачені внески й позивачем. Помилковим є й посилання позивача про введення його в оману з підстав оплати ним не самого товару, а права купівлі товару та відсутності залучення власних коштів відповідача. Таке твердження суперечить нормам чинного законодавства й суті самого правочину, визначеного в ч. 5 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. З матеріалів справи вбачається, що під час укладення угоди [PERSON] отримав примірник угоди та додатки до неї, які містять опис послуг ТОВ «Авто Просто». Відповідно до ст. 10 угоди підписання цієї угоди та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди й додатків до неї. Згідно з п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до угоди учаснику надається 7 днів для того, щоб він міг детально ознайомитися з угодою та прийняти її чи відмовитись від участі в системі «Авто Так». При цьому в разі розірвання угоди протягом семи днів з дати її підписання учаснику повертається сума всіх коштів, внесених ним на рахунок ТОВ «Авто Просто». Для цього необхідно письмово повідомити ТОВ «Авто Просто» про розірвання угоди. Однак, як установлено судом і не спростовується позивачем, він із заявою про розірвання угоди в семиденний термін до ТОВ «Авто Просто» не звертався, що свідчить про його розуміння та згоду з усіма умовами угоди. Таким чином, твердження позивача по справі про наявність обману та ознак «пірамідальної схеми» у діях ТОВ «Авто Просто» під час укладення угоди є помилковим і не узгоджується з положеннями п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з нормами Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Отже, оцінюючи надані сторонам докази, суд не вбачає жодних порушень прав позивача, як споживача відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів" щодо отримання достовірної інформації про послуги, що надаються відповідачем під час укладення угоди та дисбаланс прав і обов'язків. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги недоведеними, тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed