Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

12 січня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 травня 2008 року в розмірі 17283,28 гри. та судові витрати. Позов мотивує тим. що 13.05.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит на суму 4 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань в останньої, станом на 30.11.2015 року виникла заборгованість у розмірі 17283,28 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 4055,32 грн.; заборгованість по відсотках - 10156,08 грн.; заборгованість по комісії та пені - 1772,68 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 799,20 грн. В судове засідання представник позивача не з"явився, направив до суду клопотання, згідно якого він просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги він підтримує. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи вона повідомлена належно. Подала до суду заперечення, в яких просила застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи із наступного . Судом встановлено, що 13.05.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно якого банк відповідачу кредит на суму 4 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між нею і банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі. Відповідач, в порушення умов договору, зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 30.11.2015 року заборгованість становить 17283,28 грн. Ці обставини підтверджуються копією кредитного договору без номера від 13.05.2008 року (який складається із заяви, умов і правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою), розрахунком заборгованості. Витягом із статуту підтверджено ту обставину, що ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником по усіх правах та обовязках ЗАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і з установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно матеріалів справи відповідач заявила про застосування строків позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається 'зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до пунктів 3.1.1. 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення 'процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. Таким чином, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка в силу ст. 360-7 ЦГІК України є обов'язковою для судів. З матеріалів справи вбачається, що договір про надання кредиту укладено сторонами 13 травня 2008 року. Строк дії картки, яка видавалась відповідачу, сплинув 30.11.2009 року, що підтверджується також листом ПАТ КБ «ПриватБанк» від 02.03.2016 р. № 30.1.0/2- ( а.с. 35). Відомостей щодо отримання відповідачем нової платіжної картки матеріали справи не містять. Згідно наданої банком виписки про рух грошових коштів по рахунку відповідача, остання сума погашення за наданим кредитом була здійснена відповідачем 29 квітня 2009 року. Часткове погашення заборгованості за кредитом у 2013 році здійснювалось банком автоматично із інших карткових рахунків відповідача у ПАТ КБ «ПриватБанк», без відома відповідача, що не свідчить про визнання боргу та переривання позовної давності. Наведене цілком узгоджується із постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», в п.п. 4.4.1. якої зазначається, що бездіяльність боржника (наприклад, неоспорювання ним безспірного списання коштів, якщо така можливість допускається за законом або договором) не свідчить про переривання перебігу позовної давності, оскільки таке переривання можливе лише шляхом вчинення дій. Позивач звернувся до суду з позовом 12 січня 2016 року, тобто поза межами строку позовної давності, встановленої законом. За таких обставин, у задоволенні позову необхідно відмовити за спливом позовної давності.

Outcome: dismissed