Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, мотивуючи свої вимоги тим, що він із відповідачкою являються сусідами, з якою перебуває у неприязних відносинах. В обґрунтування позову зазначив, йому згідно Державного акту серії ЯК №079682 виданого 27 жовтня 2010 року належить земельна ділянка розміром 0,1359 га, на яку розраховувала і відповідачка. Неотримавши зазначеної земельної ділянки, вона впродовж 3 років чинить провокації та самоуправство, а саме в ніч з 11 трвня 2012 року на 12 травня 2012 року засипала гравійно-піщаною сумішшю природнє русло струмка, змінила русло водотоку, викопавши по його земельній ділянці новий канал протяжністю 15 м., спрямувавши його в наш город. Зазначає, що дані роботи відповідачкою проводились самовільно без надання будь-яких дозволів. На неодноразові звернення до відповідачки, щодо розблокування природного водовідводу, вона не реагує, а продовжує чинити самоуправство, крім того зрізувала дерева та кущі, які стримували зсув землі, а тому просив позов задовольнити. У судовому засіданні позивач поданий позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити посилаючись на обставини та докази викладенні у позові. Відповідачка та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили відмовити в задоволенні за безпідставністю. Зокрема, суду пояснили, що земельна ділянка позивача ніким не займалася, тим більше, земельна ділянка відповідачки не межує із земельною ділянкою позивача. Також суду вказали на те, що наслідків зрубу дерев не пред'явлено. Суд, заслухавши думку сторін по справі, а також дослідивши наявні письмові докази в справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що спірні правовідносини між сторонами склались з приводу належного користування позивачем земельної ділянки, що перебуває у його власності позивача, в чому відповідачка зі свого боку чинить перешкоди. Так, відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статті 58 та 59 ЦПК України передбачено вимоги щодо того, щоб докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, були належними та допустимими. Крім того, ст. 91 ЗК України передбачає обовязки власника земельної ділянки, у тому числі додержання вимог законодавства про охорону довкілля. Аналогічна вимога регламентована ст. 96 Земельною кодексу України для землекористувачів. Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища"регламентовано пріоритетність вимог екологічної безпеки. У відповідності до ч. 1ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно приписів п.1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Суд вважає не доведеним позивачем той факт, що відповідач чинить перешкоди позивачу саме у користуванні його земельною ділянкою. Вказані обставини не знайшли свого підтверджені в судовому засіданні в розумінні положень ст.ст. 10,60 ЦПК України належними та допустимими доказами, а також і самою відповідачкою. Позивачем не зазначено обставини якими він обґрунтовує свої вимоги, посилання на докази що їх підтверджують та не вказано на норми закону які передбачають їх застосування до даного виду право відношень. За таких, обставин, в задоволенні позову [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити в повному обсязі. На підставі наведеного, враховуючи те, що предметом спору є саме не земельна ділянка, а користування руслом струмка, суд вважає, що вимоги позову про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed