Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

04.12.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON]на утримання їх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі - 700 гривень щомісячно, починаючи від дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх дітей, які проживають разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час проживає окремо, від надання допомоги в утриманні дітей у добровільному порядку ухиляється, тому вона вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заявив про часткове визнання позову та повідомив суд про неможливість з його сторони на даний час сплачувати аліменти у вказаному розмірі, пояснивши, що в даний час він не працює, у нього трапляється мінливий дохід, який складає 1500-2000 грн. на місяць. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки у розмірі - 350 грн., на утримання сина - 400 грн. Свідок [PERSON], яка є матір'ю відповідача, зазначила, що в теперешній час її син не працює, постійних доходів не має, сплачує заборгованість за кредитом. Вислухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], вивчивши і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. За змістом ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Стаття 180 СК України визначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому 04.07.2006 року відділом реєстрації актів громадянського стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №282, який рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 08.09.2015 року було розіровано. Від спільного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Згідно довідки про подану декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) за вих.295/К/15-02-17 від 18.01.2016 року, наданої ІОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, у [PERSON] в 2014-2015 р.р. відсутній дохід від здійснення господарської діяльності. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дитини, враховуючи вимоги ст.182 СК України та виходячи зі встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2016 рік" прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення ними повноліття. Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст.88 ЦПК України та ст.9 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Частина 2 ст.367 ЦПК України визначає, що рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial