Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] до [PERSON], третя особа: Комунальне підприємство «ЖЕП № 49» з позовною заявою про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позовної заяви позивач [PERSON] зазначила, що на праві приватної власності їй належить квартира [ADDRESS], в якій вона зареєстрована та проживає. У липні 2014 року внаслідок дій [PERSON], яка є власником квартири № 32, поверхом вище за цією ж адресою, відбулось залиття її квартири, про що був складений акт. Внаслідок залиття їй була завдана матеріальна шкода, була пошкоджена пластикова стеля, шпалери. Розмір, завданої шкоди розрахувала згідно з «прайлистом» фізичної особи - підприємця «[PERSON]». Просить суд стягнути з відповідача на її користь заподіяну матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 1 134 грн. 68 коп., що складає вартість виконання ремонтно-відновлюваних робіт оздоблення пошкодженої квартири, а також стягнути з відповідача витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги в розмірі 450 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання з'явився представник позивача та позивач, підтвердили викладені в позовній заяві обставини, та просили суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач також з'явилась в судове засідання, заперечувала щодо задоволення позовних вимог, зазначивши, що вона не вчиняла будь-яких дій, які б могли спричинили залиття квартири позивача, стверджуючи, що сантехніка та інші комунікації в належній їй квартирі знаходяться в справному стані. Представник третьої особи в судове засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку. Причини неявки не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердила, що в липні 2014 року дійсно відбулось залиття належної позивачу квартири. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим 02 жовтня 1997 року, власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 2.3.6. "Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005, № 76 у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, типова форма якого міститься в Додатку № 4 до зазначених Правил. Згідно встановленої форми факт залиття квартири та його наслідків фіксується комісією у складі: голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка, представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку. Відповідно до типового акту та роз'яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 р. N 12/20-11-1975) в акті залиття квартири повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Позивач просить суд стягнути матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття саме 07 липня 2014 року, в підтвердження чого надає акт від 07 липня 2014 року, затверджений директором КП «ЖЕП № 49» Дніпропетровської міської ради щодо обстеження квартири [ADDRESS] згідно з яким було виявлено разове залиття ванної кімнати, причина залиття не була встановлена. Однак, приймаючи до уваги зазначені вище норми, суд не може прийняти як належний та допустимий доказ наданий позивачем акт від 07 липня 2014 року, оскільки він не підтверджує розмір завданої матеріальної шкоди (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та не встановлює вину саме відповідача [PERSON] Інші належні та допустимі докази в підтвердження зазначених обставин позивачем не були надані. При розрахунку матеріальної шкоди позивач виходив з вартості будівельних матеріалів, які містяться в Інтернет ресурсах, що враховуючи ст. 58, 59 ЦПК України, суд також не може прийняти до уваги. Доказів, що саме розрахунок відповідає дійсній вартості спричиненої майнової шкоди суду позивач не надала, клопотань відповідно до вимог ст. 131 ч.1 ЦПК України про призначення експертизи не заявляв. Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed