Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати незаконним та скасувати Рішення Комісії по трудовим спорам Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» № 24 від 28.03.2013 року та визнати незаконним та скасувати наказ № 467/л від 08 травня 2012 року, яким їй оголошено догану, виданий директором департаменту по персоналу ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» [PERSON] Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що вона працює у Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» машиністом крану металургійного виробництва. 24 березня 2012 року вона з'явилась на своє робоче місце, щоб відпрацювати зміну з 15:00 год. до 22:00 год. Через декілька годин після того, як вона приступила до роботи, почала відчувати, що, можливо, в неї розпочинається хвороба, за першими симптомами схожа на простуду чи грип. В період часу з 18:00 год. до 19:00 год. до неї підійшов старший змінний майстер основної виробничої дільниці ЦПС [PERSON] і запитав, з яких підстав в її очах наявне почервоніння. На таке запитання вона відповіла, що, можливо, це викликано її на перший погляд хворобливим станом. Однак такі пояснення [PERSON] не влаштували, він зробив висновок про те, що вона перебуває у нетверезому стані і відсторонив її від роботи, фактично вигнавши з робочого місця та повідомивши, що у цій зміні до роботи він її не допустить, так як вона перебуває у стані алкогольного сп'яніння. На її зауваження щодо її тверезості, щодо хибності його висновків, [PERSON] не реагував, на її прохання провести медичне обстеження на предмет алкогольного чи якогось іншого сп'яніння, відмовив, мотивуючи це тим, що він і без цього відмінно володіє навиками встановлення стану алкогольного чи будь-якого іншого виду сп'яніння людей. З наступного дня після зазначених вище обставин і до 13 квітня 2012 року вона перебувала на лікарняному у зв'язку із хворобою, про виникнення якої зазначалось вище. 08 травня 2012 року директором департаменту по персоналу ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» [PERSON] було видано наказ № 467/л, яким їй оголошено догану за з'явлення на робочому місці 24 березня 2012 року у нетверезому стані. З даним наказом вона не погоджується, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Вона заперечує проти обставин щодо з'явлення її на робочому місці у нетверезому стані, що стало підставою оголошення їй догани. Дані обставини з боку відповідача не доказані у встановленому законом порядку. Громадяни, які дійшли відповідного висновку, не є фахівцями у галузі медицини і не можуть без спеціальних знань та спеціальних приладів встановити як наявність, так і рівень алкогольного сп'яніння. Крім того, вона пропонувала відповідачу провести огляд на стан алкогольного чи будь-якого іншого сп'яніння, на що їй було відмовлено. Вважаю оголошення їй догани за ніби то появу на робочому місці у нетверезому стані грубим порушенням законодавства про працю, так як догану їй було оголошено виключно на підставі надуманих домислів та припущень, а не на підставі об'єктивно встановлених даних. Крім того вона є повноважним представником Міської організації Незалежної профспілки гірників України міста [PERSON] (далі - третя особа), про що відповідачу було достеменно відомо, так як третьою особою 03 квітня 2012 року було направлено відповідне звернення до відповідача, в якому його було повідомлено про зазначену вище обставину та в якому третя особа просила всі дії узгоджувати з нею. У березні місяці 2013 року вона звернулась до комісії по трудовим спорам ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» із заявою, в якій просила скасувати зазначений наказ із зазначених вище підстав. Разом з тим просила поновити пропущений строк для звернення до комісії. Дотримуючись встановленого порядку врегулювання трудових спорів, вона звернулась до третьої особи із заявою про сприяння їй у вирішенні трудового спору. На виконання її прохання зазначеною організацією і було направлено до відповідача звернення. На дане звернення відповіді не надійшло, однак вона все ж сподівалась до останнього, що зазначена організація допоможе їй у вирішенні проблеми і вже потім, коли вона в цьому зневірилась, вирішила звернутись до комісії по трудових спорах із відповідною заявою. Тому, враховуючи, що вона із самого початку була не згодною із наказом про оголошення їй догани, що вона вживала заходів щодо вирішення трудового спору, вважає, що в неї є підстави просити про поновлення строку для звернення до суду. Комісія по трудових спорах ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» своїм рішенням № 24 від 28.03.2013 року залишила її заяву без розгляду у зв'язку з пропущенням строку на звернення до даної комісії. Строк їй поновлено не було, хоч він нею був пропущений з поважних причин. По суті її скарга комісією не розглядалась, її лише формально було залишено без розгляду, тому вона вимушена звернутись до суду. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] проти позовних вимог у судовому засіданні заперечувала, вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, просила відмовити позивачу в повному обсязі, посилаючись на законність дій роботодавця щодо застосування дисциплінарного стягнення та законність дій комісії по трудових спорах щодо прийнятого рішення. Представник третьої особи за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги вважає обґрунтованими. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що КТС заяву [PERSON] залишино без розгляду, оскільки нею був пропущений строк, тому вважає, що в позові треба відмовити. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав пояснення, що 24.03.2012 в районі семи годин вечора йому зателефонував [PERSON] та повідомив, що машиніст крану [PERSON] при виконання своїх обов'язків призвела до аварійної обстановки. Він підійшов, зняв [PERSON] з крану, вона була невдоволена, погрожувала, вела себе неадекватно. В неї був різкий запах алкоголю з порожнини рота. Їй було запропоновано залишити робоче місце, написати пояснювальну та піти то медпункту. Вона піднялась на кран забрати свої речі, комусь дзвонила, потім спустилась і ми пішли до приміщення змінно-зустрічних зборів. Вона сіла писати пояснювальну, потім її зім'яла та побігла на вулицю. Ми її почекали, вона не повернулась, вийшли на вулицю, її не знайшли. В бані її теж не було. Часу чекати в нас більше не було, ми пішла працювати та склали відповідні акти. На наступний день [PERSON] повідомила, що знаходиться на листі непрацездатності. Вона пояснювала, що в нею матері 40 днів і вона може собі позволити, а потім відмовлялась від своїх слів. Вислухавши представника відповідача, третю особу, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Встановлюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] працює у ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» машиністом крану металургійного виробництва. Згідно акту від 24.03.2012, підписаного пятьма працівниками ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», 24 березня 2012 року в зміні з 15-00 год. до 22-00 год. машиніст крану металургійного виробництва ЦПС [PERSON], яка працювала на крані №20 в відділені підготовки составів №3/1, при виконанні вантажопідйомних операцій допустила падіння переміщуваного вантажу і пошкодження обладнання, чим спричинила загрозливу ситуацію для людей, які стояли поруч. О 18-30 год., після спуску [PERSON] з крану, в.о. змінного майстра основної виробничої дільниці [PERSON] звернув увагу на неадекватну поведінку [PERSON] (агресивна поведінка, нечітка та уповільнена мова), про що повідомив старшому майстру основної виробничої дільниці [PERSON] При спілкуванні з [PERSON] в помешканні змінно-зустрічних зборів, [PERSON] і [PERSON] запідозрили знаходження [PERSON] в стані алкогольного спяніння та запропонували їй написати пояснювальну записку та пройти в медпункт конвертерного цеху для проходження тесту на алкоголь на алкотестері. Надати письмові пояснення та пройти в медпункт [PERSON] відмовилась під приводом відвідування санвузлу о 18-40 год. пішла з приміщення змінно-зустрічних зборів. Назад не поверталась, на робочому місці та в медпункті до кінця зміни не зявлялась Згідно акту від 24.03.2012, підписаного чотирма працівниками ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», 24 березня 2012 року в зміні з 15-00 год. до 22-00 год. машиніст крану [PERSON] в 18-30 год. була виявлена на робочому місці в стані алкогольного спяніння. Це виражалось в різкому запаху алкоголю з порожнини роту, невпевненій ході, розвязній поведінці та мові. В 18-40 год. [PERSON] була відсторонена від роботи старшим змінним майстром [PERSON] Від написання пояснювальної та проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння відмовилась, втікши з робочого місця, не здавши ключ-бірку від крану. З акту від 31.04.2012 вбачається, що 31.03.2012 в зміні з 22-00 год. до 7-00 год. в 21-50 год. машиністу крану [PERSON] було запропоновано старшим змінним майстром [PERSON] в усній формі, бути присутньою на зборах з питання знаходження її на робочому місці 24.03.2012 в нетверезому стані. [PERSON] бути присутньою на зборах відмовилась, посилаючись на те, що вона поспішає приймати зміну і їй ніколи. У зв'язку з вищезазначеним порушенням трудової дисципліни позивачем, у строк передбачений ст. 148 КЗпП України, а саме в місячний термін з моменту виявлення проступку та в термін що не перевищує шести місяців з моменту його вчинення, у ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» був виданий наказ по підприємству № 467/л від 08.05.2012 року, про накладення дисциплінарного стягнення за появу на роботі в нетверезому стані [PERSON] машиністу крану металургійного виробництва ЦПС, оголосити догану. Як вбачається з матеріалів справи з наказом №467/л від 08 травня 2012 року [PERSON] ознайомлена 10 травня 2012 року. Таким чином суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Доводи позивача та представника третьої особи щодо порушення ст. 252 КЗпП відповідачем при винесенні оспорюваного наказу, у зв'язку з тим що позивач є членом виборного профспілкового органу, спростовуються наступним. Відповідно до витягу з Протоколу звітно-виборчої конференції МО НПГУ м. Кривого Рогу №3/11 від 11.03.2011 [PERSON] ввели до складу міському як представника від ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг". Оскільки представник не є виборним профспілковим органом, а тому на її членів дія статті 252 Кодексу законів про працю України не поширюється. Також суд погоджується з доводами представника відповідача щодо пропущення строку звернення до суду з позовною заявою виходячи з наступного. Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Так, відповідно до наказу по ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» № 467/л від 08.05.2012, позивачка була ознайомлена з ним 10.05.2012. З урахуванням вимог ст. 233 КЗпП України, останній день строку для звернення з позовом є 10 серпня 2012 року. В комісію по трудовим спорам з заявою про відміну наказу №467/л від 08.05.2012 [PERSON] звернулась лише 21.03.2013, в зв'язку з чим її заяву було залишено без розгляду в зв'язку з пропуском строку звернення в комісію по трудовим спорам. До суду з позовом позивачка звернулась 16 квітня 2012 року, з огляду на реєстрацію позовної заяви за вхідним номером 11442 в канцелярії суду, тобто з порушенням вимог ст. 233 КЗпП України. В своїй позовній заяві позивачка ставить питання про поновлення строку звернення до суду, але причини пропуску строку звернення до суду, на які посилається позивач, суд не вважає поважними, так як вони носять суб'єктивний характер, а тому підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду з поважних причин немає. Отже, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду. Відповідно до ст. 4 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Виходячи з наведеного, суд вважає, що у судовому засіданні позовні вимоги не доведені належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим в задоволенні позову [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення комісії по трудових спорах, про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани слід відмовити. Відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір» судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed