Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що він є інвалідом ІІ-ї групи загального захворювання, потребує постійного лікування, однак отримуваних за пенсією коштів йому на достатній життєвий рівень та необхідні умови для існування не вистачає, у зв'язку з чим, просив стягнути з відповідачки аліменти на своє утримання в розмірі 300 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що позивач є достатньо забезпеченим, а у неї немає можливості сплачувати батькові аліменти. Крім того зазначила, що шлюб між її батьками було розірвано коли вона та її сестра були зовсім малими дітьми, до їх повноліття їх фактично утримувала мати, а батько дбав лише про власні потреби. У судовому засіданні третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачки [PERSON] вважає позовні вимоги безпідставними, посилаючись на те, що позивач отримує пенсію, а відповідачка не має можливості утримувати батька. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази та з'ясувавши дійсні обставини справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідачка є дочкою позивача. Шлюб між батьками відповідачки розірваний 06.03.1992 року. На підставі постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03.09.1990 року з позивача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох доньок стягувались аліменти. З матеріалів справи вбачається, що з позивача [PERSON] згідно виконавчих листів проводилось утримання аліментів в періоди: липень-грудень 1990 року, лютий-грудень 1994 року, січень 1995 року, суми утримувалися з врахуванням боргу по сплаті аліментів. Також з жовтня 2004 року по травень 2009 року з [PERSON] проводилося утримання аліментів з пенсії за виконавчими листами. Згідно висновку медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) від 26.02.2013 року, позивачу [PERSON] встановлено другу групу інвалідності. За умовами висновків МСЕК позивачу протипоказана робота в звичайних виробничих умовах. Згідно посвідчення позивач є інвалідом другої групи загального захворювання та відповідно до довідки №864 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Герцаївському районі як одержувач пенсії по інвалідності та отримує пенсію в розмірі 994 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Право на утримання від дочки, сина мати чи батько матимуть за умови, що є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ, ІІІ групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Суд зазначає, що сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що з 1 січня 2013 року прожитковий мінімум для непрацездатних осіб становить - 894 грн., а з 1 грудня 2013 року - 949 грн. Відповідно до довідки №864 від 19.08.2013 року, що видана управлінням Пенсійного фонду України в Герцаївському районі (копія довідки наявна в матеріалах справи) розмір пенсії позивача становить 994,00 грн., тобто він отримує дохід більший від встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» суми прожиткового мінімуму. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивач хоча і є непрацездатним, однак не потребує матеріальної допомоги від повнолітніх дітей, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі ст.202 Сімейного кодексу України, Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" та

Outcome: dismissed