Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Державне підприємство «Новомосковський військовий лісгосп» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Державна фінансова інспекція Дніпропетровської області про солідарне відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 336302,79 гривень, яка сталася внаслідок недбалості відповідачів при розробці виділів [ADDRESS] та виділу [ADDRESS] Знаменівського лісництва. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що [PERSON] прийнятий до позивача на посаду лісничого Знаменівського лісництва у відповідності до наказу № 64 від 15 листопада 2010 року. Згідно до посадової інструкції лісничого Новомосковського військ лісгоспу, до обов'язків відповідача входить контроль за відпуском деревини з лісосік, якістю виконання польових лісовпорядних робіт, контроль за роботою та ініціація притягнення до відповідальності підлеглих робітників. У відповідності до ч.1 ст. 130 КЗпП України, [PERSON] несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок порушення покладених на нього трудових обов'язків. Відповідач [PERSON] прийнятий до позивача на посаду лісничого Знаменівського лісництва згідно до наказу № 43 від 07 липня 2008 року. Згідно штатного розпису, [PERSON], є підлеглим робітником лісничого Знаменівського лісництва, згідно до посадової інструкції, на останнього покладений обов'язок по забезпеченню додержання правил рубки лісу. Також, у відповідності до ч.1 ст. 130 КЗпП України, [PERSON] несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок порушення покладених на нього трудових обов'язків. В період з 09 жовтня 2012 року по 09 листопада 2012 року Державною фінансовою інспекцією Дніпропетровської області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Новомосковський військовий лісгосп» за період з 01 січня 2009 року по 30 вересня 2012 року, за результатами якої виявлено: квартал [ADDRESS] встановлено самовільне зрублення дерева за межами рубки дозволеної лісорубним квитком, а саме - у виділі 22 сухостійних дерев дуба звичайного в кількості 10 дерев об`ємом 1,00 м.куб; у виділі 20 одне сухостійне та 6 сироростучих дерев сосни звичайної об`ємом 0,33 м.куб. Слід зауважити, що рубка завершена, зауважень щодо проведення рубки немає. Розмір матеріальної шкоди (збитків) від самовільного зрубування 17 дерев, об`ємом 1,33 м.куб. в кварталі [ADDRESS] складає 3876,81 гривень, що зазначено в акті перевірки дотримання лісового законодавства від 07 вересня 2012 року, проведеного Державним спеціалізованим лісозахисним підприємством «ХАРКІВЛІСОЗАХИСТ». Квартал [ADDRESS] встановлено що всього підлягало вирубуванню 79 м. куб (в тому числі ділової деревини 33 м. куб, дров'яної 31м. куб), рубка завершена згідно акту огляду місць заготівлі деревини від 02 червня 2012 року, згідно якого зауважень щодо проведення рубок немає. При проведенні бусольної зйомки місця проведення рубки з прив'язкою та накладання даних на планшет виявлено, що рубку проведено на площ 1,3 га. що на 0,3 га. перевищує площу зазначену у дозвільній документації Дніпропетровського ОУЛМГ. Кількість незаконно зрублених дерев на площі 0,3 га. складає 73 шт. об'ємом 52 м. куб. Крім того, контрольним перерахунком встановлено, що фактично зрубано на 137 дерев більше, об'ємом 151м. куб., ніж підлягало вирубуванню та прийнятої після рубки деревини. Дані порушення зазначені в акті перевірки дотримання лісового законодавства від 07 вересня 2012 року проведеного Державним спеціалізованим лісозахисним підприємством «ХАРКІВЛІСОЗАХИСТ». Розмір матеріальної шкоди (збитків) від незаконного вирубування 137 дерев у кварталі [ADDRESS] складає 332425,98 гривень. Загальний розмір матеріальної шкоди (збитків) від незаконного зрубування дерев у кварталі [ADDRESS], та у кварталі [ADDRESS] Знаменівського лісництва складає 336302,79 гривень. Означений розмір збитків позивач просить стягнути на його користь солідарно з [PERSON] та [PERSON], як матеріально відповідальних осіб. В судовому засіданні представник позивача - Державного підприємства «Новомосковський військовий лісгосп» підтримав позов в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги. Заявляв про не пропущення строку звернення до суду, обґрунтовуючи даний факт оскарженням висновків акту ревізії в судовому порядку і тим, що лише після апеляційного перегляду рішення суду за результатами розгляду позову про оскарження акту ревізії звернувся на виконання вимог акту ревізії до суду з даним позовом. Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав, посилався на те, що відповідачі не є матеріально зобов`язаними особами, не ознайомлювались зі своїми посадовими обов`язками. Належні та допустимі докази умисного заподіяння шкоди позивачу діями саме відповідачів не надано. Матеріальна відповідальність не може бути солідарно стягнута з відповідачів. Вказував на пропуск строку давності із вимогами про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, встановленої ст.233 КЗпП України. Представник третьої особи - Державної фінансової інспекції Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що Державне підприємство «Новомосковський військовий лісгосп» засноване Міністерством Оборони України відповідно до наказу № 235 від 10 жовтня 1993 року. [PERSON] прийнятий на посаду лісничого Знаменівського лісництва з випробувальним терміном 2 місяці, оплатою згідно штатного розпису на підставі наказу № 64 від 15 листопада 2010 року. 15 листопада 2010 року позивачем із лісничим [PERSON] укладено договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до якого, [PERSON] прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за передані йому під облік, для зберігання та видачі товарно-матеріальні цінності та грошові кошти, як прийняті ним по інвентаризаційним описам бухгалтерії військгоспу, так і ті, які надходять йому під звіт на протязі часу дії договору. [PERSON] прийнятий на посаду лісника обходу №16 Знаменівського лісництва, оплатою згідно штатного розпису на підставі наказу № 43 від 07 липня 2008 року. 28 грудня 2010 року позивачем з лісником [PERSON] укладено договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до якого, [PERSON] прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за передані йому під облік, для зберігання та видачі товарно-матеріальні цінності та грошові кошти, як прийняті ним по інвентаризаційним описам бухгалтерії військгоспу, так ті, які надходять йому під звіт на протязі часу дії договору. В період з 09 жовтня 2012 року по 09 листопада 2012 року Державною фінансовою інспекцією Дніпропетровської області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Новомосковський військовий лісгосп» за період з 01 січня 2009 року по 30 вересня 2012 року. При проведенні обстежень у Знаменівському лісництві виявленні наступні порушення: - квартал [ADDRESS] (вибірково санітарна рубка згідно лісорубного квітка № 256324 від 21 лютого 2012 року) встановлено самовільно зрублені дерева за межами рубки, дозволеної лісорубним квитком, а саме у виділі 22 виявлено 10 сухостійних дерев дуба звичайного об'ємом 1,00 м. куб; у виділі 20 виявлено 1 сухостійне та 6 сироростучих дерев сосни звичайної об'ємом 0.33 м. куб. Рубка завершена, зауважень щодо проведення рубки немає. Обов`язки лісничого у період проведення рубки здійснював [PERSON], обов`язки лісника - [PERSON] Розмір матеріальної шкоди (збитків) від самовільного зрубування 17 дерев, об'ємом 1,33 м. куб. в кварталі № 295 виділи 20,22 складає 3876,81 гривень. - квартал [ADDRESS] (суцільно санітарна рубка згідно лісорубного квітка № 256319 від 07 лютого 2012 року) встановлено що всього підлягало вирубуванню 79 м. куб (в тому числі ділової деревини 33 м. куб, дров'яної 31м. куб), рубка завершена згідно акту огляду місць заготівлі деревини від 02 червня 2012 року, згідно якого зауважень щодо проведення рубок немає. При проведенні бусольної зйомки місця проведення рубки з прив'язкою та накладання даних на планшет виявлено, що рубку проведено на площ 1,3 га. що на 0,3 га. перевищує площу зазначену у дозвільній документації Дніпропетровського ОУЛМГ. Кількість незаконно зрублених дерев на площі 0,3 га. складає 73 шт. об'ємом 52 м. куб. Крім того, контрольним перерахунком встановлено, що фактично зрубано на 137 дерев більше, об'ємом 151 м. куб., ніж підлягало вирубуванню та прийнятої після рубки деревини. Обов`язки лісничого у період проведення рубки здійснював [PERSON], обов`язки лісника - [PERSON] Розмір матеріальної шкоди (збитків) від незаконного вирубування 137 дерев у кварталі [ADDRESS] складає 332425,98 гривень. Загальний розмір матеріальної шкоди (збитків) від незаконного зрубування дерев у кварталі [ADDRESS], та у кварталі [ADDRESS] Знаменівського лісництва складає 336302,79 гривень. На підставі ст. 130 КЗпПУ, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського риску, а також за неодержані підприємством, установою, організацією прибутки і за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене. У відповідності до ст. 136 КЗпПУ покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження власника або уповноваженого ним органу, або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Згідно до вимог ст. 132 КЗпПУ за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві На підставі ст. 133 КЗпПУ, у відповідності з законодавством обмежену матеріальну відповідальність несуть: працівники - за зіпсуття або знищення через недбалість матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. В такому ж розмірі працівники несуть матеріальну відповідальність за зіпсуття або знищення через недбалість інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; У відповідності до вимог ст. 134 КЗпПУ, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли…: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; Згідно вимог ст. 135-1 КЗпПУ, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Суд приходить до переконання, що незважаючи на наявність договорів про повну матеріальну відповідальність з відповідачами, останні не можуть нести матеріальну відповідальність у повному розмірі, оскільки, Переліком посад і робіт, що заміщаються або виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування у процесі виробництва» у відповідності до Постанови Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 р. № 447/24 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 14 вересня 1981 року № 259/16-59, яка діє на теперішній час, взагалі не передбачено укладення договорів про повну матеріальну відповідальність з працівниками, які працюють на посадах лісничого або лісника. Крім того, у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень. Як визначено в п.3, 16 постанови пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП ( 322-08 ) залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Якщо шкоду заподіяно кількома працівниками, в рішенні суду має бути зазначено, які конкретно порушення трудових обов'язків допустив кожен працівник, ступінь його вини та пропорційна їй частка загальної шкоди, за яку до нього може бути застосовано відповідний вид і межі матеріальної відповідальності. Розмір шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і меж матеріальної відповідальності. Солідарна матеріальна відповідальність застосовується лише за умови, якщо судом встановлено, що шкода підприємству, установі, організації заподіяна спільними умисними діями кількох працівників або працівника та інших осіб. У порядку цивільного судочинства суд вправі зобов'язати цих осіб відшкодувати шкоду солідарно, якщо при постановленні обвинувального вироку цивільний позов був залишений без розгляду або коли вирок в частині цивільного позову скасовано і справа в цій частині направлена на новий розгляд в порядку цивільного судочинства. Так, сам по собі акт ревізії фінансово-господарської діяльності Державної фінансової інспекції Дніпропетровської області не є доказом вини відповідачів. Доказів наявності спільних умисних дій відповідачів суду не надано. Взагалі, позивачем не надано суду доказів наявності в діях відповідачів порушень, спричинення завданої матеріальної шкоди, а також, підстав для повної матеріальної відповідальності відповідачів. Більш того, як встановлено ч.3 ст.233, 234 КЗпП України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. У разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, встановленого ч.3 ст.233 КЗпП України, позивачем не надано доказів на підтвердження об`єктивних, непереборних обставин, які виникли не з волі позивача та завадили йому звернутися з позовом до суду в межах строку встановленого даною статтею. В зв'язку з наведеним, в задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Новомосковський військовий лісгосп» належить відмовити.

Outcome: dismissed