Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

В липні 2016 року Перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство» з позовом в якому просив витребувати на користь Кабінету Міністрів України та ДП «Київське лісове господарство» з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 10,6636 га з кадастровим номером: 3223186800:06:018:0026, яка розташована в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області та стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в ході проведення перевірки встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №946182 від 02.02.2006 року, [PERSON] належала земельна ділянка площею 8,1802 га з кадастровим номером 3223186800:06:018:0040 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Підгірці Обухівського району Київської області, виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.11.2004 №5537, №5539, №5545, №5551, №5543. 11.06.2007 року між [PERSON], як продавцем та [PERSON], як покупцем укладено договір купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки за №636 посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], який зареєстровано в Підгірцівській сільській раді 14.06.2007 року за №342. [PERSON] не набув права власності на земельну ділянку та не був її власником, оскільки в ході опрацювання матеріалів кримінального провадження 42014110230000030 від 14.05.2014 року на наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру встановлено, що державний акт серії ЯА №946182 від 02.02.2006 року на право власності [PERSON] на земельну ділянку із кадастровим номером 3223186800:06:018:0040 є підробленими і ніколи не видавався Обухівським районним відділом земельних ресурсів, що підтверджується висновками судових експертиз від 27.11.2008 року №10032 за результатами проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судово-технічної експертизи за матеріалами кримінальної справи №49-2545, на державному акті відтиски гербової печатки від імені Обухівського відділу земельних ресурсів (на лицьовому та зворотному боках) нанесені не печаткою Обухівського відділу земельних ресурсів, а іншою печаткою аналогічного змісту. Підписи від імені [PERSON] в графах «Начальник Обухівського районного відділу земельних ресурсів [PERSON]Р.» (на лицьовому боці) та «Начальник Обухівського районного відділу земельних ресурсів [PERSON]Р.» нанесені рельєфні кліше підпису факсиміле, яке виготовлено фотополімерним способом. Відповідно висновку експерта №1301 від 31.03.2009 року за результатами проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судово-технічної експертизи за матеріалами кримінальної справи №49-2545 на лицьовому та зворотному боках державного акту на право власності на земельну ділянку, відтиски факсиміле підпису від імені [PERSON] в графах «Начальник Обухівського районного відділу земельних ресурсів» (на лицьовому боці) нанесені не тим кліше факсиміле, вільні зразки якого були надані до інституту. Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 27.01.2016 року інформація стосовно видачі бланку державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №946182, на підставі якого оформлено право власності на земельну ділянку площею 8,1802 га за [PERSON] у Головному управлінні відсутня. Згідно накладної від 04.07.2005 року №110 бланк державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №946182 з Державного комітету України по земельних ресурсах було передано Київському міському Головному управлінню земельних ресурсів. Договори купівлі-продажу на підставі яких третій особі виданий державний акт в Підгірцівській сільській раді не реєструвалися. Відповідно до програмного забезпечення Державного земельного кадастру [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3223186800:06:018:0026 площею10,6636 га. Державні акти та будь-яка землевпорядна документація на спірну земельну ділянку в управлінні держгеокадастру в Обухівському районі відсутня, не обліковується та на зберігання не передавалась. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав від 22.06.2016 року земельна ділянка з кадастровим номером 3223186800:06:018:0026 на праві власності ні за ким не зареєстрована. Вказана земельна ділянка накладається на землі лісогосподарського призначення кв.87 Козинського лісництва ДП «Київський лісгосп» і з користування останньої не вилучалась. В судовому засіданні прокурор та представник ДП «Київське лісове господарство» [PERSON] позов Першого заступника прокурора Київської області підтримали та просили суд його задовольнити повністю з підстав наведених в позовній заяві. Представник Кабінету Міністрів України в судове засідання не зявився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач та третя особа в судове засідання повторно не зявилися, про час розгляду справи повідомляися належним чином. Заяв, клопотань суду не подали. Суд, вислухавши прокурора та представника ДП «Київське лісове господарство», дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №946182 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельних ділянок №№ 5537, 5530, 5551, 5543 від 08.11.2004 року набув право власності на земельну ділянку площею 8,1802 га, яка розташована: Київська область, Обухівський район, с.Підгірці, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. 11.06.2007 року між [PERSON], як продавцем та [PERSON], як покупцем укладено договір купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки за №636 посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], який зареєстровано в Підгірцівській сільській раді 14.06.2007 року за №342. Відповідно до програмного забезпечення Державного земельного кадастру [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3223186800:06:018:0026 площею10,6636 га, підстави набуття права власності відсутні. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав від 22.06.2016 року земельна ділянка з кадастровим номером 3223186800:06:018:0026 на праві власності ні за [PERSON], ні за іншою особою не зареєстрована. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою визначені і способи захисту цивільних прав та інтересів вибір якого належить виключно ініціатору позову. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на положення ст.203, 215, 256, 257, 261, 317, 319, 328, 330, 346, 387, 388 ЦК України, ст.3, 13, 19, 20-2, 56, 57, 84, 116, 149, 150, 152, 155 ЗК України, ст.5, 27, 31, 57 ЛК України, на неправомірність набуття відповідачем права власності на земельну ділянку згідно договору купівлі-продажу від 11.06.2007 року з кадастровим номером 3223186800:06:018:0040 площею 8,1802 га, яка не є предметом спору згідно поданого ним позову. Згідно ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а згідно ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Прокурор просить витребувати у відповідача земельну ділянку площею 10,6636 га з кадастровим номером: 3223186800:06:018:0026, яка розташована в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області і яка згідно інформації ВО «Укрдержліспроект», ДП «Київське лісове господарство», проектів організації і розвитку лісового господарства, схем та інших картографічних матеріалів накладається на земельну ділянку, яка перебуває у користуванні ДП «Київське лісове господарство». Разом з тим, прокурором не надано і судом не встановлено перебування у власності відповідача спірної земельної ділянки, користування чи володіння останнім нею, тобто в ході розгляду справи не доведено обґрунтованості позовних вимог, що було б підставою для їх задоволення. Згідно пояснень представника ДП «Київське лісове господарство» земельна ділянка, яка є предметом спору, із користування останнього не вилучалась та обслуговується вказаним підприємством. При вирішенні спору суд враховує, що згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. З аналізу наведених вище норм вбачається, що відомості з програмного забезпечення Державного земельного кадастру не підтверджують право власності чи користування земельною ділянкою. За таких обставин правових підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Outcome: dismissed