Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Орган опіки та піклування Красноградської РДА звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] з позовом, в якому просили позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] та стягувати з неї аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що на обліку служби у справах дітей Красноградської районної державної адміністрації перебувала малолітня дитина [PERSON], [INFO], як дитина, що проживає у сім'ї, яка опинилась у складних життєвих обставинах з 18.07.2013 року по 24.06.2014 року. Батько [PERSON] записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 14.03.2018 року №00019750449). Комісією у складі представників: голови Піщанської сільської ради Кривенко С.М., секретаря Піщаської сільської ради Рак Н.М., провідного фахівця Красноградського РЦСССДМ Семеніхіной О.Б. 15.02.2018 року проведено обстеження житлово-побутових умов сім?ї [PERSON] та з'ясовано, що сім?я проживає в будинку, який складається з 3-х жилих кімнат, з газовим опаленням, водопроводом. Під час обстеження було встановлено, що громадянка [PERSON] проживає разом зі співмешканцем [PERSON], [INFO], який зареєстрований в Кіровоградській області та з 07.02.2018 року звільнився з місць позбавлення волі, офіційно ніде не працює але зі слів гр. [PERSON] їздить у село Соснівку на роботу. Мати вихованням свого сина не займається, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Згідно інформації Красноградського РЦСССДМ від 31.10.2017 року №549 та від 14.02.2018 року №82 родина гр. [PERSON] перебуває на постійному контролі з 2014 року у зв'язку з тим, що мати вживає алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя, що ставало неодноразовою причиною вилучення [PERSON] із родини. 31 жовтня 2017 року отримано звернення від Піщанського НВК та здійснено виїзд в родину [PERSON], під час відвідування сім'ї встановлено, що мати перебувала в стані алкогольного сп'яніння. В будинку був безлад: скрізь розкиданий сухий хліб, залишки продуктів та страв. Столи всі зайняті брудним посудом, засипані сухими крихтами хлібу, в тарілках засохлі, вкриті цвіллю залишки їжі. По всьому приміщенні розкидані матраци, одяг, брудні речі. В приміщені відчувався стійкий запах перегару та туалету. Дитини вдома не було. На запитання щодо з'ясування місця знаходження дитини матір не в змозі була щось пояснити. Цього ж дня [PERSON] було знайдено із сторонньою тіткою в м. Красноград, після чого влаштовано до Красноградського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. З 18 січня 2018 року родину [PERSON] було взято під соціальний супровід за заявою матері для повернення дитини в біологічну сім'ю. З інформації Красноградського центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 14.02.2018 року № 01-20/41 вбачається, що 31.10.2017 року до закладу старшим лейтенантом поліції ДОП Красноградського ВПГУНП в Харківській області Курбановим Ф.М., за направленням служби у справах дітей Красноградської районної державної адміністрації від 31.10.2017р. №01/679 був доставлений малолітній [PERSON], [INFO], який був знайдений бездоглядним на території міста Краснограда та поміщений у заклад для проходження курсу соціально-психологічної реабілітації. [PERSON] педагогічно запущена дитина. Розумово розвинений, але рівень знань, умінь та навичок не відповідає віковій нормі. Хлопчик охоче йде на контакт. Неконфліктний, дружелюбний, дуже любить спілкуватись. В групі дітей намагається бути лідером. Зі слів дитини з'ясувалось, що вдома він часто залишався без їжі та щодня отримував фізичні покарання від матері. Хлопчик непосидючий, невитриманий, не привчений до занять. Звик самостійно вирішувати свої проблеми, проводити час. [PERSON] перебуваючи в центрі поступово привчається до занять, до певних правил поведінки. В центрі відчуває себе комфортно. З задоволенням бере участь у колективних заходах та іграх. Повертатися жити до матері відмовляється. Мати [PERSON] відвідувала дитину у 2017 році несистематично, так у листопаді один раз (05.11.2017 року) при цьому перебувала у стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку із чим отримала попередження про те, що у такому стані не може спілкуватись з сином. У грудні відвідала дитину чотири рази (10, 17, 24 та 31 грудня 2017 року). У січні 2018 року мати відвідала [PERSON] шість разів (03, 04, 09, 11, 18 та 21 січня 2018 року) У лютому один раз 07.02.2018 року. Один раз відвідала у березні (10.03.2018 року) зі своїм співмешканцем, який був у нетверезому стані, від матері також відчувався запах алкоголю, у зв'язку з чим у зустрічі з дитиною матері було відмовлено. Спілкування з [PERSON] не дає результатів, з практичним психологом закладу не йде на контакт. Мати не розуміє і не хоче виконувати батьківські обов'язки, дає лише пусті обіцянки сину. Комісія закладу з питань соціально-психологічної реабілітації вважає, що з метою соціалізації, збереження життя і здоров'я [PERSON], його не можна повернути матері [PERSON]. Згідно характеристики Піщанського НВК від 02.11.2017 року, [PERSON] за період навчання з 1 по 4 клас зарекомендував себе як дисциплінованим, уважним учнем. Має гарну пам'ять, швидко запам'ятовує навчальний матеріал, програму засвоїв на достатньому рівні. На уроках активний, навіть успіває допомагати товаришам. Домашні завдання виконує систематично. Працелюбний, веселий, має багато друзів, користується авторитетом у них. Мати вихованням свого сина не займається. Гр. [PERSON] службою у справах дітей в телефонному режимі та за допомогою голови Піщанської сільської ради була запрошена на засідання комісії з питань захисту прав дитини на 15.02.2018 року по питанню повернення малолітньої дитини [PERSON], [INFO], до біологічної родини, але на засідання гр. [PERSON] не з'явилася. Відповідач категорично не має бажання та мети займатися належним вихованням сина, не зробила жодного кроку до виправлення ситуації в родині, пройдений курс лікування від алкогольної залежності результатів не дав, постійно зникає з дому на тривалий час, забуваючи про сина, який потребує постійної турботи та виховання, не являється прикладом для сімейного життя своїй дитині. При цьому дитину вже вдруге вилучено із родини, що є несприятливим впливом на психіку та розвиток дитини. Відповідно до розпорядження голови Красноградської районної державної адміністрації від 19.02.2018 року №61 «Про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої дитини» та Висновку органу опіки та піклування Красноградської районної державної адміністрації від 15.03.2018 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенні до її малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Представник служби у справах дітей Красноградської РДА в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та дала пояснення, аналогічні зазначеним в позовній заяві. При цьому пояснила, що в процесі розгляду справи, ставлення відповідача до своєї дитини змінилося в кращу сторону. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила не позбавляти її батьківських прав просила надати їй шанс для виправлення та зазначила, що вона буде піклуватися про дитину. Після того як вилучили дитину, вона привела будинок до ладу, перестала вживати алкогольні напої, часто відвідує свого сина, намагається влаштуватися на роботу. Представник третьої особи Красноградського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та Піщанської сільської ради Красноградського району в судовому засіданні пояснили, що на час подання до суду позовної заяви, відповідач не турбувалась про свою дитину та підтвердила факти зазначені в позовній заяві, але на даний час відповідач виправилась, почала турбуватися про свою дитину, постійно відвідує свою дитину в Красноградському центі соціально-психологічної реабілітації дітей, дитина також сумує та хоче до матері, також відповідач навела порядок у будинку та перестала вживати алкогольні напої, постійно відвідує психолога, яка також каже про гарний результат. При відвідуванні та обстеженні домоволодіння [PERSON] було встановлено, що вона зробила «косметичний» ремонт, є запаси продуктів харчування, у дитини є всі необхідні умови та приладдя для навчання(зошити, олівці, ручки та ін.). В хаті чисто та охайно, зробила для себе певні висновки. В зв'язку з чим висловили думку, що дитина повинна жити в сім'ї з мамою. Допитана в якості свідка психолог Красноградського ЦСПРД [PERSON], пояснила суду, що дійсно, коли дитину тільки вилучили з сім'ї та привезли до центру, вона була в занедбаному стані. Однак за час судового розгляду ставлення матері до дитини змінилося в кращу сторону, мати стала постійно відвідувати дитину, спілкуватися з ним, постійно відвідує відповідні психологічні заняття та тренінги з нею. Сама дитина також прив'язалася до матері, при їхньому спілкуванні відчувається певний зв'язок між мамою та дитиною. Суд, допитавши всіх учасників процесу, заслухавши їхні пояснення та перевіривши письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Красноградської районної державної адміністрації від 15.03.2018 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенні до її малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], не буде відповідати меті такого заходу та вважає, що сам факт звернення позивача до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, є достатнім стимулюючим заходом щодо спонукання відповідача змінити ставлення до виховання дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed