Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання доручення та договору дарування недійсним, припинення реєстрації права власності, посилаючись на те, що 12.07.2010 року він звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про відкриття спадкової справи щодо спадкування частки домоволодіння [ADDRESS]. Право на спадкування частини домоволодіння також має його сестра [PERSON] від якої мені стало відомо, що все спадкове майно, яке залишилось після смерті наших батьків давно належить їй одній одноособово. На запит нотаріуса, щодо реєстрації права власності на домоволодіння в [ADDRESS], ПП ПБТІ "Інвентаризатор" повідомило, що станом на 14.07.2010 року право власності на вказане домоволодіння за [PERSON] не зареєстроване. Право власності на вказане домоволодіння перейшло до відповідача за договором дарування від 4 вересня 2009 року. У позивача викликає сумнів легітимність довіреності, виданої від імені його батька [PERSON], посвідченої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] 29.07.2009 року за реєстром 1311, оскільки його батько [PERSON] в наслідок раніше отриманої травми та віку мав хворобу очей - одним оком він взагалі не бачив, а іншим оком майже не бачив. Доручення ним підписано внаслідок обману з боку відповідача [PERSON] та з порушеннями законодавства. Уточнив позовні вимоги та просив суд визнати недійсною довіреність видану від імені [PERSON] [PERSON] на здійснення дарування домоволодіння [ADDRESS] посвідчену приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] 29.07.2009 р. за реєстром № 1311; визнати недійсним правочин - договір дарування домоволодіння в [ADDRESS] від 4.09.2009 р. посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] оскільки за дарувальником не було зареєстровано право власності на домоволодіння [ADDRESS]; припинити зареєстроване на підставі вказаного договору право власності за [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час і місце слухання справи повідомлялася. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що як вбачається з довіреності від 29.07.2009 року [PERSON] уповноважив [PERSON] підготувати всі необхідні документи, а також подарувати [PERSON] належний йому на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Довіреність посвідчена вдома у довірителя приватним нотаріусом [PERSON] На підставі договору дарування від 04.09.2009 року [PERSON] від імені якого на підставі довіреності діє [PERSON] безоплатно передав у власність [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу,іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа,яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовленні ним . Відповідно до ст.. 215 ЦК України підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог,які встановлені ч. 1-3,5-6 ст. 203 ЦК України. Згідно ст.. 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Постановою пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009, передбачено, що особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. а також інші заінтересовані особи, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Як було встановлено в судовому засіданні, що підставами для визнання недійсним доручення від 29.07.2009 року та договору дарування від 04.09.2009 року, позивач зазначав стан здоров'я та відсутність правовстановлюючих документів на будинок у покійного [PERSON]. Разом з тим з матеріалів справи слідує, що згідно висновку експерта №58 від 03.07.2014 року об'єктивних судово-медичних даних про наявність у [PERSON] за життя, вад зору та захворювань, які б призводили до них, у наданій медичній документації не виявлено. Стосовно відсутності права власності, то вказані обставини спростовуються матеріалами справи,а саме договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, що укладений 03.06.1958 року між [PERSON] та виконкомом міської ради Згідно акту про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 18.05.1973 року спірний будинок здано в експлуатацію. Актом від 1990 року введені в експлуатацію добудови,які здійснювалися у встановленому порядку на підставі рішення виконкому № 147 від 17 березня 1987 року. За [PERSON] було зареєстровано право власності на вищевказаний будинок відповідно до інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь,у містах і селищах міського типу Української РСР,затвердженої 31.01.1966 року,яка діяла на час виникнення спірних правовідносин та втратила чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року № 56. Вказані обставини підтверджуються витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно за [PERSON] від 03.09.2009 року , в якому зазначено і зміна площі будинку, на підставі рішення Октябрської районної ради м. Полтави від 22.10.1974 року,за № 510, акту вводу в експлуатацію від 17.05.1990 року , затвердженого рішенням виконкому від 29.05.1990 року № 199. У відповідності з ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Будь-яких даних що вищевказаний будок визнано спільним майном подружжя [PERSON] і відповідно входження його в спадкову масу після померлої у 1997 році дружини [PERSON], не надано. Тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання недійсним доручення та договору дарування. Оскільки відмовлено у задоволенні вищевказаних вимог, то не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо скасування державної реєстрації так як вони є похідними. Враховуючи вищевикладене , суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову .

Outcome: dismissed