Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що 17 лютого 2011 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого входить квартира, розташована в м.Кролевець по пр.Миру, 13/47. Окрім неї, [PERSON] мала ще дочку [PERSON] та сина [PERSON] За життя [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповідала онуку [PERSON] [PERSON] та [PERSON], в установлений законом строк звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Вона (позивачка) є спадкоємцем на обовязкову частку у спадщині [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, оскільки на момент смерті матері була повнолітньою непрацездатною. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини виявилось, що вона пропустила встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивачка у встановлений законом строк не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в звязку з наступними обставинами. Після смерті матері 17.02.2011 вона перебувала у тяжкому моральному стані, переживала втрату матері, похорони та поминальні дні погіршили її матеріальне становище. Після спливу чотирьох місяців 13.06.2011 помер її брат, що також відобразилося на її стані здоров'я. Вона дуже сильно переживала втрату матері і раптову втрату брата. У цей час, її дочка [PERSON] була вагітна та у зв'язку із загрозою зриву вагітності потребувала допомоги у побуті, яку вона (позивачка їй надавала). У кінці грудня 2011 року у неї народилася онука [PERSON]. Вона весь час була поруч із донькою та онукою, що завадило вчасно звернутися до нотаріуса. Після спливу п'яти місяців у [PERSON] вивили тяжку хворобу - дисплазію обох тазобедренних суглобів. Вказані події були пріоритетними перед оформленням спадщини. Онука носила спеціальні пристрої та потребувала постійної цілодобової турботи, проведення масажів, лікувальної фізкультури, тощо. У цей час вона (позивачка) постійно перебувала із донькою та онукою, лікування якої тривало близько року та супроводжувалося постійними відвідуваннями різноманітних лікувальних закладів у м. Харкові. Пізніше, у грудні 2013 року вона отримала травму - перелом лівої руки із зміщенням кісток, лікування якої проходило довго та складно, до літа 2014 року, що у свою чергу, також завадило звернутися до нотаріуса для вирішенням питання прийняття спадщини. Восени 2014 року її звільнили із займаної посади - вчителя математики. Вирішення питання поновлення на роботі зайняло багато часу, сили та коштів. Крім цього, її чоловік [PERSON] страждає на хронічний алкоголізм, систематично на фоні побутових проблем влаштовує сварки та бійки. Враховуючи викладене, позивачка зазначає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин і просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Позивачка в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник позивачки [PERSON] позов підтримав. Відповідач [PERSON] міська рада Сумської області до суду свого представника не направив, надавши заяву про проведення судового засідання без участі представника міської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що її сестра [PERSON] приїжджала до м.Кролевець на похорон матері у лютому 2011 року, пробувши у місті близько тижня, та на поминальні 40 днів. Також вона приїжджала у червні 2013 року на похорон їх брата та у 2014 році на три дні. На час смерті матері сестра була пенсіонеркою, однак працювала вчителем математики і продовжує займати дану посаду на даний час. Відповідач [PERSON] позов не визнав та дав пояснення в суді, що його бабуся [PERSON] заповіла за життя все своє майно йому, про що знали його тітки [PERSON] та [PERSON] [PERSON] подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а [PERSON] не звернулась з заявою про прийняття спадщини, так як на неї не претендувала, а звернулась до суду, коли він почав оформляти спадщину. Представник позивача [PERSON] позов не визнала та пояснила, що 17 лютого 2011 року померла [PERSON], яка за життя залишила заповіт на користь онука [PERSON] До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] входить квартира, яка знаходиться за адресою: проспект Миру, 13/47 в м. Кролевець Сумської області. Зазначений заповіт не змінювався і не скасовувався. На момент смерті [PERSON] проживала сама. Спадкоємцями за законом є діти померлої: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (батько відповідача). З них [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами. Спадщину [PERSON] прийняв відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачці [PERSON] було відомо про час та місце відкриття спадщини, про наявність заповіту, складеного [PERSON] на користь онука. Вона була присутня на похороні своєї матері. Також їй було відомо про те, що її племінник та сестра [PERSON] прийняли спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори. Позивачка спадщину не прийняла, так як на той час на неї не претендувала. У разі пропуску строку для прийняття спадщини встановленого ст. 1270 ЦК для спадкоємців передбачається цивільно-правова відповідальність, яка полягає у позбавленні їх права на прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов'язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У разі звернення спадкоємця до суду для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, він повинен довести суду поважність причин пропуску встановленого в законі строку в шість місяців. Відповідно до роз'яснень, які містяться у абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", згідно з якими поважними є причини, пов'язані з об'єктивними , непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У позовній заяві позивачка вказує, що вона не змогла вчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тяжким матеріальним становищем та складними сімейними обставинами. На її думку, якщо [PERSON] мала намір прийняти спадщину після смерті матері, то їй не обов'язково треба було їхати до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, а таку заяву позивачка могла надіслати поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. За таких обставин позивачкою не зазначено поважних причин пропуску встановленого строку для подачі заяви про прийняття спадщини, а пропущення строку для прийняття спадщини, без поважних причин, позбавляє потенційних спадкоємців права на прийняття спадщини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази по справі, спадкову справу №103/2011, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], що вбачається з відповідного свідоцтва про народження, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с. 7, 8, 31). 17 лютого 2011 року в м.Кролевець Сумської області [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12), відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого входить квартира по пр.Миру, 13/47 в м.Кролевець Сумської області. Її син [PERSON], батько [PERSON], помер у 2011 році. На випадок своєї смерті вона залишила заповіт, за яким усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось заповіла [PERSON], заповіт посвідчено державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори 21 липня 2000 року та зареєстровано в реєстрі за №2045, що вбачається з копії указаного заповіту (а.с.30), витягу зі спадкового реєстру, який міститься в спадковій справі. Як вбачається з дослідженої спадкової справи №103/2011, після смерті [PERSON] до [PERSON] районної державної нотаріальної контори 7 квітня 2011 року звернувся [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом та 5 липня 2011 року звернулась дочка померлої [PERSON] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом на обовязкову частку у спадщині. Позивачка [PERSON] має право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відповідно до ст.1241 ЦК України, оскільки на момент смерті останньої була повнолітньою непрацездатною, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.11). Однак у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, вона не подала до [PERSON] районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Згідно ст.1272 ЦП якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від\~\~30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На підтвердження обставин, що перешкоджали позивачці своєчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а саме: тяжкий моральний та матеріальний стан після смерті матері, погіршення стану здоровя після смерті брата, тяжкий перебіг вагітності у її дочки та те, що позивачка (у 2013 році) та її онука (у 2012 році) проходили лікування, звільнення позивачки з роботи ( у 2014 році) та послідуюче поновлення на роботі, суд розцінює як життєві ситуації, які бувають у кожній родині та згодом минали, а тому не можуть бути визнані судом поважними, оскільки вони не перешкоджали їй реалізувати своє право на спадкове майно шляхом подачі заяви про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу її відкриття, так як мали місце після спливу 6 місяців з дня відкриття спадщини і суд не може взяти їх до уваги та оцінити як об'єктивні, непереборні, істотні труднощі для спадкоємця на подання заяви про прийняття спадщини. Із дослідженої судом спадкової справи вбачається, що позивачка не зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] як після відкриття спадщини так і на час розгляду справи в суді, їй не відмовлено нотаріальною конторою у прийняття заяви, тобто позивачка на час розгляду справи не реалізувала свого права на звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позивачкою не надано доказів про звернення з заявою про прийняття спадщини та поважності причин пропуску строку, а тому позов задоволенню не підлягає. При цьому, суд бере до уваги і той факт, що позивачка звернулась до суду з даним позовом через значний проміжок часу з моменту закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст .ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed