Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що [INFO] в смт. Великий Березний Закарпатської області помер його дідусь [PERSON] . Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Великоберезнянської селищної ради власником будинку [ADDRESS] рахувався [PERSON] . Позивач зазначає , що він є спадкоємцем 4-ї черги по закону. Згідно заяви, посвідченої 17.02.2021 року приватним нотаріусом Великоберезнянського районного нотаріального округу його бабуся [PERSON] не заперечила проти визнання права власності на зазначений вище житловий будинок в судовому порядку за ним-онуком померлого - [PERSON] . У звязку з смертю [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, надвірних будівель та споруд, який знаходиться в [ADDRESS] . Інших спадкоємців, які б виявили намір прийняти спадщину за померлим [PERSON] не виявилося. Також відсутні інші спадкоємці, які б мали обов`язкову частку в спадщині. Ним виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] на ім`я бабусі [PERSON] . А тому позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті дідуся [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання представник Великоберезнянської селищної ради Великоберезнянського району також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є онуком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження та свідоцтвом про народження його батька [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] видане 18.08.2018 року,підтверджується, що [PERSON] , помер [INFO] . З технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] убачається, що замовником технічної інвентаризації є [PERSON] . З копії свідоцтва про одруження встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились [INFO] . Із заяви [PERSON] ,яка посвідчена приватним нотаріусом Великоберезнянського районного нотаріального округу, вбачається, що [PERSON] не заперечує проти визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок в [ADDRESS] , в судовому порядку після смерті її чоловіка [PERSON] , на її онука [PERSON] . Також в матеріалах справи є повідомлення від приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу Чурей А.В. адресоване [PERSON] про те, що оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно не було виготовлено та не було зареєстроване у встановленому законодавством порядку та відповідно право власності на житловий будинок у [PERSON] не виникло. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено , що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини , проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно стаття 19 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] не надав суду належних доказів про те, що він постійно проживав разом із спадкоємцем до його смерті. Також не надано доказів про те, що відсутні інші спадкоємці та спадкоємці, які б мали обов`язкову частку в спадщині. А також не надав доказів , що він є спадкоємцем першої черги померлого [PERSON] .. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Таким чином, з`ясовані по справі обставини свідчать, про порушення права інших спадкоємців на прийняття спадщини, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed