Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

У травні 2021 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, та просила надати [PERSON] дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з адреси: [ADDRESS] , без письмової згоди батька [PERSON] . Надати [PERSON] дозвіл на здійснення реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , без письмової згоди батька [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що з [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернулася до відповідача з метою отримання згоди батька для зміни місця проживання дитини з: [ADDRESS] , на адресу: [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності позивачу, однак [PERSON] відповіді не надав. Позивач з дітьми фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відсутність згоди батька на зміну місця проживання дитини перешкоджає матері у реєстрації дитини за новою адресою. Тому позивач просить захистити порушені права. У судове засідання позивач та представник третьої особи не з`явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд ухвалити рішення в інтересах дитини. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце слухання справи, відзиву на позов не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.010.2016. 16.02.2021 [PERSON] звернулася до відділу реєстрації та обліку громадян з заявою щодо реєстрації місця проживання дітей, зокрема, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з одночасним зняттям з попереднього місця проживання: [ADDRESS] , однак отримала відмову, оскільки відсутня письмова згода другого з батьків щодо зміни місця проживання дитини, яка не досягла 14 років. [PERSON] належить на праві приватної власності квартира, що розташована: [ADDRESS] , на підставі договору дарування квартири від 19.01.2021. Відповідно до акту про фактичне проживання громадян від 19.07.2021 [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом з дітьми: [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO], з червня 2020 року. Відповідно до змісту позовної заяви позивач [PERSON] зверталася до відповідача [PERSON] з заявою про надання згоди на зміну місця проживання дітей, яку надіслала поштою, про що свідчить копія фіскального чеку про направлення рекомендованого листа на ім`я " [PERSON] ". Відповідно до частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За приписами частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Згідно із пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Отже, з урахуванням положень Конвенції про права дитини пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства». За змістом статей 11, 18 вказаного Закону, кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ст. 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. Враховуючи вищевикладене, фактична неможливість реєстрації місця проживання малолітніх дітей без письмової згоди батька хоча й передбачена пунктами 11, 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 року, однак, не враховує інтересів дітей, як це визначено вимогами Конвенції про права дитини та Законом України «Про охорону дитинства». Отже, у даному випадку пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини з урахуванням положень Закону України «про охорону дитинства» та статті 3 Конвенції про права дитини. Відсутність письмової згоди батька дітей не повинна бути перешкодою для здійснення реєстрації місця їх проживання за адресою матері. Таким чином, вирішуючи спір щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, враховуючи, що дитина має право на реєстрацію разом з матір`ю за місцем її проживання, права дитини є пріоритетними, з урахуванням всіх обставин, досліджених судом, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Оскільки, позов задоволено, то відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 1816,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved