Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (надалі Позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] Б.(надалі Відповідач-1) та [PERSON] (надалі Відповіда-2) заборгованість за кредитним договором в сумі 70272.46 доларів США. та судовий збір в сумі 23037.22 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 24.01.2008 року Позивач та Відповідач-1 уклали кредитний договір К2V4АК00430108 (надалі Договір-1) відповідно до умов якого Позивач зобовязався надати Відповідачу-1 кредит у розмірі 14465,56 доларів США, а Відповідач-1 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених Договором. Відповідно вищезазначеного Договору, погашення заборгованості здійснюється Відповідачем-1 щомісячною сплатою кредиту з наданням Позивачу грошових коштів, сума яких складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією , а також інших витрат згідно Договору. Також, 24.01.2008 року між Позивачем та Відповідачем-2 був укладений договір поруки № К2V4А00430108 (надалі Договір-2), відповідно до умов якого Відповідач-2 відповідає перед Позивачем за невиконання Відповідачем-1 зобовязань за Договором-1. На виконання умов Договору, Позивач свої зобовязання виконав належним чином, надавши Відповідачу-1 кредит в сумі 14465.56 доларів США з терміном виконання 23.01.2015 року. Проте, в порушення умов кредитного договору та діючого законодавства, Відповідач-1 належним чином не виконував взятих на себе зобовязань, а тому станом на 08.09.2015 року має заборгованість по кредитному договору на загальну суму 70272.46 доларів США. В судовому засідання представник Позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, визнав, що останній платіж Відповідач-1 погасив 15.12.2008 року. Представник Відповідача-1 адвокат [PERSON] позовних вимог не визнав, заявив клопотання про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення заборгованості, оскільки, не зважаючи на 5 річний строк позовної давності, зазначений в ст.14.11. Договору-1, останній платіж Відповідачем-1 здійснений 15.12.2008 року, черговий мав бути через місяць, а до суду Позивач звернувся 06.10.2015 року, тобто строк позовної давності сплив. Представник Відповідача-2 [PERSON] позовних вимог не визнала, суду показала, що Відповідач-2 жодного разу не отримувала повідомлень про заборгованість по кредитному договору та вимог про її погашення, заявила клопотання про застосування строків позовної давності та просить суд відмовити в позові. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, представників Відповідачів, та дослідивши письмові докази, вважає що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 24.01.2008 року Позивач та Відповідач-1 уклали кредитний договір К2V4АК00430108 відповідно до умов якого Позивач зобовязався надати Відповідачу-1 кредит у розмірі 14465,56 доларів США, а Відповідач-1 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених Договором. Відповідно вищезазначеного Договору, погашення заборгованості здійснюється Відповідачем-1 щомісячною сплатою кредиту з наданням Позивачу грошових коштів, сума яких складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією , а також інших витрат згідно Договору. П. 14.11 Договору передбачений 5-річний строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості, процентів, неустойки. Також, 24.01.2008 року між Позивачем та Відповідачем-2 був укладений договір поруки № К2V4А00430108, відповідно до умов якого Відповідач-2 відповідає перед Позивачем за невиконання Відповідачем-1 зобовязань за Договором-1. П. 12 Договору-2 передбачене припинення поруки після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту. На виконання умов Договору, Позивач свої зобовязання виконав належним чином, надавши Відповідачу-1 кредит в сумі 14465.56 доларів США з терміном виконання 23.01.2015 року. Проте, в порушення умов кредитного договору та діючого законодавства, Відповідач-1 належним чином не виконував взятих на себе зобовязань, з 15.12.2008 року не виконує умов кредитного договору, а тому станом на 08.09.2015 року має заборгованість по кредитному договору на загальну суму 70272.46 доларів США. Установлені обставини підтверджуються: поясненнями представників Позивача та Відповідачів, копією кредитного договору К2V4АК00430108 від 24.01.2008 року (а.с. 12-15), копією договору поруки № К2V4А00430108 від 24.01.2008 року (а.с. 16), копією розрахунку заборгованості ( а.с.6-8), випискою з рахунку № 29093058257704 на ім?я [PERSON] (а.с.71-77). Аналізуючи установлені обставини суд приходить до слідуючого висновку. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Таким чином, зі змісту наведених правових норм вбачається порушення прав Позивача внаслідок невиконання договірних зобовязань Відповідачем-1. Враховуючи те, що представники Відповідачів в судовому засіданні заявили клопотання про застосування до даних правовідносин строків позовної давності, а тому суд в силу цих обставин приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як встановлено в судовому засіданні із пояснень сторін та з виписки з рахунку № 29093058257704 на ім?я [PERSON] по стану кредиту з 24.01.2008 року по 03.12.2015 року, останній платіж Відповідача-1 датовано 15.12.2008 року, черговий мав бути через місяць і саме з цього часу, коли Відповідач-1 не здійснив червового погашення боргу позивачу було відомо про наявність заборгованості, проте з позовом до суду звернувся лише 06.10.2015 року. Тобто, з моменту порушеного права позивача минуло більше пяти років, встановлених кредитним договором К2V4АК00430108 та договором поруки № К2V4А00430108 від 24.01.2008 року і причини пропущення строку позовної давності позивачем не вказані. На підставі вищенаведеного та враховуючи те, що представники Відповідачів заявили клопотання про застосування позовної давності, суд вважає за необхідне застосувати до даних правовідносин наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed