Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

У лютому 2017 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач мотивувала свої вимоги тим, що вона з відповідачем мають спільну доньку Анастасію, [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач проживає окремо від сімї та у добровільному порядку не приймає участі у матеріальному утриманні дитини. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, не заперечувала щодо стягнення судом аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що він не працює з жовтня 2013 року, у 2014-2016 роках він та його матір постійно надавали матеріальну допомогу дитині продуктами харчування, грішми, дитина проводила з ним канікули. На даний час він заробляє собі на життя тимчасовими заробітками по будівництву, від яких має дохід у місяць по 400-500 грн. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що оскільки дитина зареєстрована за місцем проживання батька, то підстави для стягнення аліментів з батька відсутні. Також зазначила, що достатнім розміром аліментів було б стягнення їх у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного. Сторони з 2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 лютого 2017 року розірвано. Від шлюбу мають спільну доньку Анастасію, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП №154294, виданого 04 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області. Доводи відповідача про те, що реєстрація дитини за місцем його проживання є підставою для звільнення його від сплати аліментів не заслуговують уваги, поскільки у судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з матірю у м.Києві, навчається у 6-В класі школи № 104 ім. О.Ольжича Оболонського району м.Києва, про що свідчить лист цієї школи від 3.03.2017 року за № 71. За таких обставин суд вважає, що дитина перебуває на утриманні позивача. У звязку з тим, що у добровільному порядку відповідач у достатньому розмірі щомісячно матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає, тому є підстави для стягнення з нього аліментів у судовому порядку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі може бути визначений судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд з урахуванням того, що відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід у розмірі 400 500 грн. за рахунок тимчасових заробітків щомісячно, аліменти іншим особам не сплачує, доказів про наявність тяжких захворювань ним у судовому засіданні не надано, також у судовому засіданні не було встановлено інших обставин, які мають істотне значення, вважає за необхідне визначити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved