Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

06.08.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Краматорську Донецької області про визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом та призначення до виплати одноразової допомоги та страхових виплат по нещасному випадку пов'язаному з виробництвом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що в 1993 році позивач працював на посаді електро- газозварювальника на Українсько- Швейцарському спільному підприємстві «Фістаг-Вікторія» на станції технічного обслуговування. 13 лютого 1993 року під час виконання свої службових обов'язків з ним трапився нещасний випадок, в результаті якого він отримав тяжку травму. Комісією по розслідуванню нещасного випадку СП «Фістаг-Вікторія» було проведено розслідування даного нещасного випадку, за результатами якого складено акт «Про нещасний випадок на виробництві» від 16 лютого 1993 року, в якому зазначається, що позивач вийшов на роботу у вихідний день (суботу) без належного розпорядження начальника СТО, для того, щоб допомогти брату в ремонті його особистого автомобіля «Опель», який знаходився на капітальному ремонті на підприємстві. Але позивача або його родичів з результатами розслідування нещасного випадку не було ознайомлено під час його складання. В 1993 році після перенесених операцій позивачу була встановлена друга група інвалідності з втратою працездатності 80 %. 29.09.2014 року комісією МСЕК йому була повторно встановлена друга група інвалідності з втратою працездатності 65 %, у зв'язку з отриманою травмою. Ніяких страхових виплат або одноразової допомоги позивачу не було виплачено. Він неодноразово звертався до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Краматорську, але йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що даний нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом, так як він отримав травму вийшовши на роботу у вихідний день без належного розпорядження керівника підприємства та виконував роботу в особистих інтересах на обладнанні підприємства. Але позивач не згоден з даним висновком, оскільки акт № 1 «Про нещасний випадок на виробництві» складений комісією під керівництвом начальника цеха [PERSON] та погоджений директором СП «Фістаг-Вікторія» [PERSON], що є підтвердженням того, що підприємство визнало даний нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, по-друге субота 13 лютого 1993 року на СТО СП «Фістаг-Вікторія» була робочим днем, ремонт автомобіля проводився за вказівкою начальника цеха [PERSON] в інтересах підприємства, і його було допущено до роботи після належного огляду робочого місця та обладнання. Ремонт вказаного автомобіля позивач виконував з іншими працівниками СТО СП «Фістаг-Вікторія», для того щоб пришвидшити сплачений підприємству ремонт та звільнити виробничу площу для інших автомобілів, тобто виконував свої трудові обов'язки на обладнанні підприємства. Просить визнати нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом та призначити до виплати одноразової допомоги та страхових виплат по нещасному випадку пов'язаному з виробництвом. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, за участю його представника. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Вараксіна І.М. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та суду пояснила, що відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВВ та ПЗ у м. Краматорську у своїй діяльності керується Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999р. № 1105-ХІV. Статтею 36 вказаного Закону передбачено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці». Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Перелік обставин, за настає страховий випадок, та перелік професійних захворювань визначаються Кабінетом Міністрів України. Законом № 1105 також встановлюється, що нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактору чи середовища, що сталися у процесі виконанню ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Згідно з положеннями ст. 22 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992р. 94-ХІІ, роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржено у судовому порядку. Відповідно до ст..ст. 43-45 Закону України № 1105, для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; документи про необхідність подання додаткових видів допомоги. Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк. Фонд відмовляє у виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов'язаним з виробництвом. Нормативно-правовими актами встановлюється спеціальний порядок проведення розслідування та обліку нещасних випадків на виробництві. На момент отримання [PERSON] травми діяло «Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві», затверджене Президією ВЦСПС та Держпроматомнадзору СРСР № 8-12 від 17.08.1989 року. На теперішній час, встановлення факту нещасного випадку таким, що трапився під час виконання трудових обов'язків, визначається «Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232. Комісією по розслідуванню нещасного випадку СП «Фістаг-Вікторія», у якому на час отримання травми працював позивач, було складено акт № 1 від 13.02.1993 року, в якому встановлюється наступне: 13.02.1993 року у вихідний день [PERSON] працював у приміщенні станції технічного обслуговування в порушення трудового розпорядку підприємства без відповідного наказу чи розпорядження керівника підприємства або начальнику цеху; роботи виконувалися позивачем в особистих цілях, оскільки він за власним бажанням ремонтував автомобіль свого брата; працював [PERSON] на обладнанні підприємства за допомогою витратних матеріалів, які придбав за свій кошт. Цей висновок свідчить про те, що нещасний випадок, який стався з [PERSON] не може вважатися таким, що стався на виробництві. В такому разі, Фонд не має право взяти його на облік та здійснювати страхові виплати позивачу. Крім того, виходячи з аналізу представлених до позову [PERSON] доказів можна зробити висновок про те, що їх суттєво не достатньо для визначення нещасного випадку, який стався з позивачем таким, що стався на виробництві. Відповідно до норм Закону України «Про охорону праці» у разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішується посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Згідно до Положення, у випадку відмови адміністрації в складанні акту форми Н-1, а також при незгоді постраждалого або іншої заінтересованої особи зі змістом акту форми Н-1, конфлікт розглядає профспілковий комітет підприємства в строк не більше ніж сім днів з моменту подачі заяви. Як передбачає Порядок, посадова особа органу Держгірпромнагляду в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого із змістом зазначеного акту, надходження скарги або незгоди з висновками про обставинами і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду приписи за формою Н-9 з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування( повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акту за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акту за формою Н-5 або Н-1. Із позовної заяви [PERSON] випливає, що в період з 13.02.1993 року по теперішній час, позивач ні до одного з цих органів не звертався у зв'язку з незгодою зі змістом складеного акту № 1 від 13.02.1993 року, що свідчить про те, що він був весь цей час згоден з цим документом. Крім того, в якості доказів позивач посилається на свідчення [PERSON], [PERSON] та [PERSON] На думку Фонду, вказані особи не можуть дати об'єктивні свідчення, оскільки є заінтересованими особами. Так, [PERSON] є братом позивача та власником автомобілю, під час роботи з яким стався нещасний випадок з [PERSON], а [PERSON] та [PERSON]- товаришами по роботі. В той же час, позивач не посилається на свідчення інших співробітників та посадових осіб СП «Фістаг-Вікторія», у тому числі: начальнику цеху [PERSON], який відповідав за проведення робіт, головного бухгалтера, який відповідав за виплату заробітної плати, у тому числі за вихід на роботу у вихідний день, співробітників, які відповідають за прийом автотранспорту на ремонт та видають відповідні документи; [PERSON], відповідальних за стан охорони праці в майстерні; співробітників, відповідальних за постачання та встановлення на обладнання витратних матеріалів. Ні одного документа, який би підтверджував законність проведення робіт на території підприємства «Фістаг-Вікторія» саме у вихідний день з автомобілем, який належав брату позивача, надано не було. Згідно до діючого на час скоєння нещасного випадку з [PERSON] кримінального законодавства, прокуратура повинна булла провести досудову перевірку по факту порушення вимог законодавства про охорону праці. По результатам цієї перевірки повинно було складено відповідну постанову: або про порушення кримінальної справи за ст. 136 КК України, або про відмову в її порушення. В останньому випадку в постанові повинні були викладені обставини цієї події з посиланням на зібрані докази. Однак, цієї постанови в матеріалах позову немає. На підставі викладеного, Фонд вважає, що вимоги [PERSON] є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача Заікіна Л.Є. у судовому засіданні позов не визнала, надала пояснення, аналогічні поясненням, які надала представник відповідача Вараксіна І.М. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 08.10.1992 року по 29.11.1995 року працював зварювальником в СП «Фістаг-Вікторія». (а.с. 16-17) Відповідно до Акту № 1 «Про нещасний випадок на виробництві від 16.02.1993 року встановлено, що 13 лютого 1993 року електрогазозварювальник [PERSON] вийшов на роботу у вихідний день суботу, без належного розпорядження начальника СТО, для того щоб допомогти брату в ремонті його особистого автомобіля «Опель», який знаходився на капітальному ремонті. В результаті грубого порушення техніки безпеки стався нещасний випадок, внаслідок якого [PERSON] отримав відкриту проникаючу тяжку черепно-мозкову травму правої лобної частини. (а.с. 5, 23). В результаті отриманої травми позивачу була встановлена друга група інвалідності з втратою працездатності 80 %, 29.09.2014 року комісією МСЕК йому була повторно встановлена друга група інвалідності з втратою працездатності 65%. (а.с. 21,22). Статтею 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці». Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Перелік обставин, за настає страховий випадок, та перелік професійних захворювань визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 43-45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; документи про необхідність подання додаткових видів допомоги. Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк. Фонд відмовляє у виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов'язаним з виробництвом. Згідно з положеннями ст.. 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржено у судовому порядку. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що позивачем не надано документів, які б підтверджували би законність проведення робіт на території підприємства «Фістаг-Вікторія» саме у вихідний день. Крім того, позивач [PERSON] не звертався до органу державного нагляду за охороною праці у зв'язку з незгодою зі змістом складеного акту, що свідчить про те, що він був весь цей час згоден з цим документом, тому підстав для задоволення позову не має. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до положень п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовій збір»,

Outcome: dismissed