Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

04 червня 2019 року ТОВ «Споживчий Центр» звернулося до Жовтневого\~районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] [PERSON] про стягнення заборгованості (а.чс.1-2). На підставі ухвали Жовтневого\~районного суду м. Дніпропетровська від 05\~червня 2019 року справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 02 травня 2019 року між ТОВ "Споживчий Центр" та [PERSON] укладено кредитний договір №02.05.2019-100003442, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 8\~000,00 грн., строком користування 14 днів, тобто до 15.05.2019 року, зі сплатою процентів за користування у розмірі 28%. Позивач свої зобов`язання виконав належним чином кошти надав, але відповідач у свою чергу кошти не повернув, у зв`язку із чим, позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом, в якому посилаючись на викладені обставини та обґрунтування просить суд, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість та штраф за кредитним договором №02.05.2019-100003442 від 02.05.2019 року в сумі 12\~083,20 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.07.2019р. прийнято та відкрито провадження у вказаній справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач фактично ухвалу про відкриття спрощеного провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримав, проте за змістом ч.7, п.4 ч.8, ст.128\~ЦПК України вищевказані документи вважаються врученими відповідачу, оскільки надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відзиву на позов та письмових пояснень не надсилав. З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст.ст.280, 281\~ЦПК України ухвалено проводити розгляд справи у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Відповідно до укладеного кредитного договору №02.05.2019-100003442 від 02.05.2019 року, укладеного між ТОВ "Споживчий Центр" та [PERSON] отримав кредит у розмірі 8 000 грн., строком користування на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 15.05.2019 року та платою за користування кредитом у розмірі 2240,00 грн. (а.с.4-6,7). Відповідно до п.п.4.1 договору, позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування ними шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 15.05.2019; Проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або в останній день строку, на який Кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані Кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій(а.с.5). Пунктом 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України,\~\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530\~ЦК України визначено, що, коли у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідач свої зобов`язання не виконує, відповідно до умов Договору, та має заборгованість на загальну суму 12083,20 грн. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами першою та другою статті 612 ЦК України\~встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтями 1046, 1047\~ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з частинами першою та другою\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частин першої та другої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. За приписами частин першої та другої статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Право ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» є порушеним та підлягає судовому захисту, шляхом стягнення з відповідача повної суми заборгованості. Вирішуючи питання щодо судових витрат, за правилами статті 141 ЦПК України, суд вважає за належне стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1\~921,00 грн. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved