Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

У травні 2014 року до Октябрського районного суду м. Полтави звернувся [PERSON] із вказаною позовною заявою, відповідно до якої прохав суд усунути [PERSON] від права на спадкування після померлої [INFO] року [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що з [PERSON], що померла [INFO] року, він перебував у шлюбі. Від шлюбу з нею в нього залишилося двоє дітей - [PERSON] та неповнолітній [PERSON]. Після смерті дружини відкрилася спадщина. Заповіту покійна не склала. Спадкоємцями за законом є: позивач [PERSON], як чоловік, сини [PERSON] та [PERSON], а також рідний батько померлої - [PERSON] Всі спадкоємці за законом є, в силу положень ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, такими, що прийняли спадщину. Також, позивачем зазначено, що шлюб між батьками померлої [PERSON] (Спадкодавця) був розірваний за рішенням суду у 1973 році за ініціативою дружини, через негативне ставлення чоловіка ([PERSON].) як до дружини так і до дітей (дочки [PERSON] та сина [PERSON].). З тих пір [PERSON] не турбувався про життя [PERSON] Позивач вважає, що відповідач [PERSON] має бути усунений від права на спадкування за законом після померлої дочки [PERSON], оскільки за її життя та під час її тяжкої хвороби (коли Спадкодавець особливо потребувала догляду), він ухилявся від надання їй необхідної допомоги. Вказане і стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, прохали суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув. Його представники за довіреністю [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову заперечували, прохали суд відмовити в його задоволенні. Третя особа по справі - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до наявного в справі письмового заперечення на позов та письмових пояснень відповідач [PERSON] вказував на недоведеність позивачем факту безпорадного стану [PERSON] (Спадкодавця), недоведеність факту ненадання ним допомоги [PERSON] Навпаки, відповідач зазначав, що надавав допомогу [PERSON] та її сім'ї, що виражалася у наступному: надання їм у користування належної йому дачі; надання [PERSON] довіреності на користування рахунками, належними [PERSON] в Україні; возив сім'ю [PERSON] на відпочинок до пляжу, на дачу, привозив їм до дому ягоди та фрукти з дачі. Відповідач також вказував, що коли [PERSON] у другий раз необхідно було лікувати в Ізраїлі, він виїздив до Ізраїлю з нею, де жив у квартирі свого сина (брата [PERSON].); брат [PERSON] надавав великі кошти на її лікування, турбувався про все необхідне для того, щоб [PERSON] була якомога більше забезпеченою, отримувала пенсію; брат також спілкувався з лікарями. Відповідач зазначав, що він також відвідував [PERSON] у лікарні, отримував дозволи на необхідні ліки та медичну техніку для [PERSON] Вказував, що протягом всього життя він мав спілкування з дочкою. Щодо наявного у справі зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування, - то під час розгляду справи представник [PERSON] за довіреністю подав до суду заяву про залишення зустрічного позову без розгляду. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення допитаних свідків, встановив наступне. Позивач [PERSON] з [PERSON], що померла [INFO] року (згідно з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть), перебував у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу в нього залишилося двоє дітей - [PERSON] та неповнолітній [PERSON]. Вказане встановлено судом в порядку розгляду справи по суті та не заперечується сторонами по справі. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] є рідним батьком [PERSON], згідно з свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], копія якого наявна в матеріалах справи. За життя Спадкодавцем [PERSON] заповіт складено не було. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Статтею 1261 ч. 1 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В даному випадку спадкоємцями першої черги за законом є: [PERSON] (позивач, чоловік Спадкодавця), діти Спадкодавця [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] (рідний батько Спадкодавця). Позивач прохав суд усунути від права на спадкування за законом [PERSON]. оскільки останній ухилявся від надання допомоги Спадкодавцю [PERSON], яка через тяжку хворобу, була у безпорадному стані. Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Постановою № 7 від 30.05.2008 р. (пункт 6) Пленум Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" зазначає, що факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому, слід врахувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного Кодексу не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. З аналізу медичної документації, наданої позивачем, а саме Виписного епікризу, наданого медичним центром «Реут», що у місті Тель-Авів (Ізраїль), на дату госпіталізації [PERSON] - 11.07.2011 року, судом встановлено наступне. У 2009 році [PERSON] перенесла операцію у зв'язку із захворюванням на рак та в подальшому проходила хіміотерапію. 15.12.2010 року була госпіталізована в медичний центр «Іхілов» (м. Тель-Авів, Ізраїль). 25.03.2011 року була виписана з медичного закладу. 11.07.2011 року [PERSON] знову була госпіталізована в медичний центр «Іхілов» (м. Тель-Авів, Ізраїль). Як зазначено в Виписному епікризі [PERSON] поступила до центру на реабілітаційне лікування у зв'язку з проблемами повсякденного обслуговування з підозрою на плевральну коллекцію та спонтанний пневмоторакс. При загальному огляді виявлено порушення чутливості нижніх кінцівок. В графі функціональний статус зазначено: пересувається в інвалідному виску на невелику відстань; постійно отримує кисень через спеціальну маску; можлива лікувальна хода з ходунками під безпосереднім наглядом та підтримкою; потребує допомоги при одяганні, здійсненні гігієни тіла, при вставанні, перевертанні у ліжку, при зміні положення тіла; потрібен постійний контроль над сфінктерами. В виписному епікризі зазначено діагнози: реабілітаційна терапія, розлад руху та балансування, неповна параплегія Т10, паранеопластична полінейропатія, метастатичний рак яєшників, двосторонній торакоцентез у зв'язку з плевральним ексудатом, двосторонній талькаж і плевродез, анемія, перманентна оксігенація, тромбоцитопенія, реактивна депресія. Таким чином, [PERSON] перебувала на період госпіталізації (з 11.07.2011 року) до самої смерті у безпорадному стані, що зумовлений тяжкою хворобою, в силу чого остання не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд бере до уваги лише ті докази, що надані сторонами по справі в підтвердження факту здійснення безпосереднього догляду за Спадкодавцем, які мали місце саме за життя останньої та з моменту госпіталізації до медичного центру «Реут» (м. Тель-Авів, Ізраїль) - 1107.2011 року, оскільки судом встановлено, та підтверджено доказами по справі, що саме в цей період Спадкодавець була у безпорадному стані. Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів і висновків експертів. З матеріалів справи та пояснень учасників процесу, суд встановив, що на час коли Спадкодавець [PERSON] потребувала допомоги, відповідач [PERSON] мав змогу її надавати, як фізично так і матеріально. Факт того, що [PERSON] на час лікування проживав в Ізраїлі (місто Тель-Авів) підтверджено показам як самого відповідача, так і письмовими поясненнями [PERSON] (тітки позивача [PERSON].) та письмовими поясненнями [PERSON] (сина відповідача). Матеріально відповідач [PERSON] також був забезпечений, що не заперечувалося останнім. З його письмових пояснень вбачається що він мав грошові рахунки, працював, мав у власності нерухомість, тощо. Фізичних перешкод у відповідача надавати допомогу та піклуватися про Спадкодавця [PERSON] судом не встановлено. На думку суду, проживаючи у тому ж місті зі Спадкодавцем [PERSON], [PERSON] мав змогу навідуватися до неї взагалі, а також навідуватися якомога частіше, оскільки Спадкодавець [PERSON] потребувала постійного догляду. В підтвердження факту ненадання відповідачем Спадкодавцю [PERSON] допомоги у період, коли вона такої потребувала, позивачем надані письмові пояснення наступних осіб. Так, [PERSON] (тітка [PERSON].) пояснила, що за час лікування дочки [PERSON] в Ізраїлі [PERSON] не навідувався до неї, хоча він проживав в Ізраїлі у місті Тель-Авів. У своїх письмових поясненнях [PERSON] (колега, знайома сім'ї [PERSON]) пояснила, що під час перебування [PERSON] на лікуванні в Ізраїлі вони продовжували спілкування. Остання ніколи не розповідала про свого батька [PERSON] [PERSON] (знайома сім'ї [PERSON]), [PERSON] (знайома [PERSON].), [PERSON], [PERSON] (друзі сім'ї [PERSON]), [PERSON], [PERSON] (знайомі сім'ї [PERSON]) у своїх письмових поясненнях зазначали, що [PERSON], проживаючи в Ізраїлі під час лікування зі своїм батьком [PERSON], навіть не спілкувалася з ним. Всі вони вказували, що під час відвідування [PERSON] у лікарні не зустрічали там її батька [PERSON], [PERSON] повідомляла їм, що від батька допомоги вона не отримує. Також, судом досліджено письмові поясненням рідного брата [PERSON] - [PERSON], який проживав в Ізраїлі в одній квартирі з [PERSON] та приділяв найбільшу увагу [PERSON] під її лікування, як було встановлено судом під час розгляду справи з показів свідків та пояснень учасників процесу. З письмових пояснень [PERSON] судом встановлено, що він під час її хвороби піклувався за своєю сестрою, він забезпечував її всім необхідним, що підтверджується відповідачем [PERSON] та не заперечується стороною позивача. Також, [PERSON] у письмових поясненнях вказував на своє ставлення до позивача [PERSON] з точки зору його відношення до [PERSON] Показів відносно піклування батька [PERSON] за [PERSON] під час її хвороби, - не надано; [PERSON] вказував лише на те, що батько [PERSON] допомагав у похованні [PERSON] Свідок [PERSON] (близький друг сім'ї [PERSON]) повідомила, що мала спілкування з [PERSON] по «Skype» під час перебування її у лікарні в Ізраїлі, і остання повідомляла, що вона там одна, батько [PERSON] їй як не допомагав так і не допомагає. Піклувався про [PERSON] її брат [PERSON] Свідок [PERSON] (колега по роботі [PERSON].) у судовому засіданні надала пояснення, що [PERSON] повідомляла їй, що з батьком [PERSON] вона була «неблизька». Свідок [PERSON] (медична сестра) повідомила, що познайомилася з [PERSON] у 2012 році і весь час її лікування в Ізраїлі вона проводила разом з нею (два місяці), з ранку до вечора; [PERSON] померла в неї на очах. Свідок також повідомила, що проживала в Ізраїлі разом з її батьком [PERSON] та братом [PERSON] на квартирі, що наймав [PERSON] Повідомила, що [PERSON] навідував [PERSON], вони не конфліктували між собою; [PERSON] приносив їсти та купував необхідні ліки за проханням [PERSON] Свідок [PERSON] (колега по роботі [PERSON], подруга) повідомила суд, що вперше дізналась про існування батька [PERSON] зі слів [PERSON] коли, остання проживала з ним в Ізраїлі; раніше [PERSON] про свого батька [PERSON] не розповідала. З розмов з [PERSON] свідку стало відомо, що батько [PERSON] про [PERSON] у лікарні не дбав, за нею опікувався її рідний брат [PERSON] - вони були між собою дуже «близькі». Свідок [PERSON] (доглядач [PERSON] в Ізраїлі за вимогою [PERSON].) повідомила, що вона доглядала за [PERSON] в Ізраїлі майже три місяці - з вересня 2011 по друге грудня 2011 р., де проживала разом з [PERSON] та [PERSON] в квартирі, що наймав [PERSON] Свідок повідомила, що [PERSON] ніколи не приходив та не навідувався до [PERSON] у лікарню за всі три місяці, протягом яких вона здійснювала догляд; відвідував [PERSON] у лікарні її брат - [PERSON], який і допомагав проводити всі необхідні процедури. Свідок [PERSON] (знайома сім'ї [PERSON]) повідомила суд, що про свого батька [PERSON] ніколи не розповідала; вона ніколи не була свідком щоб [PERSON] приймав яку-небудь участь в житті сім'ї [PERSON]. Також, свідок повідомила, що мала розмову з [PERSON] під час її приїзду у 2011 році до України з Ізраїлю (остання була вже дуже хворою), з якої свідок дізналася про те, що [PERSON] проживає в Ізраїлі разом з батьком [PERSON] і навіть не має бажання з ним спілкуватися, вони з ним «чужі люди». Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 212 ЦПК України). На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] про усунення від права на спадкування, - підлягає задоволенню в повному обсязі. Зустрічний [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування - підлягає залишенню без розгляду у зв'язку з поданою представником заявою. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати

Outcome: approved