Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

02.10.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Партнерський кредит», вимоги якого уточнив 12.11.2015 року (а.с.14) та просив стягнути з Кредитної спілки «Партнерський кредити» заборгованість в сумі 707640,15 грн. В обґрунтування позовних вимог вказав, що між ним та Кредитною спілкою «Партнерський кредит» укладено споживчий депозитний договір на 196000,00 грн. терміном на 12 місяців, з виплатою 31,5% річних в кінці терміну дії договору 29.08.2009 року, розміром 257740,00 грн. та з нарахуванням нецстойки в розмірі 0, 088% за кожен деньпрострочення виконання зобов»язання, починаючи з 30.08.2009 року до тепер, а також передбаченими нарахуваннями інфляційних втрат (з вересня 2009- по червень 2011 року Держкомстат України встановив індекс інфляції розміром 19,91 %. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 09.10.2012 р. з відповідача на його користь стягнуто 574429,56 грн. заборгованості за депозитним договором. Однак, рішення суду не виконано, що позбавляє позивача вільно розпоряджатися належними йому коштами. Позивач в судове засідання не зявився, до суду подав заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином (а.с.13). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києві [PERSON] від 18.08.2015 р. відкрито виконавче провадження №48488119 щодо стягнення з Кредитної спілки «Партнерський кредит» на користь [PERSON] боргу у розмірі 574429,56 грн., що залишається не виконаним боржником (а.с.5). Сума матеріальної шкоди станом на 12.11.2015 року складається з: 1) несплаченого депозитного внеску : 196 000,00 грн. - (згідно п.п.1.3 договору № 92 від 29 серпня 2008року - КС «ПК», м. Київ); 2) несплачених договірних відсотків: 196 000,00 грн. х 31,5% х 365 дн. : 365 дн. = 61 740,00 грн. (згідно п.п.1.2-1.4, 3.6, 4.1, на 30.08.2009р.), розмір зобов'язань по закінченню договорів, складає: 196 000,00 грн. + 61 740,00 грн. = 257 740,00 грн.; 3) нарахування договірної пені за час прострочення виконання зобов'язання (з 09.10.2012-по 12.11.2015), 257 740,00 грн. х 0,088% х 1067 днів = 242 007,55 грн. - згідно п.п.4.5 укладеного договору ст.536, ст.549 ЦК України, ст.1,ст.З Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов 'язань». 4) нарахування індексу інфляції встановленого Держкомстат (за жовтень 2012 - жовтень 2015): за час прострочення виконання зобов'язання (згідно ч.2 ст.625 ЦК України та ст.З Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», а також п.п.8.2,8.4 договору», становить: 574 429,56 грн. х 81,06%= 465 632, 60 грн. Разом: 242 007,55 грн. + 465 632,60 грн. = 707 640.15 грн. Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено право споживача фінансових послуг у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 09.10.2012 р. за позовом [PERSON] про стягнення договірної суми заборгованості за укладеними з кредитною спілкою КС «Партнерський кредит» депозитним договором та про захист прав споживача позовні вимоги задоволено та стягнуто 574429,56 грн., яке не виконано. Отже, відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі, вимоги кредитора сплачуються у черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу складає загальному розмірі 574429,56 грн. Згідно ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час придбання, замовлення й використання продукції, яка реалізується не території України, для задоволення своєї особистої потреби мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; належна кількість продукції й обслуговування; звертання до суду й іншим уповноваженим органам державної влади за захистом порушених прав. Відповідно до Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", а саме ст.1 та ст.3, кредитна спілка є фінансовою установою з надання фінансових послуг, а грошовий вклад є фінансовою послугою, що надається споживачам. Ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» передбачає, що вклади (внески) членів кредитної спілки на депозитні рахунки належать членам кредитної спілки на правах приватної власності. Кожен член кредитної спілки має право отримати належні йому вказані кошти в порядку і в термін, які встановлені згідно ч. 7 ст. 10 даного Закону. Повернення вкладів проводиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором, статутом кредитної спілки. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами та згідно ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов'язання недопустима. Отже, відмова відповідача видати внески і сплатити нараховані відсотки згідно умов договорів, посилаючись на відсутність грошових коштів після закінчення строків вкладів є неґрунтовною та протиправною і такою, що порушує права позивача, як споживача фінансових послуг. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами укладених депозитних договорів. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відтак, якщо зобов'язання виконано неналежним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі закріплені у ст. 625 ЦК України, оскільки остання передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, стягнення договірних нарахувань (31,5% річних за період затримки виплати від 574429,56 грн. визнаної судом заборгованості), нарахованих окремо на встановлену у судовому рішенні суму боргу за період невиконання відповідного судового рішення, є цілком правомірним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також, згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) та ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Таким чином, враховуючи викладене та відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд задовольняє позов у межах заявлених вимог, а також, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі, що встановлений ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved