Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

У серпні 2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіт не залишив. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та її брат [PERSON] 07.09.2011 року позивач подала заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, брат позивача також подав заяву про прийняття спадщини. Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO] у відповідності до норм ст. ст. 1269,1270 ЦК України. Ще за життя батька між сторонами було обговорено, що вказаний житловий будинок по [ADDRESS] залишиться позивачу у спадщину. Проти цього не заперечує відповідач [PERSON] Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено, оскільки відсутні документи на ім'я померлого, які згідно із ст. 331 УК України підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення об'єкту нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документи, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва, відсутній право встановлювальний документ на житловий будинок, реєстрація права власності за яким проведена КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за громадянином [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги можуть бути задоволені з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [INFO] згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 415, виданий 10.05.2011 р., [PERSON] помер. (а.с.4). Після смерті [PERSON], згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором забудови від 13 липня 1965 року (а.с.9) Згідно технічному паспорту будинок за адресою: [ADDRESS] збудовано у 1967 році (а. с. 6-8). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. №2548/02-14 від 17.11.2011 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відсутні документи на ім'я померлого, які згідно із ст. 331 УК України підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення об'єкту нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документи, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва, відсутній право встановлювальний документ на житловий будинок, реєстрація права власності за яким проведена КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за громадянином [PERSON]. (а.с.21) Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Крім того, відповідно до п.п. 41,42 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджених постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 року, для державної реєстрації права власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна не подається документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, тому що вказані об'єкти не підлягають здачі в експлуатацію. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved