Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Токмацької міської ради про визнання неправомірною бездіяльність виконавчого комітету Токмацької міської ради щодо ненадання житла відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 27 квітня 2000 року позивач перебуває на квартирному обліку, як особа, що потребує поліпшення житлових умов на пільговій черзі, як учасник бойових дій, згідно зі ст.ст.5, 6, 12 п.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Починаючи з 2001 року він неодноразово звертався до відповідача із вимогою першочергового забезпечення житлом, в межах відповідної норми житлової площі, однак відповідач це питання не вирішив. На його звернення із зазначеного питання відповідачем надавались письмові відповіді, однак конкретний термін вирішення його квартирного питання не зазначався. 03.01.2012 позивач звернувся з аналогічним позовом в порядку адміністративного судочинства, однак Постановою Верховного суду від 28.02.2019 касаційну скаргу задоволено частково, скасовані постанова Токмацького районного суду Запорізької області від 06.02.2012 та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2013 по справі № 2а-12/12, провадження у зазначеній справі було закрито та йому роз`яснено право на звернення з цим позовом до суду в порядку цивільного судочинства. Тому ним заявлено позов про визнання неправомірною бездіяльності виконавчого комітету Токмацької міської ради щодо ненадання йому житла а відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов`язання виконавчого комітету Токмацької міської ради першочергово надати йому житлове приміщення в місті Токмак Запорізької області відповідно до встановлених норм житлової площі, у розумно скорочений термін; стягнути з відповідача всі судові витрати. Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 24.06.2019 на відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено в порядку загального позовного провадження. Відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що згідно з рішенням виконкому від 27.04.2000 № 103 «Розгляд громадян про взяття їх на квартирний облік при міськвиконкомі», [PERSON] перебуває на черзі квартирного обліку для отримання житла при виконавчому комітеті Токмацької міської ради. Станом на березень 2001 року відповідач перебував на загальній черзі з № 805 та в списках квартирного обліку для отримання житла в першу чергу за № 245. Відповідно до рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради від 24.01.2019 № 25/1 «Про затвердження списків черговості квартирного обліку при виконавчому комітеті Токмацької міської ради», [PERSON] перебуває на черзі квартирного обліку, як потребуючий поліпшення житлових умов при виконавчому комітеті Токмацької міської ради на загальній черзі під № 675 та пільговій черзі під №192. Таким чином, з моменту постановки позивача на квартирний облік для отримання житла при виконавчому комітеті Токмацької міської ради станом 01.06.2019, загальна та пільгові черги для отримання житла просунулися, однак розподіл житла здійснюється згідно з черговістю, яка визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень); виконавчий комітет Токмацької міської ради не має права першочергово забезпечити [PERSON] жилою площею, так як при цьому будуть порушені права інших громадян, які перебувають у пільговій черзі на отримання житла перед [PERSON] . Тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі, у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 30.09.2019 відкладено підготовче засідання та з виконавчого комітету Токмацької міської ради витребувано довідкову інформацію, а саме з якою періодичністю просувається пільгова квартирна черга за період з 27.04.2000 до 01.06.2019. Позивачем надано відповідь на відзив, в якому, посилаючись на не спростування відповідачем викладених у позові обставин, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, зазначає що відзив надано за підписом не уповноваженої особи, оскільки. на думку позивача, представник відповідача за довіреністю Левченко Т.Р., є неналежним представником в порядку ч.ч.3-4 ст.58 ЦПК України, яким, на думку позивача, може бути лише керівник або адвокат. Відповідачем надані заперечення на відповідь на відзив, з яких вбачається, що позивач в задоволенні позовних вимог просить відмовить в повному обсязі. Щодо посилань позивача на неналежне представництво відповідача у даній справі зазначає, що перехідними положеннями ЦПК України передбачено, що зазначені застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16і розділу XV «Перехідні положення» Конституції України. Відповідно до пп. 11 п.161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 18.10.2019 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач в\~судовому засіданні\~заявлені позовні\~вимоги підтримав\~в повному\~обсязі та\~просив задовольнити,\~посилаючись на\~підстави та\~обставини,\~викладені в\~позовній заяві.\~Крім того,\~зазначив,\~що він\~перебував на\~аналогічному квартирному\~обліку на\~ВАТ «Південдизельмаш»\~з 1988\~року,\~та потім\~квартирний облік\~був переданий\~відповідачу, тому вважає, що бездіяльність відповідача тягнеться з 1988 року. Представник позивача адвокат Глушков В.О. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив позов задовольнити з підстав, що викладені у ньому. Представник відповідача виконавчого комітету Токмацької міської ради в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог. Пояснила, що позивач звернувся до відповідача з заявою про взяття його на квартирний облік 14 квітня 2000 року, а 27 квітня 2000 року, у передбачений законом строк відповідач виніс рішення № 103 Про взяття [PERSON] на квартирний облік. [PERSON] перебуває на черзі квартирного обліку для отримання житла при виконавчому комітеті Токмацької міської ради на загальній черзі та в списках квартирного обліку для отримання житла в першу чергу, а також у списках квартирного обліку безквартирних учасників бойових дій в Афганістані та воєнних конфліктах у зарубіжних країнах. На даний час житло в м.Токмак не будується, забезпечення житлом пільгових категорій вирішується в порядку черговості, переміщення у чергах на отримання житла відбувається, переважно, шляхом вибуття зі списків осіб, які самостійно вирішують своє житлове питання та з інших підстав. У зв`язку з тим, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік, виконавчий комітет Токмацької міської ради не має права першочергово забезпечити [PERSON] жилою площею, так як при цьому будуть порушені права інших громадян, які перебувають у черзі на отримання житла перед [PERSON] . Вважає, що позовні вимоги позивача безпідставні і задоволенню не підлягають, в задоволенні позову просила відмовити повністю. Заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали, на які сторони посилаються як на підставу позову та відзиву, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до положень частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1\~ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, обов`язок їх доказування та подання визначені ст.ст.13,\~76-82 ЦПК України, згідно даних приписів доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом; сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є учасником бойових дій що підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] від 21.12.1995, виданим Токмацьким військовим комісаріатом. Згідно з рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради за № 103 від 27.04.2000, [PERSON] внесений в списки черговості на одержання житлової площі в будинках житлового фонду, як учасник бойових дій в Афганістані, який проживає у гуртожитку по [ADDRESS] , загальний розмір площі 11,2 кв.м., зі складом сім`ї одна особа. Відповідно до рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради від 24.01.2019 №25/1 «Про затвердження списків черговості квартирного обліку при виконавчому комітеті Токмацької міської ради» [PERSON] перебуває на черзі квартирного обліку, як потребуючий поліпшення житлових умов при виконавчому комітеті Токмацької міської ради на загальній черзі під № 675 та пільговій черзі під №192. Відповідно до витягів до рішення, станом на 24.01.2019 [PERSON] перебуває на загальній черзі за № 675 від 24.04.2000 та в списках квартирного обліку для отримання житла в першу чергу за № 192 від 27.04.2000. Позивач [PERSON] неодноразово звертався як до відповідача, так і до Запорізької ОДА, із письмовими зверненнями щодо забезпечення його житлом, на що ним отримані відповіді про розгляд його звернень та відсутності можливості забезпеченні житлом із-за відсутності вільного житла та відсутності коштів на спеціальному рахунку у міському бюджеті на придбання житла. Також відповідач повідомлявся, що розподіл житла здійснюється згідно до черговості. З наданої виконавчим комітетом Токмацької міської ради на виконання ухвали Токмацького районного суду Запорізької області від 30.09.2019 довідки про періодичність просування пільгової квартирної черги за період з 27.04.2000 до 01.06.2019 вбачається, що згідно з рішенням виконкому від 27.04.2000 № 103 «Розгляд громадян про взяття їх на квартирний облік при міськвиконкомі» [PERSON] перебуває на черзі квартирного обліку для отримання житла при виконавчому комітеті Токмацької міської ради. Станом на березень 2001 року відповідач перебував на загальній черзі за №805 та в списках квартирного обліку для отримання житла в першу чергу за №245. Відповідно до рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради від 24.01.2019 № 25/1 «Про затвердження списків черговості квартирного обліку при виконавчому комітеті Токмацької міської ради» [PERSON] перебуває на черзі квартирного обліку, як потребуючий поліпшення житлових умов при виконавчому комітеті Токмацької міської ради на загальній черзі під № 675 та пільговій черзі під № 192. Таким чином з моменту постановки позивача на квартирний облік для отримання житла при виконавчому комітеті Токмацької міської ради і загальна черга, і пільгова черга для отримання житла просунулася. Так за вказаний період було забезпечено житлом різні пільгові категорії громадян, які перебували на квартирному обліку при виконавчому комітеті Токмацької міської ради, а саме 34 сім`ї. Інших громадян знято з квартирного обліку в зв`язку із поліпшенням житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для \~ \~ \~ \~надання іншого жилого приміщення; виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або отриманням грошової компенсації. Отже враховуючи вищевказане черга квартирного обліку поступово зменшується. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 31 ЖК Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. Згідно з частиною першою статті 43 ЖК Української PCP громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Частиною першою статті 46 ЖК Української PCP визначено перелік осіб, яким жилі приміщення можуть бути надані поза чергою, зокрема, до таких віднесено\~ осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них особам з інвалідністю першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав протягом року з визначенням переважного права осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків. Відповідно до\~частини третьої\~статті 46\~ЖК Української\~PCP громадяни, які маю право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку. Вказане право на отримання житла поза чергою особами з числа учасників бойових дій також закріплено у пункті 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Згідно з пунктом 18 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються пільги щодо позачергового забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн протягом року. Отже, забезпечення житлом таких осіб можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством. Згідно зі ст.36 ЖК Української РСР облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило за місцем проживання у виконавчому комітеті районного, міської, районної в місті, селищі, сільської Ради народних депутатів, а згідно зі ст.37 ЖК України облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, здійснюється за місцем їх роботи. [PERSON] з 27.04.2000 перебуває на черзі квартирного обліку, як потребуючий поліпшення житлових умов при виконавчому комітеті Токмацької міської ради на загальній черзі під № 675 та пільговій черзі під № 192. З усіх відповідей відповідача слідує, що порядок розподілу житла [PERSON] неодноразово був роз`яснений. Порядок надання жилих приміщень громадянам, які перебувають на квартирному обліку, врегульовано Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РС, що затверджені постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних\~союзів від 11 грудня 1984 № 470. Відповідно до підпункту 1 пункту 39 зазначених Правил жилі приміщення надаються в порядку загальної черги, за винятком осіб, маючих право першочергового отримання цих приміщень. Підпунктом 3 пункту 38 згаданих Правил встановлено, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття осіб, які потребують поліпшення житлових умов, на облік (включенням до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Іншого порядку, ніж дата взяття на облік у формуванні черговості забезпечення житлом осіб, які користуються певним правом (мають однакові пільги) в черговості одержання таких приміщень діючим законодавством не встановлено. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, у відповідності до вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, що він має переважне право на отримання житла перед іншими громадянами з таким самим статусом, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, або, що надійшла його черга на отримання житла. Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах: від 02 жовтня 2013 року № 6-87цс13, від 04 червня 2014 року № 6-50цс14, від 03 червня 2015 року № 6-390цс15,\~які є незмінними. До подібних висновків також дійшла Об`єднання палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі №712/4259/17-ц (провадження № 61-15146сво18). За таких\~обставин,\~в задоволенні\~позовної вимоги\~про визнання неправомірною бездіяльності виконавчого комітету Токмацької міської ради щодо ненадання йому житла а відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», слід відмовити. Щодо позовної вимоги про зобов`язання виконавчого комітету Токмацької міської ради першочергово надати позивачу благоустроєне житлове приміщення в м.Токмак Запорізької області відповідно до встановлених норм житлової площі, у розумно скорочений термін, суд зазначає наступне. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Суд зазначає, що захищаючи права та законні інтереси, суд не вправі приймати рішення з умовою, або з умовою на майбутнє. Суд захищає лише порушені, оспорювані або невизнані права та законні інтереси особи, і такі порушення мають існувати станом на час звернення до суду. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. У частині другій статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Зважаючи на наведене, такий спосіб захисту цивільного права, як зобов`язання вчинити дії не передбачений\~ст.16 ЦК України. Також суд вважає доцільним зазначити, що задоволення пред`явлених позивачем вимог, захист його прав та інтересів у обраний спосіб, суперечить принципу розподілу влади, що заперечує надання суду адміністративно-дискреційних повноважень, котрі визначають певний ступінь свободи адміністративних органів приймати рішення самостійно й на власний розсуд. Таким чином, заявлена вимога про зобов`язання відповідача першочергово надати позивачу благоустроєне житлове приміщення в м. Токмак Запорізької області відповідно до встановлених норм житлової площі, у розумно скорочений термін, як спосіб захисту, не законом передбачена та також не може бути задоволена. Посилання\~ [PERSON] на те, що\~він перебував на аналогічному квартирному обліку на ВАТ «Південдизельмаш» з 1988 року, та з потім квартирний облік був переданий відповідачу, тому вважає, що бездіяльність відповідача тягнеться з 1988 року, є безпідставними, так як не є предметом позовних вимог, а згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи наведене вище, суд приходить до переконання, що в задоволені позову слід відмовити в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України\~суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, розподіл судових витрат судом не проводився.

Outcome: dismissed