Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

04 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 41992,86 грн. за період з 01.08.2017 по 18.09.2017. 07 грудня 2017 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, просить стягнути з ДП «Волиньвугілля» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 56990,31 грн. за період з 01.08.2017 по 06.10.2017. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював гірником очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», 31 липня 2017 року був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, згідно ст.38 КЗпП України з виплатою трьохмісячного середнього заробітку. При звільненні з роботи підприємство повинно було виплатити йому заборгованість по заробітній платі, проте виплату здійснило лише 06 жовтня 2017 року. Оскільки ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» на момент звільнення не провело з ним повного розрахунку, сума середнього заробітку, який відповідач зобовязаний сплатити на його користь за час затримки розрахунку при звільненні, складає 56990,31 грн. Просить стягнути з відповідача в свою користь 56990,31 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.08.2017 по 06.10.2017 включно, а також стягнути судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач ДП «Волиньвугілля» в судове засідання не зявився без поважних причин, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1\~ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідившиматеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставним і підлягає задоволенню частково. З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що він працював гірником очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», 31 липня 2017 року був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, згідно ст.38 КЗпП України з виплатою трьохмісячного середнього заробітку (а.с.6). Із розрахунку середньоденної заробітної плати [PERSON] за червень-липень 2017 року, здійсненого представником позивача 02.10.2017 на підставі довідки №264 від 16 серпня 2017 року ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля»слідує, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становила 2999,49 грн. (а.с.9). Згідно виписки з банківського рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по заробітній платі [PERSON] відсутня, остання виплата була здійснена 06.10.2017 (а.с.21-22). Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно із ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до розяснень, що містяться в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. Згідно п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньоденної заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. З розрахунку середньоденної заробітної плати [PERSON] за червень-липень 2017 року, здійсненого представником позивача 02.10.2017 на підставі довідки №264 від 16 серпня 2017 року ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», в розмір середнього заробітку окрім інших включено компенсаційні виплати за молоко, отримані позивачем в червні 2017 року в сумі 163,53 грн., 135,09 грн., 92,43 грн., та вихідну допомогу при звільненні, отриману позивачем в липні 2017 року в розмірі 30827,81 грн. Разом з тим, відповідно до п.п."б", "ж" пункту 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються: одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); вартість безплатно виданого спецодягу, спецвзуття та інших засобів індивідуального захисту, мила, змивних і знешкоджувальних засобів, молока та лікувально-профілактичного харчування. Зважаючи не те, що при розрахунку розміру середнього заробітку зайво включені суми, виплачені позивачу як компенсаційні виплати за молоко в розмірі 391,05 грн. та вихідної допомоги при звільненні в розмірі 30827,81 грн., тому дані суми не можуть бути враховані при розрахунку середньоденного заробітку та підлягають виключенню. Відтак, середньомісячний заробіток позивача складає за червень 2017 року 6899,08 грн. (7290,13 - 391,05 грн. = 6899,08 грн.); за липень 2017 року - 12873,41 грн. (43701,22 - 30827,81 грн. = 12873,41 грн.). Враховуючи, що кількість робочих днів, відпрацьованих за червень 2017 року, складає 11 днів, за липень 2017 року 6 днів, тому середньоденна заробітна плата позивача складає: (6899,08 грн. + 12873,41 грн.) / 17 днів = 1163,08 грн. Таким чином, у звязку з тим, що відповідач не провів розрахунків із [PERSON] у день звільнення, ДП «Волиньвугілля» повинно виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме: з 01 серпня 2017 року (наступного дня після звільнення) по 05 жовтня 2017 року (останнього дня, що передує дню виплати), виходячи із розрахунку: 1163,08 грн. (середньоденна заробітна плата) x 18 (робочих днів затримки розрахунку) = 20935,44 грн. Враховуючи наведеніобставини, суд стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в користь [PERSON] 20935,44 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 01 серпня 2017 року по 05 жовтня 2017 року включно. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені ним судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2500 грн. (а.с.13). Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з ДП «Волиньвугілля» в дохід держави 704,80 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Outcome: partial