Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], працює інженером електрозв'язку ТОВ «Промоушн Аутсорсинг», зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO] р. н., ІПН [NUMBER], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], аліменти на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO] р. н., та доньки [PERSON], [INFO] р. н., в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, а також додаткові витрати на лікування дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO] р. н., в розмірі 600 грн. до зміни стану здоров'я дітей. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 серпня 2008 року, від якого народився син - [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO] Діти проживають разом з нею та повністю знаходяться на її утриманні. Вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, вона не має. Відповідач наприкінці липня 2015 р. пішов з родини та з ними не проживає. На сьогоднішній день ініціює процес розлучення, підготовлює документи, повертатися до родини [PERSON] не збирається. Відповідач періодично, на власний розсуд надає матеріальну допомогу у невизначеному розмірі на утримання дітей, під час якої відбуваються гучні сварки. Вважає, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своїх неповнолітніх дітей у достатньому розмірі, оскільки він є здоровим, працездатним чоловіком, працює інженером електрозв'язку ТОВ «Промоушн Аутсорсинг», від якої має стабільний дохід. Інших аліментних зобов'язань чи осіб, які б перебували на його утриманні відповідач не має. Крім того, також зазначила, що відповідач повинен брати участь і у додаткових витратах на дітей, оскільки вони мають ряд захворювань. На підставі вищевикладеного вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що аліменти на дітей та додаткові витрати на їх лікування виплачувати згоден. Суд, вислухавши пояснення і доводи сторін, перевіривши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судовим розглядом встановлене наступне. 23 серпня 2008 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 431 (а.с. 3). Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, та батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 4-5). Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані забезпечувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають суттєве значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Судом з пояснень позивача, що не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні, встановлено, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. З пояснень позивача у судовому засіданні також встановлено, що вона на сьогоднішній день знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує у зв'язку з цим щомісячну соціальну виплату у розмірі 1012,50 грн. Згідно довідки за вих. № 324 від 17.02.2016 року, виданої ТОВ «Промоушн Аутсорсинг», встановлено, що [PERSON] працює в ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» на посаді інженера електрозв'язку у відділі з обслуговування ТОВ «Хуавей Україна» та його заробітна плата за період з серпня 2015 року по січень 2016 року склала 166 679,99 грн. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку на двох дітей щомісячно, починаючи з 23.02.2016 року. Згідно зі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Щодо заявленої позивачем вимоги до відповідача про стягнення додатково кожного місяця на обох дітей в розмірі 600 грн. на додаткові витрати, суд приходить до висновку, що ці позовні вимоги підлягають також задоволенню з наступних підстав. Статтею 185 Сімейного кодексу України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",статтею 185 Сімейного кодексу України передбачена участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом). Додаткові^ витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Так, згідно довідки Харківської міської дитячої поліклініки № 23 у дітей маються наступні захворювання: [PERSON] страждає на хронічний коліт, дискінезію жовчовивідних шляхів за гіпотонічним типом на фоні аномалії і розвитку жовчних шляхів, реактивний гепатит, ДКП, ММД, синдром гіперактивності, синдром гіперзбудливості та потребує в курсах лікування один раз на шість місяців. [PERSON] страждає на дисплазію правого тазостегнового суглоба, згоджена плосковальгусна деформація обох стоп, синдром холестазу, дискінезія жовчовивідних шляхів за гіпотонічним типом, СТД, СРК та потребує у курсах лікування один раз на три місяці. Крім того, у обох дітей лактозна непереносимість (гомозиготне носійство (С/С) - діти не здатні до освоєння лактози), внаслідок чого у них безлактозна дієта (а.с. 12). При вирішені судом розміру участі батьків у додаткових витратах на дитину враховується стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей. Як вже зазначалось, доказів наявності інших неповнолітніх дітей або непрацездатної дружини у відповідача, останнім не надавалось. Як зазначено в п. 18 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами, можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. З урахуванням вищезазначених обставин, а також з урахуванням того, що відповідач у судовому засіданні не заперечував проти щомісячних виплат на користь позивача додаткових витрат на лікування дітей у розмірі 600 грн., суд задовольняє вимоги позивача в цій частині у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави суму судового збору в розмірі 551,20 грн. Відповідно до вимог ст. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved