Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

У травні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 188. В обґрунтування позову вказувала, що з 29.05.2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, деякий час не підтримують сімейно-шлюбних відносин, проживають окремо, між ними склалися неприязні стосунки, тому вважає примирення неможливе. 25.05.2018 року судом відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, остання звернулась до суду із заявою, в якій просила розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 29.05.2014 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 188. Від спільного життя подружжя мають сина [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи не містяться. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно п. 9 ч. 1 ст.5 закону України "Про судовий збір" позивач звільняється від сплати судового збору, оскільки вона є інвалідом ІІ групи. Відповідно до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб , які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved