Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації про стягнення заробітної плати, компенсації за несвоєчасну виплачену заробітну плату, відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він з 08.06.2006р. по 14.12.2012р. працював директором Грицівського будинку-інтернату для громадян похилого віку та був звільнений у зв'язку з його реорганізацію. Позивач вказує на те, що відповідачем не було нараховано та виплачено заробітну плату за листопад та 14 днів грудня 2012 року. Просить стягнути з відповідача невиплачену йому заробітну плату у розмірі 5446,08 грн., розмір якої він визначив із середньої заробітної плати за останні місяці, а також стягнути компенсацію за несвоєчасну виплачену заробітну плату за весь період затримки з 14.12.2012р. по день ухвалення рішення та моральну шкоду у сумі 2000 грн. У судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди на суму 20000 грн. та пояснив, що відповідачем не було нараховано та виплачено заробітну плату за листопад та 14 днів грудня 2012 року, що підтверджується довідкою про заробіток №457 від 17.09.2013р., що впливає на розмір його пенсії. Разом з тим, позивач суду пояснив, що Грицівський будинок-інтернат для громадян похилого віку був окремою юридичною особою, кошти на заробітну плату надходили з обласного, а не районного бюджету. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що позивач ніколи не перебував у трудових відносинах з управлінням праці та соціального захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації, що підтверджується штатним розписом за 2011-2012 р.р., а тому заробітна плата управлінням йому ніколи не нараховувалася та не виплачувалася. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке. Згідно із ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст.ст. 89,90 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з районного бюджету належать зокрема, видатки на територіальні центри соціального обслуговування, а до видатків, що здійснюються з обласних бюджетів належать зокрема, видатки на будинки-інтернати для громадян похилого віку та інвалідів. Судом встановлено, що засновником Грицівського будинку-інтернат для громадян похилого віку була Шепетівська районна рада, що підтверджується рішенням сесії Шепетівської районної ради №15 від 18.10.2001р. 08.06.2006р. [PERSON] був призначений директором Грицівського будинку-інтернату для громадян похилого віку на підставі наказу начальника управління праці та соціального захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації №30 від 07.06.2006р., що підтверджується відповідним наказом та записом №17 в трудовій книжці позивача, який вчинений ним особисто 08.06.2006р. Рішенням сесії Шепетівської районної ради №8/14/2012 від 20.07.2012р. діяльність Грицівського будинку-інтернат для громадян похилого віку припинена шляхом реорганізації в Шепетівський районний територіальний центр соціального обслуговування. Однак, державна реєстрація припинення юридичної особи була здійснена лише 14.12.2012р., правонаступником став Шепетівський районний територіальний центр соціального обслуговування, що підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Відповідно до вказаного рішення сесії районної ради та повідомлення державного реєстратора [PERSON] був звільнений з посади директора наказом начальника управління праці та соціального захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації №26-к від 14.12.2012р. Означений наказ про звільнення позивача був виданий на виконання вимог п. 5.1 Положення про Грицівський будинок-інтернат для громадян похилого віку, затвердженого начальником Головного управління. У зв'язку з тим, що позивач не прибув до управління з трудовою книжкою, запис про його звільнення вчинений не був. Відповідно до довідки районного трудового архіву Шепетівської районної ради №457 від 17.09.2013р. заробіток [PERSON] у період з січня по жовтень 2012 року становив 43 287,65 грн. Відповідно до записів у книзі наказів Грицівського будинку-інтернат за 2011-2012 р.р., яку позивач надав у судовому засіданні, та архівних довідок з наказів, усі виплати призначалися відповідно до наказів директора Грицівського будинку-інтернат [PERSON], що підтверджується зокрема наказами №9 від 21.03.2012р. (с. 38), №33 від 08.08.2012р. (с. 50). Відповідно до штатного розпису управління праці та соціального захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації за 2011-2012 р.р. в управлінні відсутня така посада як директор Грицівського будинку-інтернат. Відповідно до п.п. 1.2, 1.3, 4.2 Положення про Грицівський будинок-інтернат для громадян похилого віку, будинок-інтернат утворюється, реорганізується та ліквідується за відповідним рішенням сесії районної ради відповідно до подання управління праці та соціального захисту населення райдержадміністрації за погодженням з Головним управлінням праці та соціального захисту ОДА та Міністерством праці та соціальної політики. Будинок-інтернат підпорядкований Головному управлінню праці та соціального захисту населення ОДА. Фінансово-господарська діяльність будинку-інтернату здійснюється відповідно до єдиного кошторису доходів і видатків, штатного розпису, які затверджуються Головним управлінням праці та соціального захисту населення ОДА. Отже, враховуючи те, що фінансування витрат на будинок-інтернат проводилося за рахунок коштів обласного бюджету, про що позивач не заперечував у судовому засіданні, однак наполягав на стягненні коштів саме з управління праці та соціального захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації, а також те, що суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, беручи до уваги, що позов заявлено до неналежного відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed