Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

У квітні 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. Позивач [PERSON] позовні вимоги мотивував тим, що у його володінні на праві приватної власності із часткою 100% знаходиться будинок, що розташований за адресою [ADDRESS]. У даному будинку зареєстровані: [PERSON], його дружина [PERSON] та син [PERSON] Однак, попри фактичне проживання за адресою [ADDRESS], що підтверджується витягом із погосподарської книги, у будинку №2 також зареєстровані відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі жодного права власності чи користування на зазначений будинок [ADDRESS] не мають. Реєстрацію місця проживання відповідачів у зазначеному будинку було здійснено помилково, у зв'язку із плутаниною у нумерації будинків, яка виникла під час будівництва житлового фонду Радгоспом ім. Ватутіна. до 2006 року будинку, що належить позивачу, було присвоєно номер 8, а будинку відповідачів номер 2. Згідно довідки, виданою Пришибською сільською радою, від 07.04.2017 за № 02-21/430 28.04.2006 року була проведена часткова інвентаризація житлового фонду, внаслідок чого було проведено уточнення адреси будинку з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Відповідно, внаслідок проведення уточнення адреси будинку позивача, адресою будинку відповідачів став номер 8. Після проведення даного уточнення [PERSON] було вчинено ряд дій з метою належного оформлення свого будинку у приватну власність. 28.04.2006 року КП "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації", за замовленням позивача, було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS], 20.07.2006 року було здійснено реєстрацію права власності на вказаний будинок. Проте з 2006 року, попри численні звернення [PERSON], по теперішній час відповідачі відмовляються добровільно знятися з місця реєстрації. Зазначені особи у помешканні позивача не проживали жодного дня з моменту його побудови, на теперішній час також не проживають. Однак, для вчинення певних правочинів щодо будинку для забезпечення власних потреб, необхідна згода зареєстрованих (проживаючих) в ній осіб. Реєстрація відповідачів у будинку позивача за зазначеною адресою не дозволяє йому розпоряджатись своєю власністю на власний розсуд, чим значно обмежує його законні права. Факт не проживання відповідачів за місцем реєстрації у будинку належному позивачу та факт проживання їх за адресою [ADDRESS] підтверджується актами з показаннями свідків. Таким чином, оскільки відповідачі у спірному будинку не проживають більше шести місяців, не сплачують рахунки за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню спірного будинку тому підлягають зняттю з місця реєстрації та вважаються такими, що втратили право користування даним будинком. На підставі вищевикладеного просить суд ухвалити рішення, яким примусово зняти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з реєстрації місця проживання та (за необхідністю) визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS]. Витрати пов'язані зі сплатою судового збору покласти на відповідачів. Позивач [PERSON] в судове засіданні не з'явився. Крім цього, 12 червня 2017 року, позивач надіслав на адресу суду уточнену позовну заяву, в якій просив суду виключити із позовних вимог вимогу про зняття з реєстрації. Просив справу розглядати без його участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заяв про розгляд справи за їх присутності або про причини неявки від відповідачів не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку, що в позові необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. Судом встановлено, що у володінні [PERSON] на праві приватної власності із часткою 100% знаходиться будинок, що розташований за адресою [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 03.05.2006 року. У даному будинку зареєстровані: [PERSON], його дружина [PERSON] та син [PERSON], що підтверджується витягом з погосподарської книги. Однак, попри фактичне проживання за адресою [ADDRESS], що підтверджується витягом із погосподарської книги, у будинку №2 також зареєстровані відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі жодного права власності чи користування на зазначений будинок [ADDRESS] не мають. Реєстрацію місця проживання відповідачів у зазначеному будинку було здійснено помилково, у зв'язку із плутаниною у нумерації будинків, яка виникла під час будівництва житлового фонду Радгоспом ім. Ватутіна. до 2006 року будинку, що належить позивачу, було присвоєно номер 8, а будинку відповідачів номер 2. Відповідно до статей 3, 4, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України. Як вбачається з довідки, виданою Пришибською сільською радою, від 07.04.2017 за № 02-21/430 28.04.2006 року була проведена часткова інвентаризація житлового фонду, внаслідок чого було проведено уточнення адреси будинку з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Оскільки, внаслідок проведення уточнення адреси будинку позивача, адресою будинку відповідачів став номер 8 та навпаки, судом не встановлено порушення цивільних прав позивача з боку відповідачів. Оскільки судом не встановлено порушення відповідачами цивільних прав позивача, суду не надано жодного доказу на підтвердження обставин викладених в своєму позові, тому суд вважає позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому не підлягають задоволенню. Крім цього, суд зазначає, що відповідно до ч.13 ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», у разі прийняття рішення про зміну нумерації будинків, перейменування вулиць (проспектів, бульварів, площ, провулків, кварталів тощо), населених пунктів, адміністративно-територіальних одиниць, зміни в адміністративно-територіальному устрої на підставі відповідних актів вносяться зміни до реєстру територіальної громади, із збереженням попередніх даних, із подальшим внесенням цієї інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. У випадку, передбаченому ч.13 цієї статті, зазначені відомості за бажанням особи вносяться до документів, до яких вносяться відомості про місце проживання, перебування. Такі відомості вносяться безоплатно. Доказів того, що позивач скористався вказаним порядком вирішення спору суду надано не було. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 3,4,15, 57-60, 209, 212-218, 224 ЦПК України, ч.13 ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,-

Outcome: dismissed