Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача - мера м.Львова Садового Андрія Івановича про стягнення моральної шкоди в розмірі 3141592 мільярда грн., та просить зобов'язати Садового А.І. вжити негайних заходів для видалення обладнання «САМ» з його організму та соціальної реабілітації. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 17.10.2014 р. ним подано звернення голові міста Львова Садовому А.І. з проханням надати допомогу у видаленні тортурних пристроїв з організму і вприскувача смертельних бактерій і вірусів; надати фінансову допомогу для лікування та соціальної реабілітації; надати допомогу з житлом і пропискою. Однак, до теперішнього часу відповіді він так і не отримав. Вказує на те, що на протязі більше 54-х років піддається різним дослідам і тортурам, в тому числі впровадження обладнання «САМ», яке включає чіпи для впорскування різної хімії та вірусів, що викликають різного роду захворювання, а також іншого виду фізичного та морально-психологічного насильства за допомогою обладнання «САМ». За оперативними даними Садовий А.І., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і ряд інших осіб причетні до проекту «САМ», який впроваджується, у тому числі, в м.Львові. Таким чином, вважає, що Садовий А.І. своїми діями і бездіяльністю завдав моральну шкоду, яка виразилася у фізичному болю та стражданнях, які він відчуває у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, в приниженні честі та гідності, а також ділової репутації. Враховуючи наведене просить позов задовольнити у повному обсязі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеним у фабулі позовної заяви. Просить позов задоволити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, покликаючись на те, що доводи позивача є надуманими та безпідставними. Крім того вважає, що позивачем не доведено причинового зв'язку між завданою йому моральною шкодою та протиправними діями мера м.Львова - Садового А.І.. Зазначає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню лише у випадках, встановлених законодавством. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. При цьому, згідно п.4 зазначеної постанови у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач вважає, що йому завдана моральна шкода протиправним діями мера м.Львова Садового Андрія Івановича, який на його думку корує процесом впровадження обладнання «САМ» на території м.Львова. У зв'язку із впровадження у тіло позивача обладнання «САМ» йому розрізали шию і прочіпізіровалі шийний відділ хребта, артерії та вени, органи слуху, зуби, щелепи, головний мозок, органи грудної клітини, кишечник, печінку, сечостатеву систему і т.д. Також знімалася верхня частина черепа для доступу до глибоких ділянок головного мозку. При цьому впровадження цих імплантантів і чужорідних тіл було проведено з особливою жорстокістю. Окремі ділянки головного мозку видалені, порізані, видалені або ущільнені частина мозкових артерій і вен. Порізані та деформовані хребетні артерії. У правій хребетної артерії кровотік значно знижений. Ліва внутрішня сонна артерія порізана в місці впровадження імплантанта, права звужена. Деформовані і містять імплантанти загальна сонна і ряд інших життєво важливих артерій і вен. В результаті кровопостачання обох півкуль головного мозку знижене. Варварськи понівечений гіпофіз, ніжка гіпофіза, щитовидна залоза, яєчка. В результаті гонадотропні гормони в три рази вище норми, тестостерон майже на нулі, скачуть гормони щитовидної залози. Все це з урахуванням регулярних психічних стресів і пошкодження центрів ерекції і еякуляції викликало еректильну дисфункцію. Шия і шийні хребці порізані, містять множинні імплантанти. Травмовано імплантантами і чіпами міжхребетні диски, хребці всіх відділів хребта. Порізаний тонкий і товстий кишечник, містить різні анастомози і імплантанти. По всьому кишечнику проглядаються різні газорідинні структури. Печінкові вени і сама печінка деформовані, збільшені. Робота підшлункової залози порушена, що заважає нормальному травленню. Покалічені всі суглоби і кістки верхніх і нижніх кінцівок і таза. Порізані та деформовані вени лівої нижньої кінцівки і тазу. Деформована щелепно-лицьова область. Пошкоджено кістки носа, ґратчастої кістки, клиновидний синус, осередки сосковидних тіл. Пошкоджено органи зору. Імплантанти в райдужній оболонці очей, очних яблуках, зоровому нерві, хіазмі, зорових частках і звивинах провокують очну мігрень, зір значно знижено і продовжує погіршуватися. Через імплантантів деформовано середостіння, лівий шлуночок серця, коронарні артерії. Травмована і покалічена грудна клітка, легені. Як встановлено у статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування», міський голова забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради; вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради; вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання; призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів; скликає загальні збори громадян за місцем проживання; забезпечує виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету; є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою; представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів; укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради; веде особистий прийом громадян; забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об'єднань; бере участь у здійсненні державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності в межах та у спосіб, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності"; здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів; видає розпорядження у межах своїх повноважень. Таким чином, питання порушені у зверненні [PERSON] від 17.10.2014 року не відносяться до компетенції міського голови, повноваження якого визначені статтею 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а відтак, відсутній причинно-наслідковий зв'язок між завданою, на думку позивача, йому моральної шкодою та протиправними діями міського голови Львова - Садового А.І. Також, з матеріалів справи видно, що начальником Управління охорони здоров'я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради вживались належні заходи для перевірки фактів, викладений у зверненні [PERSON] від 17.10.2014р, проте за результатами проведеного комісійного огляду лікарями, гострої патології у [PERSON] не виявлено. Як вбачається із листа головного лікаря Комунальної 6-ої міської поліклініки м.Львова [PERSON], 30.10.2014 року [PERSON] оглянутий комісійно лікарями-психіатрами психоневрологічного диспансеру і підтверджено діагноз - F 20.0; від лікування та подальшого спостереження в диспансері [PERSON] відмовився. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Однак, незважаючи на вказані норми позивачем не представлено доказів на підтвердження вчинення мером м.Львова Садовим А.І. неправомірних дій, якими позивачу заподіяно моральну шкоду; та з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди; не надано доказів на підтвердження своїх вимог та вказаних тверджень. Таким чином, на підставі вищевказаного суд приходить до висновку про безпідставність заявленого позивачем позову.

Outcome: dismissed