Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача про стягнення аліментів не визнав. Пояснив суду, що він ніде не працює, а тому не в змозі сплачувати аліменти в сумі 4 000 грн. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просять суд позов задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення і до досягнення дитиною повноліття. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Як було встановлено в судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 липня 2009 року, який було розірвано на підставі рішення Рівненського міського суду від 08 вересня 2014 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 19 лютого 2013 року, яка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину, відповідно до ст. 181 СК України, є стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, або у частці від доходу батька. Відповідно до ст.ст. 183, 191 СК України, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у частці заробітку (доходу) платника аліментів і, які присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України). Визначаючи розмір стягуваних аліментів судом враховується, що відповідач є працездатною особою, зі слів позивача працює не офіційно в м. Москва, Росія та має значні доходи, не має на утриманні інших осіб, тому, суд приходить до висновку, що позивач в змозі сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1 000 гривень, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed