Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з неї заподіяної матеріальної шкоди в сумі 64 000 гривень та суму судового збору в розмірі 3 524 грн на користь Бобровицької районної державної адміністрації,обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] працювала державним реєстратором відділу державної реєстрації Бобровицької районної державної адміністрації з 28.03.2016 (розпорядження від 28.03.2016 №65-ос) до 09.08.2017 (розпорядження від 09.08.2017 № 158-ос ). Постановами Чернігівського окружного адміністративного суду за позовами ПП «Агропрогрес» до Бобровицької районної державної адміністрації про скасування реєстрації права користування земельними від 28.11.2017 № 825/1629/17, 24.11.2017 № 825/1546/17, від 18.05.2017 № 825/371/17, від 17.05.2017 № 825/546/17 району державну адміністрацію зобов`язано відшкодувати судовий збір на користь позивача на загальну суму 64 000 гривень. Зазначену суму відшкодовано ПП «Агропрогрес» у встановленому порядку. Скасовану державну реєстрацію прав користування земельними ділянками здійснено державним реєстратором [PERSON] самостійно, незалежно від думки з цього приводу державного органу, посадовою особою якого вона була. Тобто, на момент завдання шкоди відповідач перебуваючи на посаді державного службовця, тобто була посадовою особою, несумлінно виконувала свої посадові обов`язки, внаслідок чого поновлюючи свої права ПП «Агропрогрес» понесло матеріальну шкоду, сплативши відповідний судовий збір. Закон України «Про державну службу» також передбачає матеріальну відповідальність державного службовця.Райдержадміністрація відшкодувала ПП «Агропрогрес» шкоду, завдану неправомірними діями гр. [PERSON] . Відповідно до статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідач надала відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Не є суб`єктом повної матеріальної відповідальності, як працівник - державний реєстратор нерухомого майна. Обмежена матеріальна відповідальність є основним видом відповідальності працівника за трудовим правом України. За шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі завданої прямої дійсної шкоди, але не більше свого середньомісячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середньомісячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених в законодавстві (ст. 132 КЗпП). Середньомісячний заробіток є максимальною межею обсягу відповідальності працівника. При заподіянні працівником шкоди у меншому розмірі обсяг відповідальності визначатиметься розміром такої шкоди. Якщо ж завдана дійсна шкода перевищує заробіток працівника, відповідальність настає в межах заробітку. Середньомісячний заробіток визначається як максимальна межа обсягу відповідальності працівника лише у тому разі, якщо працівник відповідає за шкоду, завдану одним трудовим правопорушенням. Обсяг відповідальності працівника визначається середньомісячним заробітком, який обчислюється з розрахунку заробітної плати за останніх 2 календарних місяці роботи, які передували місяцю, коли була завдана шкода, а якщо шкода завдана незаконним звільненням, то за останні 2 місяці, які передували місяцю, в якому працівник звільнився. 09 серпня 2017 року її було звільнено з посади державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Бобровицької РДА за її заявою про звільнення. З урахуванням вищезазначеного позивач повинен довести обставини заподіяння йому шкоди, час її заподіяння, час коли він виявив факт заподіянні шкоди, та навести підстави для застосування до неї повної матеріальні відповідальності. Всі реєстраційні дії, які була оскаржені ПП "АГРОПРОГРЕГ здійснювалися нею у листопаді 2016 року, а судові рішення, ухвалені адмінсудом, датовані 17 та 18 травня 2017 року. Якщо позивач доведе факт заподіяння нею, як працівником шкоди, то вона не заперечує проти її стягнення у розмірі середньомісячного заробітку. Представник позивача надав відповідь на відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що відзив на позовну заяву є невмотивованим з наступних причин. Так відповідач зазначає, що позивач у позовній заяві не довів обставини заподіяння йому шкоди, час їй заподіяння, час виявлення шкоди та не навів підстави повної матеріальної відповідальності. Зокрема, відповідач стверджує, що вона проводила реєстраційні дії у листопаді 2016 року, а судові постанови прийнято 2017 року. Тобто відповідач неналежним чином виконувала свої обов`язки 2016 року, а їх результат - стягнення судового збору з позивача відбулося у 2017 році. Так, дійсно, постанови суду, що стали підставою для позову, видано 2017 року, а також їх виконання здійснено 2017 року, а отже і шкода позивачеві завдана у 2017 році, у тому числі і коли відповідач вже була звільнена з посади. Проте між неналежним виконанням відповідачем своїх посадових обов`язків і шкодою завданою позивачеві наявний причинно - наслідковий зв`язок, що полягає у наступному. Неналежне виконання гр. [PERSON] своїх посадових обов`язків виявлено внаслідок звернення ПП «Агропрогрес» до Чернігівського окружного суду. У постановах суду чітко зазначено, що державний реєстратор при реєстрації договорів оренди земельних ділянок не перевірила у встановленому порядку наявність прав користування ними у третіх осіб. Скасовану Чернігівським окружним адміністративним судом державну реєстрацію прав користування земельними ділянками здійснено державним реєстратором [PERSON] , що зазначено безпосередньо у постановах суду. Посада, яку займала відповідач є посадою державного службовця. Порядок відшкодування збитків державі, юридичним та фізичним особам визначено Законом України «Про державну службу». Так відповідно до статті 80 цього закону: матеріальна та моральна шкода, заподіяна фізичним та юридичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державних службовців під час здійснення ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок держави. У свою чергу держава в особі суб`єкта призначення має право зворотної вимоги (регресу) у розмірі та порядку, визначених законом, до державного службовця, який заподіяв шкоду. Названий закон встановлює і повну матеріальну відповідальний державних службовців, а саме відповідно до статті 81 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний відшкодувати державі шкоду, заподіяну внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків. Шкодою, заподіяною державним службовцем державі, є також виплачене державою відшкодування шкоди, заподіяної державним службовцем третій особі внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків. Перераховані законодавчі норми було зазначено у позовній заяві у якості обгрунтовання відповідних вимог. Райдержадміністрація відшкодувала ПП «Агропрогрес» шкоду, завдану неправомірними діями гр. [PERSON] , виконавши відповідні судові рішення з дотримання порядку, визначеного Законом України «Про державну службу».Твердження заявника про те, що її матеріальна відповідальність визначається статтею 132 КЗпП також є необгрунтованим. Необґрунтованість цього твердження відповідача підтверджується також тим, що правовий статус державного службовця, а отже і його трудові відносини з державним органом, у якому вони працюють, у першу чергу визначаються Законом України «Про державну службу», і лише в питаннях, неврегульованих цим законом - трудовим законодавством. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з"явилася неодноразово , належним чином повідомлена про розгляд справи. Заслухавши представника позивача , дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, та

Outcome: dismissed