Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У лютому 2015 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальної справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №013/11-189/15 від 11.12.2007 року в розмірі 450 235,57 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 11.12.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено кредитний договір №013/11-189/15, відповідно до якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 1 060 000,00 грн. строком до20.11.2017 року зі сплатою 15,5% річних за користування кредитними коштами, відповідно до графіку погашення кредиту. Банк виконав свої зобов'язання перед позичальником за договором повністю, надавши відповідачу кошти в розмірі 1 060 000,00 грн., що підтверджується випискою на видачу кредитних коштів на суму 1 060 000,00 грн. Натомість відповідач зобов'язання належним чином не виконує. У зв'язку з систематичним невиконанням [PERSON] умов кредитного договору, банком на адресу відповідача направлені повідомлення про прострочку платежу за кредитом та вимоги про необхідність погашення простроченої заборгованості за кредитним договором. Станом на 26.01.2015 року виникла заборгованість у розмірі 450 235,57 грн. яка складається з наступного: 400 329,00 грн. - заборгованість за кредитом; 45 499,19 грн. - заборгованість по процентам; 4 407,41 грн. - пеня за порушення строків сплати кредиту та процентів. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відомостей про неможливість з'явитися в судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, в тому числі: фотокопію кредитного договору №013/11-189/15 від 11.12.2007 року, відповідно до змісту якого відповідач уклала договір з позивачем та погодилася на його умови, розрахунок заборгованості, встановив наступне. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 11 грудня 2007 року за кредитним договором №013/11-189/15 [PERSON] отримала кредит у розмірі 1 060 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15,5% на рік, відповідно до графіку погашення кредиту, на строк до 20 листопада 2017 року. Банк виконав свої зобов'язання перед позичальником за договором повністю, надавши відповідачу кошти в розмірі 1 060 000,00 грн., що підтверджується випискою на видачу кредитних коштів на суму 1 060 000,00 грн. 04 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №013/11-189/15 до кредитного договору №013/11-189/15 від 11.12.2007 року, відповідно до якої сторони домовилися про зміну фіксованої процентної ставки до 17% річних. Однак, відповідач в порушення умов договору не виконує взятих на себе обов'язків, у зв'язку з чим станом на 26.01.2015 року виникла заборгованість у розмірі 450 235,57 грн. яка складається з наступного: 400 329,00 грн. - заборгованість за кредитом; 45 499,19 грн. - заборгованість по процентам; 4 407,41 грн. - пеня за порушення строків сплати кредиту та процентів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved