Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Златобанк" (далі - відповідач) про визнання поруки припиненою. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 19.04.2013 року між сторонами було укладено договір поруки, за умовами якого позивач виступив поручителем за виконання ТОВ «Лотуре - Агро» усіх зобов'язань за договором кредиту від 19.04.2013 р. № 113/1/13-KL. Згідно з договором поруки позивач поручається перед відповідачем за належне виконання зобов'язань, що витікають із кредитного договору. Позивач зазначив, що відповідач в односторонньому порядку збільшив обсяг основного зобов'язання. Позивач вважає, що умови договору поруки не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому є підстави для визнання його частково недійсним. Тому, позивач просив суд, визнати недійсними такі умови договору поруки № 113/1/13- KL/Р-1 від 19.04.2013 р.: у п. 2.1.1 «Застереження: порукою за цим договором забезпечено виконання боржником боргових зобов'язань також в разі їх дострокового виконання, як це передбачено в кредитному договорі, а також у випадку зміни будь - яких умов кредитного договору (зокрема, але не виключно, зміна розміру кредиту, процентної ставки, строків повернення кредиту тощо). Підписанням цього договору поручитель погоджується з тим, що порукою забезпечується зобов'язання боржника за кредитним договором також у разі зміни будь - яких умов кредитного договору, в тому числі і у випадку збільшення обсягу відповідальності поручителя, без внесення змін до цього договору». п. 5.2 «Збільшення розміру зобов'язання боржника у випадках, передбачених кредитним договором та додатковими угодами до нього (в тому числі, але не виключно, при пролонгації строку кредитування, збільшення суми кредиту, процентів тощо), тягне одночасне збільшення відповідальності поручителя. Виражена в даному договорі згода поручителя на можливе збільшення своєї відповідальності дійсна відносно всіх випадків збільшення боргових зобов'язань, які будуть мати місце в період дії кредитного договору, в т.ч., якщо до цього договору поруки відповідні зміни не вносились». Визнати припиненою поруку позивача за договором поруки № 113/1/13- KL/Р-1 від 19.04.2013 р. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Крім того, зазначив, що в порушення умов кредитного договору, кошти були надані раніше, ніж було укладено договори забезпечення. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, з тих підстав, що договором поруки передбачена можливість зміни у мов кредитного договору, без згоди поручителя, на що була надана згода сторін. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У судовому засіданні суд встановив, що 19.04.2013 року між сторонами було укладено договір поруки, за умовами якого позивач виступив поручителем за виконання ТОВ «Лотуре - Агро» усіх зобов'язань за договором кредиту від 19.04.2013 р. № 113/1/13-KL. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. (ч. 1 ст. 559 ЦКУ). Згідно із ч. 3 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Відповідно до застережень зазначених в п. 2 договору поруки, порукою за цим договором забезпечено виконання боржником боргових зобов'язань також в разі їх дострокового виконання, як це передбачено в кредитному договорі, а також у випадку зміни будь - яких умов кредитного договору (зокрема, але не виключно, зміна розміру кредиту, процентної ставки, строків повернення кредиту тощо). Підписанням цього договору поручитель погоджується з тим, що порукою забезпечується зобов'язання боржника за кредитним договором також у разі зміни будь - яких умов кредитного договору, в тому числі і у випадку збільшення обсягу відповідальності поручителя, без внесення змін до цього договору. Внесення змін до цього договору поруки у зв'язку із будь - якими змінами основного боргу (розміру, строку тощо), процентів, підвищеного розміру процентів тощо, є правом банку, а не його обов'язком. Згідно п. 5.2. договору поруки, збільшення розміру зобов'язання боржника у випадках, передбачених кредитним договором та додатковими угодами до нього (в тому числі, але не виключно, при пролонгації строку кредитування, збільшення суми кредиту, процентів тощо), тягне одночасне збільшення відповідальності поручителя. Виражена в даному договорі згода поручителя на можливе збільшення своєї відповідальності дійсна відносно всіх випадків збільшення боргових зобов'язань, які будуть мати місце в період дії кредитного договору, в т.ч., якщо до цього договору поруки відповідні зміни не вносились. Відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання (Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 р.). Крім того, п. 8.1. договору поруки визначено, що підписанням цього договору сторони підтверджують, що укладання цього договору поруки відповідає вільному волевиявленню сторін, жодна із сторін не знаходилась під впливом тяжких обставин. Сторони фіксують свою згоду з тим, що ними узгоджені усі істотні умови, і зобов'язуються надалі ніяких претензій одна до одної з цього приводу не мати. Цей договір відображає повне розуміння сторонами його предмету та інших питань, зазначених в цьому договорі. За змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Однією із умов надання кредитних коштів за договором кредиту було укладення договорів поруки та застави у строк не пізніше 25.04.2013 р. (п. 2.1. кредитного договору). Як вбачається з матеріалів справи, спірний договір поруки був укладений 19.04.2013, а договір застави - 25.04.2013 р., тому твердження представника позивача про те, що відповідачем порушені умови договору при видачі коштів є недоведеними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем не було надано доказів на обґрунтування своїх позовних вимог. Даючи юридичну оцінку, наявним в матеріалах справи доказам та поясненням представників сторін, враховуючи те, що при підписанні позивач був ознайомлений із умовами кредитного договору та договору поруки, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed