Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу Руденко Вікторія Аркадіївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона, [PERSON] , народилася [INFO] в с. Новоолександрівка, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. Після її народження, в 1984 році шлюб між її батьками - [PERSON] та [PERSON] , було розірвано. Після розірвання шлюбу, її батько - [PERSON] , створив нову сім`ю та в нього народилися інші діти - [PERSON] , 1986 року народження , та [PERSON] , 1998 року народження . На початку жовтня 2011 року вона випадково дізналася, що [INFO] її батько [PERSON] , помер. Маючи право на спадкування за законом, вона 05 жовтня 2011 року склала заяву про прийняття спадщини та звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського районного нотаріального округа Дніпропетровської області [PERSON] . з проханням засвідчити справжність її підпису на цій заяві. Відповідно п. 207 розділу 22 глави III Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій (що діяла на час її звернення) нотаріусом її заяву викладено на нотаріальному бланку серії ВРЛ № 281045, та, за реєстровим номером 949 від 05 жовтня 2011 року, засвідчено справжність її підпису на цій заяві. Одночасно, їй надані роз`яснення, що відповідно до п.212 вищезазначеної Інструкції відносно того, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, які підтверджуються виключно свідоцтвом органу реєстрації актів цивільного стану про смерть спадкодавця. Для підтвердження цих обставин - моменту (часу) відкриття спадщини та факту смерті спадкодавця - вона звернулася до Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, з проханням надати, як доньці померлого, Свідоцтво про смерть її батька. Однак, їй відповіли, що зазначене Свідоцтво вже було видане родині померлого 14 червня 2011 року, та роз`яснили, що після засвідчення нотаріусом її підпису на заяві про прийняття спадщини не існує строку видачі свідоцтва про право на спадщину та не існує строку подання нотаріусу оригіналу Свідоцтва про смерть померлого [PERSON] В листопаді 2011 року вона, також звернулася, до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округа Ярмолюк М. М . щодо відкриття спадкової справи після смерті її батька, та отримала роз`яснення щодо складання нею заяви про прийняття спадщини підтверджує факт прийняття нею спадщини, а відкрити спадкову справу після [PERSON] померлого [INFO] необхідно за місцем відкриття спадщини, а саме у Дніпропетровському районному нотаріальному окрузі. У зв`язку з зазначеними подіями вона вважала, що склавши заяву про прийняття спадщини вона виконала передбачені законодавством умови прийняття спадщини. Таким чином, здійснивши певні дії, вона мала впевненість, що її права, як спадкоємця першої черги після смерті її батька [PERSON] , повністю закріплені та захищені, а свідоцтво про право на спадщину вона зможе отримати разом з іншими спадкоємцями померлого - його родиною від іншого шлюбу в той час, коли вони також звернуться до нотаріуса щодо прийняття спадщини. В серпні 2017 року їй стало відомо про смерть дружини його батька, [PERSON] , та вона прийняла рішення звернутися до спадкоємців її батька щодо налагодження родинних відносин між нею та відповідачами. Після спілкування зі спадкоємцями батька, а саме відповідачами по справі, їй стало зрозуміло, що вони визнають її як особу, що має родинні зв`язки з померлим [PERSON] та визнають за нею право на спадкове майно. 09 серпня 2017 року у відділі ЗАГС Чечелівського району м. Дніпра вона отримала оригінал Свідоцтва про смерть батька, додала до нього оригінал заяви з засвідченням справжності її підпису 05 жовтня 2011 року, додала інші документи щодо родинних зв`язків з померлим та знову звернулася до нотаріуса для отримання в подальшому права на спадкове майно, але їй було роз`яснено, що ці дії треба було здійснити впродовж шести місяців з дня смерті спадкодавця. Постановою від 15 листопада 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно у зв`язку з пропуском строку, що законодавством передбачений перелік осіб, для яких подання заяви про прийняття спадщини не є обов`язковим, а саме спадкоємці, які на час відкриття спадщини постійно проживали разом зі спадкодавцем, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України не заявили про відмову від неї. Якщо спадкоємець, який не проживав разом зі спадкодавцем протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Вищевикладені обставини - які вона, помилково вважала достатніми для прийняття спадщини, - стали для неї поважними причинами, що на сьогодні пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для неї на вчинення певних дій. Просить суд визнати поважною причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та надати їй, [PERSON] , 1977 року народження , податковий номер [NUMBER] , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] , протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] позовні вимоги не визнав просив у задоволенні позову відмовити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи є заява відповідача [PERSON] про заперечення проти позовних вимог, вважає їх незаконними, у зв`язку з пропуском позивачем без поважних причин строку для подання заяви про прийняття спадщини. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу Руденко В.А. була допитана в судовому засіданні, як свідок, яка пояснила, що 05.10.2011 року на момент засвідчення справжності підпису [PERSON] на заяві про прийняття спадщини, для внесення відомостей до Спадкового реєстру та відкриття спадщини необхідно було надати наступні документи: свідоцтво про смерть, документ про підтвердження місця відкриття спадщини. Будь-які припущення про смерть не є підставою для вчинення реєстраційних дій в спадковому реєстрі. 05.10.2011 року на підставі поданих [PERSON] документів, справжність її підпису була нею засвідчена на заяві про прийняття спадщини. Нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджує, що підпис зроблено певною особою. Нотаріус не може засвідчувати справжність підпису фізичної особи на документі, у якому стверджуються обставини, право посвідчення яких належить лише відповідному державному органові. При відсутності будь-яких документів, виданих відповідним державним органом, підстав для реєстрації спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , в момент звернення до неї [PERSON] не існувало. 05 жовтня 2011 року примірник заяви [PERSON] нею для реєстрації спадкової справи не приймався. Про це також свідчить відсутність на заяві відмітки про вхідні документи від цієї дати. Цей примірник заяви було залишено [PERSON] в черзі документів для здійснення такої реєстрації після отримання нею та пред`явлення оригіналів Свідоцтва про смерть [PERSON] та інших необхідних для такої реєстрації, документів та довідок. Оригінал Свідоцтва про смерть [PERSON] надала 09 серпня 2017 року та, в цей же день, нею зареєстрована спадкова справа. Просила рішення прийняти відповідно до норм чинного законодавства. Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №75 від 14 червня 2011 року. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як доньки та батька підтверджується наступними документами: копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 19 вересня 1977 року, копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , актовий запис №221 від 26.06.1999 року; копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 05.11.2001 р.; копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 12.05.2006 року. Після смерті [PERSON] є також інші спадкоємці, його діти [PERSON] та [PERSON] . Позивач на підтвердження своїх позовних вимог надала копію заяви від 05.10.2011 року, зі змісту якої вбачається, що вона приймає спадщину після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] , але на заяві є відмітка приватного нотаріуса Дніпропетровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Руденко В.А. про засвідчення справжності підпису [PERSON] , який зроблено у її присутності, та зареєстровано в реєстрі за №949 05.10.2011 року, відмітку нотаріуса про реєстрацію спадкової справи з вхідним номером від 05.10.2011 року дана заява не містить (а.с.11). Також, в судовому засіданні було оглянуто копію спадкової справи після смерті [PERSON] №34/2017, з якої вбачається, що заяву про прийняття спадщини [PERSON] від 05.10.2011 року зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №81, яка надійшла 09.08.2017 року. В матеріалах спадкової справи є заяви відповідачів, [PERSON] та [PERSON] від 29.09.2017 року в яких вони зазначають, що спадщину після смерті батька, [PERSON] вони прийняли фактично, так як на момент його смерті мешкали за однією адресою з ним, де і мешкають на теперішній час. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Руденко В.А., від 06 грудня 2017 року відмовлено [PERSON] , у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки нею пропущений строк на прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Згідно п.3.7 Положення про спадковий реєстр (станом на день звернення позивача з заявою від 05.10.2011 року до нотаріуса) Реєстратор відмовляє у видачі витягу та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру в разі: …. відсутності свідоцтва про смерть або іншого документа, що підтверджує факт смерті заповідача, спадкодавця. У позові позивач зазначає, що своєчасно спадщину не прийняла через те, що вважала, що заява в якій нотаріус засвідчив її підпис в заяві про прийняття спадщини і є заява про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але з доводами позивача суд погодитися не може, оскільки вказану заяву не було зареєстровано до Спадкового реєстру та відкрито спадкову справу, у зв`язку з тим, що позивачем не надано підтвердження факту смерті і часу відкриття спадщини після смерті батька, про що нотаріусом було повідомлено позивачу. Повторно позивач звернулася до нотаріуса з заявою та свідоцтвом про смерть батька, аж 09.08.2017 року, тобто після спливу шести місяців з моменту відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, які містяться у абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), 4 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15) та 14 вересня 2016 року (справа № 755/7357/15-ц). Наведені позивачем причини пропуску строку на подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини не є поважними, оскільки позивач не скористалася своїм правом на прийняття спадщини через помилкову впевненість про прийняття спадщини, не перевіривши вчасно вказані обставини. Відсутність оригіналу свідоцтва про смерть спадкодавця також не є поважними причинами пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач не надала суду доказів, що в отриманні свідоцтва про смерть виникали непереборні перешкоди в період з листопада 2011 року до 09 серпня 2017 року (часу отримання свідоцтва). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини не є поважними, а тому позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed