Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення 14426 гривень 92 копійки заборгованості по кредитному договору та 1218 гривень судового збору. Заявлені вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.01.2008 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказують, що підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банкіських послуг. Зазначають, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складають між ним та банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Посилаються, що при укладенні кредитного договору керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Вказують, що банк свої зобов»язання за договором виконав. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Посилаються, що згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, але відповідач взяті на себе зобов»язання належним чином не виконав, своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками і іншими витратами згідно умов договору, тому станом на 30.09.2015 року заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить - 14426 гривень 92 копійки, з яких: заборгованість за кредитом - 1909,71 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 8892,12 гривень, заборгованість за пенею та комісією - 2700 гривень, штраф (фіксована частина) - 250 гривень, штраф (процентна складова) - 675,09 гривень, яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з"явився, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, про що свідчить розписка, звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника позивача (а.с.20), позовні вимоги підтримують в повному обсязі, а отже суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертався. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, просить відмовити в задоволенні позову, а отже суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача і його представника. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи: розрахунок заборгованості (а.с.4-5), заяву позичальника (а.с.6), умови та правила надання банківських послуг та правила користування платіжною карткою (а.с.7-12), копію-витяг з паспорту [PERSON] (а.с.13-14), довідку з ЄДРПОУ (а.с.16), банківську ліцензію № 22 від 05.10.2011 року (а.с.17), свідоцтво про державну реєстрацію ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» (а.с.17 на звороті), витяг із статуту ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» (а.с.18), довідку адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області від 09.11.2015 року (а.с.23), заяву про перегляд заочного рішення (а.с.41-44), суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. При цьому суд виходить з наступного: 31.01.2008 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на суму 1100 гривень 00 копійок на платіжну картку «Універсальну» на два роки з умовою сплати процентів за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на залишок заборгованості. Порядок погашення заборгованості і строк дії картки - не встановлено (а.с.6). Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст.612 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Станом на 30.09.2015 року, згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.4-5) заборгованість [PERSON] перед ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» становить - 14426 гривень 92 копійки, з яких: заборгованість за кредитом - 1909,71 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 8892,12 гривень, заборгованість за пенею та комісією - 2700,00 гривень, штраф (фіксована частина) - 250,00 гривень, штраф (процентна складова) - 675,09 гривень. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якого заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Про застосування позовної давності [PERSON], від імені і за дорученням якого діє Прокоф»єв Б.І., заявив клопотання (а.с.41-44). Статтями 257 і 258 ЦК України встановлені загальний і спеціальні строки позовної давності (в даному випадку трирічний строк з вимогами про стягнення заборгованості і відсотків та річний строк до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) . Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок. Відповідно до п.3.1.1., п.5.4 Умов і правил надання банківських послуг (з якими [PERSON] ознайомлений і погодився, про що свідчить його підпис на заяві і що він не оспорює) строк дії картки зазначений на лицьовому боці карти (місяць і рік) і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці. Пунктом 3.1.3. зазначених Умов передбачено, що по закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії). В позовній заяві і заяві про перегляд заочного рішення , заяві [PERSON] від 31.01.2008 року (а.с.6) не зазначено строк дії картки «Універсальної», строк дії кредитного ліміту, порядок погашення заборгованості. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Аналізуючи наведені вище норми Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України у сукупності з Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.7-12), які в п.8.6., п.9.12. Умов і розділах 3., 5., 6. Правил містять посилання на строки дії кредитної картки (до останнього календарного дня вказаного на лицьовій стороні картки місяця) та умови її продовження на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), надані позивачем докази, відсутність в заяві [PERSON] (а.с.6) відомостей про строк дії картки «Універсальної», строк дії кредитного ліміту, порядок погашення заборгованості, враховуючи клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, яке викладене ним в заяві про перегляд заочного рішення (а.с.41-44), копію якої позивач отримував (а.с.48,49), зважаючи на відсутність доказів з боку позивача на спростування викладеного в заяві про перегляд заочного рішення, з врахуванням дати звернення відповідача до позивача про отримання кредитної картки - 31.01.2008 року (а.с.6) і дати звернення ПАТ «ПриватБанк» з даним позовом - 02.11.2015 року, суд погоджується з доводами відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності з вимогами про стягнення кредитних коштів, процентів, штрафу (п.8.6. Умов і правил надання банківських полуг - після збігу 120 днів з дня неповернення кредиту) і пені. Проаналізувавши всі докази в їх сукупності з правовими нормами, а саме ст.ст.253, 257, 258, 267, 526, 530, 610, ч. 1 ст.612 ЦК України, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсягу. Вказаний висновок суду повністю узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, висловленими ним у справах № 6-154цс15, 6-31цс15, 6-1926цс15, 6-103цс14, 6-167цс14, які мають враховуватись при застосуванні норм права в силу ч.1 ст.360-7 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed