Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

06 грудня 2016 року ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 17.10.2011 року між ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач забовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Таким чином, станом на 24.11.2016 року у відповідача перед банком існує заборгованість в загальному розмірі 34843 грн. 55 коп. Ухвалою суду від 29.12.2016 року вирішено провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. 17.10.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3000 грн. 00 коп. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконує зобов'язання за кредитним договором у зв'язку з чим станом на 24.11.2016 року утворилась заборгованість, яка становить 34843 грн.55 коп. і складається: - 2951 грн. 99 коп. - заборгованість за кредитом; - 26956 грн.15 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; - 2800 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи : - 500 грн.- штраф ( фіксована частина); - 1635 грн.41 - штраф ( процентна складова). Відповідно до ст.ст. 1048-1050, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 526, ст. 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття 599 ЦК України визначає, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 610 611, 625 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач взяв на себе зобовязання по погашенню кредиту згідно договору, але своїх зобовязань не виконав, чим порушуються права позивача, позовні вимоги слід задовольнити частково. В частині стягнення пені\~\~в\~\~розмірі 2800, 00 грв.\~\~суд зазначає наступне. Згідно ч. 1\~ст. 550 ЦК України\~право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконням або неналежним виконанням зобов»язання. Згідно ч. 3\~ст. 549 ЦК України\~пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвочасно виконано грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання, не може перевищувати один рік, що передбачено п.1 ч. 2\~ст. 258 ЦК України. При цьому, виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до\~ст. 253 ЦК України\~обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Крім того, ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Згідно ч. 1\~ст. 360-7 ЦПК України\~рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов»язковим для всіх суб»єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов»язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верхвного Суду України. Згідно правової позиції,\~\~викладеної в постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 р. № 6-100цс14, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПКУкраїн є обов`язковою для судів, за правилами п. 1 ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня\~на відповідну суму, а позовна\~давність за позовом про стягнення пені відповідно до\~статті 253 ЦК України\~обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Частиною третьою\~статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.\~Отже, частина третя\~статті 551 ЦК України\~з урахуванням положень\~статті 3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої\~статті 10 ЦПК України\~щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Враховуючи вище викладене розрахунок по стягненні пені з відповідача може бути поведений виключно в межах строку позовної давності, а саме з 06.12.2015 року, що згідно розрахунку позивача становить 1100 грн. також згідно ч. 3\~ст. 551 ЦК України суд вважає за необхідне не зменшувати розмір неустойки, оскільки неустойка в розмірі 1100 грн не перевищує розмір збитків. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial