Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, яка в процесі розгляду була уточнена. В обґрунтування позову вона вказала, що з грудня 2009 року по 06 серпня 2011 року позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах, а з 06.08.2011 року по 22.09.2014 року у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі, а саме в липні 2012 року сторони придбали автомобіль Opel Vivaro реєстраційний номер [NUMBER], який був зареєстрований на позивача. В липні 2013 року фактично шлюбні відносини між позивачем та [PERSON] було припинено, але він залишив автомобіль у своєму користуванні, технічний паспорт та ключі зберігались у останнього. Але в подальшому позивачу стало відомо, що 05.09.2014 року вищезазначений транспортний засіб було перереєстровано на підставі довідки-рахунку від 05.09.2014 року ВІА № 706647. Перереєстрація відбувалась на [PERSON], який є батьком відповідача. Але згоди на відчуження вищезазначеного автомобіля позивач не надавала, у зв'язку з чим просить визнати недійсним договір комісії від 05.09.2014 року, за яким відбувся продаж автомобіля Opel Vivaro реєстраційний номер [NUMBER], визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля Opel Vivaro реєстраційний номер [NUMBER], скасувати державну реєстрацію права власності на автомобіль Opel Vivaro реєстраційний номер [NUMBER] та поновити попередній облік транспортного засобу за позивачем; визнати власником автомобіля Opel Vivaro реєстраційний номер [NUMBER] позивача, повернути автомобіль Opel Vivaro реєстраційний номер [NUMBER] позивачу; стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивача, та представника третьої особи, які надіслали до суду заяву з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Третя особа просить винести рішення на розсуд суду. Справу розглянуто у відсутності відповідача [PERSON], який не з'явився в судове засідання не повідомивши причини неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися в судове засідання, надіславши до суду заперечення, в яких просять відмовити в задоволенні позовних вимог. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом достовірно встановлено, що 06.08.2011 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області . Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. За час спільного сумісного проживання як подружжя, а саме 04 липня 2012 року сторонами за спільні кошти було придбано автомобіль Opel Vivaro, 2007 року випуску номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який було зареєстровано на позивача, що не оспорюється сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, перереєстрація автомобіля Opel Vivaro, 2007 року випуску номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] відбулася 05 вересня 2014 року на підставі довідки - рахунку серії ВІА №706647, виданої ТОВ "Автокомпас" на ім'я [PERSON] Відповідно до листа заступника начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області Державтоінспекції від 26.09.2015 року № 284, згідно з комп'ютерною базою даних АІС «Дніпро ДАІ» та «НАІС ДДАІ» станом на 25.09.2014 року за [PERSON], [INFO], яка мешкала на час реєстрації [ADDRESS] був зареєстрований 04.07.2012 року автомобіль Opel Vivaro, 2007 року випуску номер кузова [NUMBER], на підставі вантажної митної декларації від 20.06.2012 року № 205100000/2/003702 та довідки-рахунок ДПІ №366970, при цьому були закріплені номерні знаки [NUMBER] та видано свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]. 05.09.2014 року визначений транспортний засіб було перереєстровано на підставі довідки-рахунок від 05.09.2014 року ВІА № 706647 на іншого громадянина. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 4 ст. 656 ЦК України передбачено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Відповідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Разом з тим, законодавством передбачено спеціальний порядок реєстрації транспортних засобів. Так, відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (у редакції Згідно із п. 8 Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби та інше. Відчуження, передача власником придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, не проводиться. Укладення договору купівлі-продажу автомобіля не передбачає обов'язкового його нотаріального посвідчення та не передбачає надання письмової згоди подружжя, її відсутність не є перешкодою для реєстрації автомашини у відповідності з вищевказаними Порядком. Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого шасі постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388, визначено, що довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, є документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів. Таким чином, довідка-рахунок не є договором купівлі-продажу, оскільки не містить істотних умов договору, які є необхідними для договорів даного виду, яку просила визнати недійсною позивачка та по своїй суті не є правочином, а є документом, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу. Відповідно до ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. В позовній заяві зазначено, що оспорюваний договір купівлі-продажу виданий на підставі довідки-рахунку, що є неприйнятним,оскільки згідно чинного законодавства України довідка-рахунок видається на підставі договору купівлі - продажу, а не навпаки. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 встановлено, що враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. При ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як вбачається з досліджених документів, долучених матеріалів справи, правочину - договору купівлі-продажу автомобіля, який просить визнати недійсним позивач не існує. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed