Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який підтримав повністю у судовому засіданні, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 30.07.2007 року дійсним та визнання права власності на придбане нерухоме майно - склад по [ADDRESS]. В обгрунтування позову зазначив, що за вказаним договором передав відповідачці кошти і прийняв у користування склад з підвалом. Сторони за договором зобов'язувались посвідчити його нотаріально у триденний строк з дня підписання, але відповідачка потім відмовилась від цього, до нотаріуса не з`явилась, таким чином ухилившись від нотаріального посвідчення договору. З часу укладення договору позивач здійснив будівельні роботи на даному об`єкті, після закінчення яких Державним проектним інститутом "Дніпродзержинськцивільпроект" надано висновок про відповідність стану будівельних конструкцій складу будівельним нормам, на об`єкт ніхто не претендує і він не є спірним. Посилається на норми ст. ст. 209, 220, 334, 376, 657 Цивільного кодексу України, просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ним право власності на склад по [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] визнала в судовому засіданні позов у повному обсязі та не мала заперечень проти заявлених вимог. Представник третьої особи - управління містобудування та архітектури Дніпродзержинської міської ради Жуковський В.І. в судовому засіданні пояснив, що адресу даному об`єкту не присвоєно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на об`єкт, просить вирішити спір згідно чинного законодавства. Представник третьої особи - Дніпродзержинської міської ради Кривонос Т.І. надала суду письмові пояснення, у яких зазначила, що документи на право власності або право користування земельною ділянкою по [ADDRESS], ні позивачем, ні відповідачкою не оформлювались; просить розглянути справу без її участі. Від третьої особи у справі - реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції, - надійшло письмове клопотання щодо розгляду справи без участі представника, заперечень проти позову не надходило. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Стаття 655 ЦК України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ч.5 ст.656 ЦК України особливості купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Правила ст. 220 ЦК не поширюються на правочини, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210, 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони є неукладеними і такими, що не породжують для сторін права та обов'язки. У судовому засіданні доказів реєстрації права власності за відповідачем на склад по [ADDRESS], як на об`єкт нерухомого майна, суду не надано, тому його відчуження відповідачем не відповідає вимогам закону. Таким чином відповідач на час укладення угоди купівлі-продажу не мав належним чином підтвердженого права власності на спірний обєкт нерухомого майна; про підстави такого права не зазначено і в угоді, укладеній між сторонами в простій письмовій формі. Посилання позивача в обгрунтування позовних вимог на ст. 376 ЦК України є безпідставним, оскільки нею врегульовано підстави визнання права власності на самочинно збудоване майно за особою, котра здійснила таке будівництво, а не за особою, яка набула його за будь-якими правочинами. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України визнання відповідачем позову є підставою задоволення позову судом лише за наявності для того законних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним відмовити у позові [PERSON] до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно. Судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду, віднести на рахунок позивача. На підставі ст. 220, 328, 331, ст. 655, ч.5 ст.656 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 15, 60, 61, 82, 174, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed