Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

У лютому 2014 року ПАТ «Дельта Банк» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що 25.01.2008 року між АКІБ «УкрСибанк» ( далі Первісний кредитор) та [PERSON] ( далі Відповідачем 1) був укладений Кредитний договір № 11288321001 реєстраційний номер якого відповідно додаткової угоди було змінено на 11288321001, згідно з яким Відповідачу 1 було надано кредит у сумі 59000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом 12,4 % річних на строк з 25.01.2008 р. по 25.01.2013 року. 08.12.2011 р. між Первісним кредитором та Позивачем було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, АТ «УкрСиббанк» передав ( відступив) АТ «ДельтаБанк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, тобто Позивач став новим кредитором та до нього перейшло право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Свої зобов'язання за Кредитним договором первісний кредитор виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу 1 кредит. Зобов'язання за Кредитним договором забезпечено договором поруки № 174843 від 25.01.2008 р. укладеним первісним кредитором з поручителем [PERSON] (далі - Відповідач 2). В порушення умов Договору Відповідачі належним чином не виконали свої зобов'язання, в результаті чого станом на 14.01.2014 року мають заборгованість в розмірі 651170,37 грн.. , яка складається з наступного: 408533,90 гривень заборгованість за кредитом; 242636,47 - заборгованість за відсотками. Просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 651170,37 грн.. гривень та сплачений судовий збір у розмірі 3654,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча про час, місце та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що згідно Кредитного договору № 11288321000 від 25.01.2008 року, який був укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], останньому було надано кредит в сумі 59000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,4 % на рік з кінцевим терміном повернення 25.01.2013 року відповідно до умов Кредитного договору (а. с. 5-13). Згідно додаткової угоди № 1 від 30.01.2009 р. до договору про надання споживчого кредиту №11288321000 від 25.01.2008 р. укладеної між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] реєстраційним номер договору про надання споживчого кредиту №11288321000 змінено на №11288321001. Своїм власним підписом в Кредитному договорі Відповідач 1 засвідчив, що з зазначеними умовами надання кредиту йому надано повну інформацію ( а. с. 17-18). Позивач свої обов'язки за Кредитним договором виконав надавши Відповідачу 1 споживчий кредит в розмірі 59000 доларів США. Згідно до виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. ПАТ «УкрСиббанк» відступив ПАТ «ДельтаБанк» право вимоги за кредитами, та договорами забезпечення ( а. с. 32-33). Згідно до акту прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимог за кредитами від 8.12.2011 р. від 28.12.2011 р. ПАТ «УкрСиббанк» передав ПАТ «ДельтаБанк» документи щодо стягнення заборгованості Боржників, а саме [PERSON] кредитний догорів № 11288321000 ( а. с. 34). Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу фінансування під відступлення права грошової вимоги одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь - який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строку, платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення право грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. П.5.3, 12.1 загальних умов кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у випадках обставин визначених у п.п. 2.3,4.9,5.3,5.5,5.6,5.8,5.10,8.4,10.2,10.14 цього договору та направленням банком на адресу позичальника повідомлення(вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення Позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку тощо ( а. с. 5-13). Отже, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредиту і таке виконання зобов'язання є належним. Із матеріалів справи, зокрема реєстру поштових відправлень №25.03.2013/01 (а. с. 30) вбачається, що 25.03.2013 року ПАТ «ДельтаБанк» направлено на адресу Відповідачів досудова вимога ( а. с. 28,29) в якій зазначено про відступлення права грошової вимоги з зазначенням заборгованості за Кредитним договором. Крім того, не отримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь - який час за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки боржник в судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що Відповідач 1 в порушення умов договору свої обов'язки виконав частково, затримав сплату кредиту та процентів за його користування і станом на 04.04.2013р. має заборгованість за кредитом сумі 408533,90 грн., відсотків за користування кредитом в сумі 242636,47 грн. За таких підстав, коли встановлено, що з вини Відповідача зобов'язання перед Позивачем не виконано, Відповідач 1 в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання, щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що Позивач набув право вимагати від Відповідача повернення кредиту в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно наданого Позивачем розрахунку заборгованості, Відповідача 1 станом на 14.01.2014 року має заборгованість за тіло кредиту в розмірі 408533,90 гривень (а.с.27). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з п.п.1.3.1 Кредитного договору відсоткова ставка на момент підписання кредитного договору складає 12,4 % річних. Враховуючи наявність порушень з боку Відповідача по поверненню кредиту, за користування кредитом підлягають сплаті відсотки за користування кредитом 242636,47 грн. Таким чином заборгованість Відповідача 1 перед Позивачем по кредиту становить 651170,37 гривень, з них: 408533,90 гривень - тіло кредиту; 242636,47гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Згідно договору поруки №174843 укладеного 25.01.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] остання в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором поручилася перед Первісним кредитором право вимоги після якого набув Позивач за виконання Відповідачем 1 зобов'язань за Кредитним договором у повному обсязі ( а. с. 19-20). Відповідно до п.п.1.1 договору поруки, сторони встановили, що поручитель зобов'язується відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли за договором про надання споживчого кредиту №11288321000 від 25.01.2008 р. , укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час , так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а. с. 19-20). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до абз. 3 п.24 Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Таким чином, Відповідач 2 несе солідарну відповідальність за невиконаним зобов'язанням Відповідача 1 по поверненню кредиту, відсотків. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved