Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

05 листопада 2013р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що 26.10.2004 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №SAMDN03000001418358, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у сумі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору та закону, позичальник зобовязання за даним договором належним чином не виконала. Заборгованість станом на 30.09.2013р. становить 15963,35 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту -4202,78 грн., процентів 11760,57 грн. Посилаючись на ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України, Банк просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 15963,35 грн. та судові витрати у розмірі 229,40 грн. Ухвалою суду від 31.03.2016 року (а.с.55,64) було скасовано заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 грудня 2013 року у цій справі. Справу призначено до розгляду в загальному порядку. У судовому засіданні 23 червня 2016 року представник позивача [PERSON] подав суду заяву про збільшення розміру позовних вимог (а.с.93), просив суд стягнути заборгованість за кредитним договором у тому розмірі, який був заявлений позивачем у первісній заяві від 30.10.2013 року, а саме заборгованість у розмірі 15963,35 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 4202,78 грн., заборгованості по процентам 11760,57 грн. Заяву про зменшення розміру позовних вимог від 18.12.2013р. (а.с.28) не підтримує. Суду додатково пояснив, що відповідач у 2004 році отримала кредитну картку із строком дії два роки, в подальшому вона отримала нову картку із строком дії жовтень 2012 року. Останнє погашення заборгованості за кредитом відповідачка здійснювала 17.08.2009 року у розмірі 70 грн. З того часу відповідачка погашення кредиту не здійснювала. Заборгованість станом на 30.10.2013р. становила 15963,35 грн. Просить стягнути її в повному розмірі. Представник відповідачки [PERSON] проти задоволення позову заперечує. Подала заяву про застосування позовної давності до позовних вимог позивача. Посилається на те, що відповідачка отримала в Приватбанку тільки одну пластикову картку у 2004 році із строком дії картки два роки. Інших карток вона не отримувала, позивачем не доведено факт отримання нею інших карток. Останній платіж вона здійснила 06.01.2009р. Тобто, починаючи з 07.01.2009р. позивачу стало відомо про порушення його прав, з цього часу починається дія трирічного строку звернення до суду з вимогою про захист своїх інтересів. Таким чином строк позовної давності сплинув 07.01.2012р.. Проте позивач звернувся до суду із цим позовом тільки 05.11.2013р. Просить відмовити у задоволенні позову повністю. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи суд встановив наступне. 26.10.2004р. між [PERSON] і ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений договір №SAMDN03000001418358 (а.с.8) про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки (далі Договір), згідно з яким банк відкрив клієнту картковий рахунок і видав платіжну картку з кредитним лімітом 2500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,00% на місяць, зі строком дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії картки два роки. Погашення заборгованості за кредитом і процентами здійснюється щомісячними платежами в розмірі 7% від залишку заборгованості по кредитному ліміту на кінець звітного місяця (п.1.1договору). Пунктом 2 Договору передбачено, що клієнт здійснює за допомогою картки операції по картрахунку, передбачені п.2 цього договору, у відповідності з діючим законодавством, Правилами користування платіжним картам, які є невідємною частиною цього договору. Підписанням даного Договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений із Тарифами банку, Правилами, які він зобовязується виконувати (п.3 договору). Пунктом 5.2 Договору встановлено, що банк має право здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування картрахунку. При цьому банк зобовязується не пізніше ніж за 21 день до намічених змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком згідно з п.4.5 цього договору. Згідно з п.5.5, п.5.5.1 Правил користування платіжною карткою за користування кредитом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 днів на рік. За несвоєчасне виконання боргових зобовязань ( користування простроченим кредитом і овердрафтом) держатель сплачує проценти по підвищеній процентній ставці або додаткову комісію, розмір яких визначається Тарифами. Відповідно до п.п. 9.3, 9.4 Договору термін дії договору збігається з терміном дії картки, зазначеним на лицьовому боці картки. Зобовязання сторін за цим договором припиняється з моменту належного виконання сторонами зобовязань. З наданої позивачем роздруківки з електронної системи Мультікаса/ Приват48 (а.с.77) вбачається, що за договором №SAMDN03000001418358 клієнту [PERSON] видавалося дві карти: перша зі строком дії до серпня 2006р., друга зі строком дії до жовтня 2012 року. 12.01.2005р. [PERSON] подала банку заяву про збільшення кредитного ліміту до 4700,00 грн. З виписки по картрахунку за період з 26.10.2004р. по 25.04.2013р. (а.с.78-90) вбачається, що 28.02.2006 року банком був збільшений кредитний ліміт по картрахунку до 4700,00 грн. З виписки по картрахунку (а.с.78-90) та розрахунку заборгованості за договором станом на 30.09.2013р. (а.с.4-7) видно, що відповідач останнє погашення за цим договором здійснювала 17.08.2009 року. Взяті кредитні кошти та проценти за користування кредитними коштами позичальник банку не повернула. Станом на 30.09.2013р. заборгованість за кредитом становить 4202,78 грн., по процентам за користування кредитом -11760,57 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, згідно з якою зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як "строк договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до умов Договору від 26.10.2004 року сторони встановили як строк дії договору, який збігається із строком дії картки, зобовязання за цим договором припиняються з моменту належного виконання сторонами зобов'язань. Також договором встановлений строк виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів у розмірі 7% від залишку заборгованості по кредитному ліміту, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, які мають вноситися до 25 числа місяця, слідуючого за звітним. Згідно з умовами та правилами надання банківських послуг (п.5.4) строк погашення кредиту в повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті ( в полі MONTH). Таким чином, умовами Договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 цього Кодексу). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 - 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Саме така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі N 6-20цс14, від 06 квітня 2016р. у справі N 6-2520цс15. Відповідач останнє погашення кредиту здійснив 17.08.2009 року у розмірі 70 грн. Позивач звернувся до суду з позовом 05.11.2013 року. Відповідач подав заяву про застосування позовної давності до позовних вимог позивача. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення заборгованості за просточеним тілом кредиту і простроченими процентами, які виникли станом на 05.11.2010р. необхідно відмовити за пропуском позовної давності. Задоволенню підлягають позовні вимоги, заявлені позивачем в межах трирічного строку позовної давності, згідно з наданого позивачем розрахунку, а саме з 05.11.2010 року по 30.09.2013р. Так, у розрахунку заборгованості на цей період визначено прострочене тіло кредиту 2503,65 грн., прострочені проценти на 30.10.2010р. в загальній сумі 3457,70 грн. і з 30.10.2010р. по 04.11.2010р. (6 днів) у сумі 40,23 грн. (50,97+150,22):30х6=40,23), тобто загальна сума прострочених процентів становить 3497,93 грн. (3457,70+40,23=3497,93). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненю заборгованість в межах трирічного строку позовної давності, за період з 05.11.2010 року по 30.09.2013р., а саме: за тілом кредиту у сумі 1698,35 грн. (4202,78-2503,65= 1698,35), заборгованість за процентами у сумі 8262,64 грн. (11760,57-3497,93= 8262,64), а всього 9960,99 грн. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, розяснень, викладених у п.36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду\~ з розгляду цивільних та кримінальних справ\~ «Про\~ застосування судами\~ законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від\~ 17 жовтня 2014 року, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню\~ судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог\~ ( 46,75% від суми позову) у розмірі 143,15 грн.

Outcome: partial