Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідачів про визнання недостовірною та такою, що порушує права [PERSON] на повагу до її гідності, честі та недоторканості ділової репутації, інформацію, розповсюджену Львівського відділення № 1 ТзОВ «ЛАЙМ КЕПІТАЛ», ТзОВ «ЛАЙМ КЕПІТАЛ» щодо кредитної заборгованості [PERSON] та ухилення від її сплати. Крім того,\~позивачка просить\~зобов`язати Львівського\~відділення №\~1\~ТзОВ «ЛАЙМ\~КЕПІТАЛ»,\~ТзОВ «ЛАЙМ\~КЕПІТАЛ» спростувати\~поширену відносно [PERSON] недостовірну інформацію, шляхом скерування письмового листа Львівським відділенням № 1 ТзОВ «ЛАЙМ КЕПІТАЛ», ТзОВ «ЛАЙМ КЕПІТАЛ» керівництву ліцею «Інтелект» за адресою: [ADDRESS] , із текстом спростування щодо наявноо боргу. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що її син оформив на своє ім`я кредит, уклавши договір із ТзОВ «ЛАЙМ КЕПІТАЛ». Так, 16.06.2020 р. позивачці зателефонували працівники «Ваша готівочка», зазначивши, що у разі несплати кредиту за сина [PERSON] , інформація про наявність боргу буде скерована за місцем праці останньої. [PERSON] , вказує, що вона не є стороною у договорі. Однак на її місце праці скерована документи про заборгованість. Дії відповідачів, а саме поширення неправдивої інформації щодо наявної заборгованості, підриє ділову репутацію позивачки, що загрожує останній відмовою в укладенні строкового трудового договору. На підставі вищевиклшаденого, просить позов задоволити. В судовому засіданні [PERSON] заявлений позов підтримала у повному обсязі та просила такий задоволити. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки суду не повідомила. Враховуючи повторну неявку відповідачів в судове засідання, відсутність відзиву на позовну заяву та заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України\~вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши думку позивачки та перевіривши наявні у матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1ст.\~5\~ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України і Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сім`ї, і рівних та невід`ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини "випливають із властивої людській особі гідності". Ці ідеї відображені й у\~Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні\~найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини - головним обов`язком держави (ст.3 Конституції України). Виходячи із змісту ст.270 ЦК України,ст..32 Конституції України, ст..10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, фізична особа має право, серед інших видів особистих немайнових прав, на недоторканість особистого і сімейного життя, на повагу до гідності і честі, на захист ділової репутації. Згідно ст.34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і\~ слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно обирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Як зазначено у ст.ст.297,299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, недоторканість ділової репутації. Фізична особа має право звернутись до суду з позовом про захист її честі, гідності та ділової репутації. Відповідно до статті 277 ЦК України, «Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена». З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п.15 постанови від 27.02.09р.» Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вбачається, що недостовірною є інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Окрім цього, у вказаній постанові, зазначено, що при розгляді справ даної категорії суди повинні мати на увазі, що\~ юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи- позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Судом встановлено, що [PERSON] працює в ліцеї «Інтелект» Львівської міської ради. Так, позивачка вказує на той факт, що дії відповідачів завдають шкоди її діловій репутації, що може призвести до відмови в укладенні з нею строкового договору. Однак, остання не надала до суду будь-якого належного та допустимого доказу щодо підтвердження своїх доводів. Наявна у матеріалах справи копія попередження щодо розірвання безстрокового трудового договору та укладення строкового терміном на один рік не доводить факту неправомірних дій відповідачів. Крім того, наявна у матеріалах справи фотографія із текстом повідомлення без вказаної дати та адресата, що є неналежним доказом у справі. За вимогами статті\~12,\~80,\~81,\~83\~ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~\~\~ст. 263\~\~ЦПК\~\~України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~\~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.\~\~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду\~\~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124,\~129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed