Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

2 липня 2019 року Публічне Акціонерне товариство «Дельта банк» звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора відділу державної реєстрації Кам`янської міської ради Рудь-Мірзахаятової Ольги Валентинівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Відділ державної реєстрації Кам`янської міської ради, [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію, посилаючись на те, що 19 червня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту №316/0608/45-025, згідно якого остання отримала кредитні кошти в розмірі 45740 доларів США до 19 червня 2038 року. В забезпечення виконання зобов`язань було прийнято заставу та укладений договір іпотеки №316/0608/45-025-Z-1, згідно якого іпотекодавець передала в іпотеку квартиру розташовану за адресою: Дніпропетровська [ADDRESS] на теперішній час м [ADDRESS] /на теперішній час пр. Наддніпрянський / 22-53. 19 червня 2008 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А. була накладена заборона на відчуження на вищевказану квартиру до припинення іпотеки і зареєстрована ів реєстрі за №4203. Кредит позичальником не погашався та виникла заборгованість. 25 травня 2012 року позивач за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами замінив ПАТ «СВЕДБАНК» як кредитора у зазначених зобов`язаннях. 18 березня 2016 року державним реєстратором відділу державної реєстрації Кам`янської міської ради Рудь-Мірзахаятовою О.В. була припинена іпотека та обтяження на квартиру на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 травня 2013 року по справі №208/2845/13-ц. Згідно реєстру судових рішень рішення відсутнє та є підробленим. Оскільки обтяження та припинення іпотеки було незаконним, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора відділу державної реєстрації Кам`янської міської ради Рудь-Мірзахаятової Ольги Валентинівни від 18.03.2016 року №28805887 про державну реєстрацію припинення обтяження на об`єкт нерухомості №891307712104 на спірну квартиру та визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора відділу державної реєстрації Кам`янської міської ради Рудь-Мірзахаятової Ольги Валентинівни від 18.03.2016 року №28806847 про державну реєстрацію припинення обтяження на спірну квартиру прийнятих на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 травня 2013 року по справі №208/2845/13-ц. Ухвалою від 3 липня 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження. Представник ПАТ «Дельта банк» в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. підтримала позов згідно обставин викладених в позовній заяві просила його повністю задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, відзив на позов не надавала. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог - Відділу державної реєстрації Камянської міської ради в судове засідання не зявився, надав суду листа, згідно якого вказав, що повноваження сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяження покладені на відділ державної реєстрації нерухомого майна Департаменту комунальної власності та земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради, вони здійснюють лише реєстрацію юридичних та фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, тобто займаються реєстрацією бізнесу. Державний реєстратор [PERSON] - [PERSON] ніколи не працювала та не працює у відповідача. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, пояснень на позов не надавала. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень\~(далі - державна реєстрація прав) -\~офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни\~або припинення\~речових прав на нерухоме майно,\~обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;\~заявник:\~власник, інший правонабувач,\~сторона правочину, у яких\~виникло,\~перейшло\~чи припинилося\~речове право,\~або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав. Положеннями ч. 3 ст. 10 дано Закону передбачено, що державний реєстратор: 1)встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також\~відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно\~та їх обтяженнями, зокрема: -відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; -відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; -відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно\~та їх обтяження,\~що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; -наявність обтяжень прав на нерухоме майно; ... 2)перевіряє документи на наявність підстав для\~проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав,\~відмови в державній реєстрації прав\~та приймає відповідні рішення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 даного Закону,\~державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно,\~об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження,\~про об`єкти та суб`єктів цих прав,\~відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Відповідно до вимог ст. 18 даного Закону, державна реєстрація прав проводиться, зокрема в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; …\~4)\~перевірка документів на наявність підстав\~для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав,\~відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень. Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). За змістом ч. 2 ст. 26 вказаного Закону, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Також п. 9 ч. 1 ст. 27 вказаного Закону визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Пунктом 1 частини першої статті 2\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Особливості проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів визначені у статті 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зокрема, відповідно до частини другої цієї статті Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно примірника такого судового рішення. При цьому вказані вимоги мають бути заявлені до осіб, на ім`я яких було зареєстровано право власності (постійного користування), або в інтересах яких було здійснено реєстрацію, оскільки предмет спору безпосередньо стосується їх прав\~та обов`язків.\~Однак при\~вирішенні спору за цим позовом клопотань про залучення до участі у справі як відповідачів таких осіб позивачем заявлено не убло та судом вони не були залучені до участі у справі як відповідачі. Відповідачем є особа, яка, за твердженням позивача, є або порушником його прав, або необґрунтовано, на думку позивача, оспорює його права і на яку внаслідок цього може бути покладено обов`язки судовим рішенням. Позивачем не враховано, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, право або інтерес позивача, який вважає себе обтяжувачем нерухомого майна, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність або відсутність права власності (користування) іншої особи в тому числі і шляхом скасування заборон. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав або зміни цих прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі повинно бути не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування) (частина друга статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Як встановлено судом, спірна державна реєстрація була здійснена на підставі неіснуючого тобто підробленого судового рішення, але відповідно до висновку Великої палати Верховного суду після внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належним способом захисту права є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію, яке вичерпало свою дію, а скасування запису про проведену державну реєстрацію відповідного права (п. 5.17 постанови від 04.09.2018р. у справі № 915/127/18). З урахуванням правової позиції Верховного суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відсутнє порушення визначеним відповідачем прав позивача та останній обрав неефективний спосіб захисту прав. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням результату розгляду справи, суд вважає за необхідне покласти їх на позивача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed