Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 12 січня 2011 року по справі №2-17/11 з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини, починаючи з 07.12.2010 року. Свої обов'язки, як батько, щодо забезпечення [PERSON] він виконував належним чином та відповідно до вказаного рішення суду. 14 березня 2014 року він одружився вдруге на [PERSON] За період шлюбу у них народилась дитина [PERSON]. На даний час його дружина [PERSON] перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08.04.2015 року по [INFO] рік і він є єдиним годувальником в їх родині. Його доходом є лише заробітна плата, інших нарахувань він не має, і значну частину свого доходу віддає відповідачці. Його дочка [PERSON] перебуває на обліку у кардіолога з діагнозом: аневрізматичне вип'ячування МПП ООО та потребує лікування, а тому він не має змоги виплачувати на користь відповідачки аліменти у розмірі, визначеному рішенням Кролевецького районного суду від 12.01.2011 року. Крім того, 15 жовтня 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]. Враховуючи викладене, посилаючись на ст.192 Сімейного кодексу України, позивач просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на сина - [PERSON], [INFO], з 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини, на з 1/6 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги, викладені в позові, підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, врахувавши той факт, що на даний час на його утриманні перебувають дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, та дочка [PERSON], [INFO]. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, надавши письмові заперечення (а.с.40-43), які підтримала в судовому засіданні. Також вона пояснила, що з 15.10.2011 року перебуває в шлюбі з [PERSON], від шлюбу з яким має сина [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] мають хронічні захворювання, в тому числі і по зору, часто хворіють і потребують догляду, тому вона не має змоги влаштуватись на роботу. Її чоловік офіційно не працює, має лише тимчасові заробітки. Також вона зазначила, що з часу винесення рішення про стягнення аліментів матеріальний стан позивача покращився, так як розмір отримуваних нею аліментів збільшився, а у неї погіршився, так як вона ніде не працює, має двох малолітніх дітей на утриманні з хронічними захворюваннями, її чоловік не має стабільного заробітку. Син [PERSON] потребує постійного лікування в офтальмологічному відділенні СОДКЛ та в Центрі зору "ОПТИКА 1.0", що знаходиться м. Кролевець, пр. Миру, 6. Також дитина стоїть на обліку в лікаря-ортопеда СОДКЛ з діагнозом: двостороння подовжня плоскоступість і потребує ортопедичні устілки із ступенатором для підтримки подовжнього зведення стоп і ортопедичне взуття. Позивач же у додаткових витратах на сина участі не приймає, обмежуючи участь у вихованні виключно сплатою аліментів. За таких обставин, зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання сина, порушить права малолітньої дитини, а тому вона просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши докази у справі, у тому числі матеріали справи №2-17/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі до 12 січня 2011 року (а.с.17), за час якого [INFO] року в них народився син [PERSON] (а.с. 7), який на даний час проживає разом з матір'ю (а.с.48) Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 12 січня 2011 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини (а.с.16). На сьогодні указане рішення набрало законної сили. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У Постанові Верховного Суду України по справі з подібних правовідносин за № 143цс13 від 5 лютого 2014 року, рішення по якій є обов'язковим для всіх судів, Верховний Суд визначив, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Тобто, враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. А виходячи із системного аналізу положень ст.192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року № 143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів, але за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Обґрунтовуючи позов про зменшення розміру аліментів, [PERSON] посилаючись на погіршення свого матеріального становища зазначав, що його матеріальний стан на даний час не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі, визначеному рішенням Кролевецького районного суду від 12.01.2011 року, оскільки він одружився, від другого шлюбу має дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на обліку у кардіолога з діагнозом аневрізматичне вип'ячування МПП ООО та потребує лікування, його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у зв'язку з чим він несе також витрати й на утримання дружини та дитини від другого шлюбу. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленого цим Кодексом. Судом встановлено, що на час постановлення рішення суду про стягнення аліментів, позивач працював та мав постійний дохід, а тому розмір аліментів був визначений у частці від його доходу. 14 березня 2014 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с.10). За час шлюбу [INFO] року у них народилась дочка [PERSON] (а.с.9). Дитина перебуває на обліку у лікаря кардіолога з діазногом: аневрізматичне вип'ячування МПП ООО та у лікаря ортопеда з діагнозом: дисплазія т.б. суставів (а.с.14). Дружина позивача [PERSON] не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - з 08.04.2015 року по [INFO] року включно (а.с.13). Таким чином сімейний стан позивача змінився, однак наявність у нього іншої сім'ї та дитини не може погіршувати матеріальний стан дитини від першого шлюбу. Доказів про неможливість сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі позивач не надав, з його довідки про доходи вбачається, що він працює та отримує заробітню плату розмір якої з червня 2015 року по листопад 2015 року становить 34493,44 грн. (в середньому 5748,90 грн. в місяць), інших аліментних платежів він не має, стан здоров'я у нього добрий, оскільки ним не надано доказів протилежного. Дружина позивача отримує державну допомогу при народженні дитини [PERSON]. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років становить: з 01 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня 2016 року - 1531 грн., з 1 грудня 2016 року - 1637 грн. А відповідно до довідки про доходи позивача розмір аліментів, які він сплачував, в середньому становив по 1027,74 грн. щомісяця, тобто є меншим від прожиткового рівня, а зменшення розміру аліментів до 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця значно погіршить матеріальне забезпечення малолітнього [PERSON] та унеможливить забезпечення йому належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому суд повинен також брати до уваги те, що у відповідачки також змінився сімейний стан, вона з 15 жовтня 2011 року перебуває в шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] року народженяя (а.с. 51). [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю у м.Кролевець Сумської області (а.с.48) та перебувають на її утриманні. Відповідачка не працює. Її доходи складаються з аліментів на сина [PERSON], що в середньому становить 1027,74 грн. в місяць та допомоги при народжені дитини [PERSON] в розмірі 955,21 грн. щомісяця (а.с.49-50), що значно менше від доходів позивача. Крім того, стан здоров'я дитини, на утримання якої позивач сплачує аліменти є незадовільним, що підтверджено відповідними медичними документами. Так, з довідки лікаря офтальмолога Кролевецької ЦРЛ від 15.02.2016 року, висновків дитячого офтальмолога та консультанта центра дитячої ортопедо-травматологічної допомоги, наданих позивачкою, вбачається, що дитина [PERSON] перебуває на обліку в лікаря-ортопеда СОДКЛ з діагнозом: двостороння подовжня плоскостопість та потребує ортопедичні устілки із ступенатором для підтримки подовжнього зведення стоп і ортопедичне взуття, а також перебуває на обліку у дитячого лікаря-офтальмолога та потребує постійного лікування (а.с.44,45,46,47), у зв'язку з чим відповідачка одноособово несе витрати на лікування сина, страждає хронічними захворюваннями і її друга дитина. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За таких обставин, беручи до положення ст. 182 СК України, враховуючи, що позивач не довів належними доказами наявність підстав для зменшення розміру аліментів на утримання сина, та зважаючи на ту обставину, що при зменшенні розміру аліментів суттєво погіршиться становище дитини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed