Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

У лютому 2018 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 15 липня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено Кредитний договір №125СМБ/08 з урахуванням усіх додаткових угод про внесення змін до нього, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 70000 доларів США, з порядком повернення кредиту, передбаченим статтею 1 Договору кредиту зі сплатою 14 відсотків річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договором кредиту до 14 липня 2013 року або достроково у випадках, передбачених договором кредиту. 10.09.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду до Договору кредиту, за умовами якої, кредитну заборгованість реструктуризовано, шляхом зміни валюти кредитування з долару США на гривню, та встановлено нову відсоткову ставку у 9,9 % річних, збільшено термін кредитування до 09 вересня 2032 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, позивач, [PERSON] та [PERSON] уклали Договір поруки №125СМБ/08 /11 з урахуванням додаткових угод до нього. Однак свої зобов'язання за кредитним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконав у зв'язку з чим станом на 08.11.2017 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 421510,49 грн., яка складається з: 396063,61 грн. - сума заборгованості за кредитом; 3160,32 грн. - сума заборгованості за відсотками; 13191,90 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 1215,32 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 7183,56 грн. - розмір інфляційних витрат за кредитом; 695,78 грн. - розмір інфляційних витрат за відсотками. В зв'язку з вищевикладеним ПАТ «Укрсоцбанк» просить суд стягнути з відповідачів, у солідарному порядку, заборгованість за кредитним договором в розмірі 421510,49 грн., а також судові витрати, які були ними понесені у зв'язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 6322,66 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Надав суду клопотання від 07.06.2018 року про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити на підставі поданих доказів та пояснень. Також, зазначає у клопотанні, що станом на поточну дату, заборгованість за кредитним договором не погашена. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується матеріалами справи. Відзиву на позов у встановлені судом строки не подав. У судовому засіданні 06.03.2018 року, представник відповідача [PERSON], надала суду копії квитанцій на підтвердження часткової сплати боргу, просила слухання справи відкласти для врегулювання питання мирним шляхом. Однак у судове засідання 16.04.2018 року, 11.06.2018 року, ані відповідач [PERSON], ані його представники не з'явились. Заява про зайнятість адвоката відповідача від 16.04.2018 року не підтверджується належними доказами, а тому не розцінюється, як поважна причина неявки у судове засідання 16.04.2018 року. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, що підтверджується матеріалами справи. Відзиву на позов у встановлені судом строки не подала. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідачів про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідачів та їх представників, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи. Сторони не звертались до суду з клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтями 525 - 527 ЦК України передбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ст.ст. 615, 625 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що 15 липня 2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" (в подальшому реорганізовано в Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та [PERSON] уклали договір про надання відновлювальної кредитної лінії №125СМБ/08 з урахуванням усіх додаткових угод про внесення змін до нього, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 70000 доларів США, з порядком повернення кредиту, передбаченим статтею 1 Договору кредиту зі сплатою 14 відсотків річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договором кредиту до 14 липня 2013 року або достроково у випадках, передбачених договором кредиту. 10.09.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду до Договору кредиту, за умовами якої, кредитну заборгованість реструктуризовано, шляхом зміни валюти кредитування з долару США на гривню, та встановлено нову відсоткову ставку у 9,9 % річних, збільшено термін кредитування до 09 вересня 2032 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, позивач, [PERSON] та [PERSON] уклали Договір поруки №125СМБ/08 /11 з урахуванням додаткових угод до нього, відповідно до якого відповідач [PERSON] зобов'язалась перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання зобов'язань за Договором кредиту. Свої зобов'язання, визначені Договору кредиту, позивачем виконано належним чином в повному обсязі, а саме: відкрито позичковий рахунок та надано суму кредиту готівкою. Відповідачем [PERSON] не виконуються умови Договору кредиту, порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів. Позивачем було надіслано відповідачам вимогу терміново сплатити заборгованість, проте дану вимогу відповідачами не виконано. Згідно п.3.3.8. Договору кредиту відповідач [PERSON] зобов'язався перед позивачем сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.2.4., 2.5. Договору кредиту. Відповідно до п.3.3.9. Договору кредиту відповідач [PERSON] зобов'язався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному Договором кредиту. У відповідності до п. 4.1. Кредитного договору, в разі прострочення відповідачем [PERSON], строків сплати процентів, визначених п. 2.4 Договору кредиту, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1 Договору кредиту відповідач [PERSON] сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно несплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у цей період. Неналежне виконання взятих на себе зобов'язань відповідачем [PERSON] призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 08.11.2017 року складає 421510,49 грн. та складається з: 396063,61 грн. - сума заборгованості за кредитом; 3160,32 грн. - сума заборгованості за відсотками; 13191,90 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 1215,32 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 7183,56 грн. - розмір інфляційних витрат за кредитом; 695,78 грн. - розмір інфляційних витрат за відсотками. Вказана сума підтверджується розрахунком, наданим позивачем (а.с.4-7). Контррозрахунку суду не надано. У відповідності до ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частина 2 статті 1050 ЦК України передбачає, що в разі якщо договором встановлений обов'язок позичальника повертати отриману позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась не сплаченою та сплати процентів. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України - якщо боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора позикодавця зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представником відповідача, надано копії квитанцій про часткову сплату заборгованості (а.с. 56-58), однак у призначенні платежів за вказаними квитанціями зазначено «внесення готівки на рахунки фізичних осіб (не карткові)», що не може розцінюватись судом, як погашення заборгованості за Кредитним договором №125СМБ/08, та не може бути прийнято судом як належний доказ. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідачів у солідарному порядку, заборгованості за кредитним договором в розмірі 421510,49 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 6322,66 гривень.

Outcome: approved