Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

16.06.2014 року [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду із позовом до Білоусівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про вставлення додаткового строку в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дідуся [PERSON], який помер [INFO] року в с. Білоусівка Вознесенського району. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], а [INFO] року помер її дідусь - [PERSON] Після смерті дідуся відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,36 га., що розташована в с. Білоусівка Вознесенського району Миколаївської області, яку ще за свого життя він заповідав співмешканці [PERSON], проте остання у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася, навпаки у 2010 році відмовилася від прийняття спадщини. 22.04.2014 року [PERSON] звернулася до нотаріуса Другої Вознесенської Державної нотаріальної контори з питання оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті дідуся [PERSON], який помер [INFO] року, за правом представлення, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Разом з тим, з заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк позивач до нотаріуса не зверталася, оскільки вважала, що вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, так як, після смерті діда регулярно одержувала орендну плату за земельний пай, до того ж спадщину не оформила через брак коштів, оскільки поховала обох близьких родичів. Ухвалою суду від 07.10.2014 року в якості співвідповідачів залучено [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року і відповідно до інформації зі Спадкового реєстру після її смерті спадкова справа не заводилась, тому ухвалою суду від 26.11.2014 року провадження по справі відносно зазначеного відповідача на підставі п.6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України було закрито. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі та повне підтримання позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON], посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним в позові та зазначила що спадщину не оформила належним чином через юридичну необізнаність, брак коштів, тому, що проживала в м. Миколаєві і не мала часу їздити до м. Вознесенська за оформленням спадщини, до того ж опікувалась дитиною, тому на підставі викладеного, просила задовольнити позов. Представник відповідача - сільський голова Білоусівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області Уткін І.В. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує ( а.с. 26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності зазначила, що позивачка її донька з часі смерті спадкодавця отримує орендну плату за використання земельної ділянки, сплачує податок на землю, тобто має повне право на спадщину, тому повністю визнає позов ( а.с. 62). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Другої Вознесенської Державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечувала проти задоволення позову, оскільки спадкоємець за заповітом [PERSON], яка проживала з спадкодавцем на час його смерті прийняла спадщину, що і було підставою для відмови позивачці , як спадкоємцю по закону у вчиненні нотаріальної дії ( а.с. 27). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] виданого 12.09.2003 року Білоусівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області ( а.с. 9 ). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] виданого 09.12.2003 року виконавчим комітетом Білоусівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області ( а.с. 10 ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якого входить належна йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Вознесенською райдержадміністрацією Миколаївської області 25.09.2002 року, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,36 га., що розташована на території Білоусівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.06.2010 року за заявою відповідача по даній цивільній справі - [PERSON] встановлений факт, що [PERSON] був законним сином [PERSON] З даного рішення вбачається, що відповідач -[PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, після смерті свого чоловіка [PERSON] і прийняла спадщину шляхом проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини ( а.с. 11 ). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Білоусівською сільською радою Миколаївської області 08.12.1975 року, [PERSON] є батьком позивача - [PERSON] ( а.с. 7 ), яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського МУЮ в Миколаївській області ( а.с. 8 ). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 20.11.2003 року секретарем виконавчого комітету Білоусівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, відповідно до якого заповів все своє майно [PERSON] ( а.с. 12). Як вбачається з довідки роз'яснення державного нотаріуса Другої Вознесенської Державної нотаріальної контори від 22.04.2014 року вих. № 563/02-31, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] за заповітом згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, шляхом проживання з померлим, позивач є спадкоємицею за правом представлення згідно ч. 2 ст. 529 ЦК України після смерті діда [PERSON], проте нею пропущений строк, встановлений для прийняття спадщини ( а.с. 18-19, 27 ). Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Але позивач протягом встановленого законом шестимісячного строку не виконала дій, передбачених ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, що свідчать про неприйняття нею спадщини. Частина 3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Разом з тим, поняття поважності пропуску вказаного строку є оціночним критерієм та питання щодо цього вирішується на загальних підставах та з врахуванням обставин справи. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, про що зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", а також надано роз'яснення у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦК України, на позивача покладений обов'язок доведення належними доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, в тому числі наявність поважної причини неприйняття спадщини своєчасно в передбаченому законом порядку. Проте, позивач не вказала та не підтвердила належними доказами ці обставини. Посилання останньої на правову необізнаність не може бути прийнято судом до уваги, оскільки нормативно-правові акти оприлюднюються в установленому Законом порядку, є відкритими та загальнодоступними для використання та з моменту їх оприлюднення кожна особа вважається такою, що ознайомлена та обізнана з ними. Також не може бути визнана поважною така причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як відсутність грошових коштів та вільного часу у зв'язку з доглядом за малолітньою дитиною, оскільки позивач не довела належними та допустими доказами наявність обставин, які є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, що позбавляли її можливості здійснити дії з прийняття спадщини в межах строку, визначеного ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. Твердження позивача, про те, що вона на час відкриття спадщини та в період строку встановленого для прийняття спадщини ( з [INFO] року - 07.06.2004 року ) постійно проживала в м. Миколаєві, спростовується довідкою ТОВ «Миколаївдомсервіс» від 29.08.2014 року вих. № 350, з якої вбачається, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] з 22.02.2013 року ( а.с. 36 ), що також підтверджується даними її паспорта, доказів іншого суду не надано. За таких обставин, суд на підставі ч. 4 ст. 174 ЦК України відмовляє у прийнятті визнання позову відповідачами та у задоволенні позову в цілому.

Outcome: dismissed