Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS], покликаючись на те, що вона зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS]. З 1978 року у квартирі також прописаний [PERSON], який з кінця 2008 року добровільно не проживає у ній, не приносить своїх особистих речей та не сплачує комунальні послуги. Просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] та зобов'язати районний відділ Державної міграційної служби у Львівській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, давши аналогічні пояснення, просять позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судом встановлено, що спірне житло знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з двох житлових кімнат, житловою площею 28,3 кв.м., загальною площею 42,70 кв.м. та згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку виданої ЛКП «Скнилівок» належить на праві власності Львівській міській раді, основним квартиронаймачем є [PERSON] / а.с. 5/ Також, відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 березня 2012 року у справі за позовом прокурора Залізничного району м. Львова в інтересах [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, ЛКП "Скнилівок"про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом та позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання таким, що втратив права на користування житлом зобов'язано [PERSON] та [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] та у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання таким, що втратив права на користування житлом будинком [ADDRESS] відмовлено за безпідставністю вимог. /а.с. 45/ Окрім того, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28 грудня 2012 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], Залізничного відділу ГІРФО ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, третя особа Залізнична районна адміністрація ЛМР про виселення та зняття з реєстраційного обліку відмовлено. /а.с. 49/ Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про те, що між сторонами існує тривалий, стійкий конфлікт та безпосередньо вказують на вимушену відсутність відповідача [PERSON] у спірному житловому приміщенні. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак позивач під час судового розгляду справи, не довела ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог. Окрім того, на переконання суду протокол №67 від 11 жовтня 2008 року Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, відповідно до якого [PERSON] 09 жовтня 2008 року вчинила конфлікт з відповідачем, протокол №121 від 24 листопада 2008 року Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, відповідно до якого [PERSON] допустив протиправну поведінку по відношенню до [PERSON], висновок експерта №3100 від 18 листопада 2008 року, згідно якого [PERSON] наніс відповідачу [PERSON] легкі тілесні ушкодження та пояснення відповідача у справі стверджують те, що відповідач [PERSON] поза своєю волею не проживає у оспорюваній квартирі. Також, суд вважає, що у задоволенні позовної вимоги щодо зобов'язання Залізничного районного відділу Державної міграційної служби у Львівській області зняти відповідача з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] слід відмовити, оскільки зі змісту ст. 3 ЦПК України випливає, що кожна особа має право звернутися до суду лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та потреба в такому захисті виникає тоді, коли зазначені права порушені, невизнаються чи оспорюються іншими особами, натомість позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що вона зверталася до Залізничного районного відділу Державної міграційної служби у Львівській області з проханням зняти відповідача з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] та їй було, у будь-якій формі, у цьому відмовлено. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову не знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed