Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

У серпні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12.10.1999 року, запис № 496, після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ", стягнути з відповідача сплачену суму судового збору - 840,80 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 12.10.1999 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку. Сімейне життя з відповідачем не склалось, сторони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя. Не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння один до одного. Шлюб фактично припинив існування та має формальний характер. 17.09.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 05.11.2020 року позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у розумінні ст. 130 ЦПК України, жодних заяв на адресу суду не находило, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 12.10.1999 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Палацом урочистих подій Олександрійської міської ради Кіровоградської області, запис № 496. Від спільного проживання народилась донька - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає по [ADDRESS] з 16.02.2005 року. Сторони у справі мають різні зареєстровані адреси проживання. Вказані обставини підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позову в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved