Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

14 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства, виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] у позовній заяві посилається на те, що 07 березня 2007 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі РАЦС Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис № 11. Після реєстрації шлюбу близько одного року сторони проживали в смт. Рокитне, а у 2008 року виїхали на постійне місце проживання в Чернігівську область. Восени 2013 року позивач приїхав в смт. Рокитне на похорони матері [PERSON] і до відповідачки не повернувся. У вересні 2017 року [PERSON] зателефонувала позивачу і повідомила, що вона створила нову сім»ю, проживає з іншим чоловіком і що вона вагітна. 15 листопада 2017 року відповідачка народила сина [PERSON] в свідоцтві про народження якого батьком записала позивача [PERSON]. Посилаючись на ті обставини, що позивач з осені 2013 року і до народження дитини 15.11.2017 року з відповідачкою спільно не проживав, за вказаний період жодного разу не їздив у Чернігівську область в інтимних стосунках з [PERSON] не перебував, а тому вважає, що не являється батьком дитини, яку народила [PERSON] в зв»язку з чим просить суд виключити відомості про його батьківство з актового запису № 471 від 17.11.2017 року та зобов»язати відділ РАЦС внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] та видати нове свідоцтво про народження на ім»я [PERSON] Позивач в судове засідання не з»явився, однак надіслав письмову заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі при цьому зазначає, що він не являється батьком дитини [PERSON], оскільки спільно з нею тривалий час не проживав в інтимних стосунках не перебував. Відповідачка в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала та підтвердила, те що позивач не являється батьком її дитини [PERSON] Суд, вислухавши пояснення відповідачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 березня 2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 11, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнівського району Рівненської області. (а.с. 7) Відповідно до повторного Свідоцтва про народження [PERSON] І-ГЮ № 288812 від 06.12.2017 року [PERSON] народився 15 листопада 2017 року, де у відомостях про батьківство батьком дитини записано [PERSON], матір'ю [PERSON], про що в книзі записів актів цивільного стану про народження зроблено відповідний запис 17 листопада 2017 року №471. У відповідності до статей 122,123 СК України батько і мати дитини, які знаходяться в зареєстрованому шлюбі між собою, записуються батьками дитини у Книзі реєстрації народжень на підставі свідоцтва про шлюб відповідно до Правил реєстрації актів цивільного стану від 18 жовтня 2000 року, зі змінами. Відповідно до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126, і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. До вимоги батька про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до вимог п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Отже, оспорювання батьківства може мати місце коли чоловік, який дізнається із листів, листів друзів, родичів, інших достовірних джерел, що він не є батьком дитини, яка зареєстрована на його ім'я, у тому випадку, коли одержав висновок генетичної експертизи. Суд бере до уваги, що у тому випадку, якщо особа, яка зареєстрована батьком у такому порядку оспорює своє батьківство, то на неї покладено обов'язок доводити, що вона не є батьком дитини. В судовому засіданні було роз'яснено право на проведення судової молекулярно -генетичної експертизи щодо встановлення батьківства, однак відповідачка вважає за не потрібне проведення даної експертизи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, саме позивач повинен доводити, що він не є батьком дитини, оскільки сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Крім того позивач повинен це доводити належними та допустимими доказами. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, беручи до уваги, що надання у даній категорії справи доказів про те, що позивач не є батьком дитини, є обов'язкове проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, яка проводиться саме позивачем, та саме експертний висновок щодо відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною є належним доказом по справі і підставою для виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини, тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача та вимушений в позові відмовити за недоведеністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в задоволені позовних вимог, то судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed