Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом вказуючи, що [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. 13.01.2009 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. 07.04.2009 року рішенням Володарсько-Волинського районного суду з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини заробітку. Відповідач жодного разу не сплачував аліменти на утримання сина, з сином не зустрічається, не намагається його побачити, ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню сина. Позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та визначити місце проживання сина разом з нею. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та дала пояснення по суті заявленого позову. Відповідач за останнім місцем проживання неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення, однак в судове засідання не прибув, причину неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, до суду направив заяву про розгляд справи без їх участі, позов визнає. Прокурор висловив думку про відсутність підстав для позбавлення батьківських прав відповідача, так як питання виконання батьківських обов'язків відповідача орган опіки та піклування не розглядав, місце знаходження відповідача не відомо, навмисних дій відповідача щодо невиконання батьківських обов'язків не доведено. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивачку, враховуючи висловлену думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до статті 164 ч.1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. - 2 - В судовому засіданні встановлено, що сторони розірвали шлюб 13.01.2009 року, їх спільний син [PERSON] залишився проживати з матір'ю. Після розірвання шлюбу відповідач не виконує своїх обов'язків по вихованню сина, а саме не відвідував дитячий садочок, навчальний заклад де знаходиться його син, з дитиною взагалі не спілкується, аліментів не сплачує, за подання державного виконавця ухвалою Володарсько-Волинського районного суду від 18.09.2009 року [PERSON] оголошений в розшук. На вимогу суду орган опіки і піклування при виконкомі Іршанської селищної ради у своєму висновку вказав, що доцільність позбавлення батьківських прав громадянина Грузії [PERSON] не можливо, у зв'язку з його відсутністю та невідомим місцем проживання. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВС України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і допускається лише при наявності вини в діях батьків і належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав. Посилання позивачки на фактори, які можна розцінювати як ухилення відповідача від вихонання дитини самі по собі не дають підстав для висновку щодо свідомого нехтування відповідачем своїх обов'язків. Позивачка, не довели та не надали суду доказів, в чому полягає захист інтересів неповнолітнього [PERSON] шляхом позбавлення його батька батьківських прав. З огляду на наведене суд, враховуючи відсутність навмисних дій відповідача щодо ухилення його від виконання батьківських обовязків, а також що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який не відповідає інтересам дитини, приходить до висновку щодо відсутності підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Вимога позивачки про визначення проживання сина разом з нею є безпідставною, так як син [PERSON] після розірвання шлюбу постійно проживає з матір'ю і спору між сторонами на даний час щодо місця проживання дитини немає.

Outcome: dismissed