Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна житлової квартири укладений 10.01.2018 року на ДП «Сетам», відповідно до якого [PERSON] придбала житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]; визнати недійсним акт про реалізацію предмета іпотеки, затверджений начальником [PERSON] ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області [PERSON] 31.01.2018 року про придбання [PERSON] на прилюдних торгах житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно видане 24.03.2018 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] за р. №522. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві приватної власності належала житлова квартира, розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 7/4 (вул. Мелешкіна до перейменування). 10.09.2004 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та Позивачем було укладено кредитний договір №011/03-03/700/4, відповідно до умов якого йому було надано кредитні кошти на споживчі цілі. 22.02.2008 року відповідно до умов укладеного кредитного договору №011/03-03/700/04 від10.09.2004 року, йому було видано транш кредиту в сумі 20\~000 дол. США, також на споживчі цілі придбання автомобіля. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між ним та банківською установою було укладено договір іпотеки нерухомого майна двокімнатної квартири, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 7/4. У звязку із невиконанням належним чином умов кредитного договору щодо повернення кредиту, у звязку із фінансовими проблемами, ростом курсу американського долару, банк почав вимагати дострокового виконання умов кредитного договору у повному обсязі. Потім, на підставі заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30.04.2014 року з нього на користь ПАТ «[PERSON] банк Аваль» стягнено 25\~284,90 дол.США, еквівалентних 202\~102,21 грн. та витрати по судовому збору у розмірі 2\~012,02 грн. Також зазначає, що в іпотеку в якості забезпечення зобовязань Позивачем надавалась житлова квартира, в якій він мешкає, яка є його єдиним та постійним місцем проживання. У звязку із чим враховуючи вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» і враховуючи те, що квартира є єдиним місцем проживання він сподівався, що звернення стягнення на предмет іпотеки не відбудеться до зняття мораторію на відчуження. На початку квітня 2018 року в належну йому квартиру зявилась [PERSON] та повідомляла, що вона є власником квартири та надала копії свідоцтва, виданого 24.03.2018 року приватним нотаріусом [PERSON] за р.№522, згідно якого [PERSON] придбала квартиру на електронних торгах із продажу арештованого майна належну йому квартиру. Виходячи з аналізу правої природи реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника на яке звернуто стягнення до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту прилюдних торгів є оформлення договірних відносин купівлі-продажу на публічних торгах, тобто є правочином. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону. Враховуючи, що державним виконавцем не було враховано вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» вважаю, що прилюдні торги, акт про прилюдні торги, свідоцтва про право власності та договорів купівлі-продажу повинні бути визнанні недійсними, на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України. Позивач та його представник у судовому засідання позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Представник відповідача ПАТ "[PERSON] Аваль" [PERSON] просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області заперечувала щодо задоволення позовних, надала письмовий відзив, згідно якого просить у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав викладених у відзиві та зазначила, що з 13.09.2016 року по 29.03.2018 року на примусовому виконанні у відділі перебувало ВП №52190685 з виконання виконавчого листа №2/214/764/14 від 13.10.14 виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення боргу в сумі 204\~114,23 грн. із [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль». Державним виконавцем відповідно до вимог ст.ст. 50, 51, 61 ЗУ «Про виконавче провадження» звернуто стягнення на майно боржника, а саме: двокімнатну квартиру, розташовану на першому поверсі 2-х поверхового будинку загальною площею 51,5 кв.м. за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого (Мелешкіна)[ADDRESS]. На виконання ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» та враховуючи заяву стягувача від 17.05.2017 року за вх. №3082/13.13-46/6 державним виконавцем 15.08.2017 року виходом за адресою майна боржника складено постанову про опис й арешт майна боржника, якою накладено арешт на вище зазначену квартиру. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження за вих. №13.13-47/14452. Також, звертає увагу суду, що жодних дій спрямованих на виключення майна з-під арешту боржником не вчинялось. Також зазначає, що обовязковою умовою, яка не допускає звернення стягнення на іпотечне майно, є використання нерухомого житлового майна, як постійне місце проживання позичальника за умови, що у позичальника у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Так, при підготовці заявки на реалізацію майна боржника (предмет іпотеки) державним виконавцем отримано 22.11.2017 року інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відносно [PERSON], згідно якої йому належить наступне майно: квартира [ADDRESS] (Мелешкіна) у місті Кривий Ріг; частка квартири [ADDRESS]. З огляду на той факт, що боржник у власності має інше нерухоме майно житлове майно, державним виконавцем 22.11.2017 р. до ДП «Сетам» направлена заявка не реалізацію предмету іпотеки квартира [ADDRESS] за ціною визначеною субєктом оціночної діяльності 210897,00 грн. Боржником жодного документу виконавчого провадження (постанову чи акт державного виконавця) відповідально до ч.3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» оскаржено в установлений законом строк не було, всі постанови винесені за ВП №52190685 є чинними. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 10.09.2004 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №011/03-03/700/4 , згідно з яким позичальник отримав кредит в сумі 8 000 дол. США у вигляді окремих траншів на споживчі цілі. Умови видачі, розмір, термін, призначення і процентна ставка кожного траншу Кредиту встановлюється і оформлюється «Договорами про видачу траншу Кредиту» (а.с. 18-19). 22.02.2008 року було укладено Договір про видачу траншу №М014/03-03/104 на основі Кредитного договору №0111/03-03/700/04 від 10.09.2004 р., згідно умов якого [PERSON] отримав споживчий кредит у сумі 20\~000дол. США , із сплатою 13,75 % річних строком на 60 місяців та з погашенням відповідно до Графіка погашення (Додаток №1), що є невідємною частиною Договору (а.с. 20-22) На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10.09.2004 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира загальною площею 51,5 кв.м, що знаходиться у м. Кривому Розі, вул. Мелешкіна (після перейменування [PERSON])[ADDRESS] (а.с.23-25) та належить останньому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2002 року (а.с.26). У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 04 липня 2013 року утворилась заборгованість\~\~у розмірі 25\~284,90 дол. США, що еквівалентно 202102,21 грн., яка складається із: 17\~936,63 дол. США прострочений кредит; 4399,72 дол. США несплачені відсотки; 2948,55 дол. США нарахована пеня, яку було стягнуто рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №214/8199/13-ц (провадження 2/214/764/14) від 30.04.2014 року та судовий збір у розмірі 2012,02 грн. (а.с. 16-17). На підставі вище вказаного рішення було видано виконавчий лист № 2/214/764/14, який з 13.09.2016 року перебував на виконанні у [PERSON] ВДВС міста Кривий Ріг Головного територіальної управління юстиції у Дніпропетровській області. На виконання ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» та враховуючи заяву стягувача (а.с. 64-66) державним виконавцем 15.08.2017 року виходом за адресою майна боржника складено постанову про опис й арешт майна боржника, якою накладено арешт на квартиру загальною площею 51,5 кв.м, що знаходиться у м. Кривому Розі, вул. Мелешкіна (після перейменування [PERSON])[ADDRESS]. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження за вих. №13.13-47/14452 (а.с. 67-69). [PERSON] було направлено повідомлення про оцінку мана за вих. 13.13-47/20152 на дві адреси: вул. Володимира Великого, 7/4 та вул. Качалова, 34/2, згідно зазначено, що субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання «Центр експертного дослідження» була проведена експертна оцінка арештованого майна боржника, було надано письмовий звіт про оцінку майна боржника, вартість вище вказаної квартири склала 210\~897,00 грн. та розяснення право оскарження звіту про оцінку майна у судовому порядку (а.с. 70-71) . При підготовці заявки на реалізацію майна боржника (предмет іпотеки) державним виконавцем 22.11.2017 року отримано інформаційну довідку №104363699 від 20.11.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно [PERSON]В, згідно якої Позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] (після перейменування [PERSON] великого) у м. Кривому Розі та на праві спільної сумісної власності кватира №2 у будинку 34 по вул. Качалова, у м. Кривому Розі (а.с. 72-76). Відповідно до частини 1\~статті 16 ЦК України\~особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Згідно із частиною 2 статті\~16, статті\~215 ЦК України\~одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами 1-3, 5, 6\~статті 203 цього Кодексу. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Таким чином, ураховуючи, те що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статі\~203,\~215 ЦК України). Підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням. Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених\~Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна, тощо (статті\~18,\~24-27,\~32,\~33,\~55,\~57\~цього\~Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, частина 7 статті 24, частина 4 статті 26, частина 3 статті 32, частина 3 статті 36, частина 2 статті 57, статті 55, 85 Закону). Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Аналогічні висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року, справа № 6-116цс12. Як зазначено вище, позивач вважає торги недійсними через порушення вимог\~Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державним виконавцем не були враховані вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». 07 червня 2014 року набрав чинності\~Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з яким протягом дії цього\~Закону\~не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із\~статтею 4 Закону України «Про заставу»\~та/або предметом іпотеки згідно із\~статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільнення від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений\~Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не позбавляє кредитора права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) зазначене майно. Разом з тим, судом встановлено, що згідно інформаційної довідки №104363699 від 20.11.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно [PERSON]В, згідно якої Позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] (після перейменування [PERSON]) у м. Кривому Розі та на праві спільної сумісної власності кватира №2 у будинку 34 по вул. Качалова, у м. Кривому Розі (а.с. 72-76), тобто квартира [ADDRESS] (після перейменування [PERSON]) у м. Кривому Розі, тому спірна квартира є не єдиним нерухомим майном Позивача. Крім того, факт постійного проживання позивача у спірній квартирі жодним належним доказом не підтверджено, так наданий акт складений зі слів су сусідів не містить найменування вулиці на якій проживає [PERSON] та вказує, що [PERSON] проживає в даний час - 11.04.2018 року (а.с. 11). Головною умовою, яка підлягає встановленню судами при вирішені позовів про визнання недійсними прилюдних торгів, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Тому посилання позивача на порушення відповідачем [PERSON] ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області вимог Закону України Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є безпідставними і не дає підстав суду для визнання прилюдних торгів недійсними. У звязку\~із відмовою\~у визнанні недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна житлової квартири укладений 10.01.2018 року на ДП «Сетам», відповідно до якого [PERSON] придбала житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], слід також відмовити у визнанні недійсним акту про реалізацію предмета іпотеки, що затверджений начальником [PERSON] ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області [PERSON] 31.01.2018 року про придбання [PERSON] на прилюдних торгах житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно видане 24.03.2018 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] за р.№522, оскільки вони є похідними. Крім того, відповідно до ч. 9 у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову, у звязку із чим слід скасувати арешт накладений ухвалою Саксаганського районного суд м. кривого [PERSON] області від 02.05.2018 року у вигляді заборони [PERSON], інн [NUMBER], зареєстрованої за адресою: [INFO], вчиняти будь-які дії, повязані із розпорядженням майновими правами на квартиру [ADDRESS] (а.с. 38 ). Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у звязку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed