overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

у червні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11.10.2003 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть з квітня 2015 року. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між ним та відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивач свій позов підтримав, просив його задовольнити. У наданий судом строк на примирення врегулювання сімейних відносин не відбулося. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, вважає за доцільне шлюб розірвати. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 11.10.2003 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Хорошківською сільською радою Лубенського району Полтавської області зроблено актовий запис № 2. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 090108, виданого 11.10.2003 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії І-КЕ №046159 від 29.05.2007 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу -шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони мають різні характери та погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують, у наданий судом строк на примирення врегулювання сімейних відносин не відбулося, а отже подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб укладений між сторонами розірвати. Після розірвання шлюбу відповідачу за її бажанням залишити прізвище "Дорошенко". Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

у червні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2007 року, актовий запис № 1225. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем через протилежні погляди на сімейне життя.\~У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між ним та відповідачем розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання зявилася, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: судом установлено, що 12.08.2007 між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 1225. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 033438, виданого 12.08.2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 137551 від 13.05.2011. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу -шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини вони не підтримують, що свідчить про те, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, сімя фактично розпалася, подальше спільне життя суперечитиме їх інтересам. Спір про місце проживання доньки між сторонами відсутній. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище "Рибіна". Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,6 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

у червні 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2013 року, актовий запис № 984. Від шлюбу мають доньку [PERSON],[INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на шлюб. сімю, постійним виникненням сварок, свідком яких нерідко стає дитина, шлюбні відносини не підтримують. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивач свій позов підтримала, просила його задовольнити. Строк для примирення просить не надавати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення, строк для примирення просить не надавати. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 10.08.2013 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 984. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 110597, виданого 10.08.2013 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №187081 від 10.01.2014 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу -шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини вони не підтримують, строк на примирення наполягають не надавати, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище "Грекова". Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

У червні 2015 року позивачка звернулась до суду з зазначеною вище позовною заявою, посилаючись на те, що 27.06.1992 року між нею та відповідачем, в будинку урочистих подій м. Одеси було зареєстровано шлюб, актовий запис № 754. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та при розірванні шлюбу змінити її прізвище з [PERSON] на її дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з"явилась, але звернулась до суду з заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 27.06.1992 року між сторонами, в будинку урочистих подій м. Одеси було зареєстровано шлюб, актовий запис № 754. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

У червні 2015 р. ПАТ «Дельта-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 12043,38 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в позовній заяві надав згоду на розгляд справи за його відсутності і розгляд справи заочно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 19 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON]., на підставі заяви останнього № 001-14518-190213, за яким Банк надав Клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії в розмірі та встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000,00 грн. строком Ліміту Кредитної лінії 364 календарних дні (п.п. 2.1., 2.2). Процентна ставка за користування відновлювальною кредитною лінією встановлюється 0,0001 % річних, відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток (п. 1.6.1). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530,598,599 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до розрахунку позовних вимог, станом на 05 червня 2015 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 12118,38 грн., яка включає в себе: 5995,61 грн. заборгованості по кредиту, 3022,12 - прострочене тіло кредиту, 3025,65 грн. відсотки, пеня 75,00 грн. (а.с.6). Разом з тим, виходячи з позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість лише на суму 12043,38 грн. без врахування суми пені (а.с. 2). Оскільки суд розглядає позовні вимоги в пред'явлених межах, то ці вимоги з огляду на вищезазначене підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає розрахунок обґрунтованим і позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на заявлену суму - 12043,38 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

У червні 2015р. позивач в інтересах неповнолітніх дочок звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №4 по вул.Крилова,11 в м.Миколаєві, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що діти є власниками квартири, у якій відповідач, її колишній чоловік, залишається зареєстрованим, але в ній не проживає з 2013р. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини, на необхідність оплати комунальних послуг за відповідача через наявність його реєстрації у квартирі. Відповідач у встановленому порядку повідомлявся про час і місце судового розгляду, до суду не зявився. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є спільною частковою власністю дітей позивача неповнолітніх дочок [PERSON], [PERSON], що підтверджується наявними в справі копіями витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.06.2013р. Також, за вказаною квартирою сторони мають реєстрацію свого місця проживання, що підтверджується даними довідки ЖКП ММР "Бриз" ЖЕК №3, даними органу реєстрації за запитом суду. Згідно твердженням позивача та показам свідків [PERSON], [PERSON] відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає більше двох років. Відповідно до ст.ст.150,156 Житлового кодексу України, ст.ст.383,405 Цивільного кодексу України власник житла (будинку, квартири) має право користування ним та не втрачає його навіть при відсутності в ньому певний час. Разом з тим, члени сімї власника житла, які не є власниками житла, але проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом, та втрачають таке право у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. За таких обставин суд приходить до висновку, що підстав для збереження за відповідачем права користування житлом, яке є власністю неповнолітніх [PERSON], [PERSON] не має, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, шлюбні відносини припинені з березня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивач просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач та його представник не з'явились, при цьому подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду справи 27.10.2016 був повідомлений у порядку ч. 9 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України, через оголошення у пресі, а саме: газеті "Рідне Прибужжя" № 40 від 06.10.2016 року. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд ухвалив розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого. 20 березня 2013 року сторони уклали шлюб. [INFO], до реєстрації шлюбу, у сторін народився син [PERSON]. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили у березні 2015 року, після чого проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України ) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10 грудня 2008 року вона уклала шлюб із відповідачем, зареєстрований Паланською сільською радою Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 18. Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, вони перестали розуміти один одного, тому їх сім'я фактично розпалась та примирення між ними неможливе. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після набрання рішенням законної сили просить присвоїти їй дівоче прізвище - [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу за її позовом розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи його було повідомлено відповідно до вимог ст. 75 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, тому дана справа підлягає розгляду на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 10 грудня 2008 року був укладений шлюб, зареєстрованийвідділом дежавної Паланською сільською радою Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 18 (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Паланської сільської ради Томашпільського району Вінницької області у сторін є син [PERSON], [INFO] (а.с.8). Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в на кориристь позивача 551,20 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

У червні 2016 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальної справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, [PERSON] звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що з відповідачем за даним позовом він знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 11 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 458. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені у звязку з постійними сварками та втратою взаємних почуттів. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше збереження їхньої сімї є неможливим та просто недоцільним. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання відповідач суду не надала. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні зясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved