Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

03.07.2017 року ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернувся до Марківського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит №10/Зд/08 від 25.01.2008. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит №10/Зд/08 від 25.01.2008 року, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 152 187 (сто пятдесят дві тисячі сто вісімдесят сім) грн. 00 коп. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати, повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 15,2 % річних. Кредит надано готівкою одноразово строком на 240 (двісті сорок) місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 25.01.2028 на придбання квартири. Згідно п.п. 1.5 -1.6.1.3 Кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати проценти та проводити погашення Кредиту щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, ануїтетними платежами у сумі 2026,51 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за Кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 06.06.2017 року за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість в розмірі 228 644,03 грн. яка складається із: - борг по кредиту строковий в розмірі 139543,15 грн.; - відсотки за користування Кредитом з 02.08.2014 по 06.06.2017 в розмірі 63980, 91грн.; - інфляційні витрати Банку з вересня 2013 року по квітень 2017 за прострочення сплати Кредиту в розмірі 3029,25 грн.; - інфляційні витрати Банку з вересня 2014 року по квітень 2017 за просрочення сплати відсотків за користування Кредитом в розмірі 18760,91 грн.; - три проценти річних за прострочення сплати Кредиту з 02.09.2013 по 06.06.2017 в розмірі 478,57 грн.; - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом з 02.09.2013 по 06.06.2017 в розмірі 2\~803,16 грн.; - пеня за прострочення сплати Кредиту з 01.11.2013 по 11.04.2014 в розмірі 5,33 грн.; - пеня за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом з 01.11.2013 по 11.04.2014 в розмірі 42,75 грн. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за договором про іпотечний кредит було укладено договір поруки від 25.01.2008 року з [PERSON] За договорами поруки поручитель поручився перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником. В судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судові засідання, призначені на 05.09.2017, 21.09.2017 не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином шляхом опублікування оголошень на офіційному веб-порталі «Судова влада України» на сторінці Марківського районного суду Луганської області, оскільки відповідачі зареєстровані на тимчасовоокупованій території України куди підприємством поштового звязку «Укрпошта» не здійснюється доставка поштової кореспонденції. Відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. 21.09.2017 року, згідно зі\~ст.225 ЦПК України, без виходу суду до нарадчої кімнати,\~постановлено ухвалу про заочний розгляд справи з занесенням до журналу судового засідання. В силу положень ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит №10/Зд/08 від 25.01.2008 року, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 152 187 (сто пятдесят дві тисячі сто вісімдесят сім) грн. 00 коп. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати, повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 15,2 % річних. Кредит надано готівкою одноразово строком на 240 (двісті сорок) місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 25.01.2028 на придбання квартири (а.с.10-11). Згідно п.п. 1.5 -1.6.1.3 Кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати проценти та проводити погашення Кредиту щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, ануїтетними платежами у сумі 2026,51 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за Кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. \~Відповідач вчасно не виконував свої зобов'язання згідно кредитного договору, тому станом на 06.06.2017 року за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість в розмірі 228644,03 грн. яка складається із: - борг по кредиту строковий в розмірі 139543,15 грн.; - відсотки за користування Кредитом з 02.08.2014 по 06.06.2017 в розмірі 63 980, 91грн.; - інфляційні витрати Банку з вересня 2013 року по квітень 2017 за прострочення сплати Кредиту в розмірі 3029,25 грн.; - інфляційні витрати Банку з вересня 2014 року по квітень 2017 за просрочення сплати відсотків за користування Кредитом в розмірі 18 760,91 грн.; - три проценти річних за прострочення сплати Кредиту з 02.09.2013 по 06.06.2017 в розмірі 478,57 грн.; - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом з 02.09.2013 по 06.06.2017 в розмірі 2\~803,16 грн.; - пеня за прострочення сплати Кредиту з 01.11.2013 по 11.04.2014 в розмірі 5,33 грн.; - пеня за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом з 01.11.2013 по 11.04.2014 в розмірі 42,75 грн. Виконання позичальником зобовязань за іпотечним договором №10/3д/08 забезпечено договором поруки укладеним між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого Філії-Луганського міського відділення №7511 ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] від 25.01.2008 року (а.с.16). Відповідно до п.1 цього договору поручитель зобовязався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником своїх зобовязань за іпотечним кредитом від 25 січня 2008 року №10-3д/08, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Пунктами 3.1, 3.2 було погоджено, що поручитель відповідає по зобов'язаннях за договором про іпотечний кредит перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник при цьому солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання за договором про іпотечний кредит не будуть виконані. Крім того п.4.1, договору поруки визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за договором про іпотечний кредит, а в п.4.2 вказано, що порука припиняється, якщо Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання Зобовязань за Договором про іпотечний кредит від 25 січня 2008 року не предявить вимоги до поручителя. Суд вирішуючи спір по суті заявлених вимог використовує наступні норми процесуального та матеріального права виходячи при цьому з наступного. Відповідно до статей\~10,\~11 ЦПК України\~сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків встановлених цим кодексом. \~Відповідно до ч.1\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст.526,527,530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Згідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається в силу\~ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання вказано в ч.2\~ст.615 ЦК України. Відповідно до\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбачено\~ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до\~ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно\~ст. 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого з 01.07.2014 виникла заборгованість, яка станом на 06.06.2017 складає 228644,03 грн. Щодо вимог про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних згідно ст.625\~ЦПК України, суд виходить з наступного. Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України\~встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року розяснено, що зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша\~статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях\~599-601,\~604-609 ЦК України. Відповідно до\~ст.629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. За положеннями\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок включаються й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань»). Згідно рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у\~листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині втрат від інфляції. Щодо вимог позивача про стягнення боргу в солідарному порядку, суд виходить з наступного. Відповідно до положень\~ст. 546-548 ЦК України\~виконання зобов'язання у тому числі такого, що виникає із договору, може забезпечуватись письмовим договором поруки. В забезпечення виконання зобов'язань за договором про іпотечний кредит №10/3д/08 від 25.01.2008р. між [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України»\~\~укладено договір поруки (а.с.16). Відповідно до\~ст. 553 ЦК України\~під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається. Отже, порука є одним із способів забезпечення зобов'язань при укладенні кредитних договорів та має зобов'язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобов'язання та про договори. Відповідно до ч.2\~ст.554 ЦК України\~поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч.4\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Сторони в договорах поруки погодили зокрема в п.п.4.1, 6.3, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором. Згідно з ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється,\~якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.\~Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В даному випадку згідно з п. 1.2 Договору № 10/3д/08 від 25.01.2008 іпотечний кредит надавався на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 25.01.2028 року при цьому було погоджено , що позичальник зобов'язаний щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти ануїтетними платежами в сумі 2026,51 грн., шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з лютого 2008 року на відповідні позичкові рахункт Позичальника. Згідно розрахунку заборгованості остання сплата за договором про іпотечний кредит №10/3д/08_199 від 25.01.2008\~відбулася 02.06.2014 року, а заборгованість за договором виникла з 01.07.2014. Вказівка в умовах договорів поруки про їх дію до повного виконання зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст.\~251, ч. 4 ст.\~559 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Це узгоджується і з п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де вказано, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам\~статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Крім того дане підтверджується і правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 21.05.2012 у справі № 6-68цс11, де вказано, що умови договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4\~статі 559 ЦК України\~припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Таким чином, позовні вимоги щодо солідарного стягнення з відповідача задоволенню не підлягають. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Згідно зі\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем платіжним дорученням від 20.06.2017 був сплачений судовий збір у сумі 3429,66 гривень, а тому він підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial