Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

03.07.2020 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] із позовом до АТ «ПУМБ» про стягнення безпідставно набутих коштів та моральної шкоди, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь 34\~914,71 грн. у якості повернення сплачених комісій, відсотків та інших платежів, що не були зазначені в кредитному договорі, 4000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди, а також 2\~959,44 грн. у якості повернення майна, набутого відповідачем за її рахунок без достатньої правової підстави за неукладеним договором. У своїй заяві позивач посилається на те, що 11.06.2012 нею до АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого з 14.03.2015 є відповідач, було надано пропозицію укласти Договір карткового рахунку, відповідно до умов якої Банком було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та видана картка № [NUMBER] з датою закінчення строку її дії 02/2014. 13.11.2017 позивачем було отримано від відповідача письмову вимогу (повідомлення) щодо розміру заборгованості станом на 08.11.2017, з вимогою виконання зобов`язань. Позивач вважає, що оскільки такий Договір карткового рахунку № [NUMBER] не містить детального розпису загальної вартості кредиту, дати видачі кредиту, строку надання кредиту, строку дії договору, дати укладення (акцепту) договору, графіку платежів, а отже сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору та договір як такий не відбувся, тобто не був укладений. Позивач вважає, що відповідач безпідставно стягнув з неї платежі, які не були передбачені кредитним договором, а саме: комісія за обслуговування єдиного рахунку у розмірі 120 грн.; страхові платежі у розмірі 30\~162,18; комісійні винагороди за обслуговування овердрафту в розмірі 1966,25 грн.; комісійні винагороди за обслуговування (щомісячні комісії та/або плата за моб. банкінг) у розмірі 2160,43 грн.; інші комісії, що не передбачені договором у розмірі 505,85 грн. Вищезазначені дії відповідача є порушенням прав споживача, що прямо визначено абз. 2 ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», у зв`язку з чим позивач просить стягнути вищезазначені платежі з відповідача на її користь. Крім того позивач вважає, що вона зазнала витрат немайнового характеру, що спричинені наданням свідомо недостовірної чи неповної інформації про умови кредитування, що потягло за собою неукладення договору та неправомірні діяння банку щодо розголошення її особистих даних, що становлять банківську таємницю стороннім юридичним особам, зокрема ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн Ел.Ел.Сі», ТОВ «Вердикт Колекшн» та ТОВ «Юридична фірма «Дельта М», які вчиняли дії направлені на повернення позивачем боргу за кредитним договором. Внаслідок таких дій позивач втратила можливість приймати правильні рішення, продовжувати звичайний для неї спосіб життя. Моральні збитки позивач оцінює у розмірі 4000 грн., які повинні бути стягнуті з відповідача внаслідок порушення її прав як споживача. Позивач також зазначила, що оскільки кредитний договір між нею та відповідачем не укладався, то й грошові кошти в загальному розмірі 2959,44 грн., стягнуті з неї за умовами такого договору, повинні бути їй повернуті на підставі ст.. 1212 ЦК України, як безпідставно набуте банком майно. Зазначені кошти складаються з комісії за обслуговування овердрафту, передбаченою п. 4.8 Договору, у розмірі 2341,61 грн., що стягнуті з неї з 25.09.2012 по 13.02.2015 та страхової премії, передбаченої п. 3.3 Договору, у розмірі 617,83 грн., що стягнуті з неї з 23.08.2012 по 13.02.2015. 07.08.2020 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 28.10.2020\~ухвалою судді\~Петриківського районного\~суду Дніпропетровської\~області підготовче провадження\~було закрите, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься письмове клопотання позивача з клопотанням розглянути справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача по справі - АТ «ПУМБ», будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву чи будь-які інші клопотання на адресу суду не надходили. Правом подачі відзиву не скористався. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог\~ст. 281 ЦПК України\~заочний розгляд справи. Суд,\~дослідивши письмові\~докази в\~їх сукупності,\~вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 11.06.2012 року позивач [PERSON] підписала пропозицію укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферту) № 26257018864535, відповідно до якої вона запропонувала АТ «Банк Ренесанс Капітал» укласти з нею договір страхування та договір карткового рахунку (а.с. 23-24). Відповідно до вказаної оферти відповідач пропонував укласти з ним договір строком на 24 місяці, встановивши йому ліміт овердрафту в розмірі 1000 грн. з платою за користування овердрафтом в розмір 36% річних. Комісію за обслуговування Овердрафту встановити в розмірі 2%. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 641 ЦПК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно ч. 2 ст. 642 ЦПК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. З виписки по рахунку [PERSON] за договором № 26257018864535 слідує, що ПАТ "Банк Ренесанс Капітал" свої зобов`язання зазначені в пропозиції укласти договір карткового рахунку щодо надання ліміту овердрафту виконало, про що свідчать здійснені позивачем фінансові операції з купівлі товарів та зняття готівки з банкоматів.(а.с. 31-36). Однак, позивач вважає Договір карткового рахунку № [NUMBER] неукладеним, посилаючись на те, що його сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору. Разом з тим, згідно з положеннями ППВСУ № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», визначення договору як неукладеного може бути на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. З висновку, що зазначений в постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року (провадження № 61-15217св19) у справі № 456/2946/17, слідує, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону та залежно від встановлених обставин вирішити питання щодо наслідків його часткового чи повного виконання сторонами. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини фактичного виконання умов Договору карткового рахунку № [NUMBER] , які виразилися в наданні ПАТ "Банк Ренесанс Капітал" кредитних коштів у вигляді встановленого ліміту овердрафту та у використанні цих коштів позивачем на власні споживчі потреби, суд приходить до висновку, що твердження позивача про не укладення вищезазначеного договору є безпідставними. Позивач стверджує, що відповідач безпідставно стягнув з неї платежі, які не були передбачені кредитним договором в загальній сумі 34\~914,71 грн. Для вирішення питання, чи були у відповідача законні підстави для стягнення даних платежів, суд має встановити наявність доказів, що підтверджують сам факт здійснення зазначених стягнень. Згідно з ч.6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2\~ст. 78 ЦПК України\~передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача платежів, які не були передбачені кредитним договором, посилається на виписку по рахунку [PERSON] за договором № [NUMBER] (а.с. 28-36) та історію операцій по картковому рахунку № [NUMBER] (а.с. 37-39). Разом з\~тим,\~з вищезазначених\~доказів не\~можливо встановити\~які саме\~сплачені позивачем\~кошти йшли\~на погашення\~основного зобов`язання\~та платежів\~передбачених договором,\~а які\~на погашення\~платежів,\~про які\~позивач зазначає\~як такі,\~що не\~передбачені договором,\~а саме\~на погашення\~комісії за\~обслуговування єдиного рахунку, страхових платежів, комісійних винагород за обслуговування овердрафту та за обслуговування (щомісячні комісії та/або плата за моб. банкінг), інших комісій, що не передбачені договором, загальний розмір яких за твердженням позивача складає 34\~914,71 грн. Інших належних та допустимих доказів, за допомогою яких суд би мав змогу встановити загальну суму сплачених позивачем коштів за кредитним договором та чітко відокремити з них ті кошти, які відповідач використав для погашення вищезазначених платежів, суду не надано, клопотань про їх витребування не заявлено. У зв`язку з вищезазначеним, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 34\~914,71 грн. у якості повернення сплачених комісій, відсотків та інших платежів, що не були зазначені в кредитному договорі, а також 2\~959,44 грн. у якості повернення майна, набутого відповідачем за її рахунок без достатньої правової підстави за неукладеним договором, є безпідставними та задоволенню не підлягають. Враховуючи, що позивачем не доведено сам факт здійснення спірних платежів, оцінка законності підстав для їх стягнення судом не надається. Згідно ст. 1167 ЦК України,\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, частково ґрунтуються на доводах позивача про неправомірні дії відповідача, пов`язані зі стягненням коштів за не укладеним договором та враховуючи, що факт неукладення договору та стягнень оспорюваних платежів в судовому засіданні встановлений не був, суд вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити. Решта доводів з приводу наявності підстав для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди пов`язані з діями юридичних осіб, зокрема ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн Ел.Ел.Сі», ТОВ «Вердикт Колекшн» та ТОВ «Юридична фірма «Дельта М», які взагалі не залучені позивачем в справу в якості відповідачів, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для надання оцінки діям таких осіб в контексті заявлених вимог. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, а позивача звільнено від сплати судових витрат у справі про захист прав споживачів, судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed