Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Крижопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про заборону примусової реалізації домоволодіння. В позові позивач просив скасувати арешт належного йому житлового будинку загальною площею 168 кв.м., розташованого по [ADDRESS], накладений Крижопільським районним відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 20 травня 2015 року, накласти заборону на примусову реалізацію Крижопільським районним відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області житлового будинку загальною площею по [ADDRESS], який належить на праві власності [PERSON] та стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в липні 2016 року на його домашню адресу надійшов поштою лист Крижопільського районного відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Вінницькій області, а саме: звіт № 85/16 про незалежну оцінку «ймовірної» ринкової вартості (початкову ціну при примусовій реалізації) домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], власником якого є [PERSON]. Тобто, державна виконавча служба поставила до відома про примусову реалізацію належного йому на праві власності вищевказаного домоволодіння, без його згоди. Вважає неправомірні дії державної виконавчої служби незаконними із наступних підстав: 19 листопада 2014 року Крижопільським районним судом Вінницької області, за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, було винесено рішення, в якому позов задоволено та вирішено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 340871 гривня 45 копійок та судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 3407 гривень 81 копійка. 30 березня 2015 року державним виконавцем ВДВС Крижопільського РУЮ на виконання виконавчого листа № 134/2144/14-ц, виданого Крижопільським райсудом Вінницької області 30.01.2015 року про стягнення боргу з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ КБ «Приватбанку» в сумі 340781,45 грн. та судових витрат в сумі 3407,81 грн., видано відповідні постанови, в яких постановлено з усіх видів заробітку (доходу), що належать боржникам, після відрахування податків, проводити утримання в розмірі 20 % щомісячно, до повного погашення боргу та витрат в сумі: 378658,18 грн. Таким чином, станом на 19.08.2016 року із заробітної плати та пенсії, згідно довідок, виданих виконавчою службою, солідарно стягнено на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором із [PERSON] в сумі: 10536,45 грн. та [PERSON] в сумі: 9336,74 грн. та судові витрати: 3407,81 грн. Отже, згідно рішення Крижопільського районного суду від 19.11.2014 року, Крижопільським районним відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, регулярно та в повному обсязі стягувалась за кредитним договором із [PERSON] та [PERSON] заборгованість у розмірі 20 % з усіх видів заробітку на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Але не зважаючи на це, виконавча служба ще й описує та накладає арешт на житловий будинок, який належить позивачу на праві власності, який розташований по [ADDRESS] та самочинно, без його згоди, робить його експертну оцінку для подальшої примусової реалізації. Вважає такі дії виконавчої служби незаконними та такими, що грубо порушують Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредити в іноземній валюті», а саме: - П. 1.1. Не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 закону України «Про заставу» або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника у власності не знаходиться інше нерухоме майно, загальна площа такого нерухомого майна не перевищує: 250 кв.м. для житлового будинку. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що діяв в межах своїх посадових обов'язків та згідно ЗУ «Про виконавче провадження». Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 19 листопада 2014 року Крижопільським районним судом Вінницької області по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості було винесено рішення, яким задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» та вирішено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 340871 гривня 45 копійок та судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 3407 гривень 81 копійка (а.с. 3, 4). 20 травня 2015 року Крижопільським районним відділом державної виконавчої служби головного управління юстиції у Вінницькій області було складено акт опису і арешту майна, а саме: житлового будинку загальною площею 168 кв.м., розташованого по [ADDRESS] (а.с. 10, 11). Згідно звіту № 85/16 про незалежну оцінку «ймовірної» ринкової вартості (початкову ціну при примусовій реалізації) домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], власником якого є [PERSON], вартість житлового будинку визначено в розмірі 428800 грн. (а.с. 6, 7). Однак, як пояснив державний виконавець, будинок не реалізований , оскільки підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредити в іноземній валюті» Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Відповідачами в даних справах є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках-особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. Суд приходить до висновку, що Крижопільський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області не може бути належним відповідачем в даній справі, оскільки позивачем не доведено порушення його цивільних прав саме державним виконавцем. Крім того, позивачу було роз'яснено, що на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом 7 ЦПК На підставі викладеного та

Outcome: dismissed