Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], Чернівецького міського ДВС ГУ юстиції у Чернівецькій області, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та стягнення суми індексації. Вказувала, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] стягнуто у твердій грошовій сумі аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону, починаючи із часу набрання рішенням законної сили і до досягнення сином [PERSON] повноліття. 26 квітня 2017 року Апеляційний суд Чернівецької області по справі № 727/6408/16 від 26.04.2017 року за позовом [PERSON] до служби Чернівецького міського управління юстиції про збільшення розміру аліментів, зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.02.2017 року, ухвалив наступне. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.02.2017 року в частині відмови в задоволенні позову про зобов'язання державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області провести індексацію розміру аліментів та провести розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів скасувати. Позов [PERSON] в частині зобов'язання державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області провести індексацію розміру аліментів задовольнити. Зобов'язати Чернівецький міський відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області здійснити перерахунок розміру аліментів, що підлягають стягненню за виконавчим листом Шевченківського районного суду м. Києва №2-12020/11 від 27.09.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 2009 року народження з врахуванням індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з 10 вересня 2013 року. Однак рішення Апеляційного суду Чернівецької області по справі № 727/6408/16 від 26.04.2017 року в частині «здійснення перерахунку розміру аліментів, що підлягають стягненню за виконавчим листом Шевченківського районного суду м. Києва №2-12020/11 від 27.09.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 2009 року народження з врахуванням індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з 10 вересня 2013 року» Чернівецьким міським відділом державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області - не виконано. 20 травня 2015 року Печерський районний суд м. Києва, справа № 757/15110/14-ц, за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, стягнення витрат на розвиток творчих здібностей дитини, моральної шкоди та пені за несвоєчасну сплату аліментів, ухвалив рішення стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму неустойки за прострочення сплати аліментів, нарахованих за період з 10 вересня 2013 року по час постановлення рішення у справі, у розмірі 9 128 (дев'ять тисяч сто двадцять вісім) грн. 00 коп. Згідно проведеного МПП «КуМаН» розрахунку сум відсотків відповідно до рівня інфляції в Україні, яка була у відповідні періоди, указані в рішенні суду та нарахування пені за невиплачені суми з розрахунку 1% за кожний день, сума індексації боргу складає: 1620,56 грн. Сума нарахованої пені на борг: 13888,00 грн. Відтак, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів 4760, 00 грн. (13888,00 грн. - 9 128,00 грн.), також підлягає стягненню сума індексації боргу: 1620,56 грн., що разом складає: - 6380 грн.56 коп. В зв'язку з викладеним просить зобов'язати державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму індексації боргу за прострочення сплати аліментів по час постановлення рішення у справі - 1620,56 грн., та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму неустойки за прострочення сплати аліментів, нарахованих за період з 10 вересня 2013 року - 4760, 00 грн. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї поступила заява в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився від нього до суду поступило письмове заперечення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 2-12020/11 від 15 травня 2013 року з [PERSON] стягнуто на коритись [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 2009 року народження в розмір 1000 грн. щомісячно з індексацією стягуваних сум відповідно до закону, починаючи з часу набрання законної сили і до досягнення сином [PERSON] повноліття. Вказане рішення набрало законної сили з 10 вересня 2013 року. На виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 2-12020/11 від 15 травня 2013 року видано виконавчий лист № 2-12020/11 від 27.09.2013 року та 17.10.2013 року відкрито виконавче провадження ВП № 40286291, що підтверджується копією рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2015 року. Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Відповідно до ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Згідно ст.2 Закону до об'єктів індексації грошових доходів відноситься розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 4 Закону визначено підстави для проведення індексації. Зокрема, зазначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. Зміни в ст.4 вказаного Закону щодо розміру перевищення порогу індексації були внесені Законом України № 911-VIII від 24.12.2015. До вказаних змін індексація грошових доходів населення проводилася в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлювався в розмірі 101 відсотка. В матеріалах справи міститься таблиця індексу інфляції, з якої вбачається в деяких місяцях перевищення порогу інфляції. Відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів визначається виконавцем. Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 26.04.2017 року зобов'язано Чернівецький міський відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області здійснити перерахунок розміру аліментів, що підлягають стягненню за виконавчим листом Шевченківського районного суду м.Києва №2-12020/11 від 27.09.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з врахуванням індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з 10 вересня 2013 року. У відповіді Чернівецького міського відділу Державної виконавчої служби за № 43975/18 від 18.11.2017 року значено, що відповідно до виконавчого листа № 2-12020/11 від 27.09.2013 року, який виданий Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно з індексацією стягуваних сум відповідно до закону, починаючи із часу набрання рішенням законної сили і до досягнення сином [PERSON] повноліття, [PERSON] сплачено аліменти та індексацію стягуваних сум відповідно до закону в сумі 50 108,10 грн. Згідно довідки про сплачені аліменти від 17.10.2017 року виданої Чернівецьким міським відділом Державної виконавчої служби за № 2126 від 17.10.17. у графі оплата індексації стягуваних сум відповідно закону вказано суму сплаченої індексації 361,00 грн. Тому твердження позивача про невиконання державним виконавцем рішення Апеляційного суду Чернівецької області є надуманим. Аналізуючи вищевказані норми, беручи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку, що індексації підлягає лише розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі, а не сума боргу, при цьому борг, відповідно до вказаних довідок, у [PERSON] відсутній, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову в частині зобов'язання державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області стягнути з [PERSON] на її користь суму індексації боргу за прострочення сплати аліментів 1620,56 грн. Крім цього, суд звертає увагу на те, що стягнення сум на підставі виконавчих листів відноситься до компетенції державних виконавців і є їх прямим обов'язком в межах виконавчих проваджень, а тому підставою для зобов'язання державного виконавця здійснити стягнення певних сум може бути лише у випадку оскарження його бездіяльності, що в свою чергу не є предметом даного спору. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми неустойки за прострочення сплати аліментів, нарахованих за період з 10 вересня 2013 року суд вважає наступне. Відповідно до вимог ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Як роз'яснено у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Отже, для задоволення вимог позивача про стягнення з платника аліментів неустойки (пені) підлягають з'ясуванню питання про наявний розмір заборгованості платника аліментів, чи є його вина у несвоєчасній сплаті аліментів, а також матеріальний і сімейний стан для можливості вирішення питання в разі необхідності для зменшення розміру неустойки. Зазначені питання можуть бути вирішені тільки в судовому засіданні за відповідним позовом. Відповідно до вимог ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 20 травня 2015 року Печерський районний суд м. Києва, справа № 757/15110/14-ц, ухвалив рішення стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму неустойки за прострочення сплати аліментів, нарахованих за період з 10 вересня 2013 року по час постановлення рішення у справі, у розмірі 9 128 грн. 00 коп. Відповідно до квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» від 10.09.2015 року вищевказана сума сплачена повністю. Також згідно довідки про сплачені аліменти від 17.10.2017 року вбачається, що [PERSON] щомісячно сумлінно сплачуються аліменти з урахуванням індексу інфляції відповідно до визначеного державним виконавцем розміру, заборгованість по сплаті аліментів у [PERSON] відсутня. Надану позивачем довідку - розрахунок МПП «КуМаН» суд вважає неналежним доказом в зв'язку з тим, що проведені в ній розрахунки суперечать розрахункам зазначеним у рішенні Печерського районний суду м. Києва від 20.05.2015 року справа № 757/15110/14-ц, пеня розраховується з урахуванням боргу який виникає через інфляцію в період який охоплюється рішенням Печерського районний суду м. Києва, крім цього допустимість даного доказу спростовується наданими відповідачем до заперечення доказами. Будь-яких інших доказів про те, що у [PERSON] виникла заборгованість по сплаті аліментів з його вини на яку може бути нарахована пеня, позивачем не надано. Аналізуючи вищевказані норми, беручи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з [PERSON] суми неустойки за прострочення сплати аліментів, нарахованих за період з 10 вересня 2013 року не підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed