Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина у зв'язку з його навчанням. Свій позов обґрунтовував тим, що з відповідачкою в зареєстрованому шлюбу він не перебував, однак [INFO] у них народився син [PERSON], який з 01 вересня 2013року і по даний час проживає в м. Києві,є студентом 2-го курсу денної форми навчання Інституту аеронавігації, Національного авіаційного університету м. Києва. На початку навчального 2013року позивач мав з відповідачкою усну домовленість про те, що вона буде надавати сину матеріальну допомогу в розмірі не менше п'ятсот гривень на місяць, вона була згідна і надавала. Тому просив стягувати з відповідачки аліменти в його користь на утримання повнолітнього сина в розмірі 700 грн. щомісячно по 30 червня 2017 року.. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідач заперечила щодо задоволення позовних вимог, оскільки їхній син на даний час уже не навчається. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає повнолітній син, який продовжує навчання. Судом встановлено, що повнолітній син [PERSON] з 01 вересня 2013року навчався в Інституті аеронавігації Національного авіаційного університету м. Києва, що підтверджується довідкою №22/1992 від 11.12.2014 року (а.с.3). Факт того, що [PERSON] є батьками [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER] від 24.07.2002 року (а.с.6). У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позивачем 14.04.2015 року долучено до матеріалів справи копію витягу з наказу від 05.03.2015 року №402/1/ст відповідно до якого [PERSON], студента 2-го курсу ІАН, група ДР-216а, напрям підготовки 6.070102 «Аеронавігація», 2013 рік вступу, який навчався за державним замовленням, відраховано з університету за академічну неуспішність з 23 лютого 2015 року. Якщо ж дитина припинила навчання, відповідно, припиняється й право на утримання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволені позову [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про стягнення аліментів, слід відмовити. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: dismissed