Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач просить стягнути шкоду завдану курсовою різницею долара США посилаючись на наступне. 01 квітня 2011 року громадянин [PERSON] взяв у позивача в борг 2700 (дві тисячі сімсот) доларів США. Вказані кошти відповідач зобов'язувався повернути до 01 жовтня 2011р. Вказане підтверджується розпискою написаною [PERSON] власноручно. Але в термін передбачений розпискою [PERSON] кошти мені не повернув.Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 14.11.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача борг в сумі 21573 грн., та 3 проценти річних за користування коштами в сумі 1310,34 грн.На час пред'явлення позову до суду та розгляду справи в суді сума боргу 2700 доларів США становила 21 573 грн., так як згідно довідки №198 від 19.09.2013р. ПАТ «Укрсоцбанк» станом на 19.09.2013р. 1 долар США становив - 7.99 грн. На даний час рішення суду не виконане, борг [PERSON] не повернутий а в зв'язку з зміною курсу валют 1 долар США за курсом НБУ становить -12,56 грн., що підтверджується розпорядженням №104 від 14.04.2014 року ПАТ «Приватбанк» в наслідок чого виникла курсова різниця в сумі - 12339 грн.( 2700 дол. США (сума боргу) х 12,56 (курс долара США)= 33912 грн.-21573 грн =12339 грн.) Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно зі ст.ст. 611, 623 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. У зв'язку з цим позивач заявив вимогу щодо стягнення з відповідача суми курсової різниці, оскільки йому завдано шкоди пов'язаної з здороженням валюти США, в якій була надана позика. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Повідомлений належно відповідач у засідання не з'явився, справа розглядається заочно. Заслухавши позивача, дослідивши докази суд встановив наступне. Копією розписки від 1.04.2011 підтверджується надання позики у сумі 2700 долларів США. Копією заочного рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 14.11.2013 року підтверджується стягннення з [PERSON] на користь позивача борг в сумі 21573 грн., та 3 проценти річних за користування коштами в сумі 1310,34 грн. Листом ВДВС Долинського управління юстиції від 14.04.2014 підтверджується перебування зазначеного вище судового рішення на виконанні. Згідно ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом на території України, є грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта може використовуватись у порядку встановленому законом. Згідно п. 2 ст 1 Декрету у КАБІНЕТУ МІНІСТРІВ УКРАЇНИ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 № 15-93 9далі декрет)визначено, що "валютні операції" це: операції, пов'язані з переходом права власності на валютні цінності, за винятком операцій, що здійснюються між резидентами у валюті України; операції, пов'язані з використанням валютних цінностей в міжнародному обігу як засобу платежу, з передаванням заборгованостей та інших зобов'язань, предметом яких є валютні цінності; операції, пов'язані з ввезенням, переказуванням і пересиланням на територію України та вивезенням, переказуванням і пересиланням за її межі валютних цінностей.Статтею 5 Декрету встановлено, що Національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом. Статтею 7 Декрету вказано, що у розрахунках між резидентами і нерезидентами в межах торговельного обороту використовуються як засіб платежу іноземна валюта та грошова одиниця України - гривня. Такі розрахунки здійснюються лише через уповноважені банки в порядку, установленому Національним банком України. Стаття 8 Декрету встановлює, що для валютних операцій використовуються валютні (обмінні) курси іноземних валют, виражені у валюті України, курси валютних цінностей в іноземних валютах, а також у розрахункових (клірингових) одиницях. Зазначені курси встановлюються Національним банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог, з огляду на відсутність у позивача ліцензій на здійснення валютних операцій, а отже і права на валютні операції у тому числі зобов'язань, предметом яких є валютні цінності( за винятком гривні). З огляду на вказане позивач безпідставно просить стягнути курсову різницю, оскільки згідно ст.8 Декрету валютні (обмінні) курси іноземних валют встановлюються виключно для валютних операцій, що проводяться у порядку визначеному законом. Більше того, чинним рішенням Долинського райсуду стягнуто сум позики у гривні за відповідним курсом на день розгляду справи, а отже зміна курсу під час виконання судового рішення не може бути підставою, для пред'явлення нових вимоги позивача, оскільки мала місце у ході здійснення виконання судового рішення. Таким чином, вимоги позивача про стягнення шкоди завданої курсовою різницею долара США на момент винесення рішення про стягнення позики та день пред'явлення цього позову не ґрунтуються на законі, а отже підлягають відхиленню.

Outcome: dismissed