Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

У травні 2016 року позивач звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 01.10.1994 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського міськвиконкому Дніпропетровської області було зроблено актовий запис за №279. Від шлюбу позивач з відповідачем мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося оскільки за своїми характерами вони виявились абсолютно протилежними людьми та мають різні погляди на подружнє життя. В 2009 році з відповідачем припинили шлюбні відносини та проживають окремо один від одного. З цього ж часу спільне господарство ними не ведеться, так як шлюбні відносини між ними припинені. Примирення між нею та відповідачем, а також подальше спільне життя з відповідачем вважає неможливим. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву згідно якої просить справу розглянути за його відсутності та проти позовних вимог не заперечує. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 1 жовтня 1994 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського міськвиконкому Дніпропетровської області було зроблено актовий запис за №279. Від шлюбу позивач з відповідачем мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося оскільки за своїми характерами вони виявились абсолютно протилежними людьми та мають різні погляди на подружнє життя. В 2009 році позивач з відповідачем припинили шлюбні відносини та проживають окремо один від одного. З цього ж часу спільне господарство між ними не ведеться, так як шлюбні відносини між ними припинені. Примирення між позивачем та відповідачем, а також подальше спільне життя неможливе. Відповідач не заперечує проти заявленого позову про розірвання шлюбу. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved