Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення в порядку регресу з відповідача витрат, понесених в зв`язку зі сплатою регламентної виплати в сумі 11407,09 гривень та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.07.2014 р. о 08 год. 20 хв, в м.Києві по вул.Миропільській, [PERSON] , керуючи автомобілем «МАЗ» д.н. [NUMBER] , з причепом д.н. [NUMBER] , не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Хонда» д.н. [NUMBER] . Позивач посилається на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, в зв`язку з чим МТСБУ на підставі ст.41 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило регламентну виплату власнику автомобіля «Хонда» д.н. [NUMBER] в розмірі 10590,09 гривень, а також понесло витрати на визначення розміру збитків в сумі 817 гривень. Позивач, посилаючись на норми ст.38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1191 ЦК України, просить стягнути з відповідача шкоду, пов`язану із здійсненням регламентної виплати, витрати понесені за послуги аварійного комісара та судові витрати у справі. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву у справі. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про місце і час судового розгляду за місцем реєстрації в порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України. На підставі положень .ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе провести повторно заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.07.2014 р. о 08 год. 20 хв, в м.Києві по вул.Миропільській, [PERSON] , керуючи автомобілем «МАЗ» д.н. [NUMBER] , з причепом д.н. [NUMBER] , не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Хонда» д.н. [NUMBER] . Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 17.09.2014р. винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди визнаний [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Хонда» д.н. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] . З матеріалів цивільної справи вбачається, що власник пошкодженого транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована, звернулась до Моторно (транспортного) бюро України з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Звіту № 661 про оцінку автомобіля «Хонда» д.н. [NUMBER] . матеріальний збиток, завданий власнику пошкодженого транспортного засобу, становить 12708,11 гривень. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ст.1172 ЦК України). Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. На момент настання даної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «МАЗ» д.н. [NUMBER] , з причепом д.н. [NUMBER] не була застрахована. Відповідно до ст.41 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що МТСБУ було виплачено власнику пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в розмірі 10590,09 гривень. Також позивачем були понесені витрати на визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу в розмірі 817 гривень, які сплачені за послуги аварійного комісара на підставі платіжного доручення № 7335 від 23.09.2014 р. Згідно з ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «МАЗ» д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] належав Комунальному автотранспортногому підприємству № 273904 Комунальної корпорації «Київавтодор», а [PERSON] перебував у трудових відносинах з даним підприємством (а.с.12, 69, 70). Отже, при вирішенні питання щодо відшкодування шкоди необхідно керуватись положеннями ст.1172 ЦК України. В даному випадку, [PERSON] не є належним відповідачем у даному спорі. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав, визначених законом, для задоволення позову, оскільки він пред`явлений не до належної особи. На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати не підлягають стягненню з відповідача в зв`язку звідмовою у задовленні позову.

Outcome: dismissed