Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ТзОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» включило до кошторису витрат на утримання будинків і прибудинкових територій послугу з прибирання прибудинкових територій. Однак, це не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому позивач просить суд визнати незаконними дії ТзОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» м. Калуша з нарахування оплати за послугу з прибирання прибудинкової території; зобов`язати ТзОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» зробити перерахунок за період з 01.11.2019 по 01.11.2021. Ухвалою суду від 02.12.2021 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику сторін. 21.12.2021 на адресу суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідно до норм чинного законодавства, з боку управляючої компанії немає жодних порушень, оскільки не може сам будинок існувати без прибудинкової території, а позивач як співвласник майна зобов`язаний брати участь в утриманні спільного майна багатоквартирного житлового будинку. Також, відповідач звертає увагу суду на те, що долучені до позовної заяви додатки стосуються КП «ЖЕО №1», а ТзОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» не є його правонаступником. На підставі наведеного відповідач просить відмовити у задоволенні позову. 28.12.2021 від [PERSON] надійшло письмове заперечення на відзив, в якому зазначає, що управляюча компанія не надає доказів на право власності прибудинкової території, а благоустрій міста прибирає прибудинкову територію безоплатно. Позивач стверджує, що відповідач посилається на норми нечинного законодавства, а тому вважає, що позов підлягає до задоволення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором. В силу положень ч. 1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи, давши їм належну правову оцінку, суд приходить до наступного висновку. У сторін по справі виник спір з приводу включення до кошторису витрат на утримання будинків і прибудинкових територій, послуги з прибирання прибудинкової території будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг, зокрема, з управління багатоквартирним будинком. Згідно статті 5 вказаного Закону, до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; (Абзац третій пункту 1 частини першої статті 5 в частині положення щодо знаходження, за даними Державного земельного кадастру, прибудинкової території у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, вводиться в дію з 1 січня 2023 року згідно із Законом № 1060-IX від 03.12.2020); купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Аналізом вказаного Закону встановлено, що право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг кореспондує обов`язок споживача оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, положення щодо прибирання прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку, вводяться в дію лише 01.01.2023, а тому, станом на даний час не є законодавчо обов`язковими. Відповідно до п. 7 ч. 1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Прибудинкова територія багатоквартирного житлового будинку, згідно Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Порядок використання земельних ділянок багатоквартирних житлових будинків регулюється статтею 42 Земельного кодексу України, відповідно до якої земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо прибудинкова територія багатоквартирного будинку не оформлена у власність або користування співвласників багатоквартирного будинку, прибирання та інші послуги з обслуговування території навколо такого багатоквартирного будинку можуть бути включені до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території виключно за згодою споживачів із визначенням на договірних засадах та погодженням з органом місцевого самоврядування меж та площі території, яку співвласники згодні утримувати. Відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.07.2018 №190 послуга з прибирання прибудинкової території багатоквартирного будинку є однією з обов`язкових послуг, витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Між уповноваженою особою будинку [ADDRESS] та ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» при укладенні договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком в кошторис витрат включено послугу з прибирання прибудинкової території (а.с.19), яка входить в обов`язковий перелік послуг, витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, оскільки прибудинкова територія є спільним майном багатоквартирного будинку (п.6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку»). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними засобами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги і заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). В даному випадку суд погоджується із твердженнями ТзОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» про те, що докази, долучені [PERSON] не стосуються відповідача, так як він не є правонаступником КП «ЖЕО №1», а окремо створеною юридичною особою. Крім того, позивачем не доведено, що прибирання прибудинкових територій входить до обов`язків благоустрою міста. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, позивачем не надано належних доказів в обґрунтування своєї позиції, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Варто зазначити, що оскільки позовна вимога про здійснення перерахунку є похідною від позовної вимоги про визнання дій неправомірними, то в цій частині позовних вимог слід також відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed