Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що мешкає в будинку [ADDRESS]. Згідно з Генеральним планом розвитку с.Тищенки Харківського району Харківської області, прийнятим у 1993 році, ширина проїзної частини вулиці повинна становити 25 метрів. Але ділянка №42\\1 по вулиці Центральній у с.Циркуни Харківського району Харківської області була виділена родині Прологаєвих з порушенням діючого законодавства та прийнятого Генерального плану, оскільки внаслідок цього звузилась проїзна частина вулиці, яка на теперішній час становить лише 11 метрів. Вона, разом з іншими мешканцями вулиці, неодноразово зверталась до відповідача з заявами про приведення вулиці у відповідний стан, але відповідачем ніяких заходів для цього вжито не було. Натомість відповідачем зараз розробляється та приймається новий Генеральний план розвитку села, що є неприпустимим без приведення вулиці у відповідність з діючими нормами. Тому просила зобов'язати відповідача відновити вулицю Центральну у с.Циркуни Харківського району Харківської області згідно з Проектом детального планування розвитку с.Тищенки Харківського району Харківської області, з додержанням усіх будівельних норм та призупинити створення і введення в дію нового Генерального плану до вирішення проблеми з поновленням вулиці. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити у повному обсязі. Надала суду пояснення аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав і просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що позивачем у позові не зазначено як саме Циркунівська сільська рада порушує її права, не наведено доказів цих порушень. Представник третьої особи у судовому засіданні просив вирішити позов на розсуд суду. Одночасно пояснив, що дійсно у с.Циркуни Харківського району Харківської області є проблеми з шириною вулиці, на якій мешкає відповідач. Однак, Генеральний план розвитку села наразі знаходиться лише на стадії розробки, а тому було б доцільно призупинити його до вирішення наявних проблем. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. У відповідності з вимогами ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У той же час, згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У справах про дискримінацію позивач зобов'язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у зв'язку з повідомленням ним або членом його сім'ї про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обов'язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, у статті 61 ЦПК України закріплені підстави для звільнення від доказування. Зокрема, це обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У своєму позові позивач не вказує які саме її права і охоронювані законом інтереси та у якому обсязі були порушені Циркунівською сільською радою Харківського району Харківської області. У позові не наведено доказів, які підтверджують обставини, які, на думку позивача, свідчать про порушення її прав з боку відповідача. До того, у позові фактично йдеться мова про оскарження рішень органу місцевого самоврядування щодо виділення у власність земельної ділянки. Що стосується питання про зупинення прийняття Генерального плану розвитку с.Циркуни Харківського району Харківської області, то позивачем не надано доказів того, що існує проект такого плану, що при розробці цього плану були порушені її права. Крім того, суд зазначає, що захисту підлягає лише порушене, невизнане або оспорюване право позивача, суд не встановлює певні обов'язки на майбутнє без наявності спірних правовідносин, які можуть бути в подальшому припинені або змінені шляхом внесення змін до закону. А за таких обставин у суда немає правових підстав для задоволення позову в цій частині. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed