Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту його постійного\~ проживання на території України у м. Києві до 24 серпня 1991 року та встановлення факту постійного проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років. Вимоги мотивує тим, що він постійно проживає на території України в м. Києві з 1991 року куди разом з сім`єю переїхали з Вірменії. З моменту переїзду до України і до придбання власного житла квартири за адресою [ADDRESS] вони разом з сім`єю постійно проживали за адресою [ADDRESS] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2004 року встановлено факт його постійного проживання на території України з 1992 року по 2004 рік. В подальшому він звернувся до Дніпровського районного відділу державної міграційної служби в м. Києві з метою оформлення паспорта громадянина України, однак йому було відмовлено з посиланням на необхідність надання відповідного судового рішення щодо встановлення факту, що має юридичне значення. За таких обставин він позбавлений можливості набути громадянство України без відповідного рішення суду щодо встановлення факту постійного проживання на території України до 24.08.1991 року та встановлення обставин постійного проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.03.2017 року до участі у справі було залучено у якості заінтересованих осіб Головне управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Комісію при Президентові України з питань громадянства України (а.с. 29). В судовому засіданні заявник та представник заявника [PERSON] підтримали подану заяву та викладені у ній обставини. Представники заінтересованих осіб Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві Яцинік Ю.В. та представник Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві Лемешко Н.П. в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні заявлених вимог, посилаючись на підстави викладені в письмових запереченнях (а.с. 43-46). Представник заінтересованої особи Комісії при Президентові України з питань громадянства [PERSON] суду подав заяву з проханням розглянути справу без участі їхнього представника (а.с. 39). Заслухавши пояснення\~ заявника, представника заявника, представників заінтересованих осіб Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, допитавши свідків, дослідивши\~ матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] відповідно поданої заяви просить встановити факти його постійного проживання на території України в м. Києві до 24 серпня 1991 року та постійного проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років для оформлення набуття громадянства України. Підстави набуття громадянства України та коло осіб визначені Законом України «Про громадянство України». Зокрема, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону передбачено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, а також особи,\~ незалежно\~ від\~ раси,\~ кольору шкіри,\~ політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження,\~ майнового\~ стану, місця проживання, мовних чи інших ознак,\~ які на\~ момент набрання чинності Законом\~ України\~ "Про громадянство України" (13\~ листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Допитаний судом свідок [PERSON] суду засвідчив, що він сусід заявника, знає його порядку з семи років, коли [PERSON] ще був дитиною, сім`я [PERSON] знімала квартиру [ADDRESS] куди заселилася приблизно влітку 1991 року, [PERSON] тоді в школу ще не ходив. З того часу заявник постійно жив у їхньому будинку, закінчував школу № 66 м. Києва. Свідок [PERSON] засвідчила, що у 1994 р. вона заселилася\~ жити в будинок [ADDRESS] . Сім`я [PERSON] з їх слів переїхала в Україну після землетрусу на постійне місце проживання та була їхніми сусідами у квартирі [ADDRESS] , вона дружила із сестрою заявника. 10-11 класи Армен навчався у школі № 66, де також навчалась вона. Останні п`ять років заявник проживає у квартирі [ADDRESS] . Свідок [PERSON] засвідчив, що він жив на вул. Каунаській у одному дворі з [PERSON] , який є його другом з дитинства з 1991 року, він бував вдома у [PERSON] . Заявник ходив у школу № 66. Останні п`ять років із заявником бачаться щодня. В підтвердження заявлених вимог надано рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2004 року, ухвалене у справі № 2-3030/2004р., яким встановлено факт постійного проживання в Україні в м. Києві [PERSON] з\~ 1992 року (а.с. 13). Також до заяви долучені довідка Державної прикордонної служби України від 21.02.2017 №64/А-1741, відповідно до якої [PERSON] за період з 20.02.2012 р. по 15.02.2017 р. перетинав державний кордон України 16.11.2016 року (виїзд), 27.11.2016 року (в`їзд) та 09.12.2016 року (виїзд), 15.12.2016 року (в`їзд) (а.с. 9). Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 03.02.2012року (а.с. 11). Згідно довідки ПрАТ «Київстар» від 27.01.2016 р. [PERSON] є його клієнтом з 06.01.2006 р. (а.с. 26) та довідки ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» є клієнтом «Метро» з 13.02.2007 року і на протязі усього терміну систематично здійснює закупки в Метро ТЦ -10, що знаходиться за адресою м. Київ, проспект Григоренка, 43 (а.с. 27). Посвідчення водія заявник отримав 26.05.2006 року (а.с. 21). Відповідно Посвідчення про приписку № 43 МО України, [PERSON] взятий на облік Дніпровським районним у м. Києві військоматом у листопаді 2006 року (а.с. 24, 25). Згідно ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. За вимогами ч. 1 ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Заявник [PERSON] народився [INFO] , тобто станом на спірний період до 24.08.1991 року йому виповнилося 7 років. Суд критично відноситься до пояснень вищевказаних свідків, оскільки свідок [PERSON] пояснила, що вона познайомилась із заявником у 1994 р., свідки [PERSON] та [PERSON] достовірно стверджувальних показів не надали за давністю подій в часі, при цьому [PERSON] пояснив, що у 1991 році вони були дітьми, тому точно все не пам`ятає, свідок\~ [PERSON] також назвав орієнтовну дату заселення сім`ї [PERSON] в будинок [ADDRESS] , а саме пояснив, що це було приблизно влітку 1991 року. Крім того, пояснення вказаних свідків щодо постійного проживання на території України заявника до 24 серпня 1991 року не підтвердженні будь якими іншими належними та допустимими доказами. Надані заявником вищезазначені документи свідчать про події вже після 24.08.1991 року, тому правового значення стосовно заявлених вимог у цій частині не мають. До того ж у рішенні Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2004 року, яким встановлено факт постійного проживання в Україні в м. Києві заявника з\~ 1992 року, зазначено про те, що відповідно довідки спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 267 Дарницького району м. Києва Айвазян Армен Акопович навчався у середній школі № 267 з 01.09.1993 року по 10.06.2000 року, що також не включає спірний період (а.с. 13). Отже, за вищевикладених обставин, з урахуванням вимог закону, заявником не доведено будь якими належними доказами факт його постійного проживання на території України до\~ 24 серпня 1991 р. Крім цього, питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними врегульовано Указом Президента України № 215/2001 від 27 березня 2001 року, Питання організації виконання Закону України ,,Про громадянство України (зі змінами та доповненнями), яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. У пункті 44 вказаного Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п. 3 ч. 2\~ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону\~дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України це проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України Законом не передбачено. Докази що містяться в матеріалах справи не свідчать про постійне проживання на законних підставах заявника на території України в розумінні\~ст. 1 Закону України «Про громадянство». Таким чином, суд вважає, що заявлені вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим заява задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed