Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення боргу за надані комунальні послуги у солідарному порядку в розмірі 61326,87 грн., з яких заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг 27593,73 грн., інфляційні витрати 30904,98 грн., та 3% річних від простроченої суми 2828,16 грн., мотивуючи свої вимогу тим, що відповідачі мешкають в будинку №127 по вул.Дніпропетровська дорога у м.Одесі житлово-будівельного кооперативу (ЖБК) Іллічівський-34, що обслуговується позивачем, та на протязі тривалого часу не оплачували комунальні послуги, у результаті чого виник борг у зазначеному розмірі, власник квартири №95 [PERSON] помер та знятий з реєстрації 26.04.2014 року, відповідачі є користувачами квартири. Також позивач просить стягнути судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов та просила задовольнити вимоги повністю, зазначивши, що раніше звертались до суду з приводу стягнення боргу, постановлювались судові накази, які були скасовані за заявою відповідачів, тому строки позовної давності застосуванню не підлягають. Відповідач [PERSON]В та представник відповідачів [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечували та просили відмовити у заявлених вимогах повністю, обґрунтовуючи заперечення тим, що позивачем не надано належних і допустимих доказів розміру заборгованості за попередній період, а за останні три роки ними комунальні послуги оплачено повністю. Також відповідачі звернулись із заявами про застосування наслідків пропущення строків позовної давності за попередній період до 2014 року. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають у квартирі №95, що знаходиться у будинку №127 по вул.Дніпропетровська дорога у м.Одесі житлово-будівельного кооперативу (ЖБК) Іллічівський-34. Позивач здійснює експлуатацію та утримання вказаного будинку у відповідності до Статуту, відповідачі отримують від позивача послуги. Нарахована сума за надані послуги за період з 01.05.2014 року по 01.05.2017 року відповідачами оплачена повністю у розмірі 3163,46 грн. Відповідно до ст.68 ЖК України, ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та п.п.6, 14 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники квартир (наймачі) - споживачі комунальних послуг зобов'язані належним чином та вчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги. \~ Згідно із п.17 Правил платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця. На підтвердження тієї обставини, що зобов'язання щодо своєчасного здійснення оплати наданих житлово-комунальних послуг відповідачі не виконували належним чином, позивачем надано копію Ухвали суду про скасування Судового наказу від 24 травня 2017 року та реєстр нарахувань та оплат по ЖБК з 01.12.2013 року по 01.05.2017 року, згідно якого станом на грудень 2013 року у відповідачів існує заборгованість у розмірі 24574,38 грн. Разом з тим, зазначена позивачем заборгованість у розмірі 24574,38 грн. лише констатує факт заборгованості у розмірі, який неможливо перевірити та вирішити інші питання, зокрема щодо можливості застосування строків позовної давності, позивачем не надано детального розрахунку вказаної суми, за що саме та за які місяці нараховано заборгованість тощо. Матеріали справи містять письмові заяви відповідачів щодо застосування строку позовної давності, разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що передбачений ст.257 ЦК України трирічний строк загальної позовної давності, з урахуванням попередніх звернень позивача із заявами про видачу судових наказів у сукупності з нормами ст.ст.263, 264 ЦК України, не сплив, перебіг позовної давності починається після скасування судового наказу, однак вирішити питання можливості застосування строків позовної давності суд позбавлений можливості через ненадання позивачем детального розрахунку заборгованості. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач не надав належних і допустимих доказів заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у період до 2014 року, а за останні три роки відповідачами заборгованість сплачена повністю, тому позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності зі ст.57 ЦПК України , доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України, судові витрати стягненню з відповідачів не підлягають.

Outcome: dismissed