Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до Поповогребельської сільської ради Чечельницького району Вінницької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом мотивуючи тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 11.11.2014 року. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки розташованої на території Поповогребельської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, яка належала померлому згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ВН №0415008 виданого Чечельницькою РДА від 11.06.1997 року. В 2020 року їй зателефонували з Поповогребельської сільської ради Чечельницького району Вінницької області та повідомили про наявність у покійного батька право на земельну частку (пай) на території с. Попова Гребля, про яку їй не було відомо та рекомендували оформити. Звернувшись до нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки пропустила строк щодо прийняття спадщини, а також відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну ділянку (пай) померлого [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду. Строк звернення для прийняття спадщини пропустила, оскільки не знала про наявність у покійного батька земельної частки (пай) в с. Попова Гребля, Чечельницького району, Вінницької області так як проживала в іншій місцевості. За життя покійний батько, не повідомляв про наявність в нього паю та іншого спадкового майна, тому просить суд задоволити позов та визначити їй додатковий строк достатній, для подачі заяви про прийняття спадщини та визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності та відсутності позивачки. Представник відповідача сільський голова Поповогребельської сільської ради Чечельницького району Вінницької області В.Катеринич в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позов визнає повністю. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин справи, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав. Суд встановив, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане 11 листопада 2014 року виконавчим комітетом Червоногребельської сільської ради Чечельницького району Вінницької області. Як вбачається із свідоцтва про народження серія [NUMBER] видане 05.04.1997 року Чечельницьким відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області позивачка є дочкою померлого [INFO] [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого 30.09.2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Відповідно листа завідувача Чечельницької державної нотаріальної контори Вінницької області Стецюка С.П. від 01.02.2020 року №21/01-16, [PERSON] було відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва на право на спадщину за законом, що залишилась після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з тим, що спадкоємницею пропущений передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну ділянку (пай) після померлого [PERSON] і рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України установлено, що спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Також, відповідно до роз`яснень викладених у п.24 Постанови № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду з позовом, позивачка зазначила про те, що встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк для звернення із заявою про прийняття спадщини позивачка пропустила з поважних причин, оскільки не знала про наявність у покійного батька земельної частки (пай) в с. Попова Гребля, Чечельницького району, Вінницької області, так як проживала в іншій місцевості і за життя покійний батько, не повідомляв її про наявність права на земельну частку (пай) та іншого спадкового майна. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Аналогічні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 року №6-85цс12 та від 14.09.2016 №6-1215цс16. Отже, суд вважає, що звертаючись до суду з позовом, позивачка не надала належних та допустимих доказів того, що з листопада 2014 року і до дня звернення до суду з даним позовом, незвернення позивачки із заявою про прийняття спадщини було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку із чим позивачка не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed