Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулась в суд із позовом, яким просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] , як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1170 грн. на місяць, починаючи стягнення з 01 вересня 2015 року і до закінчення дитиною навчання- до 31 січня 2017 року. Вимоги мотивує тим, що батько дитини не утримує її в період навчання в Кіровоградському національному технічному університеті на V курсі факультету економіки і менеджменту на платній основі. Відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, а тому зобовязаний та має можливість утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити, так як його матеріальне становище є недостатнім щоб надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки. На сьогодні він не працює, на обліку в службі зайнятості не стоїть, не є приватним підприємцем ; ні земельної ділянки , ні іншого майна у його власності не має. Окрім того, він хворіє та має також на утриманні неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог, з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі з 1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу 24.10.1994 року народилась [PERSON] ( а.с. 3). Шлюб\~\~між сторонами розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 04 січня 2000 року зроблено запис та видано свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.8). Згідно довідки №231/15 від 22.09.2015 року , виданої деканом факультету економіки, [PERSON] навчається на денному відділенні Кіровоградського національного технічного університету на 5 курсі факультету економіки та менеджменту. Термін навчання з 01.09.2015 року по 31.01.2017 року (а.с. 9). Як вбачається із договору№ 1040413 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою , для [PERSON], загальна вартість освітньої послуги на весь строк навчання становить: 1 сем. - 5850 грн., 2 сем.- 5850 грн., 3 сем.- 5850 грн (а.с.10-11). Згідно зі ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Як роз'яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Отже, стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, можливе лише за сукупності перелічених обставин, відсутність однієї із них, у тому числі і можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу, унеможливлює стягнення аліментів. Відповідач в суді позов не визнав, вказав, що він не може надавати матеріальну допомогу взагалі. При цьому, судом зясовано, що 18 листопада 2015 року сільським головою Жовтневої сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області [PERSON] видано довідки №223, 224 [PERSON], який зареєстрований та проживає: [INFO] про те, що він має наступний склад сімї: дружина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] На території сільської ради у нього у власності відсутня земельна ділянка та інше майно (а.с.32,33). Згідно наданої копії трудової книжки, відповідач [PERSON] Вагіф Алієвич 30.10.2015 року звільнений з посади спеціаліста землевпорядника за розпорядженням №123 від 30.10.2015 року ( а.с. 35 ). Крім того, [PERSON] не перебуває на обліку як безробітний в Новомиргородському районному центрі зайнятості та згідно наявних баз даних Новомиргодського відділенні Маловисківської ОДПІ станом на 13.11.2015 року на податковому обліку, як фізична особа-підприємець не значиться (а.с.30, 31). Разом з тим, відповідач знаходиться на Д обліку з 10.04.2015 року в Новомиргородській поліклініці ( а.с. 29). Пояснював , що витрачає кошти на своє лікування . Судом також з»ясовано, що [PERSON] працює та отримала заробітну плату за три місяці 2015 рік (вересень, жовтень, листопад) в розмірі 4 867,67 грн.. Таким чином, суд вважає, що сам лише факт, що [PERSON] навчається у навчальному закладі на платній основі, та оплата даного навчання проводиться тільки позивачем не може бути підставою для стягнення на її користь аліментів із відповідача без врахування матеріальної спроможності останнього надавати таку матеріальну допомогу, оскільки у відповідача відсутня наявна можливість надавати таку допомогу у визначеному позивачем розмірі. Враховуючи наведені обставини , слід ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову з викладених вище підстав. Відповідно до ч. 3\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Тому, на підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed