Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду, який уточнив та зазначив, що 07 червня 2009 року померла її мати [PERSON] та видано свідоцтво про смерть І-КИ №293510 від 12 червня 2009 року. До дня смерті мати постійно проживала за адресою: [INFO], інших осіб зареєстрованих разом з нею не було. Після смерті матері відкрилася спадщина на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Частина квартири належала матері на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 04 лютого 1994 року, зареєстрованого у Криворізькому БТІ в реєстрову книгу № 7ПВШ-285-2645, та інша частина на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 липня 2002 року після смерті чоловіка [PERSON], померлого 05 грудня 2000 року. Відповідно до ст.1261 ЦК України вона є спадкоємицею першої черги після смерті матері. Крім неї, спадкоємцем першої черги є її брат - [PERSON], який спадщину не прийняв, у звязку з пропуском строку для її прийняття. Про поновлення цього строку до суду він не звертався. Інших спадкоємців за законом або за заповітом, осіб що мають право на обовязкову частку спадкового майна, заповіту, спадкового договору не має. 23 липня 2010 року з метою прийняття спадщини за законом після смерті матері позивач разом з братом звернулися до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] Нотаріусом було відмовлено у відкритті спадкової справи після смерті матері у звязку з пропущенням строків прийняття спадщини, про що була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 липня 2010 року. Відповідно до п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (яка діяла на той час) передбачено, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Вона є громадянкою [PERSON] Федерації та постійно проживає в [INFO] (Якутія), що знаходиться в іншій державі ([PERSON] Федерація). Дуже велика відстань між місцем проживання позивача та місця відкриття спадщини - останнього місця проживання матері в м. Кривий Ріг (Україна), складне транспортне сполученням, всі ці обставини в свою чергу дуже ускладнюють переїзд до місця відкриття спадщини. Тому, через постійне проживання за межами України, велику відстань від місця відкриття спадщини, позивач подала заяву про прийняття спадщини, направивши її поштою за місцем відкриття спадщини на адресу Пятої Криворізької державної нотаріальної контори. Натомість, заява про прийняття спадщини нотаріальною конторою не була отримана, та повернута позивачу поштовим підприємством з причини закінчення терміну зберігання, про що свідчить поштове повідомлення від 24 грудня 2009 року, яке вона отримала на початку 2010 року, вже після закінчення строку для прийняття спадщини. У зв'язку з цим звернення позивача безпосередньо до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини було здійснено вже після спливу шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Вважає, що зазначені причини пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки пов'язані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача. Вона виконала вимоги законодавства стосовно прийняття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а причини пропуску строку є поважними, є всі підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Після відмови у вчиненні нотаріальної дії вона одразу зверталася до Інгулецького суду міста [PERSON] з позовом про поновлення строку для прийняття спадщини. Однак, в звязку з не усуненням недоліків, позовні заяви були залишені без розгляду (цивільні справи №213/3666/13, 213/193/14, 213/951/18). Просить визначити їй додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після матері [PERSON], померлої 07 червня 2009 року, починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили. Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена, просить позов розглянути без її участі, за участі її представника. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, підтвердив всі обставини, які викладені в уточненій позовній заяві. Зазначив, що позивач направляла заяву про прийняття спадщини поштою, оскільки мешкає в іншій державі, однак остання повернулась у звязку із закінченням строку зберігання. Заява не була прийнята з незалежних від позивача причин. Територіальна громада вимог на майно не заявляла. Заперечень проти позову від відповідача не надходило. Просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи заперечень не надав. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, відзиву на позов не надав. Треті особи в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань не надали. На підставі\~наявних у\~справі доказів,\~зі згоди\~позивача,\~суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та\~відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01 листопада 2018 року задоволено заяву позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 19 грудня 2018 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву та\~закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду по суті. Вислухав представника позивача, дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії V-УР №0252686 від 12 листопада 1964 року батьками позивача зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно з довідкою Інгулецького відділу реєстрації актів цивільного стану від 08 серпня 2005 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про право власності квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Як видно із свідоцтва про смерть серії І-КИ №366994 від 05 грудня 2000 року [PERSON] помер 05 грудня 2000 року (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 липня 2002 року спадкоємицею [PERSON], який помер 05 грудня 2000 року є [PERSON] (а.с.16). Як видно із свідоцтва про смерть серії І-КИ №293510 від 12 червня 2008 року [PERSON] померла 07 червня 2009 року (а.с.9). Відповідно до довідки КП «ЖЕО №20» в квартирі [ADDRESS] була зареєстрована по день смерті [PERSON], яка померла 07 червня 2009 року (а.с.17). Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] від 23 липня 2010 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії відкриття спадкової справи після померлої матері в звязку із пропущенням строків прийняття спадщини (а.с.13). Відповідно до інформаційної довідки Пятої Криворізької державної нотаріальної контори від 21 грудня 2018 року спадкова справа після померлої 07 червня 2009 року [PERSON] не заводилась, заповіти та спадкові договори від її імені не посвідчувались (а.с.25-27). Викладеним обставинам відповідають такі правовідносини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Із листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини. За приписами ст. ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (в редакції станом на 09.09.2009 року) письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява,\~ \~на \~ якій\~ справжність\~ підпису\~ спадкоємця\~ не\~засвідчена,\~ надійшла\~ \~поштою,\~ \~вона \~ приймається\~ \~нотаріусом,\~заводиться \~спадкова \~справа,\~ а\~спадкоємцю пропонується\~надіслати заяву,\~ оформлену\~ належним\~ чином,\~ або\~ \~прибути \~ особисто\~ \~до нотаріальної\~контори за\~місцем відкриття\~спадщини. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою. На підтвердження позовних вимог позивачем надана копія її заяви на адресу Пятої Криворізької державної нотаріальної контори від 15 жовтня 2009 року про прийняття спадщини після [PERSON], померлої 07 червня 2009 року, складеної в письмовій формі без нотаріального посвідчення, а також копію поштового повідомлення про вручення від 15 жовтня 2009 року на адресу Пятої криворізької нотаріальної контори з відміткою про повернення за закінченням строку зберігання (а.с.83,84). Таким чином, позивач в передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини у встановленому законом порядку не зверталась, достатніх доказів на підтвердження того, що вона пропустила строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважних причин суду надано не було. Проживання в іншій країни, велика відстань між місцем проживання позивача та місцем відкриття спадщини, складне транспортне сполучення не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Outcome: dismissed