Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] 11.02.2016 року звернулися до суду з позовом до [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON], 2007 року народження, 3 особа - Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про визнання відповідача разом із малолітньою дитиною такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги позивачі обґрунтували тим, що сторони зареєстровані в квартирі [ADDRESS] спірна квартира є неприватизованою, трикімнатною; відповідач не проживає в квартирі постійно з 2001 року, спірну квартиру він залишив добровільно, забрав свої особисті речі, ніяких витрат по квартирі він не несе, але в 2013 році він зареєстрував за адресою спірної квартири дитину - доньку [PERSON], 2007 року народження; відповідач [PERSON] є рідним братом позивачки [PERSON], але місце його проживання, а також його дочки позивачам невідоме; оскільки відповідач разом з дитиною залишається бути зареєстрованим за адресою спірної квартири, тому позивачі вимушені були звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав ст.71, 72 ЖК України, стверджуючи, що відповідач спірну квартиру залишив, оскільки одружився та проживає у дружини, але адреса місця його проживання разом з сім»єю їй невідома, будь-якого зв»язку з ними позивачі також не мають; позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, своєю заявою просив справу розглядати за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги; відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких заяв-клопотань від нього не надходило; представник 3-ої особи - Служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації до матеріалів справи надала заяву щодо розгляду справи за відсутності представника та постановлення рішення відповідно до діючого законодавства та з максимальним врахуванням інтересів малолітньої дитини. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] в судовому засіданні, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно копії ордера від 05.11.1972 року квартира [ADDRESS] була надана батькові позивачки та відповідача - [PERSON] на сім»ю з 5 осіб, у тому числі на позивачку [PERSON] та її брата - відповідача [PERSON] (а.с.7-8). Згідно довідки форми №3 від 23.11.2015 року по квартирі [ADDRESS] - квартира [NUMBER] є трикімнатною, житловою площею 40,60 кв. м; власником особового рахунку по квартирі був [PERSON] (батько), який помер у 2006 році, особовий рахунок після смерті [PERSON] по квартирі не переведений на іншу особу (сторін) по теперішній час; квартира є не приватизованою; зареєстровані в квартирі 4 особи - позивачі [PERSON] та [PERSON], 1985 року народження (син позивачки) та відповідач [PERSON], 1969 року народження (брат позивачки), з 2013 року в зазначеній квартирі значиться зареєстрованою донька відповідача [PERSON] - [PERSON], 2007 року народження (а.с.36). Як вбачається з пояснень позивачки [PERSON], відповідач [PERSON], зареєструвавши дитину, заявляв їй про свої права на частину квартиру, тощо. Згідно ст.71 ЖК України, на яку посилаються позивачі як на підставу заявлених вимог, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї (колишніх членів сім»ї) за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Як стверджує позивачка [PERSON], вона не має жодного зв»язку з братом (відповідачем), їй не відомі анкетні дані дружини відповідача, час та місце реєстрації їхнього шлюбу, адреса місця фактичного проживання відповідача та членів його сім»ї, місце навчання доньки відповідача тощо; раніше позивачі не зверталися до суду з аналогічними позовами. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що позивачами не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження заявлених вимог; надані позивачами письмові пояснення (свідчення) сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с.9) не можуть бути прийняті судом як належні докази; довідка новоствореного КК «Центр комунального сервісу» від 10.06.2016 року про те, що [PERSON] не звертався до Центру з будь-яких питань (без зазначення періоду), а також показання свідка [PERSON], яка проживає в іншому будинку, про те, що «відповідач не появлявся в спірній квартирі після 2000 року», не можуть бути покладені в основу рішення суду по даній справі про визнання відповідача та малолітньої дитини такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] Отже, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] не доведені в судовому засіданні достатніми та допустимими доказами, тому в задоволенні позову має бути відмовлено.

Outcome: dismissed