Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ, ТзОВ Івано-Франківськгаз Збут про визнання дій щодо нарахування боргу в сумі 1 378,28 грн. за послуги газопостачання станом на 01.05.2015 року та в сумі 588,55 грн. станом на 01.10.2017 року неправомірними, стягнення 818,58 грн., мотивуючи тим, що вона проживає в квартирі [ADDRESS] та являється споживачем природного газу . Станом на 01.03.2015 року, ще до надання субсидії в неї була переплата в сумі 550 грн.09 коп., яка підлягала поверненню. Однак з травня 2015 року відповідачем з незрозумілих причин їй була нарахована заборгованість в сумі 1387 грн. 28 коп., і частина цієї видуманої заборгованості була погашена відповідачем за рахунок моєї переплати в сумі 550 грн.09 коп., яка підлягала поверненню. Протягом 2015-2017 років вона неодноразово зверталася до відповідача, в тому числі і комісії, що вирішує такі скарги споживачів. 26.06.2017 року їй надійшло повідомлення №58053, в якому зазначено про те що, сума її заборгованості за послуги газопостачання станом на 01.05.2017 року складає 268 грн. 49 коп. В той же час згідно наданої відповідачем роздруківки заборгованості за послуги газопостачання станом на 01.05.2017 року така заборгованість з незрозумілих причин за аналогічний період складає вже 1282 грн. 54 коп. Через протиправні дії відповідача, тобто через придуману ним заборгованість їй в липні 2017 року відмовлено в призначенні субсидії. У зв`язку з цим для продовження субсидії вона вимушена була оплатити кошти сумі 268 грн.49 коп. У серпні 2017 року від ПАТ Івано-Франківськгаз надійшло повідомлення, в якому з посиланням на Правила постачання природного газу; затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року їй у перерахунку за 2015 відмовлено і не надано мотивованої відповіді щодо нарахованого боргу. Заборгованість, яка ніби то виникла в неї в квітні-травні 2015 року, враховується відповідачем до цього часу, тобто вона враховувалась за звітний період 2015, 2016 та 2017 років станом на 01.10.2017 року вона ніби то складає 588 грн. 55 коп. Через протиправні дії відповідача, тобто через придуману ним заборгованість їй в липні 2017 року відмовлено в призначені субсидії. 11.06.2019 року відповідач Акціонерне товариство ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ подало відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що виходячи з розрахунку про фінансовий стан побутового споживача газу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , який вона долучила до позовної заяви, станом на 23.03.2015 року було спожито газу на показник 7280м3. А враховуючи, що до 01 квітня 2015 року, ще залишалось 8 днів, даному споживачу було донараховано за цих 8 днів середньомісячне споживання за кожен день споживання газу протягом аналогічного періоду минулого року, всього 89м3 природного газу. Отже, станом на 01.04.2015 року на вказаному об`єкті газопостачання споживачем було спожито газу на показник 7369м3.Вказаний обсяг спожитого газу пораховано по тарифу 1,089грн.за 1 м3, встановленому Постановою НКРЕКП від 03.04.2014 року № 410.3 урахуванням того, що станом на 23.03.2015 року споживач [PERSON] сплатила за спожитий газ 102,37 грн., то на кінець звітного періоду (01.04.2015 року), в неї на особовому рахунку № [NUMBER] малась переплата в розмірі 83 грн. Протягом квітня 2015 року, Позивачка на вищевказаному об`єкті газопостачання спожила 102 m3 природного газу, що підтверджується її квитанцією з Ощадбанку від 18.04.2015 року, відповідно до якої на показник 7471м3 вона сплатила 50,14 грн.\~ За 102м3 спожитого природного газу Позивачка повинна була сплатити по тарифу 3,60грн. за 1 м3, встановленому Постановою НКРЕКП від 03.03.2015 року № 583, всього 367,20 грн. Враховуючи, що станом на 01.04.2015 року у Позивачки малась переплата в розмірі 83,12 грн.; в квітні 2015 року їй надано субсидійні кошти в розмірі 784,03 грн.; крім того, 18.04.2015 року нею було сплачено 50,14 грн.,то станом на 01.05.2015 року на особовому рахунку Позивачки № [NUMBER] був залишок грошових коштів в сумі 917,29 грн., з якого було знято 367,20 грн. за спожитий обсяг природного газу (102м3) в квітні 2015 року. Після цього на особовому рахунку Позивачки залишилося 550,09 грн.переплати. Відповідно до квитанції з Ощадбанку від 23.05.2015 року, за вказаний період травня 2015 року, Позивачка на вищевказаному об`єкті газопостачання спожила 191 m3 природного газу, на показник 7662 м3 та сплатила 50,14 грн.. Враховуючи, що до 01 квітня 2015 року, ще 8 днів, даному споживачу було донараховано за цих 8 днів середньомісячне споживання за кожен день споживання газу протягом аналогічного періоду минулого року, всього 2м3 природного газу. Отже, в травні 2015 року Позивачкою було спо жито 193 m3 природного газу, який Відповідачем було перераховано по тарифу 7,18 грн. за 1 м3, встановленому Постановою НКРЕКП від 03.03.2015 року № 583. всього\~ 1 387,28 грн. Беручи до уваги, що на особовому рахунку позивачки № [NUMBER] станом на 01.06.2015 року малось 550грн.переплати і 23.05.2015 року нею було сплачено 50,14 грн. за газопостачання, субсидійних коштів в травні 2015 року на особовий рахунок № [NUMBER] Позивачки не поступало, то станом на 01.06.2015 року на вищевказаному особовому рахунку Позивачки всього було 600,23 грн.. Вказану суму Відповідач зарахував в рахунок оплати нарахованої суми 1 387,28грн. за 193м3 спожитого природного газу в травні 2015 року і таким чином станом на 01.06.2015 року в Позивачки залишився борг в розмірі 787,06 грн. Вищевказана заборгованість виникла у Позивачки через грубе порушення нею вимог Правил та не виконання взятих на себе за вищевказаним Договором зобов`язань побутового споживача природного газу. Зокрема вона щомісячно не надавала Відповідачу фактичні показники лічильника газу та своєчасно не вносила плату за надані послуги з газопостачання. Позивачка проводила в основному оплати за спожитий природний газ із зазначенням в квитанціях фактичних показників лічильника газу в період з 18 по 23 число місяця, в якому проводилось споживання газу, в той час як зобов`язана була проводити оплату в період з 01 по 10 число місяця, наступного за звітнім. (а.с.44-46)\~\~\~\~\~\~ Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 11.06.2019 року замінено первісного відповідача ПАТ Івано-Франківськгаз належним відповідачем - Акціонерне товариство ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ (м.Івано-Франківськ, вул. Ленкавського, 20) (а.с.62). 24.09.2019 року позивачка подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що відповідач у своєму відзиві з приводу того, що з травня 2015 року ним з незрозумілих причин\~ їй була нарахована заборгованість в сумі 1387,2 грн., і частина видуманої заборгованості була погашена відповідачем за рахунок її переплати в сумі 550 грн. 09 коп., до видачі її субсидії, нічого не зазначає. Віповідач долучив до відзиву довідку про фінансовий стан споживача, в якій дані щодо сплати споживання і оплати нею за газ починаються з липня 2015 року, а дані за період з квітня 2015 року відсутні, хоча саме в цей період була нарахована заборгованість. Відповідач подав у відділ субсидій дані про те, що станом на травень 2019 року в неї наявний богр за газ. У зв`язку з цим відділ субсидій встановив їй безготівкову субсидію, хоча за попередні роки в неї була готівкова субсидія. В подальшому відділ субсидій перерахував безготівкову субсидію у управління ВАТ Ощадбанк, який в свою чергу з травня 2019 року по вересень 2019 року використав цю субсидію в сумі 1029 грн. 52 коп., для покриття боргу за газ (а.с.73-74). Відповідач Акціонерне товариство ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ подала заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначило, що [PERSON] в 2015 році не було укладено трьохстороннього Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 року № 938 (в редакції постанови КМ України від 02.03.2015 року № 74) з постачальником природного газу та газорозподільним підприємством. Відповідно договірні відносини щодо надання побутовому споживачу [PERSON] до її квартири [ADDRESS] здійснювались на підставі існуючого Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 року № 938, який був укладеним з нею в 2006 році. Отже, [PERSON] зобов`язана була керуватися вимогами Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 2246 від 09.12.1999 року із змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів України станом на 02.03.2015 року. Крім того, З 1 липня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ІВАНО- ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ» являється постачальником природного газу для всіх категорій споживачів у Івано-Франківській області, в тому числі і для побутових. Свою діяльність на той час Товариство здійснювало на підставі ліцензії на постачання природного газу виданої згідно рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 1679 від 04.06.2015 року (переоформлена рішенням від 14.09.2015 року № 2303), Окрім того, ТОВ «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ» було визначено постачальником на якого покладені спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) до зміни постачальника природного газу, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Отже, щодо заявленої [PERSON] позовної вимоги про визнання дій AT «Івано- Франківськгаз» неправомірними в частині нарахування боргу в сумі 558,55грн. станом на 01.10.2017 року та стягнення даної суми боргу з вказаного відповідача, то AT «Івано- Франківськгаз» є неналежним відповідачем.Дані позовні вимоги позивачу необхідно і висувати перед ТОВ «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ» (а.с.64-65). 27.02.2020 року ухвалою Івано-Франківського міського суду залучено до участі в справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ про визнання дій щодо нарахування боргу в сумі 1 378,28 грн. за послуги газопостачання станом на 01.05.2015 року та в сумі 588,55 грн. станом на 01.10.2017 року неправомірними, стягнення 818,58 грн., в якості співвідповідача ТзОВ Івано-Франківськгаз Збут (а.с.88). 21.05.2020 року представник ТзОВ Івано-Франківськгаз Збут подав відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позову, оскільки, будь-якого іншого контррозрахунку за спожитий природний газ позивачкою не надано. Крім того, нею\~ своєчасно не надавались відповідачу фактичні показники лічильника газу, та в повному обсязі не проводилась оплата за спожитий газ (а.с.106-109). 09.02.2021 року представник позивачки подав відповідь на відзив, в яких зазначив, що дії відповідачів мають бути визнані неправомірними, оскільки нарахування боргу в травні 2015 року відповідачем Акціонерне товариство ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ зроблено безпідставно і незаконно, а в подальшому відповідачем ТзОВ Івано-Франківськгаз Збут перерахунок не проведено, а продовжено облік цього боргу до сьогоднішнього дня (а.с.132-133). 25.05.2021 року позивачка подала відповідь на відзив відповідача, просила позов задоволити (а.с.164-169) Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задоволити в повному обсязі. Представник відповідача Акціонерне товариство ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ проти позову заперечив в повному обсязі з підстав наведених у відзиві та письмових поясненнях. Представник відповідача ТзОВ Івано-Франківськгаз Збут проти позову заперечив в повному обсязі з підстав наведених у відзиві та письмових поясненнях, просив відмовити в задоволенні позову. Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~Позивач зареєстрована та проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , та є побутовим споживачем природного газу. Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ є правонаступником АТ ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ(а.с.57). На виконання вимог\~статті 16 Закону України від 08 липня 2010 року № 2467-УІ «Про засади функціонування ринку природного газу», який втратив чинність 01 жовтня 2015 року, АТ «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ», яке є правонаступником ВАТ «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ», проведено відокремлення функцій розподілу і постачання природного газу, згідно з яким функції розподілу на території Івано-Франківської області здійснює газорозподільне підприємство АТ «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ», а функції постачання газу здійснює ТзОВ Івано-Франківськгаз Збут.\~ 01 жовтня 2015 року набрав чинності Закон України «Про ринок природного газу».\~У статті 39 вказаного Закону визначено, що оператор газорозподільної системи не може проводити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу. З 01.07.2015 р. АТ «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ» не здійснює функцію постачальника природного газу, а ця послуга надається ТзОВ Івано-Франківськгаз Збут.\~\~ \~Відповідно до п.1\~ст.1 Закону України "Про ринок природного газу": оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; Регулятор - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. \~Частиною першою статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості в порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.\~ У частині другій статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу. Спірні правовідносини між сторонами є цивільними та врегульовані ст. ст.\~11,\~256,\~257,\~264,\~509,\~526,\~542,\~543 ЦК України, ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, умов Типового договору про наданню населенню послуг з газопостачання, що затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 року № 938\~(зі змінами, внесеними згідно Постановою КМ № 119 від 22.02.2012 року). Відповідно до зазначених положень нормативних актів споживач повинний здійснювати плату за надані послуги з газопостачання не пізніше 10 числа наступного місяця. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на перше число місяця, що настає за розрахунковим періодом та зазначається у платіжних документах. Газопостачальне та газорозподільне підприємства мають право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів (абз.2 п.17 із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ України № 165 від 17.07.2010 року ,№74 від 02.03.2015 року)» Як встановлено в судовому засіданні, заборгованість виникла у Позивачки через порушення нею вимог Правил та не виконання взятих на себе за вищевказаним Договором зобов`язань побутового споживача природного газу. Зокрема вона щомісячно не надавала Відповідачу фактичні показники лічильника газу та своєчасно не вносила плату за надані послуги з газопостачання.\~ Щодо оскарження дій Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ в частині нарахування боргу в травні 2015 року та дій ТзОВ Івано-Франківськгаз Збут щодо не проведення перерахунку, то слід зазначити, що сума заборгованості та її структура нарахування, яка на думку позивачки виникла ще у квітні 2015 та існує до сьогоднішнього часу не може бути вимогою до ТзОВ «Івано-Франківськгаз Збут», враховуючи те що ТОВ «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ» як суб`єкт господарювання здійснює свою діяльність з 1 липня 2015 року на підставі ліцензії на постачання природного газу (метану). В судовому засіданні встановлено, що позивач не виконувала свій обов`язок щомісячного повідомлення показань свого газового лічильника, а тому споживання природного газу оператором газорозподільної системи визначалось на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача.\~ Відповідно до пункту 4.2.9 Інструкції щодо механізму обрахування підприємствами з газопостачання та газифікації обсягів надходження та реалізації природного газу споживачам, затвердженої наказом НАК «Нафтогаз України» від 23 липня 2009 року № 245, прогнозовані показники розраховуються з метою забезпечення обліку місячних обсягів газу для постачальника та в подальшому корегуються з урахуванням фактичних показників лічильника газу (в залежності від дати зняття таких показників), зазначених споживачем у платіжних документах та контрольних показників лічильника газу.\~ Визначення АТ «Оператор газорозподільної системи ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ об`єму спожитого природного газу за прогнозованими показниками, за умови відсутності фактичних показників лічильників газу відповідають вимогам Інструкції щодо механізму обрахування підприємствами з газопостачання та газифікації обсягів надходження та реалізації природного газу споживачам, затвердженої наказом НАК «Нафтогаз України» від 23 липня 2009 року № 245.\~Зазначене узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Верховного Суду від 03.02.2020 р. в справі № 661/4385/18 та постанові Верховного Суду від 29.11.2018 р. в справі № 200/22233/15-ц.\~ При цьому\~доводи позивача про те, що відповідач незаконно збільшив обсяг спожитого нею природного газу, в зв`язку із чим утворилась заборгованість, суд вважає безпідставними, оскільки вони не підтверджуються жодним належним доказом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~ Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами;\~ висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачкою позовні вимоги\~щодо визнання дій неправомірними та стягнення грошових коштів, безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають до задоволення. Інші доводи учасників справи, які наведені у позові та відзиві на нього, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є не обгрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. \~

Outcome: dismissed