Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом ,відповідно до якого зазнавич,що 22.05.2008 р. між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 94/08-Ф, згідно п 1.1 якого відповідачу був наданий кредит в сумі 99677,20 дол. США , а [PERSON] зобов`язався повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом на умовах, встановлених кредитним договором. У зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань позичальником Банк у 2009 році звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23.03.2010 р. у справі № 2-934/2010 з [PERSON] стягнуто кредитну заборгованість станом на 18.03.2010 р. в сумі 114806,44 дол. США, що у гривневому еквіваленті на 18.03.2010 р. складало 915698,01 грн., та судові витрати. До поточного моменту вказане рішення суду позичальником не виконано. Виконавчий лист перебуває на виконанні Ірпінського МВДВС. Оскільки кредит не повернутий позичальником, на суму заборгованості за тілом кредиту нараховуються проценти за користування кредитом згідно умов договору. З період з 25.10.2014 р. по 24.10.2017 р. за Кредитним договором № 94/08-Ф від 22.05.2008 р. нараховано проценти в загальній сумі 36788,07 дол. США (в тому числі: за період з 01.10.2017 р. по 24.10.2017 р. - 805,58 дол. США, за період з 25.10.2014 р. по 30.09.2017 р. - 35982,49 дол. США). Вказана сума процентів в розмірі 36788,07 дол. США є заборгованістю [PERSON] , оскільки до поточного моменту вона не сплачена. Крім того , згідно ст. 625 ЦК відповідачу нараховано 3 % річних на несплачену суму відсотків по кредиту, що стягуються,що складає 41472,49 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНЖ» заборгованість по відсоткам за період з 25.10.2014 р. по 24.10.2017 р. в розмірі 36788,07 дол. США та 3 % річних від вказаної суми згідно ст. 625 ЦКУ в розмірі 41472,49 грн., а також витрати банку зі сплати судового збору в сумі 15287,70 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився,до суду подав відзив на позовну заяву,а також додаткові пояснення,згідно яких позов не визнає,поскільки є рішення суду ,яким з нього стягнуто заборгованість за кредитним договором,прострочену заборгованість по кредиту,прострочену процентну винагороду,пеню та судові витрати.Тобто позивач фактично припинив дію кредитного договору відповідно до ст.. 611 ЦК України.Тому нарахування заборгованості за відсотками вважає безпідставним і просить у позові відмовити. Суд,заслухавши пояснення представника позивача,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.» Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.» Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.» Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено,що 22.05.2008 р. між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 94/08-Ф, згідно п 1.1 якого відповідачу був наданий кредит в сумі 99677,20 дол. США , а [PERSON] зобов`язався повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом на умовах, встановлених кредитним договором. У зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань позичальником Банк у 2009 році звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23.03.2010 р. у справі № 2-934/2010 з [PERSON] стягнуто кредитну заборгованість станом на 18.03.2010 р. в сумі 114806,44 дол. США, що у гривневому еквіваленті на 18.03.2010 р. складало 915698,01 грн., та судові витрати. На даний час зазначене рішення суду перебуває на виконанні у Ірпінському міському відділі державної виконавчої служби(а.с.47-48).Зазначені обставини справи не заперечуються відповідачем згідно його відзиву на позовну заяву. Відповідно до ст. 526 ЦК України, Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". Зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК. оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.» Відповідно до ст.. 509 ч 1,2 ЦК України зобов`язанням є правовідношення,в якому одна сторона(боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони(кредитора) певну дію(передати майно,виконати роботу,надати послугу,сплатити гроші,тощо) або утриматися від певної дії,а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.Зобов`язання виникають з підстав встановлених ст.. 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.. 598 ч 1 ЦК України Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав,передбачених договором або законом.Ці підстави зазначені в ст.. 599,600,601,604-609 ЦК України.За відсутності інших підстав припинення зобов`язання,передбачених договором або законом,зобов`язання припиняється його виконанням,проведеним належним чином (ст..599 ЦК України).Належним виконанням зобов`язання є виконання,прийняте кредитором у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. У судовому засіданні було встановлено,що 12.11.2008р ПАТ « Індустріально-експортний банк»(правонаступником якого є ПАТ « КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»)направив відповідачу претензію,відповідно до якої просив погасити заборгованість,яка залишилась без задоволення.Рішенням Ірпінського міського суду від 23.03.2010р із відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість по кредиту,прострочену заборгованість по кредиту, прострочену процентну винагороду,пеню та судові витрати.Тобто позивач скористався своїм правом та положеннями п 3.2.3 Кредитного договору щодо дострокового повернення кредиту.Наведені обставини підтвердив представник позивача у судовому засіданні.Враховуючи викладене,суд вважає позивач у даному випадку втратив можливість нарахування та стягнення із відповідача відсотків за кредитним договором. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 14.02.2018р по справі 564/2199/15-ц провадження 61-2404св1. Враховуючи викладені обставини суд відмовляє позивачу у позовних вимогах в частині стягнення із відповідача заборгованості по відсоткам за період з 25.10.2014 р. по 24.10.2017 р. в розмірі 36788,07 дол. США. Позивач також просить стягнути із відповідача у порядку передбаченому ст. 625 ЦК України 3% річних,що становить 1472,49 грн. У судовому засіданні встановлено,що зазначені 3% річних позивач нарахував на заборгованість по відсоткам за період з 25.10.2014 р. по 24.10.2017 р. в розмірі 36788,07 дол. США.Поскільки суд відмовляє позивачу у стягненні із відповідача зазначеної заборгованості по відсоткам,то відповідно не підлягають до задоволення і вимоги в частині стягнення із відповідача 3% річних у суммі1472,49 грн. Враховуючи викладені обставини справи суд вважає позов позивача безпідставним та таким,що не підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі ст. 525,526,599,611,625 ЦК України ,

Outcome: dismissed