Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати договір купівлі-продажу, стягнути з відповідача на користь позивача 833 гривні за невиконання умов договору, стягнути моральну шкоду у розмірі 4167 гривень, а також судові витрати. При цьому позивачка посилається на те, що 04.07.1993 року вона звернулась в інстаграм-магазин ФОП [PERSON] , з метою придбання сукні. 09.08.2020 року [PERSON] замовила сукню малинового кольору розмір L, сплатила за товар і 11.08.2020 року отримала відправлення в "нова пошта". Наступного дня, при денному світлі, позивачка роздивилась відправлену сукню і зрозуміла, що вона не відповідає тій, яку замовляла та має дефекти. 09.08.2020 року [PERSON] звернулась до працівника в порядку ст..9 Закону України «Про захист прав споживачів» про повернення коштів та повернення сукні, на що позивачу відписали «нет». В подальшому [PERSON] звернулась з проханням замінити сукню на потрібну в порядку ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів», однак також отримала відмову. На прохання позивачки видати товарний чек, їй також було відмовлено, а тому [PERSON] вимушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідачем ФОП [PERSON] 07.11.2020 року отримано ухвалу про відкриття провадження, копію позовної заяви, правом на надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, будь-яких письмових заяв та клопотань до суду з приводу розгляду справи не надав. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 28.08.2020 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, без повідомлення /виклику/ сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Предметом спору в даній справі є договір купівлі-продажу, однак позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження укладання між сторонами договору купівлі-продажу, а також виконання сторонами зобов`язань за вказаним договором. Відповідно до ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Крім того, згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими, не доведеними, та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed