Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

у листопаді 2019 року ТОВ "Теплопостачсервіс" звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та користується наданими йому житлово-комунальними послугами. 14 липня 2015 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір №19/14/620 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. [PERSON] не здійснює оплату за надані послуги, у зв`язку з чим за період з 01 січня 2016 року по 20 жовтня 2019 року утворилася заборгованість за оплату житлово-комунальної послуги, а саме з централізованого опалення у розмірі 13 030,33 грн. та з централізованого постачання гарячої води розмірі 22 738,09 грн. За таких підстав позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за оплату житлово-комунальної послуги з централізованого опалення у розмірі 13 030,33 грн., заборгованість за оплату житлово-комунальної послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 22 738,09 грн., суму інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого опалення, у розмірі 1 774,51 грн., суму інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого постачання гарячої води, у розмірі 1 819,92 грн., суму 3 % річних, нарахованих позивачем на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого опалення, у розмірі 710,14 грн., 3 % річних, нарахованих позивачем на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого постачання гарячої води, у розмірі 834,26 грн. та судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 16) Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власникам квартири [ADDRESS] . (а.с. 9) 14 липня 2015 року між ТОВ «Теплопостачсервіс» та [PERSON] було укладено договір № 19/14/620 «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води» за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що утворилася за період з 01 січня 2016 року по 20 жовтня 2019 року та станом на 28 жовтня 2019 р. складає 35 768,42 грн. На підтвердження своїх доводів надав суду розрахунок заборгованості. Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Вказаний Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Відповідно до 2 Порядку тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном. За п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Згідно з правовою позицією, яка викладена в постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 6-1192ц15 та № 6-1706ц15, відповідно до статті 1 ЗУ «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Підведення централізованого опалення до точки розподілу, свідчить про виконання послуг постачальником. При самовільному відключенні від центрального теплопостачання, споживач не звільняється від оплати центрального тепло постання в повному розмірі. Як вказував позивач, заборгованість, яку слід стягнути з боржника, складає заборгованість за оплату житлово-комунальної послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 35768,42 грн. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, а тому позов підлягає до задоволення. Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість за оплату житлово-комунальної послуги з централізованого опалення у розмірі 13030,33 грн., заборгованість за оплату житлово-комунальної послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 22738,09 грн., суму інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого опалення у розмірі 1774,51 грн., суму інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого постачання гарячої води у розмірі 1819,92 грн.,суму 3 % річних, нарахованих позивачем на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого опалення у розмірі 710,14 грн., 3 % річних, нарахованих позивачем на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого постачання гарячої води у розмірі 834,26 грн. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921,00 гривень.

Outcome: approved