Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та пояснила, що відповідно до укладеного договору №б/н від 24.02.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 15000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. Кредитний ліміт було змінено відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Сума заборгованості складає 20206,92 гривень станом на 30.05.2014 року, яку і просить стягнути разом із судовими витратами. Окрім того, пояснила, що незважаючи на викрадення платіжної картки у відповідача, саме вона винна у недбалому ставленні до зберігання даного банківського продукту. Саме це призвело до несанкціонованого зняття готівки іншими особами. З цих причин вважає, що заборгованість належить стягнути саме з [PERSON] Відповідач позов не визнала та пояснила, що на момент викрадення картки заборгованості за кредитом не було. Після виявлення крадіжки вона зателефонувала з телефону подруги до контакт-центру для повідомлення про даний факт, але автовідповідач повідомив про зайнятість всіх операторів та про очікування дзвінка. Вона виконала всі можливі дії для блокування платіжної картки, але з причин неможливості спілкування з оператором контакт-центру заблокувати картку вчасно не вдалось можливим. Просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Свідок [PERSON] суду показала, що вона з [PERSON] ходили по магазинам та виявили зникнення сумки останньої. Вона зателефонувала до міліції і згодом до банку, але автовідповідповідач повідомив про зайнятість номера та про те, що їм перетелефонують. Потім зателефонували вдруге та заблокували картку. Дзвінки було здійснено одразу після виявлення зникнення сумки [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 24.02.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 15000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідно до матеріалів службового розслідування 20.10.2014 року в період з 15:25:47 години по 15:36:02 годину в банкоматі №САНЕ5023 з кредитної картки [PERSON] було зняття готівки, після якого баланс по карті -14980,00 гривень. Зняття відбувалось несанкціоновано невстановленою особою після зміни пін-коду картки з телефону відповідача. До цього моменту заборгованості по кредиту не було, що випливає з розрахунку заборгованості, наданої банком. Відповідно до деталізованого рахунку системи "Мій МТС" перший дзвінок на номер ПриватБанку 3700 здійснено 20.10.2013 року о 15:34 годині із тривалістю дзвінка 1:22 хвилин. Повторний дзвінок зафіксовано о 15:39 годині. Окрім того, зафіксовано дзвінок до міліції о 15:31 годині. Відповідно до п.1.1.2.19 Умов та правил надання банківських послуг користувач має повідомляти банк за допомогою дзвінка до кол-центру інформацію щодо втрати/крадіжки картки протягом 15 хвилин з моменту виявлення даного факту. Отже, суд приходить до висновку, що крадіжка картки відбулася в період з 15:25:47 години по 15:36:02 годину і приймає початковий час як момент, з якого належить відраховувати час звернення до банку про факт крадіжки. Так як дзвінок до кол-центру поступив о 15:34 годині 20.10.2014 року, то [PERSON] здійснила спробу повідомлення саме в відведені для цього 15 хвилин. Отже, порушень Умов і правил корситування банківськими послугами з боку відповідача відсутнє. Окрім того, до суду надано витяг з кримінального провадження №12013230030004925 відповідно до фабули якого у [PERSON] здійснено крадіжку, зокрема кредитної картки із грошовими коштами в сумі 15000 гривень. Статтею 526 ЦК України закріплено обов*язок виконання зобов*язання належним чином відповідно до умов договору. Оскільки порушень умов договору судом не встановлено, відповідач належно виконує всі обов'язки, взяті на себе, то підстав задовольняти позов немає. Разом з тим, враховуючи, що заборгованість має місце, але вона спричинена іншими особами, то суд вважає за необхідне роз'яснити позивачеві звернутися до суду в порядку кримінального судочинства для стягнення заборгованості з винної особи. Саме договори є підставою у випадку їх порушення вимагати виконання взятого на себе іншою стороною зобов*язання, окрім того причетності відповідача до отримання коштів не встановлено. Тому суд приходить до висновку, що відповідач не не отримувала грошових сум у позивача, що підтверджено висновком служби безпеки при розслідуванні вказаного випадку. Тому за таких обставин, у задоволені позову належить відмовити за його безпідставністю. Судові витрати належить віднести на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed