Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

06.09.2019 року [PERSON]. через свого представника [PERSON]., звернулась до суду з позовом до ТОВ «Європейська медіа група» про захист честі, гідності, ділової репутації, визнання інформації недостовірною. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що ТОВ «Європейська медіа група» в мережі Інтернет на веб-сайті https://apostrophe.ua, поширило інформацію в наступних публікаціях, а саме: [INFO] о 15:53 год. за посиланням: [INFO] під назвою: «[INFO]», що містить недостовірну інформацію, зокрема наступні твердження: «Відомий блогер [PERSON] розказав про доходи від грального бізнесу [PERSON] - дружини заступника начальника Головного управління Нацполіції [PERSON]. Про це він написав у своєму дописі на Site.ua. «Звичайно, в декларації майже все майно записане на дружину - [PERSON], власницю компанії «[INFO]» і ще кількох зі схожими назвами. Ці компанії - фактично є онлайн-казино. «Звичайно, сама [PERSON] це називає «e - commers», а свою діяльність - спрощенням способу онлайн - купівель. Але насправді, це дійсно справжні азартні ігри, заборонені в Україні законодавчо, на які люди підсаджуються не гірше, ніж на «рулетку» і в яких залишають купу грошей. Більше того: ці гроші, по суті, ніхто не контролює і не відстежує. Тому що заплутувати сліди, переводячи кошти з одних офшорних рахунків на інші, [PERSON] і її спільники, очевидно, навчилися», - пише [PERSON]. Блогер підкреслив, що, скоріше за все, сімейним бізнесом займається сам [PERSON], адже сама [PERSON] в інтерв'ю визнає, що саме він вирішує всі проблеми, знаходить вихід із складних ситуацій. [PERSON] нагадав, що згідно відомостей СБУ та ГПУ, доходи від бізнесу [PERSON] надходять в Росію. «Зрозуміло, чому [PERSON] і [PERSON] так старанно намагаються заткнути всіх, хто розслідує їх діяльність. Ці онлайн - казино незаконні і часто призводять до справжніх сімейних трагедій, коли на гру підсаджуються навіть діти. Так ще і з країни виводяться колосальні суми", - підсумував [PERSON]. За його словами, наразі статус та посада чоловіка дозволяє подружжю почуватися безпечно та безкарно, залякуючи журналістів та «закриваючи ЗМІ, які опублікували неугодну сімейству інформацію». Раніше ЗМІ повідомляли про тиск на журналістів з боку [PERSON] та його дружини.». Крім того, [INFO] о 19:45 год. за посиланням [INFO] під назвою: «[INFO]», зокрема наступні твердження: «Обвиненный 17 августа в организации подпольных азартных игр IТ-предприниматель выступил с заявлением. Он утверждает, что обыск правоохранителями в его доме был проведен по надуманным основаниям, а дело считает «100% заказом», называя конкретные фамилии. Об этом говорится в его личном заявлении, которое опубликовал блогер [PERSON] на своей Facebook - странице. Айтишник считает обыск с изъятием личного имущества «100% заказом» и называет имена тех, кто «за этим стоит». «На протяжении года, когда мы работали над проектом, со мной связывались различные проверяющие органы: из налоговой, из полиции, из других ведомств. Они прикрывались фамилиями таких людей, как [PERSON], заместитель начальника Главного управления Национальной полиции Украины, и его жены [PERSON], владелицы «[INFO]», ... и настойчиво требовали «поделиться» доходом помимо всех официально уплаченных платежем. Я ответил категорическим отказом и тепер понимаю, сто это были не пустун угорозы. Это просто новый передел рынка», - говорится в заявлении. Предприниматель обращается к президенту Украины [PERSON], сотрудникам НАБУ, СБУ и ГБР, министру внутренних дел [PERSON] с просьбой провести служебное расследование и призвать к ответу «[PERSON], [PERSON], ... и тех лиц, которые действовали по их поручению». Так, позивачка зазначає, що виконує свій суспільний обов'язок, чітко дотримується вимог законодавства України, декларуючи всі власні доходи, вчасно подаючи обов'язкову звітність, в повному розмірі сплачуючи податки, збори та обов'язкові платежі, має право на повагу до власних особистих немайнових прав, які були порушені поширенням вищевказаної інформації, яка є недостовірною та негативною по відношенню до неї та членів її сім'ї, крім того, така інформація містить звинувачення у здійсненні протиправних дій та принижує честь та гідність позивачки та її чоловіка, порочить їх ділову репутацію, створюючи відносно них негативні судження з боку громадськості та ділових партнерів. За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ст. 32 Конституції України, ст.ст. 273, 277, 297 Цивільного кодексу України, позивачка просить визнати недостовірною та спростувати вищевказану інформацію. Ухвалою від 11.09.2019 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні 12.12.2019 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що поширена на сайті ТОВ «Європейська медіа група» інформація передрукована з допису розміщеного на Site.ua., відомого блогера [PERSON]. Ухвалою від 12.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 19.12.2019 року на адресу суду надійшли від представника позивача відповідь на відзив відповідача, в якому він виклав свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував, щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вислухавши пояснення представників сторін у справі, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що дійсно, як і зазначено в позові, [INFO] о 15:53 год. за посиланням: [INFO] під назвою: «[INFO]», що містить недостовірну інформацію, зокрема наступні твердження: «Відомий блогер [PERSON] розказав про доходи від грального бізнесу [PERSON] - дружини заступника начальника Головного управління Нацполіції [PERSON]. Про це він написав у своєму дописі на Site.ua. «Звичайно, в декларації майже все майно записане на дружину - [PERSON], власницю компанії «[INFO]» і ще кількох зі схожими назвами. Ці компанії - фактично є онлайн-казино. «Звичайно, сама [PERSON] це називає «e - commers», а свою діяльність - спрощенням способу онлайн - купівель. Але насправді, це дійсно справжні азартні ігри, заборонені в Україні законодавчо, на які люди підсаджуються не гірше, ніж на «рулетку» і в яких залишають купу грошей. Більше того: ці гроші, по суті, ніхто не контролює і не відстежує. Тому що заплутувати сліди, переводячи кошти з одних офшорних рахунків на інші, [PERSON] і її спільники, очевидно, навчилися», - пише [PERSON]. Блогер підкреслив, що, скоріше за все, сімейним бізнесом займається сам [PERSON], адже сама [PERSON] в інтерв'ю визнає, що саме він вирішує всі проблеми, знаходить вихід із складних ситуацій. [PERSON] нагадав, що згідно відомостей СБУ та ГПУ, доходи від бізнесу [PERSON] надходять в Росію. «Зрозуміло, чому [PERSON] і [PERSON] так старанно намагаються заткнути всіх, хто розслідує їх діяльність. Ці онлайн - казино незаконні і часто призводять до справжніх сімейних трагедій, коли на гру підсаджуються навіть діти. Так ще і з країни виводяться колосальні суми", - підсумував [PERSON]. За його словами, наразі статус та посада чоловіка дозволяє подружжю почуватися безпечно та безкарно, залякуючи журналістів та «закриваючи ЗМІ, які опублікували неугодну сімейству інформацію». Раніше ЗМІ повідомляли про тиск на журналістів з боку [PERSON] та його дружини.». Крім того, [INFO] о 19:45 год. за посиланням [INFO] під назвою: «[INFO]», зокрема наступні твердження: «Обвиненный 17 августа в организации подпольных азартных игр IТ-предприниматель выступил с заявлением. Он утверждает, что обыск правоохранителями в его доме был проведен по надуманным основаниям, а дело считает «100% заказом», называя конкретные фамилии. Об этом говорится в его личном заявлении, которое опубликовал блогер [PERSON] на своей Facebook - странице. Айтишник считает обыск с изъятием личного имущества «100% заказом» и называет имена тех, кто «за этим стоит». «На протяжении года, когда мы работали над проектом, со мной связывались различные проверяющие органы: из налоговой, из полиции, из других ведомств. Они прикрывались фамилиями таких людей, как [PERSON], заместитель начальника Главного управления Национальной полиции Украины, и его жены [PERSON], владелицы «[INFO]», ... и настойчиво требовали «поделиться» доходом помимо всех официально уплаченных платежем. Яответил категорическим отказом и тепер понимаю, сто это были не пустун угорозы. Это просто новый передел рынка», - говорится в заявлении. Предприниматель обращается к президенту Украины [PERSON], сотрудникам НАБУ, СБУ и ГБР, министру внутренних дел [PERSON] с просьбой провести служебное расследование и призвать к ответу «[PERSON], [PERSON], ... и тех лиц, которые действовали по их поручению». Положеннями ст. 34 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1050 року та протоколів № 2, 4, 7, 11 до неї, право на свободу вираження поглядів включає в себе свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Поряд з цим, здійснення таких свобод може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров'я або моралі, для захисту репутації або прав них осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду, та є необхідним в демократичному суспільстві. У відповідності до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Положеннями статті 299 ЦК України визначено, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Як роз'яснено в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи» позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Відповідно до положень статті 39 Цивільного процесуального кодексу України (1618-15) при поширенні такої недостовірної інформації стосовно малолітніх, неповнолітніх чи недієздатних осіб з відповідним позовом до суду вправі звернутися їх законні представники. Якщо поширено недостовірну інформацію про особу, яка померла, з відповідним позовом вправі звернутися члени її сім'ї, близькі родичі та інші заінтересовані особи, навівши у заяві такі обставини: характер свого зв'язку з особою, щодо якої поширено недостовірну інформацію; у який спосіб це порушило особисті немайнові права особи, яка звертається до суду. Звертаючись до суду з позовом, позивачка, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що інформація, поширена ТОВ «Європейська медіа група» в мережі Інтернет на веб-сайті https://apostrophe.ua [INFO] та [INFO] є недостовірною та такою, що порушує її честь, гідність, ділову репутацію та її чоловіка, оскільки, вона та її чоловік не причетні жодним чином до діяльності онлайн - казино, не вчиняють жодних протиправних дій щодо журналістів, не є стороною захисту жодного кримінального провадження, до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не мають, в розшуку не перебуває, позивачці не повідомлялось про підозру, не складались обвинувальні акти, будь-які обмежувальні заходи передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, відносно неї та її підприємства TOB «Фінансова компанія Леогеймінг Пей», не застосовуються. Відповідно до абз.2 п.2 Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи» якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи» якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації. Судом встановлено, що ТОВ «Європейська медіа група» зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, а тому на його діяльність поширюється нормиЗакону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні». Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву, зазначає, що інформація, яка була передрукована з допису розміщеного на веб-сайті Site.ua., відомого блогера [PERSON] та містить посилання на першоджерело, а саме особисту сторінку вказаного блогера, а тому він не несе відповідальності за публікацію такої інформації. Проте, суд не погоджується з таким висновком відповідача та вважає, що у розумінні ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» відповідач не звільняється від відповідальності за поширену ним інформацію. Статтею ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» передбачено, що редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо: 1) ці відомості одержано від інформаційних агентств або від засновника (співзасновників); 2) вони містяться у відповіді на запит на інформацію, поданий відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації"; 3) вони є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб'єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб; 4) вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього; 5) в них розголошується таємниця, яка спеціально охороняється законом, проте ці відомості не було отримано журналістом незаконним шляхом; 6) законом передбачено звільнення або непритягнення до відповідальності за такі дії», а джерело, на яке посилається відповідач, за своїми ознаками не відповідає, не одному із пунктів вказаної статті ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», тому відповідач мав перевірити достовірність поширеної ним інформації щодо позивачки та члена її сім'ї. Крім того, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 27.02.2009 року, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Пунктом 15 Постанови передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Відповідно до п.18 зазначеної постанови, обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Між тим, про недостовірність поширеної відповідачем інформації в частині причетності позивачки до незаконних дій щодо діяльності онлайн - казино та протиправних дій щодо журналістів, свідчать наявні в матеріалах справи лист Генеральної прокуратури України, довідка про несудимість Міністерства внутрішніх справ України, зі змісту яких вбачається відсутність відносно позивачки будь-яких кримінальних проваджень. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати недостовірною, такою, що принижує честь, гідність [PERSON] та її чоловіка, порочить їх ділову репутацію, створюючи відносно них негативні судження з боку громадськості та ділових партнерів, інформацію, поширену ТОВ «Європейська медіа група» [INFO] о 15:53 год. за посиланням: [INFO] під назвою: «[INFO]», зокрема наступні твердження: «Відомий блогер [PERSON] розказав про доходи від грального бізнесу [PERSON] - дружини заступника начальника Головного управління Нацполіції [PERSON]. Про це він написав у своєму дописі на Site.ua, Звичайно, в декларації майже все майно записане на дружину - [PERSON], власницю компанії «[INFO]» і ще кількох зі схожими назвами. Ці компанії - фактично є онлайн-казино, Звичайно, сама [PERSON] це називає «е-commerse», а свою діяльність - спрощенням способу онлайн-купівель. Але насправді, це дійсно справжні азартні ігри, заборонені в Україні законодавчо, на які люди підсаджуються не гірше, ніж на «рулетку» і в яких залишають купу грошей. Більше того: ці гроші, по суті, ніхто не контролює і не відстежує. Тому що заплутувати сліди, переводячи кошти з одних офшорних рахунків на інші, [PERSON] і її спільники, очевидно, навчилися, - пише [PERSON]. Блогер підкреслив, що, скоріше за все, сімейним бізнесом займається сам [PERSON], адже сама [PERSON] в інтерв'ю визнає, що саме він вирішує всі проблеми, знаходить вихід із складних ситуацій. [PERSON] нагадав, що згідно відомостей СБУ та ГПУ, доходи від бізнесу [PERSON] надходять в Росію. Зрозуміло, чому [PERSON] і [PERSON] так старанно намагаються заткнути всіх, хто розслідує їх діяльність. Ці онлайн-казино незаконні і часто призводять до справжніх сімейних трагедій, коли на гру підсаджуються навіть діти. Так ще і з країни виводяться колосальні суми, - підсумував [PERSON]. За його словами, наразі статус та посада чоловіка дозволяє подружжю почуватися безпечно га безкарно, залякуючи журналістів та «закриваючи ЗМІ, які опублікували неугодну сімейству інформацію»; [INFO] о 19:45 год. за посиланням: [INFO] під назвою: «[INFO]», зокрема наступні твердження: «На протяжении года, когда мы работали над проектом, со мной связывались различные проверяющие органы: из налоговой, из полиции, из других ведомств. Они прикрывались фамилиями таких людей, как [PERSON], заместитель начальника Главного управления Национальной полиции Украины, и его жены [PERSON], владелицы «[INFO]», ... и настойчиво требовали «поделиться» доходом помимо всех официально уплаченных платежей… Предприниматель обращается к президенту Украины [PERSON], сотрудникам НАБУ, СБУ и ГБР, министру внутренних дел [PERSON] с просьбой провести служебное расследование и призвать к ответу «[PERSON], [PERSON], ... и тех лиц, которые действовали по их поручению». Водночас, суд не вбачає правових підстав для визнання недостовірною іншої оспорюваної інформації, оскільки текс, що «Обвиненный 17 августа в организации подпольных азартных игр IТ-предприниматель выступил с заявлением. Он утверждает, что обыск правоохранителями в его доме был проведен по надуманным основаниям, а дело считает «100% заказом», называя конкретные фамилии. Об этом говорится в его личном заявлении, которое опубликовал блогер [PERSON] на своей Facebook - странице. Айтишник считает обыск с изъятием личного имущества «100% заказом» и называет имена тех, кто «за этим стоит» та «Я ответил категорическим отказом и тепер понимаю, сто это были не пустун угорозы. Это просто новый передел рынка», - говорится в заявлении.» взагалі не стосується безпосередньо позивачки або членам її сім'ї та, як наслідок, не може порушувати їх особисті немайнові права, або завдавати шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджати їм повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. У пунктах 24, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року зазначено, що спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Якщо суд ухвалює рішення про право на спростування поширеної недостовірної інформації, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на те, що частина інформації, поширена відповідачем відносно позивачки, є недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право позивачки, суд дійшов до висновку про необхідність зобов'язання ТОВ «Європейська медіа група» спростувати вказану інформацію, визнану судом недостовірною, шляхом розміщення резолютивної частини даного рішення суду в мережі Інтернет на веб - сайті https://apostrophe.ua під заголовком «Спростування», протягом місяця з дня набрання цим судовим рішенням законної сили. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує також до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1536,80 грн. які сплачено позивачем за подання позову до суду.

Outcome: partial