Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

15.09.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 21.05.2019 року о 9год.00хв. [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ2105 д.н.з. [NUMBER] рухаючись по вул.1Травня в м.Березань Київської області на перехресті з вул.Привокзальна при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю Chevrolet Aveo д.н.з. [NUMBER] , який рухався під її керуванням в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, та скоїв з нею зіткнення. Власником автомобіля , яким керувала позивачка є її дочка [PERSON] [INFO] і в наслідок даного ДТП їй та її дочці було завдано матеріальна та моральна шкода.Постановою Березанського міського суду Київської області від 05.06.2019року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення заст.124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення. Цивільна відповідальність винуватця ДТП була застрахована ПАТ «АСК «Омега» за полісом АО/0208296.23.05.2019 року, потерпіла особа звернулась до АСК`Омега» з письмовим повідомленням про настання страхового випадку. Спеціалістами АСК «Омега» був встановлений розмір спричиненого збитку у сумі 22447,68грн. який був узгоджений нею та дочкою. Натомість АСК`Омега» порушуючи вимоги ст.36 ЗУ «По обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» своєчасно не здійснила виплату страхового відшкодування (регламентної виплати) .Дорожньою пригодою з вини відповідача їй та її дочці [PERSON] спричинено також моральна шкода яка полягає у моральних стражданнях та переживаннях через пошкодження власного майна, погіршення його технічного та естетичного стану.Внаслідок ДТП вона отримала переляк та нервовий стрес.В позовній заяві позивач просив стягнути з ПАТ СК «Омега» на свою користь [PERSON] завданої їй матеріальної шкоди в сумі 22447,68грн. і моральної шкоди в сумі 34000грн. , також просить стягнути на її користь моральну шкоду в сумі 10000грн та судовий збір 908грн.. У передбачений законом строк представник відповідача ПАТ СК«Омега», Лисенко В.А. ,надала суду відзив на позовну заяву ,в якому зазначила ,що правовідносини між страхувальниками, страховиками та потерпілими особами у сфері обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 21.05.2019 року в м.Березань на перехресті вул.1 Травня -вул. Привокзальна сталася ДТП за участю автомобіля «ВАЗ 2105» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Chevrolet Aveo» р/н [NUMBER] під керування позивача , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Березанського міського суду Київської області від 05.06.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП. Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП застрахована в ПАТ «АСК`Омега» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/0208296 від 14.03.2019 року.З метою визначення розміру шкоди, завданої власнику автомобіля «Chevrolet Aveo» р/н [NUMBER] страховик звернувся до ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит» .За результатами проведеної оцінки було складено звіт №12019 від 25.06.2019р. згідно якого вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Chevrolet Aveo» р/н [NUMBER] з урахуванням фізичного зносу ТЗ складає 26937,22 грн.(з урахуванням ПДВ) або 22447,68грн. (без урахування ПДВ).Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлюваного ремонту пошкодженого майна(транспортного засобу) сума , що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Крім того п.12.1 ст.12 Закону передбачено , що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка за умовами полісу №АО/0208296 становить 2000грн.14.08.2019року [PERSON] надала заяву про виплату страхового відшкодування в якій просила виплату здійснити шляхом перерахування на свій банківський рахунок, крім того нею було узгоджена сума збитків -22447,68грн. та повідомлено про франшизу в розмірі 2000грн.Таким чином розмір страхового відшкодування за вказаним вище випадком склав 20447,68 грн., який був виплачений 21.10.2021року , що підтверджується платіжним дорученням №2545від 21.10.2021р.Незаконним та необгрунтованим є також вимоги позивача про стягнення моральної шкоди на користь її та [PERSON] , оскільки відповідно до ст.261Закону встановлено, що страховиком відшкодовується потерпілому -фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`ю під час дорожньо-транспортної пригоди моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду , заподіяну здоров`ю, отже право на відшкодування моральної шкоди в рамках ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має виключно особа, яка зазнала ушкодження здоров`я під час ДТП. Матеріали справи не містять доказів завданої шкоди здоров`ю [PERSON] та [PERSON] в наслідок ДТП , а заподіяння моральної шкоди позивач обгрунтовує лише фактом пошкодження автомобіля та пережитим стресом.В задоволенні позовних вимог позивача до ПрАТ СК «Омега» просила відмовити. 04.10.2021 ухвалою Березанського міського суду Київської області, прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про відшкодування майнової та моральної шкоди. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вона підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно з ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Позивач, в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача, ПрАТ СК «Омега», в судове засідання не з`явився, зазначив у відзиві про розгляд справи без його участі , та просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснила , оскільки [PERSON] є відповідачем в дані й справі, але позовних вимог до нього не заявлено, тому вона посилається на розсуд суду щодо прийняття рішення за даним позовом. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 21.05.2019 року о 9год.00хв. [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ2105 д.н.з. [NUMBER] рухаючись по вул.1Травня в м.Березань Київської області на перехресті з вул.Привокзальна при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю Chevrolet Aveo д.н.з. [NUMBER] , який рухався під керуванням [PERSON] в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, та скоїв з нею зіткнення. Власником автомобіля , яким керувала позивачка на час скоєння ДТП була її дочка [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ./а.с.12/ Постановою Березанського міського суду Київської області від 05.06.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності./а.с.7-8/ Також в матеріалах справи міститься повідомлення про настання страхового випадку від потерпілої особи/а.с.9/ Згідно заяви за вих.№4625 від 14.08.2019року [PERSON] було погоджено суму збитків в розмірі 22447,68 про умови полісу та франшизу в розмірі 2000грн..Суму страхового відшкодування необхідно було перерахувати їй на банківську карту. /а.с.10/ Договором купівлі-продажу 3241/2021/2747110 транспортного засобу від 19.08.2021 року власником автомобіля Chevrolet Aveo д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] /а.с.11/ Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПАТ «АСК`Омега» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/0208296 від 15.03.2019 року/а.с.43/. Відповідно до платіжного доручення №2545 від 21.10.2021року АСТ`Омега» було виплачено [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 20447,68грн /а.с.45/ Відповідно до вимог ч.1ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1ст.20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Як зазначено в ч.1ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Відповідно до ст.15, ч.2 ст.16, ч.1 ст.20 ЦК України,кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18)дійшла до висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах про те, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). За приписами статей 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.979 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язується виплатити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі. В обґрунтування однієї із своїх вимог позивач просить стягнути з відповідача моральну та матеріальну шкоду на користь [PERSON] яка є її дочкою та на час вчинення ДТП була власником автомобіля . Зобов`язання з виплати страхового відшкодування [PERSON] в сумі 20447,68грн.(за мінусом франшизи) були виконані відповідачем в повному обсязі, що підтверджується платіжним доручення №2545 від 21 жовтня 2021 року. В межах позовної заяви позивач просить задовольнити позовні вимоги на користь [PERSON] яка не зазначена в статусі другого позивача, а також не надано докази того, що [PERSON] є уповноваженим представником [PERSON] на користь якої просить задоволити позовні вимоги. ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, що не позбавляє права [PERSON] звернутися з відповідним позовом до суду. Відтак, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] є неналежним позивачем у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» на користь [PERSON] майнової та моральної шкоди, за таких обставин, в цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. За нормою ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода поміж іншого відшкодовується незалежно від вини, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013, № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", роз`яснено, що при вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням страховиком зобов`язань за договором страхування, суди повинні виходити з того, що правовідносини сторін за договором страхування є зобов`язальними. У випадку порушення зобов`язання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом (стаття 611 ЦК). Зокрема, можливість відшкодування моральної шкоди передбачена у відносинах у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (статті 9, 22 Закону N 1961-IV). Так відповідно до ст.261Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховиком відшкодовується потерпілому-фізичній особі , який зазнав ушкодження здоров`ю під час дорожньо-транспортної пригоди, моральної шкоди у розмірі 5% страхової виплати за шкоду ,заподіяну здоров`ю. Правом на відшкодування моральної шкоди відповідно до вищезазначеного Закону має виключно особа , яка зазнала ушкодження здоров`ю під час ДТП. Зважаючи на вищевикладене суд прийшов до висновку , що позовні вимоги [PERSON] , щодо стягнення на її користь моральної шкоди не підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Покладаються у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed