Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

04.12.2019 позивач Комунальне підприємство «Лиманська служба єдиного замовника» (далі КП «Лиманська СЄЗ») звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути заборгованості за спожиті послуги з утримання будинку та прибудинкової території, позовну заяву мотивував такими обставинами: КП «Лиманська СЄЗ» є виконавцем житлово-комунальних послуг і надає зазначені послуги відповідачу Проте кошти за отримані послуги відповідач не сплачує, що є порушенням Закону України «Про житлово-комунальні послуги». За період з 01.09.2016 по 01.09.2019 сума заборгованості складає 5097,12 грн. Протягом зазначеного періоду актів-претензій з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідача на адресу КП «Лиманська СЄЗ» не надходило. [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Лиманською державною нотаріальною конторою 20.06.2019. З прийняттям спадщини до неї перейшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. В тому числі і обов`язок сплатити заборгованість за спожиті спадкодавцем послуги з утримання будинку та прибудинкової території 16.10.2019 суддею Краснолиманського міського суду Донецької області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь КП «Лиманська СЄЗ» заборгованість за спожиті послуги за період з 01.09.2016 по 01.09.2019 у сумі 5097,12 грн. Ухвалою судді від 04.11.2019 судовий наказ скасовано з підстав наявності спору про право. Просить стягнути заборгованість і вирішити питання про розподіл судових витрат. У відзиві на позов від 22.01.2020 [PERSON] , заперечуючи проти позову, зазначає, що житлово-комунальні послуги, перелік яких визначений у додатку до рішення виконавчого комітету Краснолиманської міської ради № 156 від 16.07.2015, позивачем не надавались у повному обсязі. Вважає, що єдиною послугою, яка реально надається - це послуга із прибирання прибудинкової території, але надається нерегулярно і не в повному обсязі. В період з 2016-2019 роки дератизація, дезінфекція, поточний ремонт покрівлі, під`їздів, сходових кліток будинку, внутрішньо будинкових систем, освітлення місць загального користування, водовідведення, теплопостачання та каналізації, димовентиляційних систем не проводився. Тому вважає, що за період з 01.09.2016 по 31.12.2018 (28 місяців) позивач безпідставно нарахував за послуги, які фактично не надавав у розмірі 1140,01 грн. Крім того вважає безпідставним нарахування плати за технічне обслуговування центрального опалення та поточний ремонт системи опалення, оскільки з жовтня 2004 року в квартирі встановлена автономна система опалення. Також відповідач вважає невірно визначену позивачем загальну суму витрат на утримання будинку та прибудинкової території за 1 кв.м загальної площі квартири з урахуванням податку на додану вартість, яка за підрахунками відповідача складає 2,47 грн, замість визначеної КП «Лиманська СЄЗ» в розмірі 2,61 грн. та невірно вказаній в додатку до позовної заяви номер будинку. Просить застосувати строк позовної давності до вимоги про стягнення заборгованості за вересень 2019 року і відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відповіді на відзив КП «Лиманська СЄЗ» зазначає наступне: стосовно порушення строку позовної давності позивач вважає такий строк непорушеним, оскільки зверненню з позовом передувала подача до суду заяви про видачу судового наказу, яка перервала перебіг строку позовної давності. Невідповідність в додатку № 4 договору на управління будинком з тарифом вартості поточного ремонту конструктивних елементів, пояснює технічною помилкою, яка не впливає ні на тариф на послугу, ні на суму позову. Також технічною помилкою зазначає вказівку на доданий до позовної заяви документ, що встановлення автономного опалення в квартирі, яка належить відповідачу, не звільняє останнього від обов`язку належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту, переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно частки співвласника. Щодо доводів відповідача у відзиві на позовну заяву про надання житлово-комунальних послуг в неповному обсязі наводить аргумент про відсутність з боку [PERSON] актів-претензій. В судовому засіданні представник позивача Казмірчук [PERSON] ., який діє на підставі довіреності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , заперечуючи проти позову навела доводи аналогічні викладеним у відзиві на позов, просила відмовити в задоволенні вимог. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представника позивача, відповідачку, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив, що фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини, які регулюються статтями 319, 322, 360, 383, 526 Цивільного кодексу України та положеннями Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VІІІ з наступними змінами. Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 4 вказаної статті визначено, що власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526, 623 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним\~статтею 6\~цього Закону та зокрема від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір). Судом встановлено, що згідно Статуту Комунального підприємства «Лиманська служба єдиного замовника» у новій редакції, затвердженого рішення виконавчого комітету Краснолиманської міської ради Донецької області від 21.02.2019 № 7/61-2820 КП «Лиманська СЄЗ» створено відповідно до рішення Краснолиманської міської ради від 26.07.2000 засноване на комунальній власності територіальної громади м. Лиман Донецької області і підпорядковане Лиманській міській раді. Рішенням виконавчого комітету Краснолиманської міської ради Донецької області від 25.01.2006 № 10 Державне комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора» визначена виконавцем послуг по утриманню житла, централізованого тепло-, водопостачання і водовідведення (а.с 15). Рішенням Краснолиманської міської ради від 16.07.2015 №156 з 01.09.2015 встановлені тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій згідно з додатком. Згідно частини 1 статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. 16.05.2019 між Комунальним підприємством «Лиманська служба єдиного замовника» (далі Управитель) та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , в особі [PERSON] , яка діяла на підставі рішення загальних зборів співвласників будинку, укладено Типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Згідно з умовами зазначеного договору управитель взяв на себе зобов`язання надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, а співвласники зобов`язалися оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Згідно пункту 3 Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 16.05.2019 послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладання індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюються виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Послуга з управління надається відповідно до вимог до якості згідно з додатком 3 до цього договору, що є його невід`ємною частиною. Згідно додатку №1 Договору співвласником баготоквартирного будинку [ADDRESS] саме [ADDRESS] , площею 66,30 кв.м, є [PERSON] . Відповідачка [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Свідоцтво видане Краснолиманською держнотконторою 20.06.2019 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . [PERSON] зазначена квартира належала на підставі договору купівлі продажу квартирі від 04.07.2003. Згідно частин 2 статті 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець зобов`язаний зокрема забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. В свою\~чергу споживач\~зокрема зобов`язаний\~оплачувати надані\~житлово-комунальні\~послуги за\~цінами/тарифами,\~встановленими відповідно\~до законодавства,\~у строки,\~встановлені відповідними\~договорами.\~Споживач здійснює\~оплату за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч.2 ст. 7, ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно довідки про рух засобів по особовому рахунку № [NUMBER] [PERSON] загальна сума заборгованості за спожиті послуги з утримання будинку та прибудинкової території складає 5\~097,12 грн. за період з вересня 2016 року по серпень 2019 року. Розмір нарахованої суми у вересні 2016року складає 132 грн. За весь вказаний період відповідачем сплати не проводилося. 16.10.2019 суддею Краснолиманського міського суду Донецької області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь КП «Лиманська СЄЗ» заборгованість за спожиті послуги за період з 01.09.2016 по 01.09.2019 у сумі 5097,14 грн. Ухвалою судді від 04.11.2019 судовий наказ скасовано з підстав наявності спору про право. Згідно з Актом, складеним 22.01.2020 жильцями будинку [ADDRESS] , з 1998 року по теперішній час «Краснолиманською ЖЕК» та КРП «Лиманська служба єдиного замовника» у внутрішньо будинкових приміщеннях будь-яких ремонтних робіт не проводилось. Відповідно до акту від 23.10.2003 ПО «Краснолиманська тепломережа» Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в квартирі [ADDRESS] , у зв`язку з відключенням від системи опалення, вказаний абонент послугами тепломережі з 15.10.2003 не користується. Довідкою від 23.10.2019 підтверджується факт обладнання квартири [ADDRESS] системою автономного опалення. Згідно ст. 360, 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Таким чином, суд вважає, що відповідач як власник житла зобов`язана нести витрати на утримання квартири, оскільки такий обов`язок передбачений чинним законодавством. Незважаючи не те, що відповідач 20.06.2019 набула право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , суд вважає, що [PERSON] відповідає за боргами спадкодавця оскільки відповідно до положень статті 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Позивачем доведено факт надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Актів претензії про неналежне надання або ненадання послуг в період з вересня 2016 року по серпень 2019 року відповідачем не складалось; будь яких доказів звернення жителів будинку ( з вказаних обставин), в якому проживає [PERSON] , відповідач суду не надав. Такі дії свідчать про існування обов`язку відповідача здійснювати оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Суд вважає неприйнятними доводи відповідача в частині визначення суми заборгованості з урахуванням того, що застосований позивачем у розрахунку тариф включає витрати на технічне обслуговування внутрі-будинкових систем теплопостачання, тоді як в його в квартирі встановлене автономне джерело теплопостачання. Згідно з пунктом 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні системи опалення, повинні оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку. Тому заявлені вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані послуги технічного обслуговування внутрі-будинкових систем теплопостачання є обґрунтованим. Щодо застосування строку позовної давності за заявою відповідача до вимог про стягнення заборгованості. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.01. 2015 (справа № 6-214 цс14). У грудні 2019 року КП «Лиманська СЄЗ» подало до суду позов про стягнення з відповідача заборгованість за спожиті послуги за період з 01.09.2016 по 01.09.2019 у сумі 5097,12 грн. При цьому 04.10. 2019 КП «Лиманська СЄЗ» зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу. Отже, КП «Краснолиманська СЄЗ», звернувшись в жовтні 2019 року до суду з заявою про видачу судового наказу, вчинило дію передбачену ч. 2 ст. 264 ЦК України, перервавши строк позовної давності, а тому обчислення строку позовної давності до пред`явлення позивачем позивних вимог, починається з 04.10.2016 та обраховується з урахуванням заявлених вимог до серпня 2019 року, включно. Таким чином\~суд приходить\~до висновку,\~про часткове\~задоволення позовних\~вимог про\~стягнення з\~відповідача \~ [PERSON] \~ суми\~заборгованості за\~утримання будинку\~та прибудинкової\~території за період з 04.10.2016 по 31.08.2019 у сумі 4\~964.52грн. В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.09.2016 по 04. 10.2019 у сумі 132.60 грн. слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. При зверненні до суду з позовом позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 1\~728,90 грн. Крім того, стягувач КП «Краснолиманська СЄЗ» при подачі заяви про видачу судового наказу (справа №236/4036/19) сплатив судовий збір в розмірі 192,310 грн., який відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України зараховується до суми судового збору при пред`явленні стягувачем позову до боржника в порядку позовного провадження. Враховуючи що заявлені позовні вимоги у розмір 5097,12 грн. були задоволені частково в розмірі 4\~964.52грн., з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1\~871.05грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial