Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

02.12.2015 року позивач звернулася до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила наступне. 20.10.2007 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем. [INFO] від шлюбу в них народилася донька [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис №8 та видано свідоцтво серії [NUMBER]. 02.09.2010 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області №2-1125/2010, рішення суду набрало чинності 12.09.2010 року. Позивач зазначає, що з моменту розірвання шлюбу по цей час, відповідач у вихованні дитини участі не приймає, допомоги на її утримання не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Крім того, відповідач взагалі не спілкується з донькою, не дарує подарунків на день народження, що на думку позивача, свідчить про самоусунення ним від виконання батьківських обов'язків. На підставі викладеного, позивачка просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітньої [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні пред'явленому позову, просила його задовольнити, також доповнила, що батько навіть не дзвонить, під час хвороби дитини не надав ніякої допомоги не надає і досі. Батько не цікавиться дитиною взагалі, не привітав з початком навчання. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи був відсутній у судовому засіданні про що надав відповідне клопотання , згідно з яким просить розглянути справу за відсутності представника служби у справах дітей Новоайдарської військово-цивільної адміністрації (а. с. 40). Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідків, та прийнявши до уваги клопотання представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності зі ст.151 СК України, батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років. Підстави для позбавлення батьківських прав чітко передбачені нормами ст.164 СК України. У відповідності зі ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. У відповідності зі ст.15 Закону України "Про охорону дитинства", дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. У відповідності зі ст.8 Конвенції про права дитини спілкування з дітьми може залежати від віку, стану здоров'я дитини, поводження батьків і інших істотних обставин. У випадку перешкоди в такому спілкуванні батьки можуть звернутися в органи опіки й піклування або суд. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2007 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 02.09.2010 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Рішення набрало законної сили 06.09.2010 року (а.с.3). Крім того, на підставі рішення Новоайдарського районного суду Луганської області позивачу було видано виконавчий лист від 09.06.2011 року у справі №2-229/11 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] в розмірі ? частини від всіх видів заробітків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття , починаючи з 18.05.2011 на утримання [PERSON] (а.с.7). Актом обстеження умов проживання мешканки [ADDRESS] [PERSON]. від 18.11.2015 року встановлено, що [PERSON] мешкає разом з доньками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в будинку батьків. З 2010 року старшу доньку виховує сама, батько у вихованні дитини участі не приймає, матеріально не допомагає. Умови проживання задовільні. Дитина забезпечена всім необхідним для всебічного розвитку (а.с.9). Відповідно до довідки виконкому Олексіївської сілької ради Новоайдарського району Луганської області від 18.11.2015 року за №624, [PERSON] є постійною мешканкою [ADDRESS] та має склад сім'ї : чоловік - [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно характеристики родини учениці 1 класу НВК Олексіївської школи-гімназії [PERSON] від 18.11.2015 року, [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] та вітчимом [PERSON], якого називає батьком. Умови для проживання сім'ї задовільні. З боку матері здійснюється всебічний і постійний контроль за навчанням і вихованням дівчинки. Дитина має все необхідне, постійно відвідує школу. Батько, [PERSON], жодного разу не відвідував школу, не цікавився навчанням і вихованням [PERSON] (а.с.10) . Відповідно до пояснень, наданих сусідами позивачки у судовому засіданні - [PERSON] та [PERSON], вони жодного разу не бачили батька [PERSON], до дитини він не приїжджав жодного разу, при розмові [PERSON] жодного разу не згадувала про батька. Відповідно до Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року проголошено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, а також що дитині мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вона могла повністю покласти на себе зобов'язання в рамках суспільства, визнано, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 09.02.2016 року службою у справах дітей Новоайдарської військово-цивільної адміністрації надано висновок про можливість позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] (а.с.39). Суд дослідивши всі обставини у справі, погоджується із висновком Новоайдарської військово-цивільної адміністрації , оскільки він є обґрунтованими та прийнятими після ретельного дослідження всіх обставин справи. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст.ст.79-82,88 ЦПК України, суд виходить із заявлених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487,20 грн. за позов про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved