Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

03.12.2018 позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Лиманський міський відділ держаної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання батьківства та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтувала тими обставинами, що вона з відповідачем з 2007 року по 2008 рік зустрічалися приблизно раз на тиждень у квартирі, яку вона винаймала, за адресою: [ADDRESS] (на теперішній час - Лиман) Донецької області, сумісно не мешкали, проміж ними були інтимні стосунки. Від стосунків з [PERSON] вона завагітніла та [INFO] народила доньку - [PERSON] . Відомості до актового запису про народження дитини були внесені в порядку, передбаченому ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України. Коли вона завагітніла, то повідомила про це відповідача, який наміру одружитися з нею не виявив, повідомив її щоб вона не реєструвала його батьком дитини. З пологового будинку відповідач її не забирав, на протязі першого року життя дитини спілкувався з позивачкою та дитиною всього три місяці, а коли доньці було приблизно п`ять років за цей період всього спілкувався з дитиною приблизно 6 місяців. Матеріально ні позивачці ні доньці відповідач не допомагав. Останній раз спілкувався з дитиною в червні 2014 року. На підставі викладеного, просила суд визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису, зазначивши його в графі «батько», стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати просила стягнути з відповідача (том 1 а.с.3-4). Ухвалою суду від 17.12.2018 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження (том 1 а.с.18-19). 04.02.2019 від представника відповідача адвоката Горелик Є.Б. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив у позові відмовити та зазначив, що відповідач не погоджується з доводами та обставинами, викладеними в позовній заяві, вважає позовні вимоги безпідставними, не підтвердженими належним чином. Так відповідач заперечує щодо підтримання інтимних стосунків з позивачкою на протязі 2007-2008 років. Крім того, представник посилався на те, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Жодної з цих підстав позивачка не наводить. Відповідач ніколи не визнавав батьківства щодо дитини позивачки. Позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог. Окрім цього є підстави вважати, що позивачкою пропущений строк позовної давності, встановлений в один рік, оскільки при народженні дитини позивачці було відомо, що відповідач не зареєстрований як батько дитини. Отже просив застосувати наслідки пропущення строку позовної давності. Крім того позивачкою порушений процесуальний порядок подання відповідних позовів, оскільки об`єднані вимоги про визнання батьківства, які розглядаються судом в порядку загального позовного провадження та позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, які розглядаються судом в порядку спрощеного позовного провадження. Тому просив роз`єднати ці вимоги (том 1 а.с. 48-51). Ухвалою суду від 15.02.2019 заяву представника відповідача адвоката Горелика Є.Б. про відвід судді Саржевської І.В. визнано необґрунтованою (том 1 а.с.60-70). Підготовчі судові засідання неодноразово відкладалися: 04.01.2019 за заявою представника відповідача адвоката Горелика Є.Б.; 22.01.2019 - за заявою відповідача; 25.02.2019 - у зв`язку з неявкою сторін; 04.03.2019 - за заявою представника відповідача адвоката Горелика Є.Б. та неприбуттям відповідача; 18.03.2019 - у зв`язку з неявкою відповідача та його представника; 02.04.2019 - у зв`язку з неявкою відповідача та його представника (том 1 а.с. 25, 36, 52, 78, 86, 98, 107). Ухвалою суду від 24.04.2019 за клопотанням позивачки витребувані докази, викликані свідки; у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Горелика Є.Б. про роз`єднання позовних вимог відмовлено; закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду (том 1 а.с.116-119). Судові засідання неодноразово відкладалися: 03.06.2019, 19.06.2019 - у зв`язку з неявкою відповідача та його представника (том 1 а.с.127, 132). Ухвалою від 19.06.2019 продовжений строк розгляду справи; явку відповідача [PERSON] в судове засідання визнано обов`язковою, повторно витребувані докази (том 1 а.с134-136). Ухвалою суду від 15.07.2019 за клопотанням позивачки по справі призначена судова молекулярно-генетична експертиза, проведення якої доручено експертам Комунального закладу «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи». На вирішення експертів поставлено питання: чи є [PERSON] батьком дитини - [PERSON] , [INFO] ? Сторони зобов`язано прибути разом з дитиною до експертного закладу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено (том 1 а.с. 156-158). Для проведення експертизи сторони викликалися до КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» на 09.09.2019 (том 1 а.с.165) та на 07.10.2019 (том 1 а.с.172). 28.10.2019 ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.07.2019 повернуто без виконання, у зв`язку з неявкою [PERSON] на експертизу (том 1 а.с.178). Ухвалою суду від 29.10.2019 провадження у справі поновлено (том 1 а.с.183-184). Відповідно до постанови КМУ від 09.10.2019 № 870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» у зв`язку з утворенням міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України змінено назву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Лиманського міського відділу держаної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на - Лиманський міський відділ держаної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. У судові засідання 08.01.2020, 12.02.2020 відповідач не прибув (том 1 а.с.197, 210), у судове засідання 24.01.2020 не прибули представник відповідача та відповідач (том 1 а.с. 201). У зв`язку з тим, що експертиза не була проведена, а позивачка та її представник адвокат Савченко Є.О. наполягали на її призначенні, ухвалою суду від 12.02.2020 задоволено зазначене клопотання та призначена судова молекулярно-генетична експертиза, проведення якої доручено експертам КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи». Сторони зобов`язано прибути разом з дитиною до експертного закладу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено (том 1 а.с. 212-215). Копію ухвали представник відповідача отримав особисто під розпис 12.02.2020 року, [PERSON]. - по пошті - 19.02.2020 (том 1 а.с.216, 222). Для проведення експертизи сторони неодноразово викликалися до КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» на: 16.03.2020 року, на 13.04.2020, на 01.06.2020 року, на 13.07.2020 (том 1 а.с. 223, 229, 235, 247). Проте відповідач до експертного закладу не з`явився. Ухвалу Краснолиманського міського суду від 12.02.2020 про проведення експертизи 31.07.2020 повернуто без виконання (том 2 а.с.3). Ухвалою суду від 03.08.2020 провадження у справі поновлено, призначений судовий розгляд на 21.09.2020 (том 2 а.с.9). Позивачка та її представник адвокат Савченко Є.О. в судовому засіданні виклали зміст та підстави позовних вимог, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. При цьому, позивачка [PERSON] наполягала на тому, що між нею та [PERSON] з липня 2007 року по листопад 2008 року були інтимні стосунки, внаслідок чого вона завагітніла. Інтимних стосунків з іншими чоловіками в цей час вона не мала. Про вагітність та намір народжувати дитину вона повідомила [PERSON] та його батьків, але відповідач наміру одружитися з нею не виявив, щодо дитини казав, що «подумає», «коли народиш - подивимося». За її вимогою відповідач повідомив свою групу крові, яку необхідно було для заповнення медичних документів. Дочка народилася [INFO] . У березні 2010 року до неї завітали батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] , які визнали дитину за зовнішніми ознаками, бо вона походила на бабусю. [PERSON] прийшов в 2010 році, приносив продукти, іграшки, купав дитину, грав з нею на подвір`ї. Грошей на утримання дитини не надавав. Останній раз спілкувався з дитиною в 2014 році. Батьки відповідача з 2010 року до 2018 року (до того як вона звернулася з позовом до суду) відвідували онуку, брали її до себе, покупали іграшки, подарували дитині золоті сережки, мобільний телефон. Батьки відповідача весь час запевняли її, що все буде гаразд. Вона не зверталася раніше до суду, бо сподівалася налагодити відносини з відповідачем та не бажала погіршити стосунки дитини з [PERSON] та його батьками. Коли вона звернулася до суду з позовом, то відповідач просив її його відкликати, обіцяв приймати участь у вихованні [PERSON] , допомагати матеріально, але вона не погодилася. Представник позивачки адвокат Савченко Є.О. вважав, що позивачкою надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог. Відповідач [PERSON] в ході розгляду справи зловживав процесуальними правами, не виконував вимоги суду щодо прибуття у судове засідання та на експертизу без поважних причин. Належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання відповідач [PERSON] до суду не прибув (том 2 а.с. 15), при цьому суд зауважує що ухвалою суду від 19.06.2019 явку відповідача визнано обов`язковою, проте відповідач в жодне судове засідання не з*являвся; надав заяву від 04.02.2019 про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог заперечував, просив у позові відмовити (том 1 а.с.55). Представник відповідача Горелик Є.Б. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив у позові відмовити. Вважав, що позивачкою не доведені ті обставини, що мають правове значення для встановлення батьківства, а саме: спільне проживання сторін, ведення ними спільного господарства, спільне виховання чи утримання дитини, визнання відповідачем батьківства. В ході розгляду справи позивачкою доведені лише ті обставини, що сторони зустрічалися. Доказами у справі є показання свідків, але враховуючи, що вони є близькими особами позивачки їх свідчення слід оцінювати критично. Щодо неприбуття [PERSON] на експертизу зауважив, що це є правом, а не обов`язком відповідача, при цьому вважав, що у відповідача були поважні причини неявки. Отже вважав, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог. Належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання представник третьої особи до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (том 1 а.с. 192, том 2 а.с.17). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали наступне. Так, свідок [PERSON] , яка є подругою позивачки з 1998 року, працює з нею на одному підприємстві, суду показала, що в 2007 році [PERSON] їй повідомила, що познайомилась з відповідачем [PERSON] . Особисто з ним свідок познайомилася в серпні 2007 року. В подальшому [PERSON] почав ходити до квартири, яку винаймала позивачка, залишався ночувати у неї, бо коли вони вранці йшли разом з позивачкою на роботу, вона його бачила. Протягом 2007-2008 років вона бачила [PERSON] 1-2 рази на місяць. По [PERSON] та [PERSON] було видно, що у них відносини як у пари. Зі слів позивачки їй стало відомо, що між ними були інтимні стосунки, внаслідок яких позивачка завагітніла. [PERSON] наміру одружитися на позивачці не мав, з пологового будинку її не забирав. Почав спілкуватися з дитиною, коли той ще не виповнився рік, приносив молоко, кефір, гуляв на дворі. Потім перестав спілкуватися, потім знов з`являвся. З дитиною спілкувалися батьки відповідача, які забирали її до себе, дарували подарунки, що особисто бачила свідок. Свідок [PERSON] , яка є двоюрідною сестрою позивачки, суду показала, що в 2007 році [PERSON] почала зустрічатися з [PERSON] . Свідок часто навідувала сестру, залишалася у неї на ніч. На протязі 2007-2008 років, коли вона приїжджала до сестри, десь 5 разів, у неї залишався на ніч і [PERSON] . Вона особисто бачила, як вони обіймалися, цілувалися. Коли [PERSON] завагітніла та повідомила про це [PERSON] він спочатку був не проти народження дитини, потім передумав. Родина підтримала бажання [PERSON] народжувати дитину. [PERSON] дуже схожа на [PERSON] , а м. Лиман невелике, тому про це стало відомо батькам відповідача та йому. Та вони приїхали відвідати дитину у березні 2010 року. [PERSON] то спілкувався з позивачкою та з дитиною, то - ні. Батьки відповідача називали дитину онукою, бажали щоб [PERSON] та [PERSON] жили разом. На день народження дитини батьки відповідача привозили подарунки, чого вона була свідком. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд, вислухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд встановив таке. Дитина [PERSON] народилася [INFO] , про що виконкомом Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області 26.08.2009 в Книзі реєстрації народжень зроблений актовий запис № 34 (том 1 а.с.9). Згідно свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого виконкомом Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області 26.08.2009, актовий запис № 34, батьками дитини вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (том 1 а.с.9). Відомості про батька дитини до актового запису внесені відповідно до ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується даними відповідного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України від 23.09.2015 №00015829593 (том 1 а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Тобто прізвище дитини вказано за прізвищем матері, а ім`я та по батькові - за її вказівкою. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Як передбачено ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Факт походження малолітньої [PERSON] від [PERSON] підтверджується дослідженими в судовому засідання доказами, а саме показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] та фотографією відповідача [PERSON] з дитиною [PERSON] (том 1 а.с.196). Так, свідки показали, що багато років знають позивачку, були безпосередніми свідками її відносин з відповідачем [PERSON] на протязі 2007-2008 років, того, що він неодноразово залишався ночувати у позивачки в цей період; того, що певний час, після народження дитини [PERSON] спілкувався з нею та позивачкою; того, що батьки відповідача визнали дитину своєю онукою, забирали її до себе, дарували подарунки. Показання зазначених осіб про відомі їм обставини, які мають значення для справи, є логічними, послідовними, не містять протиріч. Згідно з пунктом 4 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Рішення ЄСПЛ у справі "Калачова проти Російської Федерації" від 07.05.2009 № 3451/05, § 34, "Кalacheva V. Russian Federation"). Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Ухвалою суду від 15.07.2019 за клопотанням позивачки по справі призначена судова молекулярно-генетична експертиза, проведення якої доручено експертам Комунального закладу «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи». На вирішення експертів поставлено питання: чи є [PERSON] батьком дитини - [PERSON] , [INFO] ? Сторони зобов`язано прибути разом з дитиною до експертного закладу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено (том 1 а.с. 156-158). Для проведення експертизи сторони викликалися до КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» на 09.09.2019 (том 1 а.с.165), про що були офіційно повідомлені завчасно, в тому числі відповідач - 14.08.2019, його представник - 13.08.2019 (том 1 а.с.167-171). У зв`язку з неприбуттям [PERSON] , проведення експертизи призначено на 07.10.2019 (том1 а.с.172), про що також своєчасно повідомлені сторони (відповідач - 14.09.2019) (том 1 а.с.174-177). 28.10.2019 ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.07.2019 повернуто без виконання, у зв`язку з неявкою [PERSON] на експертизу (том 1 а.с.178). У зв`язку з тим, що експертиза не була проведена, а позивачка та її представник адвокат Савченко Є.О. наполягали на її призначенні, ухвалою суду від 12.02.2020 задоволено зазначене клопотання та призначена судова молекулярно-генетична експертиза, проведення якої доручено експертам КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» (том 1 а.с. 212-215). Копію ухвали представник відповідача отримав особисто під розпис 12.02.2020, [PERSON]. - по пошті - 19.02.2020 (том 1 а.с.216, 222). Для проведення експертизи сторони неодноразово викликалися до КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» на: 16.03.2020, 13.04.2020, 01.06.2020, на 13.07.2020 (том 1 а.с. 223, 229, 235, 247). Про необхідність явки сторони були повідомлені, при цьому відповідач був повідомлений відповідно: 04.03.2020, 10.04.2020, 22.04.2020, 12.06.2020, про що свідчать його підписи в повідомленнях про вручення поштового відправлення (том 1 а.с. 226, 228, 232, 239, том 2 а.с.1). 13.04.2020 та 01.06.2020 сторони на експертизу не прибули (том1 а.с. 247); 16.03.2020 та 13.07.2020 - не прибув відповідач [PERSON] (том 2 а.с.3). Таким чином, сторони взагалі викликалися 6 разів для відбору порівняльних зразків, проте жодного разу відповідач [PERSON] до експертного закладу не прибув, внаслідок чого проведення призначеної медичної молекулярно-генетичної експертизи (експертизи ДНК) не відбулося. В обґрунтування причин неприбуття для проведення експертизи 09.09.2019, 07.10.2019, 13.07.2020 відповідачем суду надано копію листка непрацездатності серії АДЛ №043729 та оригінали листків непрацездатності серії АДК №854655 та серії АДТ №835837, згідно яких [PERSON] був звільнений від роботи з 06.09.2019 по 09.09.2019, з 04.10. 2019 по 08.10.2019, з 13.07.2020 по 16.07.2020, відповідно у зв`язку з хворобою (том 1 а.с.194,195, том 2 а.с.19). Суд критично оцінює надані суду відповідачем зазначені докази з огляду на таке. Відповідно до п.1 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності (затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 N 532/274/136-ос/1406) листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності. Для оплати періоду тимчасової непрацездатності працівник за основним місцем роботи надає оригінал листка непрацездатності. Проте відповідач надав суду оригінали двох листків непрацездатності серії АДК №854655 та серії АДТ №835837, що підтверджує, що він не надав їх за місцем роботи (до регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця»). Отже, суд приходить до висновку, що відповідача не було звільнено з роботи у зв`язку з хворобою у зазначений в даних листках непрацездатності період, а тому поважні підстави для його неприбуття для проведення експертного дослідження 07.10.2019 та 13.07.2020 - відсутні. Суд приходить до переконання, що посилання відповідача на тимчасову непрацездатність саме в ті дні, на які призначалося експертне дослідження, є лише приводом для ухилення від проведення вказаної експертизи, отже відповідач не довів наявність поважних підстав, які перешкоджали йому з`явитися до експертної установи для забору відповідних зразків. На підтвердження поважності причин неприбуття до експертної установи 16.03.2020 відповідачем надано копію Витягу З ЄРДР від 12.03.2020, в якому зазначено, що [PERSON] 12.03.2020 звернувся до Лиманськоо ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області з приводу викрадення у нього речей, в тому числі паспорта громадянина України (том 2 а.с.20). Втім суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 13 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 №5492-VI, паспорт громадянина України не є єдиним документом, що посвідчує особу. Крім того суду не надано доказів видачі нового документа замість викраденого. Отже суд критично оцінює надані суду відповідачем докази на підтвердження поважності причин неприбуття до експертної установи, так як про проведення відбору зразків крові відповідач кожного разу повідомлявся своєчасно, проте жодного разу до суду, експертної установи, з клопотаннями про перенесення дати проведення експертизи у зв`язку з поважними причинами неможливості прибуття не звертався. Доказів поважності причин неприбуття відповідачем до експертної установи 13.04.2020 року та 01.06.2020 року суду не надано. За змістом пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно з частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Європейський Суд з прав людини у пункті 35 справи «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), рішення від 26.10.1988, і, в подальшому, постійно підкреслює, що зацікавлена особа повинна проявляти старанність при виконанні процедурних кроків, що стосуються неї, утримуватися від використання тактики відстрочки і використовувати можливості, передбачені національним законодавством, для скорочення розгляду. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 399/1029/15-ц зазначено, що «експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо». Судом встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судово медичної молекулярно-генетичної експертизи (експертизи ДНК), неодноразово не з`явився для забору біологічних зразків, що свідчить про його ухилення від проведення зазначеної експертизи, про його небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивачки про його батьківство щодо дитини. При цьому судом вжито належних процесуальних заходів з метою проведення судово медичної молекулярно-генетичної експертизи (експертизи ДНК) та забезпечення участі відповідача у її проведенні. Оскільки нормами ЦПК України не передбачено можливості застосування примусового приводу відповідача для участі у експертизі, суд вважає за необхідне застосувати наслідки ухилення відповідача від участі у експертизі, передбачені ст.109 ЦПК України. Так, відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Отже, враховуючи, що судом двічі призначалася по справі судово-генетична експертиза для з`ясування батьківства відповідача відносно дитини - [PERSON] , ті обставини, що відповідач достовірно знав про дату, час та місце, куди йому необхідно було з`явитися для відібрання зразків з метою проведення судової молекулярної генетичної експертизи, для участі в експертизі він 6 разів не з`явився, не повідомивши про причини неявки,

Outcome: approved