Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У травні 2016 року представник Кредитної спілки «Меркурій» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якої просив: -зобовязати приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] виправити виконавчий напис від 07 жовтня 2015 року, реєстровий № 2057, відповідно до вимог норм матеріального права, продовжити термін дії виконавчого напису. -стягнути з приватного нотаріуса [PERSON] на користь Кредитної спілки «Меркурій» у відшкодування спричиненої її некомпетентними діями матеріальної та моральної шкоди в розмірі 30 000 гривень та судовий збір. При цьому посилаючись на те, що 07 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було видано позивачу виконавчий напис, реєстровий номер 2057, про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS]. 09.10.2015 року позивач звернувся до Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції із заявою про примусове виконання виконавчого напису. Проте, виконавчий напис не було виконано, у звязку із тим, що з 03 листопада 2015 року [PERSON] оспорює зазначений вище виконавчий напис, у звязку з невідповідністю змісту виконавчого напису вимогам Закону України «Про нотаріат» та недодержання переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Станом на теперішній час виконавче провадження за даним виконавчим написом припинено, жодних дій, спрямованих на стягнення боргу з [PERSON] не здійснено. Позивач вважає, що у звязку із некомпетентними діями відповідача, йому було завдано моральної та матеріальної шкоди в розмірі 30\~000,00 гривень, з них: матеріальної шкоди в розмірі 5\~000,00 гривень, які було сплачено нотаріусу за вчинення нотаріальних дій та моральної в розмірі 25,000 гривень, оскільки позивач втратив гроші, загубив багато часу на підготовку документів та участь у судових засіданнях, що спричинило душевні страждання та переживання, повязані з втратою грошових коштів та нерухомого майна. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд у їх задоволенні відмовити в повному обсязі. Згідно наданих письмових заперечень, відповідач вважає, що правових підстав для задоволення позовних вимог немає, оскільки вчинена нотаріальна дія є цілком законною та вчинена в межах повноважень нотаріуса. Виконавчий напис виправленню не підлягає, правовий та логічний зв'язок між вчиненням відповідачем виконавчого напису та наявністю в Кредитної спілки «Меркурій» матеріальних збитків відсутній, діями [PERSON] не було нанесено збитків та/або страждань позивачу. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши наведені в позові доводи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод дпередбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Згідно з положеннями ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи вбачається, що 11 липня 2013 року між Кредитною спілкою «Меркурій» та членом спілки [PERSON] укладено Кредитний договір № 04/07.013. Відповідно до умов Договору позивач надав [PERSON] кредит у сумі 113\~000,00 гривень, зі строком повернення до 11 липня 2016 року. У забезпечення виконання умов Кредитного договору № 04/07.013, між вищевказаними сторонами було укладено Іпотечний договір (без випуску заставної), згідно якого, предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] (Вегера) у місті Одесі, яка в цілому складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 37,6 кв. м. та житловою 13,6 кв. м. Виконавчим написом нотаріуса від 07 жовтня 2015 року № 2057, на підставі Іпотечного договору, запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] (Вегера) у місті Одесі, яка в цілому складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 37,6 кв. м. та житловою 13,6 кв. м. За рахунок отриманих коштів від реалізації вказаної квартири, запропоновано задовольнити вимоги Кредитної спілки «Меркурій» у розмірі: -пеня за 71 день 17\~314,00 гривень; -прострочені відсотки 20\~996,13 гривень; -відсотки за 12 місяців 54\~240,00 гривень; -залишок тіла кредиту, тобто сума неповернутих боржником коштів з кредиту, наданої їй у сумі 113\~000,00 гривень; - 43\~944,42 гривень; -інфляція по заборгованості за кредитом та відсотками станом на 20.07.2015 року, що складає 37 834,00 гривень. Що загалом становить 172\~328,55 гривень. Позивач зазначив, що станом на теперішній час виконавче провадження за даним виконавчим написом припинено, жодних дій, спрямованих на стягнення боргу з [PERSON] не здійснено. Так, позивач просить зобовязати приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] виправити виконавчий напис від 07 жовтня 2015 року, реєстровий № 2057, відповідно до вимог норм матеріального права та продовжити термін дії виконавчого напису. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до правової позиції викладеної в постанові ВСУ від 05.07.2017 року по справі № 6-887цс17 з огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно з пунктом 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як зазначено в ст. 90 Закону «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Відповідно до п. 2.1. глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається відповідна заява. Згідно із ч. 1 ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. При цьому, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Проте, вимога позивача щодо зобовязання відповідача продовжити термін дії виконавчого напису не підлягає задоволенню, оскільки чинним законодавством не передбачено обовязку нотаріуса вчиняти такі дії. Щодо вимог позивача в частині стягнення з приватного нотаріуса [PERSON] у відшкодування спричиненої її некомпетентними діями матеріальної та моральної шкоди в розмірі 30 000 гривень, суд зазначає наступне. У відповідності до пункту 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Також, в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Тобто, чинне законодавство України, у тому числі ст. 27 Закону України «Про нотаріат» передбачають необхідність встановлення усіх складових елементів цивільного правопорушення без виключення, і у разі відсутності будь-якого з них, цивільно-правова відповідальність нотаріуса наступати не може. Проте, позивачем не доведено та судом не встановлено, якими саме незаконними діями відповідача позивачу було завдано матеріальної шкоди не встановлено причинно-наслідкового звязку між цими діями та заподіяною позивачу шкодою, також не встановлено винності саме [PERSON] в завданні позивачу такої шкоди. У звязку з відсутністю складових елементів цивільного правопорушення в діях [PERSON], то позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 23 ЦП України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зі змісту п.5 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає, що позовна заява не містить відомостей, у чому саме полягає моральна шкода, завдана позивачу, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір такої шкоди, судом не встановлено неправомірних дій Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON], тому позовні вимоги в цій частині суд вважає необґрунтованими, у звязку з чим також не підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Outcome: dismissed