Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] (далі - «Позивач») звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач») про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила наступне. Вона з Відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.07.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Шлюб зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №684. [INFO] від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1594. Сторони на даний час проживають окремо. Оскільки Відповідач добровільно не надає коштів на утримання сина, Позивачка просила в судовому порядку стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. 25.10.2019 року в судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити. 25.10.2019 року в судовому засіданні Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу. Суд, вислухавши сторони та дослідивши докази у справі в їх сукупності, прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.07.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Шлюб зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №684 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1594 (а.с.3). Дитина перебуває на утриманні матері, Відповідач добровільно грошових коштів на утримання сина не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки судом встановлено, що відповідач не надає позивачці грошової допомоги на утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 29.08.2019 р. і до її повноліття. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору позивачка звільнена. В порядку ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 768,40 грн. стягується з відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved