Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом - житловим будинком за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Миру, буд.76. В обґрунтування позову зазначає, що у житловому будинку також зареєстрований відповідач, який у будинку не проживає з 2005 року, ніяких прав щодо користування житлом не має, його подальша реєстрація перешкоджає позивачці у користуванні будинком. Позивачем до суду подано заяву про розгляд цивільної справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судовому засіданні не зявився, про час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи, відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши письмові матеріали цивільної справи вважає, що позов не підлягає задоволенню на підставі наступного: Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. За вимогами ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В силу ч.2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Позивачем в обґрунтування позову надано копії наступних письмових доказів: свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.5), свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.6), договір дарування від 15.08.1997 (а.с.7), домова книга (а.с.8-10), довідка про склад сімї позивача (а.с.11), договір про надання населенню послуг з газопостачання (а.с.12), договір про надання послуг з водопостачання (а.с.13). За визначенням ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд дослідивши надані позивачем докази, приходить до висновку, що жоден доказ не містить інформації, що відповідач в житловому приміщення не проживає понад 1 рік, а отже ця обставина позивачем не доведена. Відносно позовних вимог щодо зобовязання Реєстраційний відділ виконавчого комітету Вільнянської міської ради Запорізької області скасувати реєстрацію відповідача, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні цієї вимоги, оскільки Реєстраційний відділ не є відповідачем за даною цивільною справою. На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що позов не задоволенню підлягає.

Outcome: dismissed