Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до суду до [PERSON] сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління Держземагенства у Павлоградському районі Дніпропетровської області, про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,000 га у межах згідно з планом, кадастровий номер 1223581300-01-050-0024, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 16 березня 2003 року. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що 16 березня 2003 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2,000 га у межах згідно з планом, кадастровий номер 1223581300-01-050-0024, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Вона є спадкоємцями після померлої. Вона звернулася до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Однак, державним нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у звязку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,000 га у межах згідно з планом, кадастровий номер 1223581300-01-050-0024, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, серії ДП № 105634, був виданий вже після смерті спадкодавця. Однак, за життя її мати зробила всі необхідні дії для отримання вищевказаної земельної ділянки, однак померла та не встигла отримати Державний акт на право власності на земельну ділянку. У звязку з тим, що вона не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину після померлої матері, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Управління Держземагенства у Павлоградському районі Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 16 березня 2003 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], яка є рідною дочкою померлої. Позивач звернулася до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON]. Проте, постановою завідуючої Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 27 травня 2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану на території [PERSON] сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, загальною площею 2,000 га, яку було передано для особистого селянського господарства, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 105634, у зв'язку з тим, що вказаний Державний акт був виданий вже після смерті спадкодавця. Як було встановлено в судовому засіданні, за життя [PERSON] разом з іншими громадянами-працівниками соціальної сфери [PERSON] сільської ради, список яких встановлено протоколом затвердження результатів жеребкування та додатком до розпорядження голови райдержадміністрації від 13.12.2002 року № 532-р, у 2002 році звернулася з заявою про отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у розмірі 2,000 га. Висновком відділу земельних ресурсів Павлоградського району про надання земельних ділянок працівникам соціальної сфери в приватну власність для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради вих. № 1/05-1885 від 26.11.2002 року відділ земельних ресурсів рекомендував надати земельні ділянки. Відповідно до висновку відділу земельних ресурсів Павлоградського району про надання дозволу на оформлення матеріалів по відведенню земельних ділянок в приватну власність працівникам соціальної сфери для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради вих. № 15/03-54 від 15.01.2003 року, земельна ділянка, розташована на землях запасу [PERSON] сільської ради Павлоградського району площею 56,23 га вільна і може бути надана в приватну власність працівникам соціальної сфери для ведення особистого селянського господарства. Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 13.12.2002 року № 532-р "Про надання земельних ділянок працівникам соціальної сфери в приватну власність для ведення особистого селянського господарства на території Богданіської сільської ради" був наданий дозвіл на оформлення матеріалів по відведенню вищевказаних земельних ділянок у приватну власність відповідно до додатку та було зобов'язано районний відділ земельних ресурсів внести зміни в земельно-кадастрові документи згідно з цим розпорядженням. У зв'язку з зазначеним, [PERSON] замовила проект землеустрою. Однак, технічна документація по комплексу робіт по виготовленню і видачі державних актів на право приватної власності на земельну ділянку громадянам [PERSON] сільської ради за рахунок земель колишнього КСП ім. Богдана Хмельницького Павлоградського району, виготовлялася більше року. В цей час [PERSON] померла. Таким чином, [PERSON] за життя були виконані всі умови, передбачені законодавством України, для реалізації свого права і безоплатного отримання земельної ділянки. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved