Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАОП «Промінь», в якому просить припинити шляхом його розірвання договір №75 оренди земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] , загальною площею 12,06 га, зареєстрований у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у книзі державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 10.08.2004 року №64. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] , виданого 16.01.2003 року Красноградською районною державною адміністрацією, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером [NUMBER] , загальною площею 12,06 га. 10.08.2004 року між ним та ПАОП «Промінь» був укладений договір оренди №75 вказаної земельної ділянки. Позивач зазначає, що орендар ПАОП «Промінь» в порушення умов вказаного договору систематично не сплачує йому орендну плату, що є підставою для його припинення шляхом його дострокового розірвання. Так на сьогоднішній день у відповідача існує заборгованість зі сплати йому орендної плати за 2017-2018 роки, а також систематичне порушення строків орендної плати за попередні роки. Розмір орендної плати у 2016 році складав 5% від нормативної грошової оцінки, а відповідно до Наказу №186-ОД від 01.12.2017 року генерального директора ПАОП «Промінь» [PERSON] встановлено орендну плату за земельні паї у розмірі 7,5% від нормативної грошової оцінки земельного паю з 01 грудня 2017 року, з урахуванням індексації. Жодних повідомлень щодо зміни орендної плати в 2018 році він не отримував, тому вважає, що в 2018 році розмір орендної плати складає відповідно до Наказу №186-ОД від 01.12.2017 року 7,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. З урахуванням індексації за попередні роки станом на 01.01.2016 року нормативно-грошова оцінка його земельної ділянки становила 423909,24 грн., а тому орендна плата повинна становити: - з 01.08.2016 року по 31.12.2016 року -5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації -21195,46 грн., - з 01.08.2017 року по 31.12.2017 року-7,5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації -31793,19 грн., - з 01.08.2018 року по 31.12.2018 року-7,5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації -31793,19 грн Здійснюючи погашення заборгованості у 2016 році орендар сплатив йому 55069,00 грн., з них за 2016 рік -18800,00 грн., при цьому надлишок склав 10620,98 грн., що не відповідає дійсності, так як за його розрахунками надлишок дорівнює 8225,52 грн. З урахуванням наявного надлишку відповідач повинен був перерахувати йому у період з 01.08.2017 року по 31.12.2017 року залишок орендної плати у сумі 23567,67 грн., які він не отримував. За період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року відповідач здійснив перерахування у сумі 16609,05 грн, тобто розмір орендної плати за 2018 рік становить 15184,14 грн. Таким чином у відповідача існує заборгованість зі сплати орендної плати за 2017 рік у сумі 23567,67 грн., за 2018 рік у сумі 15184,14 грн. А отже пеня з недоїмки орендної плати за 2017 рік становить за період з 01.01.2018 року по 04.03.2019 року (428 днів) 23567,67х0,3%х428=30259,6 грн, а за 2018 рік-15184,14х0,3%х63=2869,65 грн. Загальний розмір заборгованості становить 71881,06 грн. 04.03.2019 року він надіслав на адресу відповідача вимогу про припинення договору оренди №75 шляхом його розірвання та акт приймання-передачі (повернення) земельної ділянки, а потім повторно 18.03.2019 року такі ж документи, але жодної відповіді від ПАОП «Промінь» не отримав. Позивач вважає, що ПАОП «Промінь» порушив умови договору оренди №75 від 10.08.2004 року щодо своєчасної і в повному обсязі сплати йому орендної плати, тому є усі підстави для розірвання договору оренди. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та сам [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позові. Представник ПАОП «Промінь» адвокат Кадун П.В. будучи належним чином повідомленим про час та дату судового засідання, в судове засіданні не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі з урахуванням пояснень, долучених іншим представником. Також від фінансового директора ПАОП «Промінь» 01.08.2019 року до суду надійшли письмові пояснення відповідно до яких, відповідач не погоджується з позовом та зазначає, що: -сам Позивач так як і вся його родина, дружина [PERSON] , брат [PERSON] починаючи з 2016 року постійно намагаються, в незаконний спосіб, припинити договори оренди землі з ПАОП «Промінь», та і на цей раз, в черговий раз, Позивач намагається здійснити теж саме, що й робив у 2016 році справа №626/133/16-ц, на яку ж посилається і сам Позивач, але не уточнює, що підтверджено було представником Відповідача, що для законного підвищення і отримання орендної плати необхідно підписання відповідної додаткової угоди та її реєстрації, але це Позивачу не потрібно і як і тоді під час судового засідання, так і в подальшому, на протязі цих років, ним не підписано жодної додаткової угоди щодо підвищення орендної плати, про що, відповідно, він і сам вказує в своїй позовній заяві, але робить посилання на норми Закону, які саме це і регулюють. Також звертає увагу на той факт, що з аналогічним позовом зверталася його дружина [PERSON] , але в задоволенні її позовних вимог було відмовлено, як Красноградським районним судом, так і апеляційним судом Харківської області (справа №626/1160/17) і Позивач не міг не знати, що без законного оформлення підвищення орендної плати її збільшення, наполягаю законного, не може бути; -статтями 13, 14 визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договіроренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально; -частинами 1-3 ст.21 Закону встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України); -обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди; -таким чином, розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному законодавству на час укладення договору оренди; -укладаючи договір оренди сторони погодили, що розмір орендної плати складатиме 1,5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, відповідно до Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 02.02.2002 року та в подальшому, згідно Указу Президента України №725/2008 внесено зміни та встановлено розмір орендної плати не менше 3%; -дійсно, між [PERSON] та ПАОП «Промінь» було укладено договір оренди земельної ділянки за №75, який зареєстровано 10.08.2004 року, та відповідно Відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати орендну плату протягом дії договору не пізніше в термін з 01 серпня до 31 грудня кожного року (п.2.3.2) і згідно договору орендну плату встановлено в розмірі 1,5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, але розмір орендної плати було збільшено до 3% і проведено розрахунок орендної плати з врахуванням індексації нормативної грошової оцінки та було, повністю (на мою думку) згідно законодавства, виплачено Позивачу, що підтверджує і сам Позивач у своїй позовній заяві; - за таких умов Відповідач повністю виконав всі умови договору, відповідно з нормою ч.2 ст.409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Нормою ст.629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як передбачено ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або єнеобхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, але таких доказів стороною Позивача до суду не надано, тому що всі зміно до договору повинні бути в письмовій формі та пройти відповідну реєстрацію; - що стосується перевиплати коштів то ПАОП «Промінь» готує позовну заяву, щодо повернення незаконно отриманих Позивачем коштів за договором оренди земельної ділянки. В зв`язку з чим в задоволенні позову просили відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] , виданого 16.01.2003 року Красноградською районною державною адміністрацією, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером [NUMBER] , загальною площею 12,06 га., розташована на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області (а.с.36). 10.08.2004 року між [PERSON] та ПАОП «Промінь» був укладений договір оренди №75 вказаної земельної ділянки (далі Договір) на строк до 31 грудня 2029 року, починаючи з дня його реєстрації (п.2.2.1 Договору). За умовами п.2.3.1, п. 2.3.2 Договору відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати орендну плату розмір та форма якої на 1 рік встановлюється за домовленістю сторін (додаток 1). Розмір платежів за окремими формами оплати щороку погоджується сторонами шляхом внесення змін та доповнень у Додаток 1 до цього Договору. Орендар сплачує орендну плату протягом дії Договору не пізніше як у термін з 1 серпня до 31 грудня кожного року. У випадку не внесення орендної плати у встановлені строки, відповідач повинен сплатити пеню у розмірі 0,3% від суми недоїмки за кожний наступний день прострочення (п.2.3.3 Договору). Пунктом 4.3 Договору передбачено, що однією з підстав розірвання договору оренди є вимога однієї із сторін у випадку невиконання іншою стороною обов`язків, передбачених договором. При цьому в п.4.4 Договору вказано, що дострокове розірвання договору має здійснюватися за умови письмового попередження зацікавленої сторони не пізніше, ніж за 1 місяць. Будь-які зміни або доповнення до цього договору здійснюються у письмовій формі та підписуються належним чином представниками обох сторін. Позивач зазначає, що відповідач порушив умови Договору оренди, систематично не сплачуючи йому орендну плату у повному обсязі, що є підставою для розірвання договору оренди. Однак, як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] нараховувалась і була сплачена орендна плата за 2016-2018 роки у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що підтверджується довідкою ПАОП «Промінь» від 08.02.2019 року, чого не заперечує і сам позивач (а.с.34-35). В той час позивач вважає, що орендна плата за земельний пай повинна бути нарахована у розмірі: за 2016 рік - 5% від грошової оцінки земельного паю, а з 01 грудня 2017 року у розмірі встановленому Наказом генерального директора ПАОП «Промінь» [PERSON] №186-ОД від 01.12.2017 року, а саме 7,5% з урахуванням індексації. У зв`язку з чим ПАОП «Промінь» за розрахунками позивача недоплатив йому за 2016-2018 роки орендну плату у розмірі 38751,81 грн. і 33129,25 грн. пені за прострочення виплати орендної плати. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормою ст.629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як передбачено ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст.ст.21-22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Згідно з нормою ч.2 ст.409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Підставою для припинення права користування земельною ділянкою в тому числі є систематична несплата орендної плати (п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України). Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що положення закону, які регулюють спірні правовідносини вимагають систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди, чого в судовому засіданні не встановлено. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від12 грудня 2012 року №6-146 цс12. Указом Президента України "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян- власників земельних ділянок та земельних часток (паїв) " від 02 лютого 2002 року №92/2002 зі змінами у редакції, чинній на момент укладення сторонами договору оренди земельної ділянки, визнано одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема, шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 1,5 відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря. Указом Президента України №725/2008 внесено зміни до Указу Президента №92/2002 та встановлено розмір орендної плати не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. Як вбачається з матеріалів справи орендна плата позивачу сплачувалась відповідно до Указу Президента від 19.08.2008 року в розмірі 3% річних, оскільки будь-яких інших домовленостей між сторонами не було. Відповідно до положень ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Аналогічне положення передбачено і в самому договорі оренди №75 - згідно п.4.1 договору оренди зміна умов договору можлива за взаємною письмовою згодою сторін. В той же час в матеріалах справи відсутні докази того, що такі зміни сторонами погоджувались і в договір оренди вносились у відповідності до п.2.3.1, п. 2.3.2 Договору, додаткові угоди з цього приводу між сторонами не укладались, отже відсутні підстави для нарахування орендної плати в іншому розмірі аніж 3%, а саме 5% та 7,5%, як стверджує позивач, тобто позивачем не надано суду доказів, що сторонами було переглянуто розмір орендної плати та укладено додаткову угоду з приводу підвищення розміру орендної плати до 5% та 7,5%. До аналогічних висновків дійшли і Красноградський районний суд в своєму рішення від 13.03.2018 року та апеляційна інстанція в постанові від 09.08.2018 році при розгляді аналогічної справи дружини позивача [PERSON] - [PERSON] до ПАОП «Промінь», судові рішення долучені відповідачем(а.с.67-71). Про те що умови договору не переглядалися і не укладалися ніякі додаткові угоди, підтвердила в судовому засіданні представник позивача. Таким чином, посилання позивача на необхідність розрахунку орендної плати у розмірі в 2016 та 2017 роках -5%, а з 01.12.2017 року - 7,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки суд вважає безпідставними, оскільки такий розмір орендної плати не передбачений, ані законодавством України, ані самим договором оренди №75. Крім того, в судовому засіданні [PERSON] та його представник надали копію рішення Красноградського районного суду від 29.06.2016 року(справа №626/133/16-ц), з якого вбачається, що [PERSON] вже звертався до суду з позовами до ПАОП «Промінь» про розірвання договору оренди №75, укладеного між ним та ПАОП «Промінь», зареєстрованого 10.08.2004 року, посилаючись на несплату йому орендної плати, в тому числі у збільшеному розмірі, тобто з цих же підстав. При цьому цим рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 29.06.2016 року йому було відмовлено в задоволенні позовів, так як будь-яких порушень виконання умов договору оренди, в тому числі несвоєчасної систематичної несплати орендної плати та в неповному обсязі, протягом 2013-2015 роках, судом не встановлено. Судом також були проаналізовані і послідуючі судові рішення по цій справі і було встановлено, що ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16.02.2017 року, рішення Красноградського районного суду від 29.06.2016 року - залишено без змін. В подальшому, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і Кримінальних справ від 13.06.2017 року, [PERSON] було відмовлено у відкритті касаційного провадження на рішення судів попередніх інстанцій. Підставою для такої відмови стало те, що відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність факту систематичного невиконання відповідачем договірних зобов`язань, який міг би бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди. Судові рішення ухвалено з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх постановленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці. При цьому в своєму позові позивач зазначає, що відповідач систематично з 2014 року по день подання позову - 2019 рік, порушує порядок виплати орендної плати, однак вищезазначеними рішеннями судів встановлено, що за 2013-2015 роки, таких порушень не встановлено, що спростовує позовні вимоги в цій частині. Не встановлено таких порушень в тому числі і з приводу неповної сплати орендної плати в судовому засіданні і в подальшому, тобто в 2016-2018 роках. Так, до позовної заяви позивачем долучено тільки додаток до договору земельної ділянки, який взагалі не містить дати підписання, відповідно до якого щорічний розмір орендної плати, встановлюється в розмірі 1,5% на рік від нормативно-грошової оцінки землі(а.с.14). Указом Президента України № 725/2008 внесено зміни до Указу Президента №92/2002 та встановлено розмір орендної плати не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. Як вбачається з матеріалів справи орендна плата позивачу сплачувалась відповідно до Указу Президента від 19.08.2008 року в розмірі 3% річних, що також підтверджується і листом ПАОП «Промінь» від 08.02.2019р.(а.с.35). Будь-яких інших домовленостей між сторонами не було, оскільки позивачем не надано суду жодного належного підтвердження, такого як підписаного між обома сторонами договору або додаткової угоди до нього про підвищення орендної плати, спочатку до 4%, потім до 5% та 7,5%, тобто позивачем не доведено належним чином свої посилання на таке підвищення орендної плати. При цьому довідка про нарахування та видачі сум на земельну ділянку частку (пай), що знаходиться в оренді ПАОП «Промінь» [PERSON] , на яку позивач посилається як на доказ, що йому орендна плата нараховувалась в 2014 році - 4%, а в 2015 та 2016 роках - 5%, не є належним доказом підвищенням орендної плати по договору оренди №75, з урахуванням наступного(а.с.29). З досліджених матеріалів справи, в тому числі з попередніх судових рішень та пояснень самого [PERSON] , вбачається, що йому на праві власності належить кілька земельних ділянок, які знаходяться в оренді у того ж самого орендаря - ПАОП «Промінь» та укладено кілька окремих договорів на кожну земельну ділянку. При цьому, того що вказана довідка стосується саме договору оренди №75, земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] , загальною площею 12,06 га., розташована на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області, а не будь-якого іншого договору оренди, позивачем не доведено та судом не встановлено, оскільки належних доказів цьому, не надано. В самій довідці також не зазначено, на яку саме земельну ділянку проведено розрахунок та якого договору оренди вона стосується, а також дата її видачі(а.с.29). Надана копія наказу Генерального директора ПАОП «Промінь» від 01.12.2017 року про підвищення орендної плати з 01.12.2017 року до 7,5%, на який посилається позивач і стверджує, що його орендна плата теж повинна становити 7,5%, також достовірно не свідчить про таке, оскільки з цього приводу відповідні доводи наводились вище(а.с.30). Сам по собі цей наказ Генерального директора є тільки пропозицією всім пайовикам на укладання відповідної додаткової угоди про підвищення орендної плати, як це прямо передбачено п.2.3.1, п. 2.3.2 Договору, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати орендну плату розмір та форма якої на 1 рік встановлюється за домовленістю сторін (додаток 1). Розмір платежів за окремими формами оплати щороку погоджується сторонами шляхом внесення змін та доповнень у Додаток 1 до цього Договору. Будь-яких таких додатків, підписаних обома сторонами, позивачем не надано. Натомість сам позивач долучив відповідь ПАОП «Промінь» на його звернення, №32 від 08.02.2019 року, відповідно до якої адміністрація ПАОП «Промінь» повідомляє [PERSON] про те, що згідно договору №75 нарахування орендної плати за вказану земельну ділянку йому проводиться з розрахунку 3% від нормативно грошової оцінки, так як зі сторони позивача [PERSON] не підписані додаткові угоди на підвищення відсотку для виплат орендної плати(а.с.35). Отримання орендної палати саме в такому розмірі - 3% за 2016-2018 роки, сам позивач, не заперечує. Стосовно клопотання представника позивача про те, що неможливо долучити до справи пояснення-заперечення відповідача від 01.08.2019р., суд приходить до наступного. Так 01.08.2019 року через канцелярію суду за вх.№6220/19 від представника від фінансового директора ПАОП «Промінь» надійшли пояснення, що до даного позову. Дані пояснення надійшли офіційно та були відскановані та через програму «Д-3» канцелярією суду прикріплені в електронному вигляді до даної справи, в зв`язку з чим, суд зобов`язаний долучити їх в письмовому вигляді до справи. Стосовно їх суті, то суд їх сприймає не як відзив на позовну заяву, строк на подачу якого сплив ще 28.05.2019 року, а як пояснення по суті позову. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Отже, враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що відсутні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, з підстав зазначених у позові, оскільки не встановлено систематичної недоплати відповідачем орендної плати. При цьому позивач зазначає, що отримував орендну плату не в повному обсязі, але в той час протягом тривалого часу не зверталася до відповідача з претензією щодо сплати орендної плати не в повному обсязі, обґрунтованих доказів необхідності сплати йому орендної плати у розмірі 4, 5 та 7,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки позивач не надав, тобто не довів обґрунтованість своїх позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову та відмовляє в зв`язку з недоведеністю позовних вимог. При цьому в разі надання належних та допустимих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, позивач має право повторно звернутися до суду для захисту своїх прав. Судові витрати у відповідності до ст.141 ЦПК України покладаються на позивача.

Outcome: dismissed