Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

У червні 2019 року позивач звернулась до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 7 липня 2009 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Шлюб було зареєстровано виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 13, від 7 липня 2009 року. Сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Також разом з ними проживає дочка позивачки від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Відносини між сторонами погіршились, шлюбні стосунки припинено, сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем, хоча й проживають за однією адресою, шлюб фактично носить формальний характер. Позивач вважає, що подальше збереження сім`ї та примирення неможливе. Позивач просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 13, від 7 липня 2009 року. У судове засідання позивач не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримувала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи в силу ст. 128, 131 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на веб-порталі "Судова влада України". Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем. Позивач на примирення не згодна, наполягала на розірванні шлюбу. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 7 липня 2009 року (а.с. 7) позивач та відповідач 7 липня 2009 року уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 13, від 7 липня 2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 4 грудня 2009 року. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, та те що сторони не примирились, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами може бути розірвано, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Також на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп. За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved