Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

06.04.2018 року позивач звернулась з до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилося нерухоме майно у вигляді житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS]. Вказане майно належало [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 24.01.1976 року, посвідченого виконкомом Томилівської сільської ради. На час смерті [PERSON] з ним спільно проживали та були зареєстровані спадкоємці першої черги, його діти - [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, вона з братом прийняли спадщину за законом після смерті свого батька, оскільки проживали із спадкодавцем, використовували майно, сплачували необхідні платежі та інше. Після вступу у володіння спадковим майном, ні вона ні її брат належним чином не оформили та не зареєстрували свої частки спадкового майна, як того вимагає чинне законодавство. [INFO] її брат - [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем являється вона, сестра померлого, оскільки на час смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за однією адресою з останнім. У 2010 році, згідно ст.1298 ЦК України, вона звернулася до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та [PERSON]. 19 травня 2010 року державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності реєстрації нерухомого майна житлового будинку по вулиці Леніна, 18 у с. Томилівка Білоцерківського району за померлим [PERSON] та [PERSON] у КП КОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації». Тому позивач просила визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлого [INFO]. Представник позивача, адвокат [PERSON] до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просив позов задовольнити. Представник відповідача Томилівської сільської Ради Білоцерківського району Київської області в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, з позовними вимогами повністю згодні. Представник Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори, просив винести рішення згідно чинного законодавства. Представник Комунального підприємства Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та матеріали спадкових справ №464/2007, №478/2009, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.529 ЦК України (в редакції 1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 р.), спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.2 ч.1, ч.2 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 р.), спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], що видане Томилівською сільською радою Білоцерківського району Київської області (а.с. 8). Згідно договору купівлі-продажу від 24.01.1976 року [PERSON] на праві власності належав будинок, який знаходився в селі Томилівка, Білоцерківського району Київської області (а.с.9). З довідки виданої Виконкомом Томилівської сільської ради (а.с.56 на звороті) вбачається, що згідно записів в по господарській книзі за №24, померлому [PERSON], [INFO] належав житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами. Померлий [PERSON], був постійним жителем села Томилівка, проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] - до дня смерті. [PERSON] і [PERSON] прийняли спадщину на протязі 6 місяців з дня смерті спадкодавця, а саме: зареєстровані і проживають по цей час за однією і тією ж адресою, де був зареєстрований померлий на день смерті. [PERSON] і [PERSON] зареєстровані і проживають у спадковому будинку з 1975 року. Інших спадкоємців немає. Земельна ділянка, на якій розташовано житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що успадковується - не приватизована. Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку не видавався. З довідки виданої Виконкомом Томилівської сільської ради від 12.01.2010 року (а.с.13) вбачається, що згідно записів в по господарській книзі за №24, померлому [PERSON] належав житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами. Померлий [PERSON], був постійним жителем села Томилівка, проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] - до дня смерті. [PERSON] прийняла спадщину на протязі 6 місяців з дня смерті спадкодавця, а саме: зареєстрована і проживає по цей час за однією і тією ж адресою, де був зареєстрований померлий на день смерті. [PERSON], 1975 року народження, зареєстрована і проживає у спадковому будинку з 1975 року, [PERSON], 1946 року народження, зареєстрована і проживає в будинку з 1975 року, [PERSON], 1995 року народження, зареєстрований і проживає в будинку з 1995 року. Інших спадкоємців не має. Земельна ділянка, на якій розташовано житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що успадковується - не приватизована. Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку не видавався. Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.10) будинок розташований в селі Томилівка по вулиці Леніна, 18. Технічний паспорт виданий КП КОР Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації 06.04.2010 року. Спадкоємцями за законом на майно померлого [PERSON] є його дочка [PERSON] та син [PERSON], які прийняли спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини 17.11.2007 року до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.51 на звороті - 52). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.50) вбачається, що 17.11.2007 року Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу №464, після смерті [PERSON], який помер [INFO]. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], що видане Виконкомом Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (а.с. 18). 19.05.2010 року Державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Руденко Н.П. винесла постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок та реєстрації прав власності в Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації. (а.с.19). Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження. Як вбачається довідки Виконкому Томилівської сільської ради від 07.03.2018 року (а.с.14), згідно обліковою інформацією померлий [PERSON], [INFO], проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] до дня смерті [INFO]. За вище вказаною адресою на день смерті спадкодавця були зареєстровані [PERSON], [INFO] (померла [INFO]), [PERSON], [INFO] (помер [INFO]), [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Факт проживання [PERSON], за адресою [ADDRESS] до дня смерті, а саме до [INFO], підтверджується довідками Томилівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області (а.с.15,16). 02.09.2004 року на підставі розпорядження Білоцерківської райдержадміністрації №311, (а.с.55) на ім'я [PERSON], який проживав за адресою [ADDRESS], було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER], яким посвідчено право власності на земельну ділянку площею 2,310 га, кадастровий номер: [NUMBER], що розташована за адресою Київська область, Білоцерківський район Томилівська сільська рада. Цільове призначення земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №010402901842. Згідно Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.12) відсутня інформація щодо заборони, арешту на земельну ділянку кадастровий номер: [NUMBER], яка розташована за адресою Томилівська сільська рада, Білоцерківського району, Київської області, власник [PERSON]. Як вбачається з Свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.61) 17.11.2007 року державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Руденко Н.П. видала Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частки майна [PERSON], який помер [INFO], [PERSON]. Спадкове майно, на яке у вказаній частці видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 2,310 га, кадастровий [NUMBER], яка розташована на території Томилівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Білоцерківською районною державною адміністрацією 24 вересня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010402901842. Спадкова справа № 464, зареєстровано в реєстрі за №2-2285. Також, 17.11.2007 року державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Руденко Н.П. видала Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частки майна [PERSON], який помер [INFO], [PERSON]. Спадкове майно, на яке у вказаній частці видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 2,310 га, кадастровий [NUMBER], яка розташована на території Томилівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Білоцерківською районною державною адміністрацією 24 вересня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010402901842. Спадкова справа №464, зареєстровано в реєстрі за №2-2285 (а.с.61 на звороті). Дані факти спадкування земельної ділянки після померлого [PERSON], який помер [INFO], дочкою [PERSON] та сином [PERSON] підтверджуються Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.62, 63). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.65) вбачається, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті в Білоцерківській районній державній нотаріальній конторі 01.12.2009 року відкрилась спадкова справа № 478/2009. Спадкоємцями за законом на майно померлого [PERSON] є його сестра [PERSON] та мати [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи №478/2009. 01.12.2009 року [PERSON] звернулася до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON], який помер [INFO] (а.с.67 на звороті). 01.12.2009 року [PERSON] звернулася до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори із заявою про відмову від належної їй частки у спадщині, яка залишилася після смерті її сина, [PERSON], на користь його сестри - [PERSON] (а.с.68). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] (а.с.76) [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом ВКВ №435917, ВКВ №435916 від 17.11.2007 року належала земельна ділянка площею 2,3103 га, яка розташована в межах Томилівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №010832200164. З довідки виконкому Томилівської сільської ради від 06.06.2017 року (а.с.69) вбачається, що померлий [PERSON], [INFO], проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] до дня смерті [INFO]. За вище вказаною адресою на день смерті спадкодавця були зареєстровані: [PERSON], [INFO] - мати (померла [INFO]) та [PERSON], [INFO] - сестра, [PERSON], [INFO] - племінник. Як вбачається з Свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.89) 11.10.2017 року державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Карпусь І.О.. видала Свідоцтво про право на спадщину за законом на майна [PERSON], який помер [INFO], [PERSON]. Спадкове майно, складається з земельної ділянки площею 2,3103 га, кадастровий [NUMBER], яка розташована на території Томилівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.11.2007 року, підписаного начальником управління земельних ресурсів у Білоцерківському районі та зареєстрованого 24.09.2008 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010832200164. Спадкова справа №478/2009, зареєстровано в реєстрі за №1-2883. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту України від 07.02.2002 року за № 7/5, зареєстрованого в Мінюсті України 18.02.2002 року за № 157/6445, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць /п.1.3/. А відповідно до п.1.4 цього Положення, державна реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів коштом особи, що звернулася до БТІ. Відповідно до ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про внесення права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Відповідно до ч.4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Мінюсту Української РСР від 19.01.1976 року № 1/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Згідно п.2 ст.1 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих» у відповідності зі статтею 14 Закону Української РСР "Про державний нотаріат" у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують інші угоди (договори, довіреності та ін.), крім договорів про надання у безстрокове користування земельних ділянок для спорудження індивідуальних жилих будинків і угод, які стосуються майна, що знаходиться за кордоном, або прав, які мають бути здійснені за кордоном; Відповідно до п. 29 даної Інструкції службові особи виконавчих комітетів посвідчують угоди, для яких законодавством встановлено обов'язкову нотаріальну форму. Відповідно до діючого законодавства обов'язковому нотаріальному посвідченню підлягають такі угоди, як договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування) жилого будинку (частини будинку), квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників незалежно від суми договору (статті 227, 242, 244 Цивільного кодексу УРСР); Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником міністра комунального господарства 31.01.1966 року, яка втратила чинність з 13.12.1995 року, передбачала обов'язкову реєстрацію /інвентаризацію/ будинків і домоволодінь, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Судом встановлено, що згідно записів в погосподарській книзі за №24 Томилівської сільської ради зазначений вище житловий будинок рахувався за померлим [PERSON], який помер [INFO]. Таким чином, вказані вище нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. . Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON], як спадкоємиця за законом першої черги спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] та після смерті брата [PERSON], який помер [INFO] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняла спадщину, однак через відсутність правовстановлюючих документів не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, з метою захисту законного права позивача на спадщину, суд визнає за необхідне позов задовольнити, та визнати за позивачем в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS].

Outcome: approved