Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Новозаводського районного суду в м. Чернігові з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № CNXRRU06690202 від 15.04.2008р., відповідач 15.04.2008 року отримав кредит у розмірі 4637,14 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач станом на 05.02.2014р. має заборгованість - 24852,42 грн., яка складається з наступного: 4173,63 грн. - заборгованість за кредитом, 2,69 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 271,26 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 18745,20 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1159,64 грн. - штраф (процентна складова). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 квітня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору № CNXRRU06690202 від 15.04.2008р. в розмірі 8621,21 грн., яка складається: 4173,63 грн. - заборгованість за кредитом, 2,69 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 271,26 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 4173,63 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Вирішено питання судових витрат. Не погодившись з вказаним рішенням, [PERSON], звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Новозаводського районного суду в м. Чернігові від 17 квітня 2014 року в частині стягнення з нього на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 8621,21 грн. та залишити без змін вказане рішення в іншій частині. Доводи апеляційної скарги [PERSON] зводяться до того, що відповідно до ст.265 ЦК України позовна давність щодо стягнення заборгованості за кредитним договором на момент розгляду справи вже минула. Згідно з ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. У відповідності до умов надання споживчого кредиту строк позовної давності збільшений до 5 років. Однак, сам договір відповідачем не підписувався. А тому, на його думку, треба застосовувати загальну позовну давність 3 роки, як це передбачено ст.257 ЦК України. Апелянт зазначає, що суд не звернув уваги на те, що надаючи умови надання споживчого кредиту, позивач не надав доказів того, що саме ці умови діяли під час підписання заяви позичальника, яка міститься в матеріалах справи. Також [PERSON] зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу та не проаналізував те, що у відповідності до п.5.4 умов надання споживчого кредиту строк нарахування неустойки складає 3 роки - з дня коли відповідне зобов'язання мало бути виконано позичальником. В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Представник позивача апеляційну скаргу не визнав, просив в її задоволенні відмовити. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного. Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з того, що оскільки [PERSON] порушив зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, то позовні вимоги необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 8621,21 грн. Районний суд врахував розмір заборгованості за тілом кредиту, взяв до уваги розмір процентів за користування кредитом, нарахованих за збільшеними відсотками, і відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, що підтверджується зверненням останнього до суду з цього приводу через значний проміжок часу після спливу кінцевого строку повернення кредиту, тому на підставі ст. 551 ЦК України зменшив розмір пені до 4173,63 грн. Також, з метою уникнення подвійної відповідальності, суд не стягнув з відповідача на користь позивача штраф, передбачений п. 5.3. умов та правил надання банківських послуг. Не застосував суд строк позовної давності, виходячи з того, що відповідно до положень п.п5.4, 5.5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам, та беручи до уваги визначений судом розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, стягнута сума кредитної заборгованості та її складові не виходять за межі позовної давності. Однак, з такими висновками не може погодиться апеляційний суд, оскільки суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин строк позовної давності при наявності для цього відповідних підстав. Встановлено, що 15 квітня 2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали договір № CNXRRU06690202 на строк 10 місяців з 15.04.2008 року до 15.02.2009 року. (а.с.7-13). Згідно із ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 05.02.2014 року становить - 24852,42 грн., яка складається з наступного: 4173,63 грн. - заборгованість за кредитом, 2,69 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 271,26 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 18745,20 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1159,64 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.5-6). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.5,6), відповідач виконав свої зобов"язання тільки в квітні 2008 року, чим були порушені права позивача, а тому перебіг строку позовної давності для позивача настав саме з того часу. До суду позивач з позовом звернувся тільки в лютому 2014 року, тобто після закінчення строку позовної давності, зокрема 5-річного, як це визначено умовами кредитного договору. Статтею 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В Постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року викладена правова позиція щодо застосування строків позовної давності в подібних правовідносинах. Дана постанова Верховного Суду України відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов"язковою для виконання. Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» не підлягає задоволенню, оскільки дані вимоги заявлені з пропуском строку позовної давності. За таких обставин, апеляційна скарга [PERSON] підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «Приватбанк» за спливом строку позовної давності. Судові витрати необхідно розподілити відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved