Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

02 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування вимог [PERSON] посилалася на те, що вона перебуває на обліку [PERSON] об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, як особа, якій виплачується щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. В звязку з підвищенням з грудня 2016 року мінімальної заробітної плати в Україні, в звязку з чим, змінилося грошову утримання працюючого на відповідній посаді судді, в грудня 2016 року вона звернулася до [PERSON] об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та виплати їй щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 80% грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, виходячи з його фактичного розміру, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області № Б-с-2122 від 06.12.2016 року без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання. 11.01.2017 року нею була отримана відповідь [PERSON] об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 29.12.2016 року, яким їй відмовлено в проведенні перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання. Позивач [PERSON] зазначила в заяві, що вважає дії відповідача протиправними, в звязку з чим, просила суд: -визнати протиправними дії [PERSON] об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у проведенні перерахунку і виплаті їй, [PERSON] щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання; -зобов'язати Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області провести перерахунок та виплачувати їй, [PERSON] щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, виходячи з його фактичного розміру, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, згідно довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - з дати надання довідок до [PERSON] об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - [PERSON] об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його часті. Дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з липня 2012 року перебуває на обліку [PERSON] об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, як особа, якій виплачується щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Встановлено, що 16.12.2016 року позивач [PERSON] звернулася до [PERSON] об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та виплати їй щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 80% грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, виходячи з його фактичного розміру, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області № Б-с-2122 від 06.12.2016 року без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання. [PERSON] об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 29.12.2016 року позивачу відмовлено в проведенні перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання, з посиланням на те, що пунктом 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016, який набрав чинності 30.09.2016 передбачено, що судді у відставці, в тому числі тому, який вийшов у відставку після набрання чинності цим Законом, щомісячне довічне грошове утримання встановлюється у розмірі 80 - 90 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010. Положеннями Закону 2453 з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016 та Закону 1402 передбачено перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни грошового утримання / розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Оскільки програмне забезпечення на теперішній час не адаптоване під нові норми законодавства, провести перерахунок з 01.01.2017 р. не має можливості. Після його доопрацювання, буде можливо повернутися до питання перерахунку щомісячного довічного грошового забезпечення. Суд приходить до висновку, що дії відповідача не відповідають вимогам законодавства України. Так, відсутність програмного забезпечення не є підставою для відмови у перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання. У відповідності до частини 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» (який був чинним на момент виходу позивача у відставку), судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. Аналогічне право судді у відставці закріплено також статтею 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року, чинного на час призначення позивачу щомісячного довічне грошового утримання. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини пятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці), визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення частини третьої ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус судців» від 7 липня 2010 року № 2453-VІ у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-УІІІ. Конституційний Суд України дійшов висновку про невідповідність зазначених положень частині 1 ст. 55, частині 1 ст. 126 Конституції України і вказав, що виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у звязку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, звужує зміст та обсяг гарантій незалежності суддів. Конституційний Суд України зазначив, що гарантії незалежності суддів встановлено у статтях 48, 52 розділу III, статті 117 розділу VII, розділах IX, X Закону № 2453 в редакції Закону № 192, зі змісту яких вбачається, що однією з гарантій незалежності суддів є їх належне матеріальне та соціальне забезпечення, зокрема надання суддям за рахунок держави суддівської винагороди, а суддям у відставці - щомісячного довічного грошового утримання або пенсії за вибором. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів. Відтак, враховуючи умови та час призначення довічного грошового утримання, суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці в зв`язку зі зміною грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Судом встановлено, що відповідачем проведений перерахунок довічного грошового утримання позивача з 05.01.2017 року у відповідності до Розпорядження № 145382 від 20.01.2017 року. Як зазначалося вище, позивач просила суд проводити перерахунок та виплачувати їй довічне грошове утримання з дати надання довідок. В той же час, у відповідності до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у разі виникнення права на підвищення пенсії перерахунок призначеної пенсії проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Оскільки позивач звернулася до відповідача з заявою 16.12.2016 року, перерахунок повинен бути проведеним з 01.01.2017 року, в звязку з чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що п.6.1 Рішення Конституційного суду України № 3-рп/2013 від 03 червня 2013 року визначено, що у Рішенні від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 Конституційний Суд України вже вирішував питання про недопустимість встановлення в законі максимального розміру пенсії суддів або їх щомісячного довічного грошового утримання, наголошуючи, що це обмежить їх обсяг, а також зазначав, що залишивши незмінним зміст права на пенсію та щомісячне довічне грошове утримання суддів, закон звузив обсяг цього права, встановивши граничну межу для таких виплат суддям (абзац шостий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини). Враховуючи, що однією з гарантій незалежності суддів є заборона при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг визначених Конституцією України таких гарантій, Конституційний Суд України визнав положення третього речення частини пятої статті 138 Закону № 2453, статті 2 Закону № 3668 стосовно встановлення максимального розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) суддів такими, що суперечать частині першій статті 126 Основного Закону України. У рішенні Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 вказано, що Конституційний Суд України вважає, що положення першого, другого речень абзацу шостого частини пятої статті 141 Закону № 2453 в редакціях Закону № 213, Закону № 911 щодо встановлення максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці суперечать частині першій статті 126 Основного Закону України. Конституційний Суд України зауважує, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є "обовязковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені" (частина друга статті 150 Конституції України). Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основного Закону України). Враховуючи наведене,

Outcome: approved