Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

07 листопада 2017 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON], адреса реєстрації: 85483, Донецька обл., м. Красноармійськ, смт Новоекономічне, вул. Пархоменко, буд. 29, ІПН: [NUMBER] на їх користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 110089,62 грн. В рахунок погашення кредитних зобовязань звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль GEELY FE-1, 2013 року випуску, колір коричневий, номер шасі (кузова, рами) L6T7844S5DN022032, реєстраційний № АЕ0564ЕН, який належить [PERSON], шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «ІДЕЯ БАНК» третій особі покупцю від імені власника, для чого надати ПАТ «ІДЕЯ БАНК» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України ті всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов'язані з продажем автомобіля тощо). Вилучити у [PERSON] або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль GEELY FE-1, 2013 року випуску, колір коричневий, номер шасі (кузова, рами) L6T7844S5DN022032, реєстраційний № АЕ0564ЕН та передати його в управління Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» на період до його реалізації. Стягнути з відповідачів на їх користь витрати по сплаті судового збору в сумі 3251,34 грн. (а.с.1-8). В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 16.05.2013 року між ними та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.22372, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 103339,6 грн. на купівлю транспортного засобу GEELY FE-1, 2013 року випуску, колір коричневий, номер шасі (кузова, рами) L6T7844S5DN022032, реєстраційний № АН4999ІЕ, який належить [PERSON] на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором - до 16.05.2018 р. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю автомобіля, решта - перерахована на фінансування страхового платежу та інших витрат повязаних із купівлею авто. Станом на 21.08.2017 [PERSON] не виконує зобовязання за кредитним договором у встановлені строки, а також грубо порушив умови договору застави транспортного засобу, реалізувавши предмет застави без згоди банку, у звязку з чим вони змушені звернутися до суду з цим позовом. Отже, сума боргу [PERSON] за кредитним договором станом на 27.10.2017 року становить 110089,62грн. Також, в забезпечення виконання кредитних зобов'язань між [PERSON] та банком було укладено договір застави транспортного засобу GEELY FE-1, 2013 року випуску, колір коричневий, номер шасі (кузова, рами) L6T7844S5DN022032, реєстраційний № АН4999ІЕ. Згідно із п. 2 параграфу 2 Договору застави наступні застави, відчуження, зміна, обтяження предмету застави будь-якими зобовязаннями (оренда, лізинг, найм, безоплатне користування, спільна діяльність, тощо), передача права керування ТЗ третіми особами, переміщення ТЗ за межі території України здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя. Однак, [PERSON] всупереч зазначених умов договору застави відчужив предмет застави [PERSON], якому видано новий номерний знак. Згідно із п. 1 параграфу 5 договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобовязань, передбачених кредитним договором та/або цим договором. Враховуючи зазначене, а також невиконання та грубе порушенням [PERSON] умов кредитного договору та договору застави, у банку є всі підстави щодо стягнення заборгованості за кредитним договором і звернення стягнення на предмет застави. Відомості про заставу транспортного засобу згідно договору застави були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 04.06.2013, з їх дією до 04.06.2018, тобто такий запис про приватне обтяження також був наявний під час реалізації предмету застави, у тому числі, під час проведення реєстраційних дій 28.05.2015. Таким чином, обтяження та відповідне право на спірний автомобіль виникло у ПАТ «Ідея Банк» з моменту укладення договору застави, відомості про обтяження не виключені з Реєстру обтяжень, вони є чинним заставодержателем спірного автомобіля, а новий власник є особою, щодо якої застава зберегла чинність, і ПАТ «Ідея Банк» має право звернути стягнення на цей автомобіль та вилучити його. Відповідач [PERSON] 22 січня 2018 року надав до суду відзив, в якому зазначає, що він є третім власником автомобіля і добросовісним набувачем. На момент продажу автомобіль був знятий з обліку в МРЕВ ДАІ попереднім власником 19.08.2015 р. В свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу автомобіля в особливих відмітках відсутні посилання, що автомобіль є заставним майном. Він розуміє, що згідно вимог чинного законодавства банк має право подавати позов про звернення стягнення на заставне майно, проте згідно з ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацією обтяжень» встановлено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України і добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Крім того довіреність від [PERSON] на укладення договору застави видана на тимчасово окупованій території і відомості про нотаріуса в реєстрі відсутні. При цьому позивач за весь час перебування майна нібито в заставі жодного разу не перевіряв його наявність у боржника. Транспортний засіб змінив власника два рази з 2013 року: вперше його було знято з реєстрації боржником 28.04.2015 р. та зареєстровано за громадянином [PERSON]. Вдруге він був знятий з реєстрації другим власником 19.08.2015р. Виходячи з даних виписки по рахунку кредитної заборгованості, [PERSON] перестав сплачувати кредит з кінця липня 2015р. Перестав сплачувати кредит, зняв транспортний засіб з реєстрації та реалізував його іншій особі 28.08.2015 р. А банк весь цей час з кінця липня 2015 р. до сьогодні чекав, коли ж автомобіль перейде до власника, який по територіальності буде зручнішим для того, аби його вилучити. Його дії при оформленні права власності на автомобіль відповідають вимогам закону, протилежних даних суду позивачем не надано. Як і не надано будь-яких доказів того, що йому було відомо на час придбання спірного автомобіля про наявність застережень чи заборони його відчуження. Крім цього, між ним та ПАТ «Ідея Банк» не було договірних відносин. Вважає, що на автомобіль не може бути звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором та автомобіль не має бути вилучений у нього, тому у задоволенні позовних вимог в цій частині просить відмовити (а.с.56-64). 13 лютого 2018 року представник Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» [PERSON] надав до суду відповідь на відзив [PERSON], в якому зазначає, що відповідач [PERSON] обґрунтовуючи свою добросовісність набуття транспортного засобу трактує закон по-своєму. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами (у даному випадку [PERSON]Е.)., якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження відомості про заставу транспортного засобу згідно договору застави були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 04.06.2013, з їх дією до 04.06.2018, тобто до 28.04.2015, 19.08.2015, 28.08.2015. Така, реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не впливає на заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Отже, на час зняття з обліку та реалізації транспортного засобу, у тому числі 28.04.2015, 19.08.2015, 28.08.2015 існувало обтяження, яке припинено не було. Таким чином, обтяження та відповідне право на спірний автомобіль виникло і ПАТ «Ідея Банк» з моменту укладення договору застави, договір застави є чинним, відомості про обтяження не виключені з Реєстру обтяжень, позивач є чинним заставодержателем спірного автомобіля, а [PERSON] є особою, до якої застава зберегла чинність, і ПАТ «Ідея Банк» має право звернути стягнення на цей автомобіль і вилучити його для такого звернення. Відтак, вказане повністю спростовує доводи [PERSON], що він є добросовісним набувачем предмету застави. Вони у цій справі не оскаржують факту набуття і власність [PERSON] Відповідач ставить під сумнів довіреність видану [PERSON] на укладення від його імені договору застави транспортного засобу з тих підстав, що було посвідчено приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], який відсутній у реєстрі нотаріусів України. Однак, такі доводи спростовуються та пояснюються тим, що на момент укладення кредитного договору [PERSON] був жителем Красноармійська, і відповідно скористався послугами приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] Як вбачається із скриншотів з сайту Міністерства юстиції України, який містить Єдиний реєстр нотаріусів, пошуки у таких реєстрах задані 06.01.2018, 10.01.2018, відповідно надана відповідачем інформація не може свідчити, що нотаріус не здійснював свою діяльність у місті Красноармійську на момент посвідчення довіреності [PERSON] - від 17.05.2013, зареєстровану в реєстрі № 1569. [PERSON] хоче ввести в оману суд, є його твердження, що Донецька область на час посвідчення вказаної довіреності 17.05.2013 була зоною АТО. АТО розпочалась з 14.04.2014, тобто майже через рік після посвідчення приватним нотаріусом вказаної довіреності. І те, що на сьогодні м. Красноармійськ є у Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, на їх думку, десь пояснює відсутність у єдиному реєстрі станом на 06.01.2018, 10.01.2018 та сьогодні інформації про приватного нотаріуса. Позивачем надано розрахунок заборгованості, який відповідає умовам кредитного договору. Так дійсно під час підготовки позовної заяви ПАТ «Ідея Банк» до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, про звернення стягнення на предмет застави, допущено технічну помилку і замість [PERSON] зазначено [PERSON] (а.с.149-155). 22 січня 2018 року відповідачем [PERSON] подано до суду зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України в особі Львівської філії, в якому просить суд зобовязати відповідача звільнити з-під обтяження рухоме майно транспортний засіб - автомобіль марки GEELY, 2013 року випуску, модель FE-1, тип загальний легковий седан-В, колір коричневий, номер шасі (кузова, рами) L6T7844S5DN022032 шляхом виключення запису про обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, яке зареєстроване 04.06.2013 року за № 13722791 Львівською філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (79035, Львівська область, м. Львів, вул. Зелена, 149-Ю), вид обтяження: приватне обтяження, тип обтяження: застава рухомого майна, підстава обтяження: договір застави транспортного засобу 2153, 04.06.2013, приватним нотаріусом Львівського МНО [PERSON], обтяжувач ПАТ "Ідея Банк" (код 19390819, 79008, Львівська область, м. Львів, вул. Валова, 11), об'єкт обтяження - автомобіль легковий, GEELY FE-1, номер обєкта L6T7844S5DN022032, номер державної реєстрації АН 4999 ІЕ, легковий СЕДАН-В, колір коричневий, САО 951512 (а.с.119-125). В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що транспортний засіб належить йому на праві власності з 28.08.2015 р. на підставі довідки-рахунку ААЕ277494 від 19.08.2015р. На момент продажу автомобіль був знятий з обліку в МРЕВ ДАІ тодішнім власником 19.08.2015р. Він набув право власності на спірний автомобіль у відповідності до вимог закону. Придбав його на відплатній основі. Оскільки транспортний засіб було перереєстровано не один раз, він є його третім власником, то зрозуміло, що застережень чи заборони його відчуження не було у звязку із попереднім зняттям з обліку на час його придбання ним. Про те, що зазначений автомобіль перебував у заставі ПАТ «Ідея Банк», він дізнався коли у грудні 2017 року ознайомився з матеріалами справи № 206/5940/17. Жодних даних по визнанню недійсності угоди, укладеної ним на купівлю транспортного засобу, позивачем за первісним позовом суду не надано. Він вважає себе добросовісним набувачем транспортного засобу на підставі ст. 388 ЦК України, саме тому звертається до суду з цією зустрічною позовною заявою. З наданої позивачем суду Довідки про надання інформації № 31/13922 від 12.10.2017 р., наданою Головним сервісним центром МВС України вбачається, що будь-яких обмежень на проведення реєстраційних операцій під час перереєстрації даного автомобіля ні станом на 15.05.2015 року, ні станом на 28.08.2015 року - встановлено не було. Відповідно до Постановою КМУ від 7 вересня 1998 р. № 1388, обов'язок щодо перевірки на предмет обтяження в реєстрі обтяжень рухомого майна транспортних засобів під час перереєстрації п.п.15, 40, 41, було покладено на орган реєстрації лише з внесенням змін у вказану постанову 05 жовтня 2016 року (Постанова КМУ № 687 від 05 жовтня 2016 року). Таким чином, він придбав транспортний засіб, вчинив всі передбачені законом дії, були проведені всі необхідні перевірки за Єдиним державним реєстром Державтоінспекції, він діяв добросовісно, так як не знав і не міг знати про те, що існує обтяження у вигляді застави вказаного автомобіля. Діючим законодавством України будь-яким нормативним документом не покладений обовязок на нього, як на покупця транспортного засобу, перевіряти автомобіль на наявність застережень та заборон щодо його відчуження, що підтверджує існуючий принцип добросовісності придбання. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні наполягав на задоволенні первісного позову з підстав, викладених у ньому. Зазначив, що вимогу про стягнення заборгованості з [PERSON] також підтримує. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити, оскільки існує застава і вона поширюється на нових власників до повного виконання зобовязань за кредитним договором. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову в частині звернення стягнення на автомобіль та його вилучення та наполягали на задоволенні зустрічного, оскільки [PERSON] є добросовісним набувачем транспортного засобу. Зазначили, що він не знав, що автомобіль був кредитний і існує договір застави, в технічному паспорті відмітки не було, робітники МРЕО все перевіряли і застережень не було. Також відповідач за первісним позовом [PERSON] надав до суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначає, що при постановці Дніпропетровським Центром ДАІ 1202 на облік 28.08.2015 р., тобто реєструючи його за ним, транспортний засіб перевірявся співробітниками Центру за наявними в ДАІ базами. Станом на 28.08.2015 р. підстав у відмові реєстрації вищевказаного транспортного засобу не було. У відповіді на запит також було вказано, що в Єдиному державному реєстрі обтяжень рухомого майна транспортний засіб Дніпропетровським Центром ДАІ 1202 не перевірявся, оскільки на той час такі функціональні обовязки співробітники Центрів ДАІ не мали. Такі обовязки зявилися лише з внесенням змін у постанову 05 жовтня 2016 року Постанова КМУ № 687 від 05 жовтня 2016 року. Отже, для Центру ДАІ на час першого зняття з обліку (28.04.2015 р.), наступного поставлення на облік (15.05.2015 р.) та знову зняття з обліку транспортного засобу єдиним свідченням того, що транспортний засіб перебуває у заставі банку, оскільки є непогашена заборгованість, мала бути відповідна особлива відмітка у Свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Однак, як свідчать матеріали справи, копія Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що додана позивачем до позовної заяви, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля за Відповідачем-1 [PERSON] не містить особливої відмітки з відповідним текстом, який мав засвідчувати факт обтяження цього рухомого майна. Вважає, що це є помилка позивача, це не доопрацювання його співробітників, які вели кредитну справу, невиконання ними своїх посадових обовязків (а.с.171-174, 208-210). 16 листопада 2017 року ухвалою судді по справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.36). 22 січня 2018 року відповідачем за первісним позовом [PERSON]Е подані клопотання про витребування доказів (а.с.133-138). Ухвалою судді від 06 лютого 2018 року клопотання відповідача [PERSON]Е про витребуванні інформації задоволено. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк" надати детальний розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором №910.22372 від 16.05.2013 р. (а.с.145). Ухвалою судді від 20 лютого 2018 року витребувано у Сервісного центру № 1418 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м.Добропілля, Добропільського та Олександрівського районів, належним чином завірену копію реєстраційної карти на автомобіль марки «Geely» 2013 року випуску, моделі FE-1, номер шасі (кузова, рами) L6T7844S5DN022032. Витребувано з Сервісного центру № 1414 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування міст Селидове, Новогродівка, Димитрове, Красноармійськ та Красноармійського району та Сервісного центру №1404 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Маріуполь, належним чином завірену копію паспорту або інших документів з зазначенням дати народження та місця реєстрації громадянина [PERSON] на якого було зареєстровано 12.05.2015 року транспортний засіб, марки «Geely» 2013 року випуску, моделі FE-1, номер шасі (кузова, рами) L6T7844S5DN022032. Витребувано у приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] належним чином завірену та читаєму копію доручення з можливістю визначення її серії та номеру. Доручення видане 17.05.2013 року від громадянина [PERSON] [INFO], зареєстровано в реєстрі за №1569. Витребувано у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] належним чином завірену та читаєму копію доручення, з можливістю ідентифікувати її серії та номер. Доручення видане від громадянина [PERSON] [INFO], посвідчене приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] (Дане доручення оглядалося та залучалося приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] при складанні договору застави транспортного засобу 910.22372, зареєстрованого в реєстрі за №2153.) (а.с.196). Відповідач [PERSON] і треті особи за зустрічним позовом Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України в особі Львівської філії, [PERSON] не використали своє право бути присутніми у судовому засіданні, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду даної справи згідно з вимогами Цивільного процесуального кодексу України. Вислухавши доводи та пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] його представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» підлягають частковому задоволенню, у задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №910.22372 від 16 травня 2013 року, за яким надано в кредит 103339,60грн. на 60 місяців для купівлі транспортного засобу автомобіля марки «Geely» моделі «FE-1», 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER], та фінансування страхового платежу (а.с.12-16). 14.05.2013р. ВРЕР м. Добропілля при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області, транспортний засіб марки GEELY, модель FE-1, рік випуску 2013 об'єм двигуна 1792 куб.см, номер шасі (кузова, рами) L6T7844S5DN022032, L6T7844S5DN022032, тип ТЗ легковий СЕДАН-В, реєстраційний номер [NUMBER] зареєстровано за [PERSON] та 14.05.2013р. видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серрії САО 951512. В особливих відмітках зазначено Д/Р ААВ468546 30.04.2013; ВДМ 500040403/2013/002669 08.04.2013, відомості про кредит і заставу відсутні (а.с.28). Довіреністю від 17 травня 2013 року посвідченою приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрованої в реєстрі за № 1569 [PERSON] уповноважив [PERSON] і [PERSON] передати в заставу Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» на умовах та на власний розсуд представника належний йому на праві власності, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО 951512, виданого 14.05.2013р. ВРЕР м. Добропілля при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області, транспортний засіб марки GEELY, модель FE-1, рік випуску 2013 об'єм двигуна 1792 куб.см, номер шасі (кузова, рами) L6T7844S5DN022032, L6T7844S5DN022032, тип ТЗ легковий СЕДАН-В, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 14.05.2013 року ВРЕР м. Добропілля при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області, а також бути його представником з усіх питань, повязаних із оформленням та підписанням договору застави транспортного засобу, а також договорів про внесення змін і доповнень до цього договору застави (а.с.218). 18 травня 2013 року ПАТ «Ідея Банк» перерахували на рахунок ООО «Донецька автомобільна компанія» 99365грн. призначення платежу рахунок № 215 від 29.04.2013р. платник [PERSON] і на рахунок ПрАТ «Страхова компанія ЕУРОПА.УА» в сумі 3974,60грн., що підтверджується меморіальними ордерами № 910.22372 від 18 травня 2013р. (а.с.20). Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 17.05.2013 року приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за реєстровим № 1569, укладено договір застави транспортного засобу №910.22372 від 04 червня 2013 року, за яким передано в заставу транспортний засіб автомобіль марки GEELY, модель FE-1, рік випуску 2013 об'єм двигуна 1792 куб.см, номер шасі (кузова, рами) L6T7844S5DN022032, L6T7844S5DN022032, тип ТЗ легковий СЕДАН-В, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ВРЕР м. Добропілля при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 14.05.2013 року, належний заставодавцю [PERSON] згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО номер 951512, виданого ВРЕР м. Добропілля при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 14.05.2013р. Договір застави посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 04 червня 2013 року за реєстровим № 2153 (а.с.22-23). 04 червня 2013 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі договору застави внесено обтяження приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] як реєстратором, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 04.03.2013 року 17:56:00 за № 40860618 Львівської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (а.с.24-25). З відповіді Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України від 12 жовтня 2017 року № 31/13922 станом на 11 жовтня 2017 року за відомостями бази даних Єдиного державного реєстру МВС автомобіль GEELY FE-1, рік випуску 2013, колір коричневий, кузов № L6T7844S5DN022032, державний номерний знак [NUMBER], який було зареєстровано за [PERSON], 07.12.1975р.н., 28.04.2015 року було знято з обліку для реалізації. 15.05.2015р. вказаний автомобіль було зареєстровано за [PERSON]. 19.08.2015 вказаний транспортний засіб знято з обліку для реалізації. 28.08.2015р. автомобіль було зареєстровано за [PERSON] (а.с.21). З виписки по рахунку 29092491022372.980 з 16.05.2013р. по 27.10.2017р. видно, що [PERSON] сплачував за кредитним договором № 910.22372 суму в розмірі 73163,93грн. Останній платіж 16.07.2015р. (а.с.29-30). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 910.22372 від 16.05.2013р. у [PERSON] станом на 27.10.2017 року наявна заборгованість у розмірі 110089,62грн., яка складається з: основний борг 29771,66грн., прострочений борг 42487,64грн., прострочені проценти 37330,77грн., строкові проценти 499,55грн. (а.с.31, 184-186, 191-193, 255-256). 17.04.2014 року ПАТ «Ідея Банк» направляли [PERSON] повідомлення про зміну процентної ставки по кредиту з 17.05.2014р. (а.с.251,254). Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія СХТ 379205, виданого Центром ДАІ 1202 28.08.2015р., власником транспортного засобу марки GEELY, модель FE-1, рік випуску 2013, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], вказано [PERSON]. Особливі відмітки: Д/Р ААЕ277494 19.08.2015 (а.с.69-70). З відповіді Територіального сервісного центру 1241 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області від 09.02.2018р. транспортний засіб марки GEELY, модель FE-1, рік випуску 2013, номер кузова [NUMBER] був раніше зареєстрований у Центрах ДАІ Донецької області: поставлений на облік 14.05.2013р. Центром ДАІ 1418; знятий з обліку 28.04.2015р. Центром ДАІ 1414; поставлений на облік 15.05.2015р. Центром ДАІ 1404. Транспортний засіб при постановці на облік Дніпропетровським Центром ДАІ 1202 був перевірений за базами: арм-розшук, особа в розшуку, документи в розшуку, номерний знак в розшуку, довідка-рахунок, розшук-затримання, розшук-затримання, орієнтування, адмінпрактика, перевірка власника, вантажно-митні документи, інтерпол. Станом на 28.08.2015р. підстав у відмові реєстрації транспортного засобу не було. На момент реєстрації 28.08.2015р. транспортний засіб не перевірявся по Єдиному державному реєстру обтяжень рухомого майна, так як дана перевірка не входила в функціональні обовязки співробітників Центрів ДАІ на 2015р., доступу до реєстру не мали (а.с.177-178). На ухвалу суду про витребування доказів Територіальний сервісний центр № 1444 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області надали реєстраційні картки на автомобіль і повідомили, що згідно автоматизованої бази даних «НАІС», автомобіль марки GEELY, модель FE-1, рік випуску 2013, номер кузова [NUMBER], номерний знак АН 0190ІР було зареєстровано за [PERSON], 15.05.2015 року центром ДАІ № 1404, реєстрація відбулася на підставі довідки-рахунку серії ААЕ № 093204 від 28.04.2015р. яку було видано Волноваським відділом ТОВ «БІВНІС» (а.с.224-226, 242-245, 248). На виконання ухвали суду від 20.02.2018р. Територіальний сервісний центр № 1444 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області повідомили, що в колишньому Центрі ДАІ №1414 28.04.2015р. було проведено тільки зняття з обліку транспортного засобу. Купівлю транспортного засобу [PERSON] було вже здійснено після зняття з обліку транспортного засобу в торгівельній організації Волноваському відділі ТОВ «Бівніс», де було видано на його імя довідку-рахунок ААЕ№093204 від 28.04.2015р. на підставі якої і було проведено реєстрацію в колишньому Центрі ДАІ №1404 (а.с.247). Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із встановленими в судовому засіданні фактичним обставинами справи, суд доходить до наступного. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Застава є способом забезпечення зобов'язань, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України «Про заставу», стаття 572 ЦК України). Відповідно до положень статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно із положеннями частини першої статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За правилами частини першої, другої статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до положень статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Таким чином застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, і на неї може бути звернено стягнення в рахунок задоволення вимог заставодержателя. Такого правового висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 08.05.2018 по справі № 202/32128/13-ц (№ в ЄДРСР 74021998). Разом з тим, позивачем ПАТ «Ідея Банк» заявлено дві взаємовиключні вимоги і стягнення заборгованості і звернення стягнення на заставне майно. Всупереч ст. 81 ЦПК України позивачем ПАТ «Ідея Банк» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вартості транспортного засобу, який необхідно враховувати при стягненні суми, тому суд позбавлений можливості врахувати вартість транспортного засобу при стягненні заборгованості за кредитним договором. Також суд вважає, що звернення стягнення на заставне майно є передчасним з огляду на заявлені позовні вимоги, оскільки примусове стягнення заборгованості ще не відбувалося. Крім цього, як встановлено судом, при відчуженні автомобіля третім особам в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу за позичальником [PERSON] відмітка про кредит або заставу була відсутня, оскільки автомобіль було зареєстровано за ним раніше, ніж укладено кредитний договір і договір застави. В матеріалах справи відсутні будь-які повідомлення банку в органи МРЕВ про наявність обтяження. На момент реєстрації у 2015р. транспортний засіб не перевірявся по Єдиному державному реєстру обтяжень рухомого майна, так як дана перевірка не входила в функціональні обовязки співробітників Центрів ДАІ на 2015р., доступу до реєстру не мали (Постанова КМУ 07.09.1998 р. № 1388, Постанова КМУ № 687 від 05 жовтня 2016 року). Таким чином, суд вважає, що в позовних вимогах ПАТ «Ідея Банк» про звернення стягнення на предмет застави, вилучення у [PERSON], або інших осіб транспортний засіб, який є предметом застави слід відмовити. Проте даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача [PERSON] перед позивачем ПАТ «Ідея Банк» утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не виконав прийняті на себе відповідно до договору зобовязання, тому вимога позивача про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Всупереч ст. 81 ЦПК України відповідачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що розрахунки позивача є невірними і довіреність [PERSON] на укладення договору застави є не чинною. Що стосується позовних вимог [PERSON] про визнання припиненим обтяження суд виходить з наступного. [PERSON] заявив позовні вимоги з підстав статей 330, 388 ЦК України. У відповідності до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Статтею 388 ЦК України визначено, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. У відповідності до ст. 9 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов'язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п'яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Частиною першою статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Системний аналіз частини третьої статті 9, частини першої статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» дозволяє зробити висновок, що у разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача, обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Позивач може бути добросовісним набувачем лише за умови, якщо на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу був відсутній відповідний запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відчуження майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Суд встановив, що у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі договору застави транспортного засобу № 910.22372 від 04 червня 2013 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] як реєстратором внесено запис про обтяження 04 червня 2013 року. [PERSON] набув право власності на рухоме майно, що було відчужене [PERSON] як заставодавцем без згоди ПАТ «Ідея Банк» як заставодержателя та за наявності обтяження. Відповідно, [PERSON] при відчуженні рухомого майна був особою, який не мав на це права. Рухоме майно вибуло поза волею в інший спосіб ПАТ «Ідея Банк» як заставодержателя, тому, правові підстави для набуття в порядку статті 330, 388 ЦК України права власності на транспортний засіб як добросовісним набувачем відсутні. Таким чином на момент відчуження спірного автомобіля [PERSON] 15 травня 2015 року [PERSON] і [PERSON] 28.08.2015р. [PERSON], у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження, тому суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки транспортний засіб є предметом застави. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеного у постанові від 04 квітня 2018 року справа № 522/11377/13-ц, провадження № 61-464св17. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «Ідея Банк» підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00грн.

Outcome: dismissed