Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення помилково виплаченої частини пенсії. В судовому засіданні представник позивача Курганська Л.В. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що на обліку у Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві перебуває [PERSON], яка отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". За розпорядженням від 21.07.2016 року під час перерахунку пенсії відповідача в розрахунок помилково включено 282 грн. 50 коп. доплати за понаднормовий стаж 25 років. Помилку було виявлено пізніше і розпорядженням від 1.11.2016 року в розрахунок включено 169,50 грн. доплати за понаднормовий стаж 15 років. Внаслідок такої рахункової помилки за період з 1.07.2016 року по 30.11.2016 року виникла переплата пенсії в сумі 843,35 грн., а саме різниця між виплаченою сумою пенсії 2890 грн. 15 коп. та належною до виплати пенсії 2721,48 грн. у розмірі 168,67 грн. щомісячно. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача 843,35 грн. помилково виплаченої частини пенсії. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що скільки позивач нараховував пенсії, стільки вона і отримувала. Якщо навідь і сталась помилка, то не з її вини або умислу, тому підстави для задоволення позову відсутні. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно ч.1-3, ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] перебуває на обліку у Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, яка отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (а.с.5; 40). Як передбачено ч.1, ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За розпорядженням №819195 від 21.07.2016 року під час перерахунку пенсії відповідача працівником позивача в розрахунок помилково включено 282 грн. 50 коп. доплати за понаднормовий стаж 25 років (а.с.41). Помилку було виявлено пізніше і розпорядженням №819195 від 1.11.2016 року в розрахунок включено 169,50 грн. доплати за понаднормовий стаж 15 років (а.с.42). Внаслідок такої рахункової помилки за період з 1.07.2016 року по 30.11.2016 року виникла переплата пенсії в сумі 843,35 грн., а саме різниця між виплаченою сумою пенсії 2890 грн. 15 коп. та належною до виплати пенсії 2721,48 грн. у розмірі 168,67 грн. щомісячно (а.с.43). Як передбачає ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. У відповідності до п.1, ч.1, ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки пенсія відповідачу була нарахована на підставі належних документів, наданих відповідачем, в яких не міститься жодних приховувань, недостовірних даних, або протиправного умислу на збільшення розміру пенсії з боку відповідача, позивач добровільно нарахував та виплатив пенсію відповідачу у встановлені строки, тому підстави для повернення вказаної суми відсутні, так як представником позивача не надано доказів щодо виплати саме на підставі рахункової помилки з боку позивача. Згідно ст.79; 88 ЦПК України оскільки суд відмовляє у задоволенні позову позивачу, звільненому від сплати судового збору, тому його розмір відноситься за рахунок держави.

Outcome: dismissed