Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

22 серпня 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому свої вимоги виклав наступним чином. З 29 лютого 2002 року відповідач перебував на обліку у позивача та отримував пенсію, але ще продовжував працювати до 2010 року. При поданні відповідачу трудової книжки базовий місяць для нарахування пенсії йому був помилково взятий 1 липня 2010 року замість 1 жовтня 2010 року внаслідок чого подальша індексація була проведена з помилкою і за період з 1 жовтня 2010 року по 31 грудня 2013 року йому помилково нарахована на переплачена індексація пенсії в розмірі 3379 грн. 48 коп. Вказуючи, що зазначені грошові кошти відповідач отримав внаслідок помилки, тому за положеннями статей 1212 та 1215 ЦК України повинен повернути їх як безпідставно набуте майно. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності відповідача, оскільки проти цього не заперечує позивач, заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. [PERSON] є пенсіонером і з 29 лютого 2000 року він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області (далі - Управління). Проте він продовжив працювати до 24 червня 2010 року і по закінченню праці подав документи до Управління для перерахунку пенсії, але при внесенні змін у дані про його роботу, базовий місяць був помилково вказаний 1 липня замість 1 жовтня 2010 року. Тому подальше нарахування індексації його пенсії згідно із Законом України "Про порядок проведення індексації грошових доходів населення" від 17 липня 2003 року проводилося з помилкою і з переплатою, яка за період з 1 жовтня 2010 року по 31 грудня 2013 року склала 3379 грн. 48 коп. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Проте, згідно ст. 1215 цього ж Кодексу не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Доказів недобросовісності відповідача або ж зловживань з його боку суду представлено не було, та й представник позивача в судовому засіданні це підтвердив. Тому виходячи з положень ст. 1215 ЦК України вказані вище кошти, які були виплачені добровільно, поверненню не підлягають. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed