Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок, посилаючись не те, що у с. Долинське, Чаплинського району, проживала мати відповідача [PERSON], яка померла [INFO] року; її син [PERSON] оформленням спадкового майна не займався, і через рік дав оголошення про продаж будинку. Під час зустрічі із відповідачем він запевнив, що спадкоємців першої черги окрім нього немає, тому вони погодили всі істотні умови договору купівлі-продажу будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], який належав померлій [PERSON] На підтвердження продажу будинку [PERSON] надав їй розписку, згідно якої останній продав, а позивач придбала житловий будинок за 18000 грн. З 17.07.2014 року вона разом зі своєю сім'єю проживає у вказаному будинку, тому вважає, що у відповідності зі ст. 220 ЦК України набула права власності на це майно. Просить суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, який розміщений в [ADDRESS] укладений 17 липня 2014 року між позивачкою та [PERSON] - дійсним. Визнати за [PERSON], проживаючою [ADDRESS] право приватної власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] який згідно технічного паспорту складається з А-житловий будинок 73,7 кв.м., А1- господарська прибудова 70,4 кв.м., а1-навіс 10,1 кв.м., Б-сарай 11,6 кв.м., В-літня кухня 9,3 кв.м., Г- сарай 5,5 кв.м., Е-туалет 1,0 кв.м., №1-№5,І - огорожа та споруда. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Долинської сільської ради Чаплинського району, Херсонської області [PERSON] померла [INFO] З копії витягу КП «Каховське бюро технічної інвентаризації «Херсоснької обласної ради » про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 10.04.2007 року [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності. Як вбачається із копії письмової розписи від 17.07.2014 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошову суму в розмірі 18 000 грн. за продаж їй житлового будинку [ADDRESS], який належить його померлій матері [PERSON] претензій до неї немає. Секретарем виконавчого комітету засвідчено справжність підпису [PERSON] Відповідно до довідки від 10.02.2017 року №75, виданої виконавчим комітетом Долинської сільської ради Чаплинського району [PERSON] фактично проживає, разом зі своєю сім'єю, зокрема чоловіком [PERSON] та сином за адресою: [ADDRESS] З технічного паспорту на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] що замовником технічної інвентаризації є [PERSON] Відповідно до ст. 657 ЦК України, чинної на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно із ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Частинами 3 і 4 ст. 334 ЦК України, яка регламентує момент набуття права власності за договором, визначено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6 листопада 2009 року № 9 роз'яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. Отже, договір купівлі-продажу житлового будинку в силу ст. 657 ЦК України підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, тому не може бути визнаний судом дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України. За приписами ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Судом встановлено, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] Херсонської області, відповідно до витягу КП «Каховське бюро технічної інвентаризації «Херсонської обласної ради » належав на праві приватної власності [PERSON] Зі змісту розписки від 17 липня 2014 р. слідує, що [PERSON] отримав від [PERSON] грошову суму в розмірі 18 000 грн. за проданий їй житловий будинок [ADDRESS] який належить його померлій матері [PERSON] претензій до неї немає. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, посилається на те, що сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується розпискою. Проте враховуючи, що власником будинку була [PERSON], тому відповідач по справі [PERSON] не мав правових підстав розпоряджатися цим майном, укладати будь-які договори, об'єктом яких було б це майно, в тому числі продавати чи брати кошти за його продаж. [PERSON] померла [INFO] Після її смерті відкрилася спадщина на вищевказаний житловий будинок. З відповіді Чаплинської державної нотаріальної контори від 12.05.2017 року вих.№409/01-14, який надано на запит суду слідує, що після смерті [PERSON], Чаплинською державною нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась. До Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області ніхто із спадкоємців не звертався із заявами про прийняття спадщини, про відмову від спадщини чи з заявами на видачу свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, договір купівлі-продажу спірного житлового будинку, був укладений у порушення вимог діючого цивільного законодавства, а саме: продаж здійснено особою, яка не була власником спірного нерухомого майна, не дотримано вимог щодо нотаріального посвідчення даного договору, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову. З врахуванням викладеного договір купівлі-продажу між позивачем та [PERSON] є неукладеним та не створює прав та обов'язків для сторін, тому не може бути визнаний дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України, а відповідно відсутні й правові підстави для визнання права власності на нерухоме майно, що є предметом вказаного правочину. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed