Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У поданій заяві, уточненій у судовому засіданні, представник позивача просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 14357,16 доларів США кредитної заборгованості, 1913,24 доларів США заборгованості по процентам та 5905,32 грн. пені за прострочення сплати кредиту та 5648,49 грн. пені за прострочення сплати процентів, а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 27 червня 2006 року між АКІБ УкрСиббанк та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким остання отримала кредит у розмірі 28970 доларів США строком до 25 червня 2021 року. Отримавши кредит, [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе за договором зобовязання, що призвело до утворення заборгованості. Невиконання відповідачем умов договору надають позивачу право достроково стягнути з неї заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та неустойку. Відповідно до укладеного договору поруки фінансовим поручителем є [PERSON], яка несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з боржником за повернення сум кредиту. Представник позивача та відповідачі повторно у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України за зареєстрованим місцем їх проживання, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин не надходило. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов доведений і підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, 27 червня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк, найменування якого надалі змінено на ПАТ УкрСиббанк, та [PERSON] укладено кредитний договір №11014289000, за яким остання отримала кредит в іноземній валюті в сумі 28970 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на день укладення договору 146298,50 грн., строком до 25 червня 2021 року (п.1.1, п.1.2 договору). Пунктом 1.3.1 договору передбачено, що за використання кредитних коштів на перший місяць процентна ставка встановлюється у розмірі 11,8% річних, а по закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2 даного договору. Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, згідно ч.2 ст.533 ЦК України визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У забезпечення виконання зобовязань позичальника відповідно до п.2.1 договору між АКІБ УкрСиббанк та [PERSON] 27 червня 2006 року укладено договір поруки №19940, згідно пунктів 1.1-1.4 якого поручитель солідарно із боржником відповідає перед кредитором за всіма зобовязаннями боржника за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, пені та інших штрафних санкцій. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 09 червня 2015 року у задоволені позову [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», [PERSON] про визнання договору поруки №19940 від 27 червня 2006 року припиненим відмовлено. Банк свої зобовязання виконав, видавши [PERSON] кошти у розмірі 28970 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на день укладення договору 146298,50 грн., і ці обставини відповідачами не заперечуються. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до п.1.2.2 кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит у повному обсязі у терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток №1 до договору, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, зокрема до вказаного Банком (достроково). Строк сплати процентів згідно п.1.3.4 визначений з 01 по 10 число (включно) кожного місця, наступного за тим, за який були нараховані такі проценти, який додатковою угодою від 22 жовтня 2010 року, укладеною з позичальником, змінено та визначено з 01 по 20 число (включно) кожного місця. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) та у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Позичальник [PERSON] порушила свої зобовязання за кредитним договором, у встановлені договором строком кредитні кошти з травня 2013 року не сплачує, з приводу чого кредитор на виконання п.11.1 кредитного договору 08 серпня 2014 року направляв відповідачам вимогу про дострокове повернення кредиту, яка не виконана. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно п.7.1 за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, кредитор має право вимагати від позичальника додаткової сплати пені з розрахунку 0,2% річних від суми заборгованості. Відповідно до положень ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Станом на 16 березня 2015 року заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить у розмірі 16270,40 доларів США, що еквівалентно 351701,93 грн., з них по кредиту 14357,16 доларів США та по нарахованих відсотках за користування кредитом у розмірі 1913,24 доларів США, а також 11553,81 грн. пені, з них 5905,32 грн. за прострочення сплати кредиту та 5648,49 грн. за прострочення сплати процентів, яка підлягає стягненню з відповідачів солідарно. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. При постановлені рішення відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів у рівних частках з кожного підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 2022 грн. 38 коп. та недоплаченого судового збору в дохід держави у розмірі по 805 грн. 09 коп. з кожного. На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 533, 549, 551, 599, 610-612, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved