Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? частину спільно нажитого майна в сумі 94 403,50 грн. В процесі розгляду справи уточнили позовні вимоги та просили стягнути з відповідачки у їхню користь грошовий еквівалент ? частини спільно нажитого майна. В подальшому збільшили позовні вимоги та просили, крім заявлених раніше вимог, визнати відчуження згідно довідки рахунку автомобіля RENAULT Logan 90L кузов № [NUMBER] від 10.07.2012 р. на [PERSON] незаконним, довідки недійсною. Ухвалою суду від 24 квітня 2014 року до участі у справі було залучено в якості третьої особи на стороні позивачів без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] - спадкоємця першої черги після смерті [PERSON] У позовній заяві зазначено, що батько позивачів [PERSON] з жовтня 2004 року до [INFO] (до дня смерті) спільно проживав без реєстрації шлюбу з [PERSON]. За час спільного проживання вони набули майно: 07.11.2009 року Івано-Франківським ВРАР зареєстрований автомобіль RENAULT Logan 90L кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до довідки-рахунку від 06.11.2009 року серія ДДР №886943, виданої ТзОВ «Ю.Р.К.» вартість автомобіля на момент реєстрації становила 88087 грн. 05.11.2011 року Івано-Франківським ВРЕР зареєстрований автомобіль RENAULT Logan 90L кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до довідки-рахунку від 31.10.2011 року серія ДПІ №027125, виданої ТзОВ «Ю.Р.К.» вартість автомобіля на момент реєстрації становила 100 720 грн. Позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті батька. На час смерті [PERSON] йому належала ? частина спільно нажитого майна на суму 94 403,50 грн. Оскільки автомобілі є майном, яке в натурі поділити неможливо, просили стягнути з відповідача на їхню користь грошовий еквівалент ? частини спільно нажитого майна в сумі 94 403,50 грн. Крім того, один із транспортних засобів, а саме автомобіль марки RENAULT Logan 90L кузов № [NUMBER] від 10.07.2012 р. був відчужений згідно довідки-рахунку на [PERSON] вже після смерті їхнього батька, а тому просять визнати відчуження незаконним, довідку-рахунок недійсною. У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, пояснили, що рішенням Рогатинського районного суду від 27.11.2013 року було встановлено факт проживання однією сім'єю [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], без реєстрації шлюбу з 11 травня 2002 року до 25 червня 2012 року. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2014 року рішення Рогатинського районного суду від 27.11.2013 року залишено без змін. Вони є спадкоємцями першої черги після смерті батька. Просили позовні вимоги задовольнити повністю. Представник відповідачки [PERSON] позовних вимог не визнала зовсім. Направила на адресу суду заперечення, в якому зазначила, що відповідно до вимог ст.ст.66,67 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Главою 86 ЦК України визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину. Позивачами до позовної заяви не долучено доказів, що вони зверталися із заявою про оформлення спадкових прав на частку у спадковому майні (транспортних засобів), а також відмови нотаріуса у оформленні спадкових прав на вищезазначене майно. Даний факт є підставою для відмови у позові. Крім того, один із транспортних засобів був відчужений самим спадкодавцем за його життя, хоча договір купівлі-продажу не оформлявся. Гроші отримані від відчуження автомобіля, були витрачені на ремонт будинку. Інший автомобіль був придбаний за кошти [PERSON], хоча оформлений на відповідачку по справі, яка є його матір'ю. Вартість майна, яке підлягає поділу, визначається на час розгляду справи, а позивачами зазначено вартість на момент купівлі автомобілів. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] у судове засідання не прибув і не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, вислухавши доводи позивачів, представника відповідачів, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Рогатинського районного суду від 27.11.2013 року було встановлено факт проживання однією сім'єю [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] без реєстрації шлюбу з 11 травня 2002 року до 25 червня 2012 року (а.с.34-40). Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2014 року рішення Рогатинського районного суду від 27 листопада 2013 року залишено без змін (а.с.43-50). Згідно довідки №16/20/36 від 17 січня 2013 року, виданої управлінням Державтоінспекції в Івано-Франківській області, згідно бази даних автоматизованого обліку зареєстрованих автомототранспортних засобів Державтоінспекції області АІПС «Автомобіль» за громадянкою [PERSON], [INFO], жителькою.[ADDRESS] 07.11.2009 року Івано-Франківським ВРЕР зареєстрований автомобіль RENAULT Logan 90L кузов № [NUMBER]. Відповідно до довідки-рахунку від 06.11.2009 року серія ДДР №886943, виданої ТзОВ «Ю.Р.К.» вартість автомобіля на момент реєстрації становила 88087 грн. 05.11.2011 року Івано-Франківським ВРЕР зареєстрований автомобіль RENAULT Logan 90L кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до довідки-рахунку від 31.10.2011 року серія ДПІ №027125, виданої ТзОВ «Ю.Р.К.» вартість автомобіля на момент реєстрації становила 100 720 грн. 12.07.2012 року Івано-Франківським ВРЕР автомобіль RENAULT Logan 90L кузов № [NUMBER] зареєстрований за громадянином [PERSON], [INFO], жителем [ADDRESS]. Вартість згідно довідки рахунок від 10.07.2012 року серії ДПІ №485586, виданої ПП «Автодоктранс» на момент реєстрації становила 59 622 грн. (а.с.28). Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України»Про нотаріат», підзаконними нормативними актами визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до роз'яснень, даних у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин. які мають значення для вирішення справи. За змістом ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. У судовому засіданні позивачі пояснили, що вони звернулися у визначений законом термін до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Станом на сьогоднішній день спадкові права не оформлені, відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину ними не отримано. Таким чином відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належним доказом, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, що є підставою для відмови у позові в частині стягнення грошового еквіваленту ? частини спадкового майна. У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), зокрема із правочинів. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. За ст.202 ЦК України правочином є дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до вимог, встановлених п.3 ч.1 ст.208 ЦК України, правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян належить вчиняти у письмовій формі. Законодавцем встановлено спеціальний порядок купівлі-продажу транспортних засобів, що регламентується, зокрема, Законом України «Про дорожній рух» та постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року N 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів". Відповідно до ст.34 вказаного Закону, передбачено обов'язкову реєстрацію транспортного засобу при вчиненні угоди про його придбання. Пункт 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 обов'язковою умовою для укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу передбачає його попереднє зняття в установленому порядку з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Довідка-рахунок про відчуження автомобіля, яку просять позивачі визнати недійсною, а відчуження на підставі довідки - рахунку, яку позивачі просять визнати незаконним не встановлює для позивачів будь-яких обов'язків. Діючим законодавством не передбачено визнання такого акту недійсним, як способу захисту прав. Зазначений документ може бути визнаний в якості доказу при вирішенні спору, де оспорюються дії, рішення, які є обов'язкові для виконання. Тому в задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] в частині визнання відчуження згідно довідки-рахунку автомобіля RENAULT Logan 90L кузов № [NUMBER] від 10.07.2012 р. на [PERSON] незаконним, довідки недійсною - слід відмовити. На підставі ст.ст. 328, 1216-1218, 1258,1261,1268,1269-1270,1278 ЦК України,

Outcome: dismissed