Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-07 00:00:00

У серпні 2017 року представник позивачів [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог представник позивачів зазначив, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками житлових будинків під № 3 по вулиці Чкалова, під № 6 по провулку Чкалова та № 6-а по тому ж провулку в місті Красилові відповідно. [PERSON] є власником сусіднього житлового будинку та земельної ділянки по вулиці Чкалова, 5 у місті Красилові. Будинки позивачів та відповідачки забезпечені централізованим водопостачанням та водовідведенням, яке здійснюється в каналізаційну мережу міста Красилова через каналізаційну трубу, прокладену через земельну ділянку, яка на сьогоднішній день належить відповідачці та приєднання даної труби на вулиці Чкалова до каналізаційної мережі міста. При цьому зазначена система водовідведення житлових будинків № 6 та 6 «а» по провулку Чкалова та № 5 до вулиці Чкалова була облаштована ще в 1985 році їх попереднім власником та забудовником [PERSON] [PERSON] [PERSON] визначила місце прокладення каналізаційних труб по належній їй на той час земельній ділянці № 5 по вулиці Чкалова від зазначених будинків до вулиці Чкалова і дана каналізаційна труба проходила та на сьогоднішній день проходить із західної сторони житлового будинку відповідачки на відстані 1 м. 8 см. від нього. В подальшому до зазначеної каналізаційної мережі з дозволу власника згаданої земельної ділянки приєднався також позивач [PERSON], який за власний кошт проклав від власного будинку через земельну ділянку [PERSON] паралельно вулиці Чкалова каналізаційну трубу та з'єднав її із існуючою каналізаційною трубою. Таким чином, з набуттям права власності на житлові будинки під № 6 та № 6 "а" по провулку Чкалова в місті Красилів до позивачів [PERSON] та [PERSON] перейшло право власності на призначену для їх обслуговування каналізаційну мережу на відрізку протяжністю від зазначених житлових будинків до вулиці Чкалова, яка проходить через земельну ділянку відповідачки перпендикулярно зазначеній вулиці. Позивач [PERSON] став її власником на відрізку, що пролягає від його будинку по вулиці Чкалова, 3, через земельну ділянку відповідачки паралельно вулиці Чкалова до зєднання з каналізаційними трубами позивачів [PERSON] та [PERSON] На сьогоднішній день місце прокладення зазначеної каналізаційної мережі через земельну ділянку відповідачки не змінювалось, вона знаходиться в тому ж місці, по необхідності позивачами проводився її ремонт. Будь-яких суперечок та спірних питань щодо використання зазначеної каналізаційної мережі не було, попередні власники земельної ділянки по вулиці Чкалова, 5 у місті Красилові не мали щодо цього будь-яких заперечень та претензій, навпаки, під час виконання її ремонту та часткової заміни труб її власник [PERSON] 29.08.2016 письмово погодив місце проходження зазначених каналізаційних труб через його земельну ділянку. До того ж місце прокладення даної каналізаційної мережі у встановленому законом порядку було погоджено позивачами з Красилівським ПВКГ, на підтвердження чого 22 та 27 вересня 2016 року їм були надані відповідні технічні умови. Розпорядження зазначеною та належною для позивачів каналізаційною мережею, в тому числі її демонтаж, можливі лише за їх спільною згодою. Таким чином, між позивачами та власником земельної ділянки по вулиці Чкалова, 5 у місті Красилові був укладений договір щодо встановлення певного порядку користування нею, за умовами якого частина даної земельної ділянки використовувалась для прокладання належної позивачам каналізаційної мережі, в позивачів виникло право володіння даною земельною ділянкою для вказаних цілей і такий порядок її використання зберігає чинність та є обов'язковим для нових її власників, у тому числі відповідача. Крім того, купуючи будинок по вулиці Чкалова, 5 у місті Красилові, відповідач була достеменно обізнана про зазначені обставини та знала, що через придбану нею земельну ділянку від будинків позивачів до вулиці Чкалова проходить каналізаційна мережа, їй було відоме місце її прокладення та вона сама певний час користувалась нею для водовідведення з власного будинку. Дана каналізаційна мережа експлуатувалась без будь-яких порушень та пошкоджень, періодично обслуговувалась та ремонтувалась, труба не мала пошкоджень, стоки не попадали в ґрунт та не забруднювали його, повністю стікали до каналізаційної мережі міста, будь-яких незручностей при цьому для відповідачки не спричинялось і нарікань з цього приводу не було, приписів про усунення порушень також не було. Однак, незважаючи на викладене та домовленість щодо використання земельної ділянки відповідачки для прокладання каналізаційних труб, всупереч вимогам закону, 14.07.2017 о 20 год. 20 хв. відповідачка самоправно, без будь-яких належних причин, не повідомляючи та не попереджуючи позивачів, умисно пошкодила зазначену каналізаційну мережу на власній земельній ділянці шляхом поперечного перерізання труби та перекрила вихід із неї зі сторони будинків позивачів запірним пристроєм, внаслідок чого відєднала будинки позивачів від центральної каналізаційної мережі міста. Відповідачка ігнорує вимоги позивачів відновити раніше існуючий стан системи водовідведення їх будинків, не допускає на власну земельну ділянку для виконання необхідних ремонтних робіт пошкодженої нею каналізаційної труби, заборонила користуватись нею для водовідведення їх будинку, внаслідок чого позивачі позбавлені можливості поновити свої права та відновити раніше існуючий стан шляхом ремонту існуючої системи водовідведення їх будинків. За таких обставин з метою поновлення своїх прав позивачі змушені влаштовувати нову систему водовідведення їх будинків через земельну ділянку [PERSON] та відповідно нести повязані з цим витрати на придбання будівельних матеріалів та виконання повязаних з цим робіт, розмір яких становить 12235 грн. та які на даний час фактично сплачені позивачами в рівних частках. У сукупності викладені обставини та неправомірні дії відповідачки призвели до спричинення для позивачів збитків у сумі 12235 грн., які полягають у необхідності понесення витрат на відновлення раніше існуючого стану, поновлення їх порушених прав та будівництва нової системи водовідведення. Крім того, неправомірними діями відповідачки щодо самовільного відключення будинків позивачів від системи водовідведення шляхом умисного пошкодження належної для них каналізаційної мережі їм спричинено моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях та переживаннях у звязку з пошкодженням належного їм майна та неможливістю його використання за призначенням, необхідністю докладання додаткових зусиль для поновлення своїх прав та відновлення системи водопостачання, зміни звичного для них ритму та способу життя, побутовими незручностями, які повязані з відсутністю водовідведення житлових будинків. Зокрема, відповідачка свідомо, умисно та цілеспрямовано порушила вимоги закону та права позивачів, пошкодила їх майно, завдала їм повязаних з цим незручностей, насміхається та зловтішається з їх спроб та зусиль відновити роботу існуючої системи водовідведення, а також залежності позивачів від неї, при тому, що пошкоджена нею каналізаційна мережа не спричиняла їй будь-яких незручностей та в будь-який спосіб не порушувала її прав. Нещодавно позивачі виконали ремонт даної мережі, затратили на це значні кошти та розраховували, що зможуть ефективно користуватись нею протягом тривалого часу, а на даний час з вини відповідачки вони змушені будувати нову каналізацію, відриватись від звичних занять та сімї, тратити час та кошти на пошук майстрів, придбання будівельних матеріалів та отримання необхідної дозвільної документації. Протягом тривалого часу позивачі та члени їх сімей позбавлені можливості користуватись каналізаційною мережею міста та змушені терпіти всі повязані з цим побутові незручності, пристосовуватись до таких умов життя та шукати альтернативних способів відведення стоків та продуктів життєдіяльності з будинків, що спричиняє масу незручностей та турбот. З огляду на викладене розмір грошової компенсації моральної шкоди позивачі оцінюють по 4 000 грн. для кожного, а всього 12 000 грн. Просять стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивачів по 4 000 грн. моральної шкоди для кожного, всього 12 000 грн. та витрати на будівництво системи водовідведення житлових будинків № 6 та 6-а по провулку Чкалова та № 3 по вулиці Чкалова в місті Красилові Хмельницької області в рівних частинах з розмірі 12235 грн., а всього 24235 гривень. У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач та її представник позов не визнали та пояснили, що відповідач, купуючи будинок із земельною ділянкою, не знала про те, що по її земельній ділянці проходять каналізаційні труби від сусідських будинків. Попередній власник будинку нічого їй про це не говорив. У договорі купівлі-продажу будинку про це теж нічого не зазначено. Будь-яких обтяжень її земельної ділянки у витягах про право власності на будинок та в договорі купівлі-продажу земельної ділянки, на якій знаходиться будинок, немає. Попередній власник будинку говорив їй, що на її ділянці є септик, куди стікає каналізація з її будинку. Про те, що по її ділянці проходять каналізаційні труби від сусідських будинків, відповідач дізналася, коли відкрила каналізаційний колодязь, який знаходиться на її земельній ділянці, в якому внаслідок аварійного стану каналізаційної труби, що йде від сусідів, почала збиратись вода. Вона викликала працівників водоканалу, які повідомили, що труби знаходяться в аварійному стані і їх необхідно міняти. Про це вона повідомила сусідів, надіславши їм рекомендовані листи з повідомленням про вручення, в яких запропонувала їм перенести каналізаційні труби в інше місце, оскільки вони пролягали надто близько від її будинку, на відстані 1 м. 8 см., що не відповідає жодним будівельним нормам та створює загрозу підтоплення її будинку. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками житлових будинків під № 3 по вулиці Чкалова, під № 6 по провулку Чкалова та № 6-а по тому ж провулку в місті Красилові відповідно. [PERSON] є власником сусіднього житлового будинку та земельної ділянки по вулиці Чкалова, 5. Будинки позивачів та відповідачки забезпечені централізованим водопостачанням та водовідведенням, яке здійснювалось у каналізаційну мережу міста Красилова через каналізаційну трубу, прокладену через земельну ділянку, яка належить [PERSON] та приєднання даної труби на вулиці Чкалова до каналізаційної мережі міста. Відповідно до договору купівлі-продажу від 03.03.2017 [PERSON] купила, а [PERSON] продав земельну ділянку площею 0,0750 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На цій земельній ділянці знаходиться будинок відповідачки, придбаний за аналогічним договором купівлі-продажу від 03.03.2017, в якому вона проживає до сьогоднішнього дня. У п. 4.11 договору купівлі-продажу земельної ділянки зазначено, що нотаріусом перевірено відсутність сервітутів, обтяжень, обмежень земельної ділянки. Згідно витягу № НВ-6805622112017 від 01.11.2017 з Державного земельного кадастру про вказану земельну ділянку, наданого на запит [PERSON], відомості про будь-які обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. Також відсутні відомості про будь-які обмеження у використанні земельної ділянки згідно витягу № НВ-6804431452017 від 28.02.2017 з Державного земельного кадастру про вказану земельну ділянку, наданого на запит попереднього власника ділянки [PERSON] Будь-яких доказів того, що відповідач при купівлі земельної ділянки була обізнана про те, що через її ділянку проходять каналізаційні труби від сусідніх будинків, позивачами в ході судового розгляду справи не надано. Ці обставини підтверджуються: договором від 03.12.1975 про купівлю [PERSON] будинку, поверховим планом на будівництво по вул.Чкалова, 3 м.Красилова, довідкою № 520 від 01.08.2017 Красилівської міської ради, договором купівлі-продажу від 12.05.2004, технічним паспортом на житловий будинок по провул. Чкалова № 6 м.Красилова, свідоцтвом про одруження [PERSON], довідкою № 567 від 04.08.2017 Красилівської міської ради, актом від 27.07.2017 Красилівської міської ради, договором купівлі-продажу від 19.01.1989 про купівлю [PERSON] частини житлового будинку, технічним паспортом на житловий будинок № 6 по провул. Чкалова в м.Красилові, розпискою [PERSON], технічними умовами на водопостачання та водовідведення від 22.09.2016 та 27.09.2016, відомостями про результати реагування працівниками поліції на повідомлення від 14.07.2017, зверненням [PERSON] та [PERSON] від 15.07.2017 до Красилівської РДА, актами від 19.07.2017 та 14.07.2017 Красилівської міської ради, розпорядженням № 81/2017-р від 27.07.2017 Красилівської міської ради про надання дозволу на проведення земляних робіт для укладання мережі водовідведення і водопостачання, ордером Красилівської ЖЕК № 8 на право виконання земляних робіт, договором купівлі від 03.03.2017 [PERSON] будинку та земельної ділянки по вул. Чкалова, 5 м.Красилова, витягами № НВ-6805622112017 від 01.11.2017 та № НВ-6804431452017 від 28.02.2017 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [PERSON], рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, відправлених 10.05.2017 [PERSON] позивачам з пропозицією провести монтаж нових водопровідних і каналізаційних мереж, договорами від 03.03.2017 купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] будинку та земельної ділянки по вул. Чкалова, 5 м.Красилова, листом з доданими до нього документами Красилівського ПВКГ № 316 від 08.12.2017. Частинами 1, 2 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно чч. 1-4 ст. 13 ЦК цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 14 ЦК цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Згідно чч. 1, 2 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частинами 1, 2 ст. 19 ЦК визначено, що особа має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань. Самозахистом є застосування особою засобів протидії, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням. Способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК право на захист особа здійснює на свій розсуд. В силу чч. 1, 2, 4 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Згідно чч. 1, 3, 4 ст. 203 ЦК зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У письмовій формі належить вчиняти:1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма (ст. 208 ЦК України). Статтями 319, 321, 377 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до чч. 1, 2 ст. 404 ЦК право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Згідно чч. 1, 2 ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Статтею 402 ЦК визначено,що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Відповідно до ст. 403 ЦК сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов'язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут не підлягає відчуженню. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном. Сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений. Збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не мала жодних зобов'язань перед позивачами щодо каналізаційних труб, які проходять від їх будинків через територію її земельної ділянки, оскільки будь-яких договорів (сервітутів) щодо користування належною їй земельною ділянкою іншими особами вона не укладала та попередній власник земельної ділянки з цього приводу нічого їй не повідомляв. Виявивши, що від цих труб виходить загроза забруднення території її земельної ділянки та підтоплення будинку, вона запропонувала їх власникам перенести каналізаційні труби в інше місце, а коли вони не відреагували на її пропозицію, - правомірно самостійно усунула виявлені загрози шляхом поперечного перерізання труби та перекривання виходу з неї зі сторони будинків позивачів запірним пристроєм, що не суперечить її праву на самозахист свого цивільного права.

Outcome: dismissed