Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договором, які були надані [PERSON] в розмірі 45 796,06 грн. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного договору №HAXRRX14250392 від 05.04.2007 [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 614,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.04.2008. Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 770,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] помер та спадкоємцем, якого є його батько [PERSON] . 03.03.2019 до спадкоємця, [PERSON] було направлено претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано Позивач зазначив, що на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №HAXRRX14250392 від 05.04.2007 становила 41 715,44 грн.; за договором № б/н від 05.04.2007 становила 4 080,62 грн. Посилаючись на те, що зобов`язання за кредитним договором від 05.04.2007 не виконані, позивач був змушений звернутися в суд з вказаним позовом. Ухвалою суду від 24.05.2019 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Ухвалою суду від 21.10.2019 справу призначено до слухання в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05.11.2019 заяву представника позивача задоволено та витребувано докази у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомленим належним чином та своєчасно. Заяву про участь у судовому засіданні не подав, відзиву на позовну заяву не надіслав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Під час розгляду справи було встановлено, що що відповідно до укладеного договору №HAXRRX14250392 від 05.04.2007 [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 614,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.04.2008. Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 770,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] помер та спадкоємцем, якого є його батько [PERSON] . Позивач зазначив, що на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором:№HAXRRX14250392 від 05.04.2007 становила 41 715,44 грн.; за договором № б/н від 05.04.2007 становила 4 080,62 грн. Відповідно до наданої суду копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.09.2017 Любарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис № 11820. 24.05.2018 позивачем була направлена претензія кредитора до Першої Харківської державної нотаріальної контори, на що 26.07.2018 отримана відповідь, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса, за місцем заведення спадкової справи. 04.07.2018 позивачем отримано відповідь приватного нотаріуса, в якій зазначено, що спадкоємцем померлого [PERSON] , є [PERSON] . 03.03.2019 до спадкоємця, [PERSON] було направлено претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст . 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Таким чином, у разі смерті боржника, відкриття та прийняття спадщини його спадкоємцями, кредитор має право вимагати від спадкоємців боржника повернення заборгованого у межах вартості спадкового майна та в межах визначених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 ЦПК України). Як визначено ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За такого, предметом доказування у даній справі є наявність боргових зобов`язань [PERSON] перед позивачем, наявність в нього спадкоємців, факт прийняття спадщини після його смерті, коло спадкоємців, наявність спадкового майна і його склад та вартість, а також дотримання кредитором визначених ст. 1281 ЦК України строків пред`явлення вимог до спадкоємцям. Оскільки позичальник за кредитним договором [PERSON] помер, то відповідати перед АТ КБ «ПриватБанк» на підставі ст. ст.1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця мають його спадкоємці у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 пункту 32 Постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, позивачем не доведені суду обсяг та вартість спадкового майна після смерті позичальника [PERSON] , в межах вартості якого відповідно до ст.1282 ЦК України повинно відбуватись задоволення вимог кредитора спадкоємцями. Жодні докази на підтвердження цих обставин до позову не додані, клопотання про їх витребування позивачем не заявлялось. Також суд вважає необхідним зазначити, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором: за кредитним договором:№HAXRRX14250392 від 05.04.2007 становила 41 715,44 грн.; за договором № б/н від 05.04.2007 становила 4 080,62 грн., укладеними з позичальником [PERSON] , станом на день її смерті. Однак, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за вищевказаними кредитними договорами вказані розміри заборгованості було визначено на 06.03.2019. Після [INFO], тобто від дня смерті позичальника [PERSON] , до 06.03.2019 Банк продовжував нараховувати відсотки і заборгованість за відсотками. Враховуючи, що за нормами спадкового права спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони нараховані позичальникові за життя, інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцям, суд вважає, що розмір заборгованості за кредитними договорами: №HAXRRX14250392 від 05.04.2007 та № б/н від 05.04.2007 на день смерті позичальника [PERSON] , яка підлягає стягненню з його спадкоємця, визначена позивачем невірно. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити повністю. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, то судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed