Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

У травні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 28 квітня 2012 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, за час перебування у шлюбі між ними виникали непорозуміння та конфлікти через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя. Відповідач неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і наразі перебуває у Київському слідчому ізоляторі № 13 за підозрою у вчинені злочину. Сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Позивач вирішила розірвати шлюб, оскільки він носить лише формальний характер, подальше його збереження є недоцільним, так як це суперечить її інтересам та інтересам їх дітей, тому позивач звернулась до суду із даним позовом та просила розірвати шлюб. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 27 травня 2019 року провадження у вказаній справі відкрито за загальними правилами позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 15 липня 2019 року представнику адміністрації Божнівської виправної колонії № 16, доручено допитати [PERSON] . В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, пояснила, що вони не підтримують шлюбні відносини не ведуть спільного господарства, проживають окремо з серпня 2018 року. Відповідач перебуває під вартою з березня 2019 року, а в червні 2019 року винесений вирок суду. Позивач зазначила, що негативна поведінка відповідача впливає на емоційний та психологічний розвиток їх спільних дітей. Відповідач через представника адміністрації Божнівської виправної колонії № 16 направив до суду листа в якому зазначив, що не визнає позов про розірвання шлюбу, вважає, що рішення про розірвання шлюбу його дружиною є передчасним. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 26 вересня 2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті, судове засідання проводити в режимі відеоконференції. Відеоконференція не була проведення у зв`язку із технічною неможливістю зі сторони Божнівської виправної колонії № 16, про що ними було повідомлено в телефонному режимі. Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав : виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи. Суд, отримавши за ухвалою Броварського міськрайонного суду від 15 липня 2019 року відзив на позовні вимоги про розірвання шлюбу від [PERSON] , приймає їх до уваги, та вважає за можливе за таких обставин провести судове засідання без участі відповідача. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 квітня 2012 [INFO] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 158, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 6). Від спільного подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1476, відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1054, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 12, 13). Згідно із заяви відповідача від 20 серпня 2019 року, відомо, що [PERSON] засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України строком на три роки, позовні вимоги не визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження ш любу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо з серпня 2018 року, продовжувати подальше спільне життя позивач не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам малолітніх дітей. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірванняшлюбу, визнанняйогонедійсним та поділспільного майна подружжя"від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщовстановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved