Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29 липня 2013 року між ним та відповідачем фізичною особою - підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 260000грн. зі сплатою 21 % на рік за весь час користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 28 липня 2015 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком за невиконання боржником своїх зобов'язань у тому ж обсязі, що і боржник. Позичальник повинен був щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитним договором шляхом внесення щомісячного платежу. Відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим, за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками та пені. У зв'язку з зазначеним, позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 174596,24 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надавали. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 29 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум", та відповідачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір №3-/0011/13/15-Кf, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 260000 грн. зі сплатою 21 % річних за весь час користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 28 липня 2015 року. Відповідач взяв на себе зобов'язання щомісяця здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу у розмірі 13302,49 грн. /а.с. 6-11/ . З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 29 липня 2013 між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком за невиконання позичальником [PERSON] своїх зобов'язань у тому ж обсязі, що і боржник /а.с. 14-16/. Банк зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику обумовлену договором суму кредитних коштів, що підтверджується меморіальним ордером №647914 /а.с.18/. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків, внаслідок чого станом на 25 грудня 2014 року за ним утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі у розмірі 174596,24 грн. (сто сiмдесят чотири тисячi п'ятсот дев'яносто шiсть) гривень 24 копiйки, з яких: 66386,31 грн. - прострочена заборгованість за кредитом,86976,36 грн. - поточна заборгованість за кредитом,16323,67 грн. - прострочена заборгованість за відсотками,264,71 грн. - поточна заборгованість за відсотками,4645,19 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком /а.с.12-13/. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.ст. 553,554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, заборгованість за кредитним договором, відсотками та комісією, підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку. Зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави.

Outcome: approved