Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ДП ?Сетам?, третя особа: ПАТ Білгород-Дністровський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області, в якому просив суд: стягнути з ДП ?Сетам? на його користь суму гарантованого внеску у розмірі 12 635, 40 грн. та додаткову винагороду у розмірі 2 864, 60 грн., витрати по оплаті судового збору та на правничу допомогу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він ( [PERSON] ) через свій особистий кабінет прийняв участь у електронних торгах та згідно Протоколу електронних торгів №231517 від 26 січня 2017 року його визнано переможцем. Для того щоб взяти участь у електронних торгах він перерахував на користь ДП ?СЕТАМ? 24 січня 2017 року суму обов`язкового гарантійного внеску у розмірі 12 635, 40 грн. та на виконання п.2 Розділу 4 Порядку реалізації арештованого майна затверджений Наказом Міністерства Юстиції України від 29 вересня 2016 року за № 2831/5 зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431 27 січня 2017 року суму у розмірі 2 864, 60 грн. Після проведених торгів, йому стало відомо, що житловий будинок та земельна ділянка, які ним були придбані належать [PERSON] , відповідно до договору купівлі - продажу від 11 березня 2008 року. Оскільки, Білгород-Дністровський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було передано на реалізацію ДП ?Сетам? майно, яке станом на 26 січня 2017 року не належало боржнику, а тому, ДП ?Сетам? зобов`язано повернути сплачені ним суми гарантованого внеску у розмірі 12 635, 40 грн. та додаткову винагороду у розмірі 2 864, 60 грн., як набуті останнім без достатньої правової підстави. Позивач, в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності; на задоволення позовних вимог наполягає в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; надіслав письмовий відзив та просив суд, в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився; надіслав письмові пояснення на позов. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини з реалізації арештованого майна регулюються Законом України ?Про виконавче провадження?, Інструкцією з організації примусового виконання рішень та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом МЮ України 29 вересня 2016 року № 2831/5, зареєстрованого в МЮ України 30 вересня 2016 року, за № 1301/29431(надалі по тексту - Порядок). Згідно Порядку реалізації арештованого майна для участі в електронних торгах учасник проходить процедуру реєстрації на веб-сайті, сплачує гарантійний внесок у розмірі 5% від стартової ціни лота на рахунок Організатора, подає заяву на участь в електронних торгах за формою, розміщеною на веб-сайті, та виконує інші вимоги, визначені цим Порядком. Гарантійний внесок вважається сплаченим з дня зарахування його на рахунок Організатора. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що з метою участі у електронних торгах, позивачем було подано заявку на участь у електронних торгах та сплачено гарантійний внесок у розмірі 12 635, 40 грн. на рахунок відповідача, про що свідчить копія платіжного доручення №Р24А166411171А33473 від 24 січня 2017 року (а.с.7). Відповідач, згідно з п. 1 загальних положень зазначеного Порядку, є лише організатором електронних торгів, який належить до сфери управління МЮ України та уповноважений відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконанням інших функцій передбачених цим Порядком. Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, гарантійний внесок це грошова сума, що зарахована на рахунок організатора електронних торгів, яку за одним лотом сплачує учасник електронних торгів, крім випадків, передбачених цим Порядком, у розмірі 5 %, виходячи зі стартової ціни лота, та є завдатком зі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів. Згідно п.2 розділ ІІІ Порядку, розмір винагороди Організатору за організацію та проведення електронних торгів становить з урахуванням витрат, пов`язаних з транспортуванням, зберіганням, організацією та проведенням реалізації майна, 5 % вартості реалізованого майна. У разі якщо майно реалізоване за ціною, вищої від стартової, Організатор здійснює перерахунок винагороди пропорційно до збільшення ціни майна та зазначає у протоколі електронних торгів суму винагороди, яку покупець повинен додатково сплатити, а також рахунок Організатора, на який необхідно сплатити ці кошти. Відповідно до Протоколу № 231571 про проведення електронних торгів, дата початку яких 26 січня 2017 року, дата завершення - 26 січня 2017 року, позивача [PERSON] було визнано переможцем і покладено на нього обов`язок сплатити розмір додаткової винагороди організатору торгів, а саме: 2 864, 60 грн., яка, відповідно до платіжного доручення № Р24А167953466А58971 була внесена на рахунок ДП ?Сетам? 27 січня 2017 року (а.с.8). У відповідності до п. 3 Розділу 8 Порядку у разі якщо належна до сплати сума (у тому числі винагорода за організацію та проведення електронних торгів) від переможця електронних торгів не зарахована на рахунок одержувача у десятиденний строк або в інший строк, визначений абзацом одинадцятим пункту 1 розділу X цього Порядку, з дня проведення електронних торгів, гарантійний внесок йому не повертається, а переможцем електронних торгів визнається учасник, який запропонував ціну, що була перед ціною, запропонованою переможцем, що не сплатив належної грошової суми за придбане майно. Під час розгляду справи, судом достовірно встановлено, що [PERSON] на рахунок ДП ?Сетам? була внесена сума гарантованого внеску та розмір додаткової винагороди організатору торгів. Після перемоги на електронних торгах, [PERSON] , на виконання приписів Розділу 10 Порядку, на депозитний рахунок Білгород-Дністровського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області платіжним дорученням від 07 лютого 2017 року за № 12 перераховано 294 500, 00 грн. де в призначеннях платежу зазначено ?кошти за придбання на СЕТАМ прот. №231 571 від 26 січня 2017 року, лот № 193152 переможець [PERSON].?. Що свідчить про належне виконання [PERSON] зі свого боку умов Порядку. Відповідно до п.2 розділу Х Порядку, гарантійний внесок переможця електронних торгів зараховується до ціни продажу в рахунок сплати винагороди Організатору. Іншим учасникам внесена сума гарантійного внеску повертається протягом трьох робочих днів після отримання від виконавця повідомлення про повний розрахунок переможця електронних торгів за придбане майно. Якщо електронні торги не відбулися або майно знято з реалізації відповідно до пункту пункту 5розділу ХІ цього Порядку, гарантійний внесок підлягає поверненню учасникам цих електронних торгів протягом трьох робочих днів з дня, наступного за днем визнання електронних торгів такими, що не відбулися, за винятком випадків, передбачених пунктом 3 цього розділу. У разі набрання законної сили судовим рішенням щодо визнання електронних торгів недійсними гарантійний внесок підлягає поверненню переможцю електронних торгів протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідного рішення на адресу Організатора. Згідно п.п.4, 8 розділу Х Порядку, після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди Організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги. В судовому засіданні достовірно встановлено, що після звернення [PERSON] до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з приводу отримання акту про проведення електронних торгів, які відбулись 26 січня 2017 року, йому було повідомлено, що 21 лютого 2017 року до виконавчої служби звернувся громадянин [PERSON] із заявою та долучив до неї копії договорів купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки від 11 березня 2008 року, які були предметом лоту №193152. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2017 року позовну заяву [PERSON] до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про повернення безпідставно набутих грошових коштів задоволено, ухвалено: зобов`язати Білгород-Дністровський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області повернути [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 294 500, 00 грн., шляхом їх перерахунку на рахунок ФОП ? [PERSON] .? № [NUMBER] АТ Ощадбанк (код банку 328845) із депозитного рахунку - [NUMBER] : Одержувач платежу - Білгород-Дністровський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби, код ЄДРПО - 34890175, МФО 820172, банк: ДКС України м. Київ. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2017 року апеляційну скаргу Білгород-Дністровський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області відхилено. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2017 року по справі за позовом [PERSON] до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про повернення безпідставно набутих грошових коштів залишено без змін. Постановою Верховного суду від 28 серпня 2018 року касаційну скаргу Білгород-Дністровський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області залишено без задоволення. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2017 року залишено без змін. Під час розгляду справи Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області достовірно встановлено, що укладення правочину в формі акту так і не відбулося у зв`язку з відсутністю предмету договору, який є істотною умовою при укладенні договорів купівлі - продажу, згідно ст. ст.638, 656 ЦК України. В результаті того, що Білгород-Дністровським МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області передано на реалізацію нерухоме майно, яке не належало боржникові між [PERSON] та Білгород-Дністровським МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області не відбувся процес укладення договору купівлі-продажу, за результатами проведених електронних торгів 26 січня 2017 року, житлового будинку загальною площею 120,7 кв. м, житловою 75,1 кв. м та земельної ділянки, які розташовані по [ADDRESS] . Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. [PERSON] сплатив на ДП ?Сетам? суму гарантованого внеску у розмірі 12 635, 40 грн. та додаткову винагороду у розмірі 2 864, 60 грн., але укладення правочину в формі акту між сторонами так і не відбулося у зв`язку із відсутністю предмету договору. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов?язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч.1 ст. 1212 ЦК України). Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (ч.1 ст.1213 ЦК України). Згідно пункту 5 Розділу ХІ Порядку у разі надходження від виконавця постанови про закінчення виконавчого провадження, постанови, в якій зазначено про зняття арешту з майна, або постанови про повернення виконавчого документа стягувачу (до суду, який його видав) Організатор зобов`язаний негайно припинити електронні торги (торги за фіксованою ціною) та зняти майно з реалізації. У разі припинення електронних торгів учасникам електронних торгів повертається гарантійний внесок. Отже, враховуючи відсутність підстав для проведення торгів відповідачем (відсутність предмету лоту), та у зв`язку з не укладенням договору купівлі - продажу, наявні усі правові підстави для повернення [PERSON] гарантійного внеску та додаткової винагороди, які були сплачені останнім у повному обсязі. Суд звертає увагу, що згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" практика ЄСПЛ застосовується українськими судами як джерело права. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Слід враховувати, що ЄСПЛ, розглядаючи справи за заявами про захист права на мирне володіння майном, напрацював низку загальновизнаних стандартів захисту цього права, які зводяться до такого загального правила: вирішуючи питання про те, чи відбувається порушення ст. 1 Першого протоколу, треба визначити: чи є в позивача право власності на майно, що охоплюється змістом ст. 1; чи мало місце втручання в мирне володіння майном та яким є характер такого втручання; чи відбулося позбавлення майна. Конвенція в ст. 1 Першого протоколу, практично в єдиному приписі, що стосується майна, об`єднує всі права фізичної або юридичної особи, які містять у собі майнову цінність. На відміну від традиційного розуміння інституту права власності, характерного для України, як і в цілому для держав континентальної системи права, ЄСПЛ тлумачить поняття «майно» (possessions) набагато ширше й у контексті ст. 1 Першого протоколу під "майном" розуміє не тільки "наявне майно" (existing possessions), але й цілу низку інтересів економічного характеру (активи (assets)). Так в рішенні Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011р. ?Рисовський проти України? (Заява № 29979/04), суд наголошує на важливості принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає, на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Принцип належного урядування, як правило, не повинен непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (п. 70). В даному випадку на державні органи покладається обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження факту отримання послуг адвоката позивачем надано суду, договір №45 про надання правової допомоги від 05 листопада 2018 року, опис наданих послуг адвокатом від 06 листопада 2018 року, прибутковий касовий ордер №0045 (2) про оплату послуг у розмірі 700, 00 грн. Однак, доказів, які б свідчили про виконання наданих послуг, а саме: акт виконаних робіт (акт прийому-передачі виконаних робіт) та ордер, в підтвердження повноважень адвоката з боку позивача суду надано не було. А тому, вимоги позивача в частині стягнення витрат понесених ним на правову допомогу не підлягають задоволенню. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення гарантійного внеску та додаткової винагороди організатора ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial