Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], Державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві вона посилалася на те, що 13 червня 2014 року померла її баба - [PERSON], про що свідчить повторне свідоцтво про смерть серії І-КИ №679620, видане Маломихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області від 27 квітня 2016 року. До моменту смерті [PERSON] проживала за адресою: [INFO]. Таким чином, згідно ст.1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є с. Маломихайлівка Покровського району Дніпропетровської області. Відповідно до ст.1262 Цивільного кодексу України вона являється спадкоємцем другої черги за законом як рідна онука спадкодавця - [PERSON], померлої 13 червня 2014 року. 24 березня 1999 року помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть І-КИ №679619. Так як її батько [PERSON], що був сином померлої [PERSON] помер раніше своєї матері, спадкоємцем за правом представлення на належну йому частку спадщини є позивачка, [PERSON]. Згідно ст. 1266 Цивільного кодексу України вона спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом її батькові [PERSON], якби він був живим на час відкриття спадщини після померлої [PERSON]. Факт родинних стосунків з [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON], серії II-АВ 063889, виданого Маломихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області 04 травня 1959 року; свідоцтвом про народження [PERSON] ІІІ-КИ №492694 скл. Маломихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області; свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON], виданого Покровським районним відділом запису актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 05 грудня 2003 року серії І-КИ №204904. Іншими спадкоємцями за законом є: дочка померлої - тітка позивачки [PERSON] та дочка померлої, тітка позивачки [PERSON], які у встановленому законом порядку відмовилися від прийняття спадщини на користь [PERSON]. Після смерті [PERSON], залишилось майно, яке складається з: . - земельної ділянки, яка знаходиться на території Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області площею 5,180 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини відповідно до положень ч. 1 ст. 1220 ЦК України є смерть особи. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може йому визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] у встановлений законом строк заяву позивачка до нотаріуса не подала, так як їй не було відомо, що згідно ст. 1266 Цивільного кодексу України вона спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом її батькові [PERSON], якби він був живим на час відкриття спадщини після померлої [PERSON]. Позивачка вважає, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини нею було порушено з поважних причин. 26 квітня 2016 року вона звернулась до державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з метою подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON], однак на її звернення державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26 квітня 2016 року, якою позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON], померлої 13 червня 2014 року, у звязку із неприйняттям нею спадщини у встановлений законом строк, та було рекомендовано звернутись до суду за місцем відкриття спадщини із заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, спираючись на доводи, викладені в поданій позовній заяві. Відповідач [PERSON] просив в позові відмовити через те, що він поніс затрати через цю земельну ділянку. Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, у відсутності представника третьої особи - державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, яка надіслала на адресу суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, проти позову не заперечує. Суд, заслухавши сторони, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-КИ №679620 від 27.04.2016 року, [PERSON] померла 13 червня 2014 року (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КИ № 679619 виданого 27.04.2016 року, [PERSON] помер 24.03.1999 року (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про народження серії Н-АВ № 068889 від 11.02.1971 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІІ-КИ № 492694 від 07.08.1982 батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про одруження серії І-КИ № 204904 від 05.12.2003 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 05.12.2003 року, після одруження [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 11). Згідно довідки № 547 від 27.04.2016 року Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, до дня смерті [PERSON] проживала одна (а.с. 12). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 024578 [PERSON] була власником земельної ділянки розміром 5.180 га (а.с. 13). Згідно постанови державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.04.2016 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON], померлої 13.06.2014 року, у звязку з неприйняттям нею спадщини у встановлений законом строк (а.с.14). Згідно наданої суду копії спадкової справи [PERSON] прийняв спадщину після [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини у встановлені законодавством строки (а.с. 26-37). Згідно з ч.3 ст. 1272 \~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз'ясненням, даним в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування" вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними є такі причини пропуску строку: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Таким чином, суд вважає, що сама по собі юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини без поважних причин, доказів поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини суду не надано. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed