Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Харківський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовною заявою в якій просить, стягнути з [PERSON] на свою користь незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 1258,08 гривень, також стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218.00 гривень, Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим що, 26.12.2008 року [PERSON] звернувся з відповідною заявою за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості, де був зареєстрований як такий, що шукає роботу з відкриттям персональної картки № 201101108121900003. Згідно поданої заяви Відповідачу, наказом від 26.12.2008 № НТ081226, наданий статус безробітного з 26.12.2008 і відповідно до п. п.1, 3, 4 ст. 22, п. 2.1 ст. 23 Закону України\~Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. п. 2.1, «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» призначена виплата допомоги по безробіттю з 26.12.2008 по 20.12.2009, у розмірі встановленому законодавством. Під час реєстрації в службі зайнятості та подальших відвідувань Харківського міського центру зайнятості [PERSON] було розяснено чинне законодавство України про зайнятість, надані консультації з питань працевлаштування та порядку реєстрації в службі зайнятості. В порушення вищезазначених вимог законодавства [PERSON] під час перебування на обліку у Харківському міському центрі зайнятості як безробітний, був зареєстрований як фізична особа підприємець (згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № 20807406) з 01.02.1999 р. та знятий з реєстрації за судовим рішенням 03.11.2014 року , у звязку з чим , належав до категорії зайнятого населення та відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» мав тільки право на консультативні послуги. Невиконання [PERSON] обовязку щодо повідомлення службі зайнятості про трудові відносини, призвело до безпідставної виплати йому матеріального забезпечення на випадок безробіття, в сумі 1258 грн. 08 коп. у період з 26.12.2008 року по 10.03.2009 року. В судове засідання представник позивача в судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі , також надала відповідну заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідач [PERSON] судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином.. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Згідно з ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно доч.1ст. 11ЦПК України суд розглядає цивільні справине інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 26.12.2008 року [PERSON] звернувся з відповідною заявою за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості, де був зареєстрований як такий, що шукає роботу з відкриттям персональної картки № 201101108121900003. Відповідно до\~Закону України «Про зайнятість населення», наказом від 26.12.20084 р. № НТ 090316, [PERSON] наданий статус безробітного з 26.12.2008 і відповідно до п. п.1, 3, 4 ст. 22, п. 2.1 ст. 23 Закону України\~Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. п. 2.1, «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» призначена виплата допомоги по безробіттю з 26.12.2008 по 20.12.2009 р., у розмірі встановленому законодавством. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого\~наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009 року,Постанова правління Пенсійного Фонду України 13.02.2009 № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 за № 232/16248 розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення. Перевірка проводиться районними, міськрайонними та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника у разі, коли : під час перебування особи на обліку як безробітної до центру зайнятості надійшла інформація від державних органів, підприємств, установ, організацій чи громадян про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг безробітній особі, яка відрізняється від поданих нею відомостей, або така інформація розміщена в засобах масової інформації. Рішення щодо проведення перевірки приймається керівником центру зайнятості. Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні. Обмін інформацією здійснюється між Державним центром зайнятості, Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України як центральними органами виконавчої влади. Згідно з п. 6, 7 Порядку, Харківським міським центром зайнятості складений акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 266 від 03.08.2015 року, яким встановлено, що відповідач перебував на обліку в центрі зайнятості з призначенням допомоги по безробіттю. [PERSON] отримав кошти у розмірі 1258,08 грн.. Згідно діючого законодавства якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення обставин. У відповідності до вищезазначеного, директором Харківського міського центру зайнятості прийнятий наказ № 1102 від 03.08.2015 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ФОП [PERSON] в сумі 1258 грн. 08 коп. за період з 26.12.2008 по 10.03.2009 року. Згідно до п.7 Порядку, наказ Харківського міського центру зайнятості разом з листом-претензією від 04.08.2015 року № ХМЦЗ-02-10542-26/15 з вимогою в добровільному порядку сплатити суму боргу в розмірі 1258 грн. 08 коп. Суд вважає встановленим, що [PERSON] незаконно отримав допомогу по безробіттю, оскільки на час здійснення виплат відносився до категорії зайнятого населення та на момент подання позовної заяви сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю відповідача складає в розмірі 1258 грн. 08 коп. Відповідно до п.1 Положення про Харківський міський центр зайнятості, затвердженого наказом Харківського обласного центру зайнятості № 452 від 05.11.2008 р., Харківський міський центр зайнятості є органом державної служби зайнятості, на який покладаються функції робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у м. Харкові. Підставою звернення Харківського міського центру зайнятості субєкта владних повноважень з цим позовом до місцевого суду загальної юрисдикції є позиція, викладена в постанові Верховного суду України від 22.09.2015 року у справі № 811/3781/14, згідно з якої справи щодо вимог про відшкодування шкоди, завданої субєктом владних повноважень підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, в інших випадках в порядку цивільного. Тобто Верховний суд дійшов висновку, що зазначений спір є не публічно-правовим, а приватно - правовим та має розглядатися у порядку цивільного судочинства. Правове обґрунтування позовних вимог полягає в тому, що відповідно до частини другої та третьої статті 36 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, передбачено наступне: застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення внаслідок умисного невиконання особою своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч.1\~ст.1166 Цивільного кодексу України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Також судом встановлено, що до теперішнього часу в результаті умисного невиконання своїх зобовязань та зловживання ними кошти службі зайнятості не повернуті, чим завдана суттєва майнова шкода. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути виниклу заборгованість з відповідача відповідно до його зобовязань, а також стягнути з [PERSON] понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. Враховуючи що [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконує, суд знаходить позовні вимоги Фонду загальнообовязкового державного страхування України про стягнення з відповідача боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 124 Конституції України, ст.ст.36,39 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття",ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст.3,10,11,15,60,88,209,107,109,110,119,212-215,224 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved