Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, уточнивши згодом позовні вимоги, та просить суд стягнути з першого відповідача на його користь матеріальну шкоду, що відображається у поштових витратах на суму 22 євро 67 с, а по діючому валютному курсу дорівнює 672 грн., моральну шкоду за спричинені душевні страждання у розмірі 10150 грн., а також з другого відповідача на його користь моральну шкоду за спричинені душевні страждання у розмірі 30450 грн. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги наступним. Постановою від 03 серпня 2016 року Куп'янського міськрайонного суду Харківської області за його позивом до відповідачів - про визнання дій по припиненню перерахування пенсії на поточний рахунок у визначену одержувачем установу банку незаконними, яка за відсутності апеляційних скарг набрала законної сили, зобов'язано першого відповідача поновити йому, позивачу, виплату нарахованої пенсії через поточний рахунок, відкритий на його ім'я у філії ТВБВ 10020/0536 Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», починаючи з 01.03.20167 року. Вважає, що йому була завдана моральна шкода незаконними діями відповідачів. Першого відповідача - полягає у наступному. Згідно чинного Пенсійного законодавства України, не пізніше 28 січня кожного року другий відповідач був зобов'язаний надавати першому відповідачу інформацію: поіменно тих пенсіонерів за кого по довіреності на протязі року довірені особи одержували пенсію або зовсім пенсію пенсіонер не одержував. Незаконні дії другого відповідача - у тому, що він, позивач, нікому не довіряв по довіреності одержувати свою пенсію. Довіреності були одноразовими, в яких слова «пенсія» не містилося. Цільовими були довіреності на виконання дій та платежів по відрізці централізованого опалення. На його особовий рахунок у другого відповідача надходили ще регрес-виплати. Тому, у довіреностях не пенсія була зазначена, а просто: кошти. Довірена особа одержувала просто кошти. Крім того, у вищезазначеній постанові суду вказано: в період з 27.07.2013 року по 01.12.2015 року з поточного рахунку позивача у другого відповідача кошти не були отримані, а здійснювалися безготівкові розрахунки. Це було перерахування коштів з його рахунку на рахунок одержувачів коштів як оплата за опалення та за телефон, по довгостроковому дорученню вкладника, тобто позивача, яке він оформив, завіривши у Консульському відділі 01 серпня 2015 року і відправив на виконання другому відповідачу. Перерахування його пенсії на поточний рахунок у визначену ним установу банку було припинено, як і пересилання пенсії поштою за місцем його реєстрації в Україні - 7 місяців. Позивач вважає, що другий відповідач надав першому відповідачу недостовірну інформацію про позивача, а також ввів в оману і суд, бо недостовірно вказував друге джерело постійних надходжень коштів на його рахунок: не з Управління праці та соціального захисту населення він одержує щомісяця на свій особистий рахунок у другого відповідача майже 20 років певні суми, а з Купянського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Саме недостовірна інформація про одержання ним допомоги від Управління праці та соціального захисту населення, що входить до складу загальних пенсійних виплат і спонукало відповідачів вважати, що за його довіреностями за нього довірена особа одержувала його пенсію на протязі року, що лягло в основу незаконних дій відповідачів, які визнані вищевказаною постановою суду від 03 серпня 2016 р. Також позивач зазначає, що матеріальна шкода виникла на підставі вимушених дій по захисту своїх інтересів, що відобразилося у поштових витратах шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень міжнародного зразка. За таких обставин позивач звернувся до суду з вищезазначеними позовними вимогами. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, у тексті позовної заяви просить суд розглянути дану справу без його участі, так як знаходиться тимчасово на безперервному лікуванні у Іспанії та за станом здоров'я не має можливості бути присутнім у судовому засіданні. Представник відповідача Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON], посилаючись на те, що не надано жодного доказу, що управлінням завдано позивачу шкоду, виплата пенсії не припинялася, перераховувалася на АТ «Ощадбанк», у вересні 2016 року пенсійна справа [PERSON] була направлена за його заявою до м. Мадрид через м. Київ, отже з вересня 2016 року [PERSON] не перебуває на обліку в управлінні, у зв'язку із зміненим порядком виплати пенсії. Крім того, зазначив, що постановою суду від 03.08.2017 р., на яку посилається позивач, не було визнано незаконними дії управління. Представник відповідача ТВБВ 10020/0536 філія - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» у дане судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Раніше, у судовому засіданні представником за довіреністю Корсунем Є.С. були подані письмові заперечення на позов [PERSON], відповідно до яких банк вважає необґрунтованими та безпідставними позовні вимоги та в задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі, посилаючись на наступне. Позивачем не доведено, що банком завдано моральну шкоду саме незаконними діями АТ «Ощадбанк» по припиненню перерахування пенсії на поточний рахунок № [NUMBER]. Так, порядок виплати пенсій та грошової допомоги особам через поточні рахунки у банківських установах регулюється: договором № 77-34 від 21.11.2011 року, укладеного між Управління Пенсійного фонду України в куп'янському районі Харківської області, Управлінням праці та соціального захисту населення Купянської районної адміністрації, Купянської міської ради та ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі - Філії Харківське обласне управління АТ Ощадбанк»; Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки, затвердженого постановою КМУ від 30.08.1999 р. № 1596. Відповідно до п. 4 Порядку, «установи уповноважених банків здійснюють відкриття поточних рахунків, проводять зарахування суми пенсії та грошової допомоги на поточні рахунки відповідно до цього Порядку, угод, укладених з управлінням Пенсійного фонду України в районах…». Зарахування відповідних сум пенсій та грошової допомоги установами уповноважених банків на поточні рахунки здійснюється не пізніше наступного операційного дня після надходження зазначених сум від органів Пенсійного фонду України, органів праці та соціального захисту населення (п. 19 Порядку). Порядок зарахування відповідних сум пенсій та грошової допомоги установами банку на поточні рахунки також регулюються і іншими положеннями, що визначені Порядком. Також, відповідно до параграфу 3 ст. 3 р. 2 Договору, «Банк зобов'язався забезпечити через свої установи зарахування сум пенсії та грошової допомоги на поточні рахунки…». Параграфом 1 ст.3 р.2 Договору передбачено, що Пенсійний Фонд забезпечує перерахування коштів на виплату пенсій та грошової допомоги на рахунки установ Банку. Відповідно до п. 15 Порядку, перерахування коштів установам уповноважених банків здійснюється протягом місяця за датами у межах виплатного періоду. Частиною 2 п. 14 Порядку, передбачено, що у разі невиконання одержувачем пенсій та грошової допомоги умови визначеної ч.1 п.14 Порядку (щодо подання нової заяви про виплату пенсії та грошової допомоги через установи уповноважених банків в орган Пенсійного фонду або орган праці та соціального захисту населення) орган Пенсійного фонду України або орган праці та соціального захисту населення припиняє перерахування відповідно пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу банку і здійснює виплату через підприємство поштового зв'язку за місцем проживання одержувача в установленому порядку.Тобто, з вищевикладеного вбачається, що перерахування та припинення перерахування сум пенсій на поточний рахунок [NUMBER] [PERSON] банком не здійснюється, а проводиться лише зарахування коштів, які надходять від ПФУ, тому вимоги Позивача в частині визнання спричинення [PERSON] моральної шкоди заподіяної саме незаконними діями Банку по припиненню перерахування сум пенсій на поточний рахунок [PERSON] є недоведеними, а твердження позивача не відповідають дійсності. Крім того, не доведено завдання моральної шкоди саме незаконними діями АТ «Ощадбанк» в частині надання Пенсійному фонду України недостовірної інформації щодо [PERSON] про одержання суми пенсій та грошової допомоги за довіреністю більше як один рік або не одержання суми пенсій з поточного рахунка більше як один рік, з посиланням на Постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 03.08.2016р. у справі №628/1948/16-а. Ч. 1 п. 14 Порядку визначено, якщо суми пенсій та грошової допомоги одержуються за довіреністю більше як один рік або не одержуються з поточного рахунка більше як один рік уповноважений банк зобов'язаний повідомити про це відповідний орган Пенсійного фонду або орган праці та соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач пенсії та грошової допомоги - подати нову заяву в орган Пенсійного фонду або орган праці та соціального захисту населення у порядку, визначеному в пункті 10 цього Порядку. На виконання п.14 Положення та параграфу 1 ст. 7 р. IV Договору, листом АТ «Ощадбанк» від 28.01.2016р. (вих. №6) було надано Пенсійному фонду України інформацію станом на 01.01.2016р. щодо осіб, що одержують пенсію та грошову допомогу за довіреністю більше як один рік або не одержують з поточного рахунку дані суми більше як один рік, до списку яких було включено [PERSON] До висновку про неодержання [PERSON] пенсії з поточного рахунку [NUMBER], що стало підставою включення ПІБ [PERSON] у лист Банку вих. №6 від 28.01.2016р. про інформування Пенсійного фонду України, Банк виходив з того, що згідно виписки по рахунку [NUMBER] за період з 27.07.2013р. по 01.07.2016р. (додається) наявні наступні облікові відомості: за період з 27.07.2013р. но 09.01.2015р. - Банком проводилось безготівкове списання/перерахування коштів на рахунок №11217420 (депозитний) згідно дострокового доручення [PERSON] від 16.07.2013 р. Дане довгострокове доручення було зроблено одноразово [PERSON] на строк з 01.08.2013р. по 13.01.2015р. За вказаний період АТ «Ощадбанк» здійснював безготівкове зарахування коштів пенсії від Пенсійного фонду України та матеріальної допомоги від відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Таким чином, [PERSON] зараховувались за вказаний період кошти з ПФУ та ВВД ФСНВУ, які Позивач особисто не одержував більше ніж рік; за період з 10.01.2015р. по 08.09.2015 р. - Банком здійснювалось безготівкове зарахування коштів на рахунок [NUMBER] (пенсії та матеріальної допомоги) від ПФУ та від відділення ВД ФСНВУ без безготівкового перерахування на депозитний рахунок Позивача; за період з 09.09.2015р. по 01.07.2016 р. - Банком проводилось безготівкове списання/перерахування коштів на оплату комунальних послуг (за телефон, опалення) згідно дострокового доручення [PERSON] від 31.08.2015р. та одержання 02.12.2015р., 13.01.2016р., 22.03.2016р., 27.04.2016р. довіреною особою - [PERSON] коштів готівкою з поточного рахунку на підставі наданих довіреностей від 16.11.2015р., 28.12.2015р., 09.03.2016р., 11.04.2016р. Іспанія, м. Мадрид, що засвідчені посольством України в Королівстві Іспанія (копії довіреностей та заяв на видачу готівки, копія паспорту та коду на ім'я [PERSON] додаються). Таким чином, за період з 27.07.2013р. по 01.01.2016р. зараховувались за вказаний період кошти з ПФУ та ВВД ФСНВУ, які Позивач особисто не одержував більше ніж рік. Окрім того, після 01.01.2016р. Позивачем також не одержувались кошти з поточного рахунку. Окрім того, постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 03.08.2016р. у справі №628/1945/16-а (в її резолютивній частині), на яку посилається позивач, не визнанні дії Банку в частині надання Відповідачу -1 інформації по [PERSON] щодо одержання суми пенсій та грошової допомоги за довіреністю більше як один рік або не одержання суми пенсій з поточного рахунка більше як один рік незаконними; не визнано факт надання Банком відповідачу-1 саме недостовірної інформації по [PERSON] щодо одержання суми пенсій та грошової допомоги за довіреністю більше як один рік або не одержання суми пенсій з поточного рахунка більше як один рік. Слід заначити, що недостовірною інформацією є дані про невідповідність інформації, що міститься в документах поданих особою, тим документам (інформації), що наявні у особи (аналіз п.2 р.1 «Положення про державний реєстр фінансових установ», затвердженого розпорядженням державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 28.08.2003р.). Тобто інформація, що надається до будь-якого органу (особі) має відповідати тій інформації, що наявна у особи, а тому АТ «Ощадбанк» надав достовірну інформацію щодо [PERSON], яка відповідає дійсності та обліковим даним Банку. В постанові Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 03.08.2016р. у справі №628/1946/16-а, а саме в її мотивувальній частині судом встановлено лише відсутність даних про отримання коштів за довіреністю більш як один рік та недоведеність факту одержання суми пенсій та грошової допомоги за довіреністю більше як один рік або не одержання суми пенсій з поточного рахунка більше як один рік. Окрім того, в резолютивній частині постанови суду по суті спору вирішено зобов'язати Куп'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області поновити з 01.03.2016р. виплату пенсії на поточний рахунок [PERSON] [NUMBER], що відкритий у філії ТВБВ №10020/0536 філії-Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк». Таким чином, вищевикладені обставини підтверджують недоведеність позивачем: вчинення АТ «Ощадбанк» незаконних дій в частині надання Відповідачу-1 інформації щодо [PERSON] про одержання суми пенсій та грошової допомоги за довіреністю більше як один рік або не одержання суми пенсій з поточного рахунка більше як один рік; надання Банком відповідачу-1 саме недостовірної інформації по [PERSON] щодо одержання суми пенсій та грошової допомоги за довіреністю більше як один рік або не одержання суми пенсій з поточного рахунка більше як один рік; факту визнання постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 03.08.2016р. у справі №628/1940/16-а дій Банку незаконними в частині надання відповідачу-1 інформації щодо [PERSON] про одержання суми пенсій та грошової допомоги за довіреністю більше як один рік або не одержання суми пенсій з поточного рахунка більше як один рік та надання Банком саме недостовірної інформації, що начебто призвело до завдання Банком Позивачу моральної шкоди. Є недоведеними та необгрунтованими позовні вимоги [PERSON] щодо завдання йому АТ «Ощадбанк» моральної шкоди та не зазначено, в чому полягає ця шкода, та не зазначено з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, оскільки ст.267 КАС України, на яку посилається позивач у позовній заяві, не визначає розмір моральної шкоди. Суд, з'ясувавши позиції сторін, дослідивши докази по справі, прийшов до наступного. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], отримує пенсію за віком по Списку № 2, є інвалідом другої групи з 29.11.1982 року довічно, причина інвалідності «трудове каліцтво» (а.с.9,10,15). Згідно копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] у період з 23.01.2002 року по 14.12.2014 року та з 04.03.2015 року по 17.12.2024 року прийнятий на тимчасовий консульський облік Посольством України в Королівстві Іспанія (а.с.11). Постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 03 серпня 2016 року було задоволено адміністративний позов [PERSON] до Купянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, філії ТВБВ 10020/0536 Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», третя особа: Куп'янське відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про визнання дій по припиненню перерахування пенсії на поточний рахунок у визначену одержувачем установу банку незаконними та зобов'язано Куп'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області поновити [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], виплату нарахованої пенсії через поточний рахунок № [NUMBER], відкритий на його ім'я у філії ТВБВ 10020/0536 Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», починаючи з 01.03.2016 року. Постанова набрала законної сили 23 листопада 2016 року (а.с.18-23,190-191). Як вбачається з клопотання позивача [PERSON], Пенсійний Фонд України 29 вересня 2016 року виконав постанову суду від 03.08.2016 року і вся сума незаконно затриманої його пенсії за сім місяців була йому повернута на його рахунок в Іспанському банку ВВVА до Іспанії (а.с.192). Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів у відповідності до приписів ч.2 ст.16 ЦК України можуть бути: …8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди… Позивач зазначає, що, у зв'язку з незаконними діями відповідача - Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, для захисту своїх інтересів він вимушений був понести додаткові матеріальні витрати, що відобразилося у поштових витратах шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень міжнародного зразка, які використані були ним на відправку його заяв щодо незаконних дій КОУПФУ як до самого КОУПФУ так і до суду, надавши оригінали квитанцій рекомендованих поштових відправлень міжнародного зразка у кількості чотирьох екземплярів, які датовані 29.04.2016 р., 07.05.2016 р., 05.07.2016 р. - на адресу управління Пенсійного фонду України, та 17.05.2016 р. - на адресу суду. Заявлений позивачем розмір цих витрат складає у національній валюті - гривні 672. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Із змісту позовних вимог і наданих позивачем документів вбачається, що він просить суд стягнути з Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області фактично судові витрати, понесені ним в адміністративній справі, по якій 03.08.2016 р. була винесена постанова суду. За роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у тому разі коли питання про судові витрати не було вирішено при ухваленні рішення, суд, що його ухвалив, вирішує це питання відповідно до пункту 4 частини першої статті 220 ЦПК України за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухваленням додаткового рішення. У зв'язку з цим питання про судові витрати не можуть вирішуватись іншим судом або шляхом пред'явлення позову в іншій справі. Також, за роз'ясненнями постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», пункт 17, суд у випадках, передбачених ч. 1 ст. 168 КАС України може прийняти додаткову постанову чи додаткову ухвалу. Додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати. Зі змісту зазначених норм вбачається, що відшкодування витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, можливо лише під час вирішення конкретної справи, і не є шкодою. Оскільки предметом судового розгляду за дійсним позовом є не захист порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача, а питання щодо матеріальних витрат, понесених позивачем в іншій справі адміністративної юрисдикції, порядок вирішення яких визначається нормами глави 7 КАС України, а не нормами матеріального права і здійснюється у тій справі, в якій вони понесені, в тому числі і шляхом ухвалення додаткового рішення (ст. 168 КАС України), суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди. Щодо стягнення моральної шкоди позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині посилається на те, що внаслідок припинення перерахування пенсії на поточний рахунок позивач зазнав глибоких душевних страждань. Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", згідно з п. 4 якого позивач повинен зазначити у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (пункт 3 Постанови). Пунктом 5 цієї Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Отже, обов'язковими умовами відшкодування шкоди згідно вказаних статей є неправомірність дій відповідного органу та наявність причино - наслідкового зв'язку між такими діями та завданою шкодою. Суд враховує, що в матеріалах справи відсутні докази в обґрунтування розміру заявленої до відшкодування моральної шкоди у розмірі розмірі 10150 грн. - з першого відповідача та у розмірі 30450 грн. - з другого відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди у визначеному позивачем розмірі задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди, так як, позивачем не надано жодних змістовних обґрунтувань та належних доказів заподіяння йому моральної шкоди. Отже позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки суд прийшов до висновку щодо відмови у відшкодуванні матеріальної та моральної шкоди.

Outcome: dismissed