Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті ради, правонаступником якого є Орган опіки та піклування адміністрації Індустріального району Дніпровської міської ради, в якій просила позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . В обґрунтування позову вказує на те, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON] [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами втрачено почуття любові та порозуміння. Позивач та відповідач однією родиною не проживають з березня 2016 року, майже одразу після народження сина. Рішенням суду від 26.07.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивач зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, до якого син виявляє прихильність та любов, як до рідного батька. Відповідач вихованням дитини не займається, не створює належних умов для проживання, не проявляє зацікавленості у навчанні та розвитку дитини, участі у житті дитини не приймає. Також, відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання сина, станом на 01.11.2020 року заборгованість по аліментам становить 20718,66 грн. Малолітній [PERSON] проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач не виконує свої обов`язки щодо виховання та розвитку сина, не проявляє до нього батьківської турботи та піклування, не приділяє уваги навчанню дитини, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, тим самим проявляє байдужість до подальшої долі дитини. Внаслідок такої бездіяльності з боку батька створилися умови, які шкодять інтересам дитини. У зв`язку з цим позивач звернулась до управління-служби у справах дітей щодо надання висновку органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті ради про доцільність позбавлення батьківських прав. В порушення вимог ст. 150 СК України відповідач не виконує батьківські обов`язки по відношенню до своєї дитини. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка та її представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Позивач [PERSON] додатково пояснила, що її з відповідачем шлюбні відносини припинені з березня 2016 року. З цього часу відповідач жодної участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, від сплати аліментів ухиляється, дитиною взагалі не цікавиться. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини - [PERSON] . Допитана в судовому засіданні 15 березня 2021 року в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є вихователем у дитячому садку, де з 2019 року навчається малолітній [PERSON] .. Окрім матері [PERSON] - [PERSON] , яка регулярно приводить та забирає [PERSON] з садку, також бачила бабусю та чоловіка (нового) [PERSON] - [PERSON] . Дитина називає [PERSON] батьком. Всі витрати по дитсадку здійснював дідусь [PERSON] , або [PERSON] . Відповідача вона не бачила жодного разу. Допитана в судовому засіданні 06 квітня 2021 року 2021 року в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача та проживає у будинку [ADDRESS] . Знає всю родину. Батька [PERSON] - відповідача по справі не бачила близько 5 років, з дитиною гуляє мати. Кожного дня бачить дідуся та бабусю [PERSON] , а останні 2 роки з родиною проживає також новий чоловік [PERSON] - [PERSON] , який також гуляє з дитиною. Допитана в судовому засіданні 06 квітня 2021 року в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача та проживає у будинку [ADDRESS] . Знає всю родину. Більше 5 років не бачила в родині відповідача. Зараз у [PERSON] новий чоловік - [PERSON] , який піклується про дитину. Допитана в судовому засіданні 06 квітня 2021 року в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача та проживає в одному дворі з позивачкою у м.Дніпрі. Знає всю родину. Батька [PERSON] - відповідача по справі не бачила близько 5 років, з дитиною гуляє чоловік позивачки [PERSON] , а також [PERSON] , бабуся та дідусь. Дитина називає [PERSON] «татом», він постійно проводить час з дитиною. Допитаний в судовому засіданні 15 квітня 2021 року в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він є одногрупником сторін по справі. Знає [PERSON] з 2010 року, з якою спілкується, а з [PERSON] не підтримує стосунки. Зазначив, що лише через суд [PERSON] змусила допомагати дитині. Влад не бачився з дитиною більше 5 років. [PERSON] спілкувався з відповідачем та пропонував своє посередництво щодо спілкування з дитиною, однак відповідач відповів, що розбереться сам. Відповідач не проживає з [PERSON] з 2016 року, з часу коли дитині виповнився лише 1 місяць, на дні народження [PERSON] відповідач жодного разу не приїздив. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини» прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст.150, 151, 152, 155 СК України). Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Судом встановлено, що з 25 липня 2015 року позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданий Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Дніпропетровського МУЮ, актовий запис № 534 (а.с.15). Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29.01.2016 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 73. У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач (а.с. 16). Позивачем зазначено, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з березня 2016 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2017 року по справі №202/2704/17-ц шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 20). Вказане рішення суду набрало законної сили 26 вересня 2017 року. У довідці про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 10.01.2020 року, виданій Департаментом адміністративних та дозвільних процедур ДМР, зазначено, що до складу сім`ї/зареєстрованих/ у квартирі [ADDRESS] входять: [PERSON] , [PERSON] (батьки позивача), [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). Згідно Акту обстеження умов проживання від 15 січня 2019 року, складеного комісією у складі головних спеціалістів УССД Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, було проведено обстеження умов проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що умови проживання є задовільними, зроблений сучасний ремонт, в наявності сучасна техніка та меблі. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: окрема кімната, окреме спільне місце, місце для навчання та дозвілля, одяг та взуття на всі сезони, іграшки, книжки. За адресою проживають та зареєстровані [PERSON] (дідусь), [PERSON] (бабуся), [PERSON] (мати) та дитина [PERSON] . Результат бесіди: Матір`ю створені всі необхідні умови для повноцінного життя та розвитку малолітнього сина [PERSON] . В ході візиту дитина охоче шла на контакт, доброзичлива, товариська, соціально адаптована. (а.с. 50). Аналогічний за змістом Акт обстеження умов проживання було складено також 14 серпня 2020 року (а.с. 44). Згідно характеристики, складеної працівниками КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла - садок) №116 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради № 161 від 12.12.2019 року на вихованця [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] відвідує групу «Перлинка» у дошкільному навчальному заклад з 02.09.2019 року. Ранкова розлука з мамою проходить зі сльозами, але такий стан відразу проходить, як тільки мама залишає дитячий садок. На протязі дня дитина спокійна, життєрадісна. [PERSON] щирий, доброзичливий хлопчик, вміє розумітися з дітьми, уникає конфліктних ситуацій. На заняттях поводиться добре, не відволікається, слухає уважно. Програму даної вікової групи засвоює добре. Любить гратися з дітьми в різні ігри. Сам себе обслуговує, виконує доручення побутового характеру, працює з усіма дітьми разом. Заохочення стимулюють і регулюють діяльність та поведінку дитини. На осуд реагує адекватно. На протязі І півріччя в дошкільному закладі бачили тільки матір [PERSON] , бабусю [PERSON] та дідуся . [PERSON] . Мати приділяє вихованню сина багато уваги, займається навчально-виховними та організаційними питаннями. Батько дитини, [PERSON] . жодного разу не приходив у дошкільний заклад, не цікавився успіхами сина, не телефонував, не приходив на свята, батьківські збори та інші заходи (а.с. 53). Відповідно до довідки КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №9» ДМР від 26.12.2019 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] знаходиться на обліку у комунальному не комерційному підприємстві "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 9" Дніпровської міської ради, амбулаторія №3, котра знаходиться за адресою вул. Батумська, буд.3, у лікаря загальної практики [PERSON] . Профілактикою здоров`я та лікуванням дитини займається матір [PERSON] . На прийом до лікаря дитина завжди приходить з матір`ю. Також участь у питаннях здоров`я дитини приймають бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] . Батько [PERSON] жодної участі у лікуванні дитини не приймає, жодного разу не приходив з дитиною до лікаря та взагалі не цікавився станом здоров`я дитини (а.с. 54). Окрім того, судом встановлено, що позивач зверналася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2017 року по справі № 202/6941/16-ц з відповідача було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень на утримання дитини щомісячно до досягнення дитиною повноліття і 400 гривень на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з 08 листопаду 2016 та в подальшому ця сума склала 1500 грн. на місяць за рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська по справі №202/6951/18, починаючи стягнення з 21.01.2019 року (а.с. 18-19). 27.04.2017 року державним виконавцем Чечелівського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області - Сірим Д.В було відкрито провадження №53814578 з примусового виконання виконавчого листа №202/6941/16 від 07.02.2017 року, в межах якого було винесено ще ряд постанов: № 19567 про встановлення тимчасового обмеження відповідача у праві виїзду за межі України; № 19571 про тимчасове обмеження у керуванні транспортними засобами; №19570 про тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (а.с.30-43). Відповідно до довідки державного виконавця, заборгованість з аліментів відповідача станом на 22.01.2019 року становив 13 218,66 грн. та станом на 01.11.2020 року - 20 718,66 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Відповідно до положень ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку № 18/5-219 від 09.06.2020 року Органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, в особі служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, встановилено, що зі слів матері дитини [PERSON] , батько дитини [PERSON] залишив родину та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання сина [PERSON] з березня 2016 року, тобто одразу після народження дитини. Дитина [PERSON] від народження проживає за адресою: [ADDRESS] , Мати влітку 2016 року зверталась до батька з проханням дати згоду на місце реєстрації дитини за адресою фактичного проживання, але батько відмовляв, мотивуючи це тим, що він не має на це часу та бажання займатися цим питанням, чим порушував права та інтереси дитини. Мати [PERSON] змушена була звернутись до служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради щодо сприяння в отриманні реєстрації дитини без згоди батька, що підтверджується клопотанням служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 01.08.2016 вих. № 1376. За сприянням служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради дитина [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Індустріальної районної у місті Дніпрі ради отримано висновок оцінки потреб сім`ї від 17.04.2020 року з якого з`ясовано, що мати забезпечила дитину всім необхідним для повноцінного життя та розвитку. [PERSON] не знає свого біологічного батька через не бажання [PERSON] спілкуватись із сином. Єгор вважає своїм батьком чоловіка матері, який дбає про нього і виховує. Службою у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради надіслано лист до Чечелівської УССД від 03.04.2020 року вих. № 991 щодо проведення роботи із батьком дитини [PERSON] , складення акту обстеження умов проживання батька та з`ясування його думки щодо позбавлення батьківських прав і з`ясування причин, з яких батько не сплачує аліментів на утримання сина [PERSON] . З отриманої відповіді Чечелівської УССД від 26.05.2020 вх. № 602 з`ясовано, що обстежити умови проживання та скласти акт не є можливим, бо в телефонній бесіді батько повідомив, що лише зареєстрований за вказаною адресою, а мешкає фактично в іншому місті, точну адресу не, повідомив. Також було переадресовано звернення від [PERSON] до голови Чечелівської районної у місті Дніпрі ради щодо ставлення батька до питання позбавлення його батьківських прав, в якому чоловік заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] і виказує бажання бачитись зі своїм сином без сторонніх третіх осіб та зазначає, що сплачує кошти на утримання сина (доказів на підтвердження своїх слів не надав, окрім характеристик з місця реєстрації від сусідів і місця роботи та трудового договору з ПП « [PERSON] ,» від 15.05.2020 року де зазначено, що він працює кухарем). Службою у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради обох батьків дитини запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Індустріальної районної у місті Дніпрі ради. В телефонному режимі мати, батько підтвердили свою присутність. 03.06.2020 питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Індустріальної районної у місті Дніпрі ради. На засіданні були присутні мати та батько [PERSON] , Під час розгляду зазначеного питання взяті до уваги вищевказані документи та факти. Члени комісії одностайно проголосували за доцільність позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідача для участі у належному вихованні дитини, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Емоційний зв`язок між відповідачем та дитиною фактично відсутній, відповідач не виявляє до свого сина батьківського піклування, не відвідує дитину більше 5 років, долею дитини не цікавиться. Перелічені вище докази, в своїй сукупності поза всяким розумним сумнівом свідчить про ухилення батька від виконання своїх батьківських обов`язків, а також про те, що дитина йому не потрібна. Наведене знаходить свій прояв в тому, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; взагалі не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею дошкільної освіти та більше того, виявляє байдуже ставлення до майбутньої долі дитини. У зв`язку з тим, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не приймає належної участі у вихованні своєї неповнолітньої дитини, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не піклується про фізичний, духовний стан та розвиток дитини, не створює належних умов для її навчання та отримання освіти, матеріально належним чином не утримує,

Outcome: approved