Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

26.05.2020 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська звернулася з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що має повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач на даний час має тяжке фінансове становище, є пенсіонером та інвалідом ІІ групи. Позивач хворіє, у зв`язку з чим доводиться купувати багато ліків, сплачувати комунальні послуги, тому матеріальне становище є вкрай нужденним. Більшість коштів витрачається на оплату саме комунальних послуг та ліків. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання матері, яка є непрацездатною людиною не надає, а утримання потребує значних матеріальних витрат на лікування та оплату комунальних послуг, придбання ліків, ледь вистачає коштів на придбання харчів, позивач вимушена звернутись з позовом до суду. Ухвалою суду від 14.09.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 22.03.2021 року справу прийнято до провадження цим складом суду та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, що підтверджується поштовим повідомленням від 11.06.2021 року. Відповідач надав до суду заяву від 25.06.2021 року, в якій просив позові вимоги задовольнити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що\~відповідач [PERSON] , [INFO] , є сином позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи та пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням та довідкою Кіровського МСГК від 10.08.2006 року. Відповідно до\~довідки про\~доходи,\~виданої на\~ім`я [PERSON] , відповідач працює слюсарем-ремонтником у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Завод «Титан-Дніпро» і отримує постійний заробіток, загальна сума доходу за період з грудня 2019 року по травень 2020 року становить 28211,00 грн. \~\~Статтею 51 Конституції України\~передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч.3\~ст. 172 СК України, якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до ч.1\~ст. 202 СК України\~повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі. Положеннями\~ст. 205 СК України\~передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. У п. 21\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України). Позивач у позовній заяві зазначає, що її пенсія становить 2600 грн., яка практично повністю витрачається на сплату комунальних послуг. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 6 ст.81 ЦПК України визначає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд зазначає, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували розмір пенсії, яка виплачується позивачу. Також не надано доказів на підтвердження того, яку суму коштів позивач витрачає на сплату комунальних послуг. Крім цього, позивачем у позові не зазначено про наявність чи відсутність інших дітей, чоловіка, про неможливість отримання від них допомоги. Згідно ч.4\~ст.206\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається із веб-сайту Судової влади України між [PERSON] та [PERSON] існували та продовжують існувати численні судові спори з приводу утримання дитини, її виховання та спілкування з нею (судові справи №200/2345/19, №932/16397/19, №200/1429/19, №200/9687/18, №932/1646/20, №932/4594/21). Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2019 року у справі №200/2345/19 стягнуто із [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини усіх його видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи приписи ст.192 Сімейного кодексу України, задоволення позову про стягнення із відповідача аліментів, може мати наслідком зменшення розміру аліментів, що стягуються на дитину. За вказаних обставин, судом не береться до уваги заява відповідача про визнання позову. Крім цього суд зазначає, що заява про визнання позову свідчить про те, що відповідач не заперечує свого обов`язку із надання допомоги на утримання своєї матері та не позбавлений можливості надавати її у добровільному порядку. Відповідно до вимог ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід віднести за рахунок держави, оскільки позивач при поданні позову до суду була звільнена від його сплати за законом. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed