Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач 20.12.2016 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та просив стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 91 004,45 дол. США. Та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову відзначено, що 05.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір про надання позичальнику кредиту у вигляді непоновлювальної лінії в сумі с310525,83 лол. США. В якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, були укладені 05.03.2008 року договори поруки з банком та [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.02.2014 року по справі №2/1522/9232/11 стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором. Проте, у зв`язку з їх невиконанням рішення суду, станом на 16.11.2016 року виникла заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами. Справа надійшла до провадження судді Тарасова А.В. та ухвалою від 29.12.2016 року провадження у справі відкрите. До суду 21.05.2017 року від представника [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] . надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступне. Вважає, що порука припинена на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, у зв`язку з закінченням строку. Квартира забезпечення іпотекою була продана в результаті проведених торгів, покупцем став ПАТ «Марфін банк», а отже, заборгованість була погашена, а порука припинена. На підставі проведеного повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа надійшла до провадження судді [PERSON]. та ухвалою від 13.02.2018 року була прийнята до провадження судді. У зв`язку зі звільненням судді [PERSON] на підставі подання заяви про відставку, справа була передана судді Загороднюку В.І. та ухвалою від 17.05.2018 року була прийнята до провадження. У судовому засіданні 17.10.2018 року суддею Загороднюком В.І . було залучено [PERSON] ., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до участі у справі в якості правонаступникоів померлого [PERSON] та [PERSON] , яка дії в своїх інтересах та в інтересах [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] подали заяву про застосування строку позовної давності і про відмову у позові у зв`язку з застосуванням строку позовної давності. Також 17.01.2019 рок до суду надійшов відзив [PERSON] та [PERSON] , яка дії в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх спадкоємців, згідно якого просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на виконання вимог банку, адже предмет іпотеки було продано в рахунок погашення заборгованості. На підставі розпорядження керівника апарату суду №879/19 від 08.02.2019 року по справі було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, в результаті якого справа надійшла до провадження судді Бондаря В.Я. Ухвалою суду від 14.02.2019 року справа прийнята до провадження судді Бондаря В.Я. та призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 26.03.2019 року. У підготовчому засіданні 26.03.2019 року розгляд справи було відкладено на 09.04.2019 року, з метою надання часу представнику відповідачів надати документи, що підтверджують його повноваження. У судовому засіданні 09.04.2019 року було закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті. Представник позивача - Бланковська Г.О. підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] . заперечував проти задоволення позовних вимог, вказував на обставини викладені у відзивах та додаткових поясненнях. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, зважаючи на встановлені обставини, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ПАТ «Марфін Банк», зважаючи на наступне. Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.02.2014 року у справі №2/1522/9232/11 за позовом ПАТ «Марфін Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Марфін банк» про визнання частково недійсним кредитного договору, позов ПАТ «Марфін банк» задоволено та стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором №00399/FO від 05.03.2008 року з додатковою угодою №1 від 01.10.2008 року та додатковою угодою №2від 06.04.2010 року у загальному розмірі 292 535,72 дол. США. В задоволені зустрічного позову [PERSON] було відмовлено (т.1 а.с.7-10). У вищевказаному рішенні суд встановив, що згідно з кредитним договором № 00399/FО від 05.03.2008 року з додатковою угодою № 1 від 01.10.2008 року та додатковою угодою № 2 від 06.04.2010 року відкрите акціонерне товариство „Морський транспортний банк", назва якого згодом була змінена на публічне акціонерне товариство „Марфін Банк", надало [PERSON] кредит у вигляді непоновлюваної лінії у сумі 310 525,83 дол.США, на строк користування з 05.03.2008 року по 03.03.2028 року, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 11,9 % річних за фактичний період користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором з додатками №№1,2, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним - 03.03.2028 року. Цей кредит був наданий [PERSON] на наступні цілі: на придбання квартири 275 360,00 дол.США, та на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених згаданим кредитним договором - 35 16583 дол.США. Наданий [PERSON] кредит забезпечений порукою [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , про що 05.03.2008 року: між банком і поручителем [PERSON] укладено договір поруки № 03801-СО, між банком і поручителем [PERSON] укладено договір поруки № 03802-СО, та між банком і поручителем [PERSON] укладено договір поруки № 03803-СО. Згідно з п.1.2. цих договорів поруки, поручитель відповідає перед банком за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором в тому з розмірі, що й позичальник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники. У зв`язку з підписанням між банком і позичальником [PERSON] додаткової угоди № 1 від 01.10.2008 року та додаткової угоди № 2 від 06.04.2010 року до кредитного договору № 00399/FО від 05.03.2008 року, 06.04.2010 року між банком і поручителями [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] укладено додаткові угоди № 1 до вищевказаних раніше укладених між банком і цими поручителями договорів поруки. Між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк» (правонаступником якого є ПАТ «Марфін банк») 05.03.2008 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є. та зареєстрована в реєстрі за №589 (т.1 а.с.161-166). Твердження про виконання рішення суду [PERSON] підтверджується матеріалами виконавчого провадження та, зокрема, протоколом №1 про придбання предмету іпотеки в порядку статті 49 Закону України «Про іпотеку», згідно якого покупцем 5-ти кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] став ПАТ «Марфін банк» (т.1 а.с.194-195). Більше того, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2017 року у справі №522/5239/17 визнано договір поруки №03801-СО від 05.03.2008 року з додатковою угодою №1 від 06.04.2010 року, укладений між ПАТ «Марфін банк» та [PERSON] визнано припиненим (т.1 а.с.204). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд у справі №522/5239/17 вказав, що заборгованість боржника [PERSON] в розмірі 2 402 783,99 грн. ПАТ «Марфін банк» погашена у повному обсязі і зобов`язання боржника перед банком припинились. Вищевказане рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2017 року разом з ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 05 жовтня 2017 року залишено без змін Постановою Верховного суду від 20.03.2019 року. Таким чином, рішення про припинення поруки [PERSON] . набрало законної сили. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його укладення стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку» Іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону. Відповідно до ч.1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку залишення за собою предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про залишення за собою майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися. Статтею 50 Закону України «Про іпотеку» після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах або продажу предмета іпотеки відповідно до статті 38 цього Закону припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки. Це правило не застосовується у разі придбання предмета іпотеки іпотекодавцем. Таким чином, в результаті придбання ПАТ «Марфін Банк» предмета іпотеки в порядку статті 49 Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною 2 599 477 грн. шляхом заліку своїх забезпечувальних вимог в рахунок ціни майна, в розмірі - 2 402 783,99 грн., відповідно рішення суду виконано, а борг первинного кредитора [PERSON] було погашено. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Банк як підставу позову вказує невиконання боржником рішення суду про стягнення з нього та поручителів заборгованості за кредитним договором, проте такі твердження позивача спростовані матеріалами справи. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідачів [PERSON] щодо припинення поруки на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, адже предметом спору є стягнення відсотків за не виконання зобов`язання, а не припинення договору поруки. Щодо строків позовної давності суд відзначає наступне. Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Марфін банк» є необґрунтованими, що є самостійною вимогою для відмови у задоволенні позову, застосовувати строки позовної давності немає підстав.

Outcome: dismissed