Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

16 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила стягнути з останнього аліменти на утримання непрацездатного повнолітнього сина у розмірі 2000 грн. щомісячно. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Син є повнолітньою особою з інвалідністю 1 групи, часто лікується у психіатричній лікарні, потребує постійного стороннього догляду та матеріальних витрат на його догляд. Відповідач не надає допомоги на утримання сина, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а без належної матеріальної підтримки їй одній утримувати сина важко. Посилаючись на те, що відповідач відмовляється добровільно надавати таку допомогу, хоча має можливість її надавати, позивач просила стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у зазначеному розмірі. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа (а.с.73). В наданому до суду відзиві на позов відповідач вимоги [PERSON] не визнав, зазначив, що на даний час він працює у ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату у розмірі 1 700 грн. щомісяця, вказавши що працює не повний робочий день, а тому не має можливості надавати синові матеріальної допомоги. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09 листопада 2004 року , про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, [NUMBER], видане 27 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.11). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, [NUMBER], виданим 20 лютого 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Слов'янського міського управління юстиції (а.с10). Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04 червня 2007 року [PERSON] визнано недієздатним (а.с. 5). Також, рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2007 року над [PERSON] встановлено опіку, [PERSON] призначено опікуном (а.с.4). У відповідності до довідки МСЕК серії ААБ №060982 [PERSON] є особою з інвалідністю 1-ї групи з дитинства, потребує постійного стороннього догляду та нагляду (а. с. 25). Статтею 198 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу. Таким чином, аналіз змісту ст. 198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов'язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов : дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з - урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що [PERSON], який проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], станом на 15 травня 2018 року перебував на лікуванні в КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №2» (а. с. 72). Позивач [PERSON] на даний час не працює, перебуває на обліку у Слов'янському об'єднаному управлінні ПФУ Донецької області та отримує пенсію як матір, що має дитину інваліда з дитинства (з вересня 2017 року по лютий 2018 року в сумі 7 814 грн.), що підтверджується довідкою № 351 від 19.02.2018 (а.с.29). Крім того, [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Слов'янської РДА та отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства, що підтверджується довідкою № 07-12/461 від 13.02.2018 (з вересня 2017 по лютий 2018 в сумі 16911,40 грн.) та допомогу на догляд за інвалідом 1 групи (з вересня 2017 року по лютий 2018 року в сумі 9972 грн.), що підтверджується довідкою № 07-12/462 від 13.02.2018 (а.с.30,31). Таким чином, судом встановлено, що середньомісячний дохід сім'ї позивача (пенсія, державні соціальні допомоги) становить 5 782, 9 грн. на двох осіб. ( 7 814 грн.+16911,40 грн.+9972 грн. = 34 697, 40 грн. : 6 міс.) Відповідач [PERSON] працює відливальником фарфорових та фаянсових виробів і його середня заробітна плата за період з грудня 2017 року по травень 2018 року становила 1766,44 грн., загальна сума доходу - 10 598, 65 грн., що вбачається з довідки фізичної особи - підприємця [PERSON] від 01 червня 2018 року (а. с. 81) Частиною 3 ст.12 та ч. 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Під час судового розгляду позивач не надала суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що відповідач, крім заробітної плати, яку він отримує у фізичної особи-підприємця [PERSON], має інші доходи та може надавати повнолітньому недієздатному сину матеріальну допомогу. Враховуючи те, що на даний час повнолітній [PERSON] отримує дохід, що значно перевищує дохід відповідача [PERSON], суд приходить до висновку, що останній не має об'єктивної можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у позові [PERSON] повністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed