Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним , треті особи : Краснокутська державна нотаріальна контора , секретар виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Рябченко Ж.О. В позові [PERSON] вказала , що в [INFO] 2018 р. помер [PERSON] За життя 05.04.2011 р. [PERSON] склав заповіт , яким заповідав позивачу житловий будинок з надвірними будівлями в с.Олексіївка , а своїй онуці [PERSON] земельну ділянку . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на спадкове майно та позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , однак виявилося , що за життя [PERSON] скасував попередній заповіт та склав 15.04.2013 р. новий заповіт , яким заповідав [PERSON] все спадкове майно . На думку позивача, останній заповіт є недійсним , оскільки складений з порушенням норм чинного законодавства, так як спадкодавець як фізично , так і психічно, був нездоровий та не міг усвідомлювати правильність та наслідки своїх дій. Прохала визнати недійсним заповіт від 15.04.2013 р. ,посвідчений секретарем виконавчого комітету Олексіївської сільської ради. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов , просять задовольнити, пояснивши, що через свій фізичний і психічний стан [PERSON] не міг підписати заповіт від 15.04.2013 р. Крім того , секретар Олексіївської сільської ради Рябченко Ж.О. не мала повноважень посвідчувати заповіт , а також порушила порядок реєстрації заповітів . Відповідач позов не визнала , прохала відмовити , пояснивши , що її дід [PERSON] був психічно та фізично здоровий , на час складення заповіту самостійно пересувався , керував транспортним засобом та зі своєї волі склав заповіт та розпорядився на випадок смерті своєю власністю. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала , просила відмовити, пояснивши , що заповідач [PERSON] самостійно в день складання заповіту приїхав на автомобілі до сільської ради , ознак психічного розладу в нього не було . Він подав заяву про скасування попереднього заповіту та склав новий заповіт ,яким все своє майно заповідав онуці [PERSON] , про що власноручно його підписав та прочитав в голос. Представник третьої особи Краснокутської державної нотаріальної контори до суду не з`явився , подав заяву заслухати справу у її відсутність, прохав вирішити справу на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази по справі , допитавши свідків ,дійшов до наступних висновків. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі статтями\~1216,\~1218 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями\~1217,\~1223 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу\~(спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі\~статтями 1233-1235 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Матеріалами справи встановлено , що [PERSON] помер [INFO] в с.Олексіївка Краснокутського району Харківської області , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради від 06.03.2018 р. На підставі договору купівлі продажу будинку , посвідченого державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 27.03. 2002 р. , [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі- продажу будинку зареєстровано в Краснокутському БТІ від 28.03.2002 р. Згідно заповіту , посвідченого секретарем виконавчого комітету Рябченко Ж.О. 05.04.2011 року та зареєстрованого у реєстрі за №42 , [PERSON] дружина [PERSON] , заповідала житловий будинок по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 6,0340 га , що розташована на території Олексіївської сільської ради своїй племінниці [PERSON] . Крім того , відповідно заповіту , посвідченого секретарем виконавчого комітету Рябченко Ж.О. від 05.04.2011 року та зареєстрованого у реєстрі за №43 , [PERSON] заповідав житловий будинок по [ADDRESS] [PERSON] , а земельну ділянку площею 6,0340 га , що розташована на території Олексіївської сільської ради онуці [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Згідно заяви [PERSON] , посвідченою секретарем виконавчого комітету Рябченко Ж.О. від 15.04.2013 р., зареєстрованої у реєстрі за №37 , останній скасував заповіт , посвідчений секретарем виконавчого комітету Рябченко Ж.О. від 05.04.2011 року, зареєстрованого у реєстрі за №43. 15.04.2013 р. [PERSON] на випадок смерті заповів житловий будинок по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 6,0340 га , що розташована на території Олексіївської сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії РІ № 701636, онуці [PERSON] посвідчений секретарем виконавчого комітету Рябченко Ж.О. від 15.04.2013 р. та зареєстрований у реєстрі за №38 . Заповіт прочитаний вголос та підписаний власноручно [PERSON] . Відповідно до довідок Олексіївської сільської ради від 19.02.2018 р., [PERSON] був зареєстрований до дня смерті та проживав разом [PERSON] та її родиною по [ADDRESS] . Поховання [PERSON] здійснила за свій рахунок [PERSON] За заявою [PERSON] про прийняття спадщини , зареєстрованої в книзі обліку та реєстрації спадкових справ № 116 від 07.03.2018 р. , заведена спадкова №61 /2018 р. до майна померлого [PERSON] . Про те, що справа заведена , свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.03.2018 р. Звертаючись до суду з цим позовом,\~\~ [PERSON] посилалася на те, що оспорюваний заповіт є недійсним, оскільки [PERSON] , на її думку, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, був як психічно так і фізично не здоровий . Відповідно до частини першої\~статті 225 ЦК України\~правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Згідно з частиною другою\~статті 1257 ЦК України\~за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 16\~постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила\~статті 225 ЦК України\~поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до\~статті 145 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року\~в редакції, чинній на час ухвалення місцевим судом оскаржуваного судового рішення (далі -\~ЦПК України 2004 року),зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї із сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до\~статті 212 ЦПК України 2004 року. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті\~225, частини другої статті\~1257 ЦК України\~суд відповідно до\~статті 145 ЦПК України\~2004 року за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. Висновок про тимчасову недієздатність учасника правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними (постанова Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року у справі № 6-9цс12). Відповідно до ч. 2\~ст. 1247 ЦК України, якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої\~статті 207 ЦК України. Частиною 4\~ст. 207 ЦК України\~передбачено, що якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, який його вчиняє. Відповідно до\~ст. 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Згідно\~ст. 1253 ЦК\~на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. Пунктами 1.7.-1.11 Інструкції про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. Фізична особа, на користь якої заповідається майно, не вправі підписувати заповіт за заповідача. На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись\~не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Таким чином, діючим законодавством передбачено випадки, коли заповіт від імені заповідача та за його дорученням може підписати інша особа. За загальним правилом, визначеним положеннями\~частини другої статті 1254 Цивільного кодексу України\~заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Отже, як вбачається із наведеної норми новий заповіт скасовує старий лише у разі якщо такі суперечать один одному як в обсязі спадкової маси так і у суб`єктному складі спадкоємців. Як пояснила в судовом засіданні третя особа [PERSON] , 15.04.2013 [INFO] [PERSON] прибув до Олексіївської сільської ради на автомобілі самостійно ,скасував попередній заповіт та склав новий ,який прочитав вголос та власноручно підписав. Підстав вважати , що унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин він не може власноручно підписати заповіт, у неї не було. Як вбачається зі змісту заповіту від 15.04.2013 р. , його складено за допомогою загальноприйнятих технічних засобів із зазначенням часу та місця його складення. .Заповіт прочитаний вголос заповідачем і підписаний \~ \~ \~ \~ ним , про що сідчить власноручний підпис заповідача [PERSON] . Таким чином підписання заповіту відбулося з дотриманням вимог закону та відображало дійсне волевиявлення заповідача на розпорядження своїм майном. Доводи позивача та її представника , що після перенесеного інсульту у [PERSON] був нестабільний психічний та емоційний стан , він мав фізичні недоліки ,які не дозволяли йому самостійно пересуватися та прийти до нотаріуса , зрозуміти запропонований текст заповіту , усвідомити наслідки та підписати його , не заслуговують на увагу, так як доказів на доведення цих обставин позивачем суду надано не було. Клопотання про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи щодо психічного стану [PERSON] ,позивачем та її представником не заявлялося. Згідно виписки з КНП « Центр Первинної медико-санітарної допомоги Краснокутського району» , [PERSON] ,1942 р.н., з 27.01.2013 р. по 28.05.2013 р. знаходився на амбулаторному лікуванні , в зв`язку з перенесеним інсультом. Як вказано в медичній документації , у квітні 2013 року стан хворого покращився , хворий став ходити , виходити на подвір`я , краще стала його розмова , хворий орієнтується в часі та обстановці. Медична документація не свідчить , що спадкодавець був психічно та фізично не здоровий та не міг усвідомлювати правильність та наслідки своїх дій та самостійно прибути до нотаріуса та підписати заповіт. Допитана по справі [PERSON] пояснила суду , що працювала з 2013 р. листоношою та обслуговувала [PERSON] ,який в квітні 2013 р. та до дня смерті самостійно рухався , керував транспортним засобом , отримував пенсію , про що розписувався у відомості , психічно був здоровий. Свідок [PERSON] пояснила , що була знайома з [PERSON] , з ним спілкувалася , який після хвороби до дня смерті самостійно рухався , керував транспортним засобом , був психічно здоровий . Ій відомо , що [PERSON] склав заповіт на [PERSON] і це було його волевиявлення . Свідок [PERSON] пояснила суду , що є медичним працівником та надавала медичну допомогу в 2013 р. [PERSON] після перенесеного інсульту . Станом на квітень 2013 р. , останній самостійно рухався , говорив , усвідомлював значення своїх дій та керував ними та психічних відхилень в нього не виявлено. Показання свідка [PERSON] , який пояснив суду ,що був знайомий з [PERSON] , приїжджав до нього погостити, та після перенесеної хвороби , самостійно не пересувався та був лежачий до дня смерті , суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовується медичною документацію та показанням медичного працівника [PERSON] . Крім того ,свідок плутався в своїх показаннях та не міг чітко назвати час хвороби [PERSON] . З приводу пояснень представника позивача та наданих ним доказів про те, що сільський голова\~Олексіївської сільської\~ ради\~Краснокутського району\~Харківської області\~ [PERSON] \~не мала\~повноважень на\~делегування повноважень\~на вчинення\~нотаріальних дій\~з питань,\~віднесених законом\~до їх\~відання секретарю\~Олексіївської сільської\~ради Краснокутського\~району Харківської\~області Рябченко\~Ж.О.\~та \~секретар Олексіївської\~сільської ради\~Краснокутського району\~Харківської області\~Рябченко Ж.О.\~посвідчила заповіт\~як особа,\~яка не\~мала на\~це повноважень\~та права,\~при цьому\~ще й\~порушила вимоги\~Законів щодо\~порядку реєстрації\~заповітів ,\~що \~свідчить про\~те,\~що заповіт\~від 15.04.2013\~року №\~38,\~що посвідчений\~секретарем Олексіївської\~сільської ради\~Краснокутського району\~Харківської області,\~є нікчемним,\~суд \~зазначає настуне . Згідно абзацу 2 статті 19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно частини 2 статті 209 Цивільного кодексу України нотаріальне посвідчення правочину здійснюється посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Згідно частини 3 статті 1247 Цивільного кодексу заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251- 1252 цього Кодексу Згідно частини 1 статті 1257 Цивільного кодексу України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, є нікчемним, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Згідно частини 1 статті 39 ЗУ «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Згідно підпункту 5 пункту "б" частини 1 статті 38 ЗУ «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання. Згідно частини 1 статті 52 ЗУ «Про місцеве самоврядування» виконавчий комітет сільської ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради. Згідно частини 6 статті 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування» виконавчий комітет сільської ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським головою. В редакції законів, чинній на час виникнення спірних правовідносин, зазначено наступне: Згідно ч. 1 \~ \~ \~ \~ст.39 ЗУ «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Згідно пп. 3 п.1 Постанови КМУ від 11.05.2011 року № 491 «Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі» (далі - Порядок № 491) порядок внесення до Спадкового реєстру відомостей про посвідчені (складені та/або прийняті на зберігання) заповіти і спадкові договори визначається Мін`юстом. Згідно пп.2 п.5 Порядку № 491 Реєстраторами Спадкового реєстру щодо заповітів, посвідчених посадовими особами органів місцевого самоврядування, а також змін до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів є Держінформ`юст та його філії. Згідно п.7 Порядку № 491 Внесення до Спадкового реєстру відомостей щодо посвідчених заповітів, спадкових договорів, а також змін до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів здійснюється Реєстраторами на підставі заяв про реєстрацію, форми та вимоги до заповнення яких встановлює Мін`юст. Згідно п.8 Порядку № 491 Посадові особи органів місцевого самоврядування вносять до Спадкового реєстру відомості про посвідчені заповіти шляхом подання Держінформ`юсту або його філіям заяв про реєстрацію. Згідно пп.1 п.Ю Порядку № 491 Заяви про реєстрацію подаються (надсилаються) Реєстратору в день вчинення відповідної нотаріальної дії. Згідно пп.5 п.14 Порядку № 491 Реєстратор здійснює державну реєстрацію посвідчених заповітів, а також змін до них, скасування заповітів у Спадковому реєстрі: в день отримання заяви про реєстрацію. Відповідно до рішення I сесії VI скликання Олексіївської сільської ради Харківської області від 17.11.2010 року , відповідальною особою за вчинення нотаріальних дій та реєстрацію актів цивільного стану призначено секретаря виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Рябченко Ж.О. Згідно п.3 , п.20 ч.4 статті 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування» в межах своїх повноважень сільський , селищний та міський голова підписує рішення ради та її виконавчого комітету ; видає розпорядження у межах своїх повноважень. Розпорядження Олексіївського сільського голови Краснокутського району Харківської області Лучковської Л.А. від 03.01.2012 р. № 3-ОС про покладення відповідальності за вчинення нотаріальних дій на секретаря Олексіївської сільської ради Рябченко Ж.О. , не свідчить про порушення ст.ст.38 ,42 Закону України « Про місцеве самоврядування « Відповідно до реєстру для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування Олексіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області за 2013 р. , заява [PERSON] про скасування заповіту зареєстрована 15.04.2013 р. за реєстраційним номером № 37 , а заповіт [PERSON] зареєстрований у вказаному реєстрі за №38 від 15.04.2015 р. Згідно журналу реєстрації вихідних та внутрішніх документів за 2013 р. Олексіївської сільської ради, заява про реєстрацію посвідченого заповіту [PERSON] , 04.06.2013 [INFO] . направлена до державного реєстратора Харківської філії ДП « Інформаційний центр» Міністерства юстиції України». Як свідчить витяг зі Спадкового реєстру ( заповіти , спадкові договори) № 58439294 від 22.11.2019 р. , 14.06. 2013 р. державним реєстратором Харківської філії ДП « Інформаційний центр» Міністерства юстиції України» скасований за заявою [PERSON] заповіт від 05.04.2011 року та зареєстрований заповіт від 15.04.2013 р. Суд вважає, що порядок про державну реєстрацію посвідчених заповітів, а також змін до них, скасування заповітів у Спадковому реєстрі: в день отримання заяви про реєстрацію, державним реєстратором не порушено, а посилання представника позивача , що секретар виконавчого комітету Рябченко Ж.О. порушила вимоги Законів щодо порядку реєстрації заповітів , є безпідставними і не можуть бути підставою щодо визнання заповіту нікчемним. Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~ \~Позивач не\~надав \~достатніх \~та належних\~доказів на\~підтвердження позову\~. Обставини на які посилається представник позивача, не є правовою підставою для визнання заповіту недійсним, оскільки ці обставини не спростовують волевиявлення заповідача та не свідчать про порушення вимог щодо форми і порядку посвідчення заповіту. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що\~оскаржуваний заповіт відповідав внутрішній волі заповідача, складений та посвідчений відповідальною особою на вчинення нотаріальних дій з дотриманням вимог діючого законодавства і порушень при його посвідченні не встановлено, а позивачем не доведено належними доказами підстав нікчемності заповіту, а тому \~у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed