Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

07 листопада 2014 року [PERSON] звернувся до Краснокутського районного суду з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа, а саме - трудової книжки та військового квитка. В підтвердження своєї заяви [PERSON] вказав, що він досяг пенсійного віку, в зв'язку з чим він має намір оформити пенсію. Однак, під час підготовки документів для подачі їх до управління Пенсійного фонду України (далі - УПФУ) в Краснокутському районі було виявлено, що трудова книжка заявника містить розбіжності, а саме - при заповненні трудової книжки українською мовою його прізвище записано, як «[PERSON]» та при заповненні російською мовою його прізвище зазначено, як «[PERSON]», тоді коли згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] прізвище записано як «[PERSON]». Також помилку допущено і у його військовому квитку серії [NUMBER], де прізвище взагалі зазначено, як «[PERSON]», чому виникли такі розбіжності він пояснити не може. В зв'язку з цим УПФУ в Краснокутському відмовляє йому в прийнятті трудової книжки та оформленні пенсії. Викладені обставини змусили [PERSON] звернутися до суду. У попередньому судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та прохав їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у попередньому судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення вимог заявниці не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. З матеріалів справи вбачається, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого 22 травня 2001 року, заявник значиться як „[PERSON]". Відповідно до Положення „Про паспорт громадянина України", затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Таким чином, всі інші правовстановлюючі документи, що стосуються конкретної особи, видаються на підставі паспорта ( в разі відсутності - свідоцтва про народження), а записи в них щодо прізвища, імені, по батькові, дати і місця народження повинні відвідати паспортним даним. В судовому засіданні також встановлено, що в 1975 року заявник [PERSON] був прийнятий на посаду шофера в Краснокутське райоб'єднання «Сельхозтехника». Оскільки це було перше працевлаштування, відповідальною особою відділу кадрів йому було заповнено трудову книжку. При цьому, трудова книжка була виписана на прізвище „[PERSON]". При прийнятті в 2009 році [PERSON] на посаду оператора котельні в ООО «Котельные больничного комплекса», при заповнення трудової книжки також допущено помилку в написанні прізвища, а саме «[PERSON]». Ці обставини пов`язані з неуважністю працівників, які заповнювали трудову книжку. Також помилку допущено і у його військовому квитку серії [NUMBER], де прізвище взагалі зазначено, як «[PERSON]». Будучи допитані в судовому засіданні, свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердили факт того, що [PERSON] працював разом з ним в Мурафському сахзаводі. На даний час [PERSON] досяг пенсійного віку, та в зв'язку з цим має наміри оформити пенсію. Однак, для цього необхідно підтвердити свій трудовий стаж. Як передбачає ст.. 48 КЗпПУ, ст. 62 Закону України „Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги заявника законні, обґрунтовані та підтверджені необхідними доказами, до того ж, заінтересована особа проти задоволення заяви не заперечувала, що не суперечить закону та не порушує права та законні інтереси третіх осіб.

Outcome: approved