Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся з позовними вимогами до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 410, 27 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що, відповідно до укладеного Договору № К3ХRFX104070834 від 14.11.2007р. відповідач отримав кредит у розмірі 3 569, 09 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості відповідачем здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язань за вказаним договором належним чином не виконав, отриманий кредит не повернув. Оскільки за кредитним договором станом на 16.08.203р. утворилася заборгованість в розмірі 32 410, 27 грн., позивач просить стягнути її з відповідача. Представник позивача підтримав в судовому засіданні позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з тих підстав,що його паспорт був втрачений, наміру отримати кредит він не мав, кредитний договір не підписував і кредитних коштів за цим договором не отримував, а оглянуті ним документи, надані позивачем до позовної заяви, свідчать про те, що копія паспорту містить не його фотокартку, копія паспорта ним не завірялася, а копія довідки про ідентифікаційний код, яку він не втрачав, і яку надав банк, не відповідає оригіналу тій довідці, яку він має. На підтвердження обставин втрати паспорту у 2007 році надав належним чином завірену копію постанови Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві від 2006.2007р. про відмову в порушенні кримінальної справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв'язку, встановив наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а відповідно до ч. 5 ст.203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У судовому засіданні було встановлено, що 14.11.2007р. фізичній особі на ім'я [PERSON] було видано кредит у розмірі 3569, 09 грн. (номер кредитного договору К3ХRFX104070834. З моменту оформлення кредиту погашення не проводилися. Про кредит відповідач дізнався після звернення банку до суду. З постанови Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві від 2006.2007р. про відмову в порушенні кримінальної справи убачається, що 12.06.2007р. невстановленими особами було викрадено паспорт на ім'я [PERSON]. 18.03.2008 року відповідачу було видано вже новий паспорт серії [NUMBER] Дніпровським РУГУ МВС України в м. Києві. Фотографія в паспорті, по якому було оформлено кредит, не ідентифікується з особою відповідача. Жодного належного доказу того, що кредит в банку отримав відповідач суду не надано. З огляду на те, що відповідач кредитний договір не підписував; договір підписано невстановленою особою, яка неможливо ідентифікувати з відповідачем; цією ж особою отримані і кредитні кошти; вказаний договір не відповідає внутрішній волі відповідача, оскільки він не бажав настання будь-яких правових наслідків, що випливають з цього договору, не можуть тягнути правову відповідальність у вигляді наслідків, передбачених таким договором (повернення кредиту, сплати процентів, штрафних санкцій тощо). Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed