Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

06\~липня 2021\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом про\~розірвання шлюбу,\~зареєстрованого 14\~серпня 2009\~року \~між нею\~та [PERSON] ,\~у відділі\~реєстрації актів\~цивільного стану\~ по\~місту Миргород\~Миргородського міськрайонного\~управління юстиції\~Полтавської області,\~актовий запис\~№ 197 та про стягнення із [PERSON] , на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 липня 2021 року, до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14 серпня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу є неповнолітня дитина син [PERSON] [INFO] . Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає відсутність взаємної любові, взаємодопомоги, а також постійні суперечки, непорозуміння, несумісність поглядів по влаштуванню спільного побуту та розподілу сімейних прав та обов`язків. Сумісне проживання і збереження шлюбу є неможливим, оскільки відповідач вчиняє сімейне насильство, застосовує фізичну силу, нанорсит удари та побої. В лютому 2021 року відповідач заподіяв їй тілесні ушкоджень у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми обличчя, тулубу, верхніх і нижніх кінцівок. В зв`язку з чим вона була змушена проходити стаціонарне лікування. Дитина знаходиться на її утриманні, відповідач [PERSON] , який є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працює і має можливість її надавати, тому що має задовільний стан здоров`я, є працездатним, інших утриманців не має. Ухвалою судді від 09 липня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в\~судовому засіданні\~позовні вимоги підтримала просила його задовольнити з підстав викладених у позові, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник позивача, адвокат Сахно Є. В. підтримуючи позовні вимоги про розірвання шлюбу вказував, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та неповнолітнього сина, оскільки відповідач вчиняє насилля щодо дружини в присутності дитини, примирення подружжя є неможливим. Відповідач працює, інших утриманців не має, має можливість, однак добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому просив задовольнити позов в частині стягнення аліментів в повному обсязі. Стягнути з відповідча на користь позивачки аліменти на утримання непровнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с.26,35,37,46,57,59 ). Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача та представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що 14\~серпня 2009\~року [PERSON] \~та [PERSON] \~зареєстрували шлюб\~у відділі\~реєстрації актів\~цивільного стану\~ по\~місту Миргород\~Миргородського міськрайонного\~управління юстиції\~Полтавської області,\~актовий запис\~№ 197 (а.с.15). Від шлюбу є неповнолітня дитина, син [PERSON] [INFO] , шо підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 14.02.2008 відділом РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області (а.с. 16). Дитина проживає разом з позивачем, матерею [PERSON] перебуває на її утриманніі, відповідно до довідки виконавчого комітету Миргородської міської ради №03-01/316 від 01.06.2016 року. Позивач наполягає на задоволенні судом заявлених позовних вимог, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Відповідач вчиняє фізичне насильство щодо своєї дружини, про що свідчить довідка №557 КНП "Миргородська лікарня інтенсивного лікування "видана 17.02.2021 року та виписний епікріз за період лікування з 18.02.2021 по 26.02.2021, №666/105 КНП "Миргородська лікарня інтенсивного лікування "(а.с.20,21). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів щодо стану здоров`я та матеріального становища дитини, доказів стану здоров`я відповідача по справі [PERSON] , як платника аліментів, та позивача по справі [PERSON] , як стягувача, а також доказів перебування на утриманні у відповідача непрацездатних осіб та інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів - сторони суду не надали та не повідомили. Відповідно до наданої Приватним акціонерним товариством «Асфальтобетонний завод «АБ Столичний» довідки № 30 від 30.07.2021 середньомісячний дохід відповідача за 2021 рік становить 29054 грн. (174 324/6 )(а.с.48). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 1989 року та ратифікованою Постановою ВР\~№ 789-XII від 27.02.91 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько( -ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дитини, зважаючи на вчинення домашнього насильства відповідачем щодо дружини, тому суд не вбачає підстав для надання терміну на примирення, отжепозовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що після розірвання шлюбу вона бажає іменуватися прізвищем [PERSON] , тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі. Разом з тим вирішуючи питання щодо розміру стягнення аліменетів суд зазначає наступне. Судом встановлено, що середньомісячний дохід відповідача в 2021 році становить 29054 грн. (174 324/6). Відповідно до ст. 7 ЗУ Про Державний бюджет України на 2021 рік, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на час ухвалення рішення судом становить 2510 грн. Зважаючи на середньомісячний дохід відповідача, стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його доходу 7263, 50 грн (29054/4) буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вищезазначені обгрунтування, позовні вимоги про стягнення аліментів необхідно задовольнити частково і стягувати із [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 липня 2021 року, дня звернення до суду з позовом, до повноліття дитини. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог що зумовлює стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави 681 грн. 00 коп. (908х75/100) судового збору пропорційно до задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 908 гривень 00 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду за вимогу про розірвання шлюбу (а.с.1). Відповідно до п.1. ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial