Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 3 власником ? частини житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування житлового будинку з господарськими будівлями від 20 грудня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1-3001. Крім нього у вказаному будинку є зареєстровані відповідачі: колишня дружина - [PERSON] та дочка - [PERSON], однак з 07 березня 2013 року та по даний час відповідачі по місцю реєстрації не проживають, їх речей у будинку немає, а також вони не беруть участі в його утриманні. Зазначає, що у зв'язку із розірванням шлюбу його дружина та дочка добровільно покинули місце реєстрації та проживають за іншою адресою. Враховуючи вищенаведені обставини просить ухвалити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. [PERSON] та [PERSON], не погодившись із первісним позовом, звернулися до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні будинком та вселення в будинок, мотивуючи його тим, що [PERSON] облаштувавши своє особисте життя поза сім'єю, зініціював розлучення в результаті чого 11 березня 2013 року на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду їх шлюб було розірвано. Зазначають і те, що [PERSON] привів у будинок жінку, з якою зараз і проживає, а їм сказав виселитися. У зв'язку з тим, що частина будинку, яка належить [PERSON] розташована на першому поверсі, а вхід у будинок один, він створив такі умови, що спільно з ним користуватися житлом у вказаній частині будинку було неможливо через постійні конфлікти, сварки та присутність іншої жінки, тому вони змушені були тимчасово перебратися проживати в інше житло, яке винаймають по домовленості. Стверджують, що [PERSON] фактично їх вигнав з будинку, помінявши відразу ключі до вхідних дверей, після чого вони доступу до будинку не мають. На підставі викладеного, просять суд постановити рішення, яким у первісному позові відмовити, зустрічний позов задоволити та зобов'язати відповідача не чинити їм перешкод у користуванні приміщенням, розташованому на першому поверсі у будинку [ADDRESS]; надати ключі від вхідних дверей та вселити їх у належну [PERSON] 1/2 ідеальну частину житлового будинку [ADDRESS]. [PERSON] первісний позов підтримав у повному обсязі, просить його задоволити, подавши заперечення проти зустрічного позову, просить суд врахувати всі обставини, викладені у ньому. [PERSON] в судовому засіданні, пояснила, що проживати у вказаному будинку не буде, а тому не заперечує щодо задоволення первісного позову. [PERSON] пояснила суду, що без згоди батька проживати за місцем реєстрації не буде, однак, підтримує зустрічний позов та просить його задоволити, залишивши її зареєстрованою за місцем проживання [PERSON] на 2-3 роки, щоб вона змогла добувати будинок, де має намір зареєструватись. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає до задоволення, а в зустрічному слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 01.11.1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або для відмови їй у цьому. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] являється власником ? житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування житлового будинку з господарськими будівлями від 20 грудня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1-3001, в якій, зокрема, є зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] Актом від 21 серпня 2015 року, складеним представниками КП «Житлово - експлуатаційне об'єднання» Дрогобицької міської ради за участі сусідів, встановлено, що ними неодноразово проводилися перевірки на проживання [PERSON] та [PERSON] у будинку [ADDRESS], якими встановлено, що відповідачі в спірному приміщенні з 07 березня 2013 року не проживають. З пояснень сторін встановлено, що [PERSON] та [PERSON] покинули спірне житлове приміщення в результаті сімейних конфліктів, що в подальшому призвело до розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення від 11 березня 2013 року, ухваленого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області. Таким чином, оскільки факт проживання [PERSON] та [PERSON] у будинку [ADDRESS] не встановлено, що підтверджується їх поясненнями в судовому засіданні, та те, що наміру проживати у спірному приміщенні [PERSON] та [PERSON] не мають, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що [PERSON] та [PERSON] необхідно визнати такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. За наведних вище підстав про задоволення первісного позову, суд не знаходить підстав для вчення відповідачів у житло, право користування яким вони втратили.

Outcome: dismissed