Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

У травні 2021 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-Страхування» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що 19 січня 2019 року о 23 год. 40 хв. [PERSON] , в м. Києві по вул. Драйзера, 9, керуючи автомобілем «Peugeot 405» номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Lacetti», номерний знак [NUMBER] , водій [PERSON] . У результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», номерний знак [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля застрахована в ПАТ «ПРОСТО - страхування», на підставі договору страхування серії PKS №1800156 від 26 січня 2018 року. Позивач виплатив страхувальнику відшкодування в розмірі 15 399,32 грн. Оскільки особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, позивач просить стягнути з відповідача 15 399,32 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.05.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10.06.2021. 20.05.2021 від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання, в якому він просить суд розглядати справу без участі представника ПАТ «ПРОСТО-Страхування», позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання 10.06.2021 сторони не з`явились. Відповідач до суду не з`явився, від нього не надійшло відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу його зареєстрованого місця проживання, проте судова повістка повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (судова повістка на 10.06.2021). Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на те, що 15.05.2021 на поштовому повідомленні проставлено відмітку "адресат відсутній" за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що 15.05.2021 повістку вручено відповідачеві та він є повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. 19 січня 2019 року о 23 год. 40 хв. [PERSON] , в м. Києві по вул. Драйзера, 9, керуючи автомобілем «Peugeot 405», номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Lacetti», номерний знак [NUMBER] , водій [PERSON] , який зупинився попереду, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Також 19.01.2019 о 23 год. 40 хв. [PERSON] , в м. Києві по вул. Драйзера, 9, керуючи автомобілем «Peugeot 405», номерний знак [NUMBER] , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 02.04.2019 у справі № 754/4148/19 встановлено, що подія сталася з вини відповідача, останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] 26 січня 2018 року було укладено договір страхування майнових інтересів власника автомобіля «Chevrolet LACETTI» реєстраційний номер [NUMBER] , серії [NUMBER] . Згідно зі ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. 21.01.2019 власник пошкодженого автомобіля звернулася до позивача із заявою про сплату страхового відшкодування згідно з договором страхування серії PKS № 1800156 від 26 січня 2018 року. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 87-D/84/4 від 21 січня 2019 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Chevrolet LACETTI», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 18 702,56 грн., а відповідно до висновку-калькуляції № 134437 від 21 січня 2019 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Chevrolet LACETTI», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 16 654,32 грн. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана позивачем страховим випадком, про що 04 лютого 2019 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт № 134437, відповідно до якого страхове відшкодування становить 15 399,32 грн. Позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування в сумі 15399,32 грн., що підтверджується платіжним доручення № 2267 від 15.02.2019. З матеріалів справи вбачається, що позивачем вживалися заходи щодо досудового врегулювання даного спору, а саме ПАТ «ПРОСТО - страхування» звернулось до [PERSON] з претензією вих. № 04-1976 від 23.07.2020. Однак відповідач відповіді на претензію не надав, кошти не сплатив. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Дані норми законів встановлюють перехід права вимоги від страхувальника до страховика, що називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається зміна кредитора: потерпілий (тобто страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. У результаті страховик виступає замість потерпілого. Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15. З огляду на зазначене, пред`явлений до відповідача позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача коштів у сумі 15 399,32 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною третьою статті 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 48 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. За надану правничу допомогу позивач сплатив 5 000,00 грн., що підтверджується Реєстром справ від 01 березня 2021 року (Додаток № 1 до Договору), Актом виконаних робіт від 31 березня 2021 року; детальним описом робіт (наданих послуг) від 31 березня 2021 року; (Додаток № 1.10 до Договору), який є невід`ємною частиною Договору № 1 від 02 січня 2020 року, та платіжними дорученням № 3549 від 01 березня 2021 року. Суд вважає, що вказана сума за надання адвокатських послуг є співмірною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved