Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Хустська місцева прокуратура Закарпатської області в інтересах держави в особі КНП «Хустська центральна районна лікарня імені Віцинського Остапа Петровича» Хустської районної ради Закарпатської області звернулася до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування витрат в розмірі 7575, 07 грн., понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого [PERSON] від злочину. У позові\~ посилається на те, що 22 лютого 2019 року о 00:00 год. [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено протоколом №205 від 22.03.2019 року медичного огляду для встановлення фактів вживання алкоголю та стану оп`яніння, знаходячись по місцю свого проживання в [ADDRESS] , разом з своїм знайомим [PERSON] , розпивали алкогольні напої. На грунті раптово виниклих неприязних відносин [PERSON] схопив зі столу ніж, і, тримаючи його в руках, погрожував фізичною розправою та вбивством [PERSON] , при цьому спричинив йому один удар ножем в передню поверхню лівої половини грудної клітки, внаслідок чого [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Вказані обставини встановлено ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 17 грудня 2019 року (справа №309/904/19). Після отримання вищевказаних тілесних ушкоджень, потерпілий [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] звернувся за медичною допомогою та знаходився 7 ліжко-днів в лютому 2019 року та 11 ліжко-днів в березні 2019 року на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні №1 Хустської районної лікарні з діагнозом колото-різана непроникаюча рана передньої поверхні лівої половини грудної клітки. Потерпілий [PERSON] проходив лікування у КП «Хустська районна лікарня», юридичну особу якої на підставі рішення Хустської районної ради\~ Закарпатської області №673 від 30.08.2019 року припинено шляхом реорганізації комунального закладу охорони здоров`я «Хустська районна лікарня» та комунального закладу охорони здоров`я «Хустська районна поліклініка» шляхом їх злиття та створення Комунального некомерційного підприємства «Хустська центральна районна лікарня імені Віцинського Остапа Петровича» Xустської районної ради Закарпатської області. КНП «Хустська центральна районна лікарня імені Віцинського Остапа Петровича» Хустської районної ради Закарпатської області визнано правонаступником усього майна, прав та обов`язків комунального закладу «Хустська районна лікарня». Відповідно до п.1.1. статуту, КНП «Хустська центральна районна лікарня імені Віцинського О.П.» Хустської районної ради Закарпатської області затвердженого рішенням Хустської районної ради від 30.08.2019 №673 є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги медичної допомоги будь-яким особам та є бюджетною установою і утримується\~ за бюджетні кошти. Згідно листа КПН «Хустська центральна районна лікарня імені Віцинського О.П.» від 03.02.2020 року за №88/03-07 [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] звертався за медичною допомогою та знаходився 7 ліжко-днів у лютому 2019 року та 11 ліжко-днів у березні 2019 року на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КП «Xустська районна лікарня»\~ зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями з діагнозом: колото-різана, непроникаюча рана передньої поверхні лівої половини грудної клітки». Державі в особі КНП «Хустська центральна районна лікарня імені Віцинського Остапа Петровича» Хустської районної ради Закарпатської області, внаслідок вчинення [PERSON] кримінального злочину передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України спричинено збитки, пов`язані із лікуванням потерпілого від злочину [PERSON] загальну суму 7575, 07 гривень які ним не відшкодовано. Хустська місцева прокуратура Закарпатської області в інтересах держави в особі КНП «Хустська центральна районна лікарня імені Віцинського Остапа Петровича» Хустської районної ради Закарпатської області просить ухвалити про стягнення із [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] на користь держави в особі комунального некомерційного підприємства «Хустська центральна районна лікарня імені Віцинського Остапа Петровича» Хустської районної ради Закарпатської області вартість витрат за стаціонарне лікування потерпілого від злочину - [PERSON] , [INFO] в розмірі 7575, 07 гривень. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.\~ У судове засідання представник позивача прокурор Худан І.І. подав заяву про розгляд справу у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд\~ їх задоволити. Представник позивача КНП «Хустська центральна районна лікарня\~ імені Віцинського Остапа Петровича» Хустської районної ради Закарпатської області в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, не подав клопотання про розгляд справи за його участю. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечив. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розгляд справи проведено у відсутності сторін, відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 17.12.2019 року кримінальне провадження №12019070050000176 відносно обвинуваченого [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 129 КК України закрито у зв`язку із відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення (справа №309/904/19). Ухвалою\~ встановлено, що 22 лютого 2019 року о 00:00 год. [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено протоколом №205 від 22.03.2019 року медичного огляду для встановлення фактів вживання алкоголю та стану оп`яніння, знаходячись по місцю свого проживання в [ADDRESS] , разом з своїм знайомим [PERSON] , розпивали алкогольні напої. На грунті раптово виниклих неприязних відносин [PERSON] схопив зі столу ніж, і, тримаючи його в руках, погрожував фізичною розправою та вбивством [PERSON] , при цьому спричинив йому один удар ножем в передню поверхню лівої половини грудної клітки, внаслідок чого [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Згідно довідки видатків на лікування хворого [PERSON] з діагнозом колото-різана непроникаюча рана передньої поверхні лівої половини грудної клітки проходив стаціонарне лікування у травматологічному відділенні КП «Хустська районна лікарня»: 7 ліжко-днів за лютий 2019 року та 11 ліжко-днів за березень 2019 року, внаслідок чого витрати на його лікування склали 7575,07 грн., вартість одного ліжко-дня у вказаному закладі у лютому 2019 року становила 472,25 грн., у березні 2019 року 388,12 грн. (а. с. 17). Вказані витрати на лікування потерпілого [PERSON] відповідачем не сплачено. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. З роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" від 07 липня 1995 року вбачається, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжкодня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 545 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» від 16 липня 1993 року (далі - Постанова № 545) сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно п. п. 3, 4 Постанови № 545 визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Отже, з врахуванням вищенаведеного та того, що вимоги позовної заяви визнані сторонами і відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 цього Кодексу якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, відповідач позовні вимоги визнав, із врахуванням ціни позову, суд приходить до висновку, що судовий збір, який повинен був понести позивач при сплаті судового збору у загальному порядку у сумі 1051 грн. - 50%, що підлягали б поверненню йому з державного бюджету, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved