Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт її проживання однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини,з [PERSON] , померлим [INFO] . В обґрунтування заяви [PERSON] зазначає, що вона є рідною онукою [PERSON] . З моменту свого народження вона знала [PERSON] - виключно як свого рідного дідуся, який виховував її з дитинства, заміняв рідного батька та приділяв весь свій вільний час. Як з"ясувала заявник вже більш в свідомому віці, дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] не були офіційно одружені, однак проживали разом ще з 1979 року, тобто розпочали свої фактичні шлюбні відносини ще за 10 років до її народження. Хоча офіційно шлюб між бабусею та дідусем зареєстровано не було, проте сімейно-шлюбні відносини між ними були стійкими, добрими та ніколи не припинялися. 27 років бабуся та дідусь проживали разом за адресою: [ADDRESS] , і іншого рідного дідуся у заявника не було. [PERSON] зазначає, що з моменту свого народження, а саме з 16.05.1989 року вона також проживала та продовжує проживати у вказаному будинку. 19 років вони проживали однією сім"єю з дідусем. Все спільне сімейне життя вони були пов`язані спільним побутом, бабуся та дідусь допомагали матері виховувати її, мали невелике підсобне господарство, мали взаємні родинні права та обов`язки, повагу один до одного та тісні родинні відносини. [INFO] померла бабуся заявника [PERSON] , яка на випадок своєї смерті, ще в 1985 році зробила заповіт, відповідно до якого, будинок в якому вони мешкали, заповідала в рівних частках матері заявника - рідній донці [PERSON] та дідусю - [PERSON] . Після смерті бабусі, дідусь залишався проживати разом з ними в цьому ж будинку, вони продовжували родинні стосунки, а [INFO] [PERSON] помер. Заявник зазначає, що вони поховали [PERSON] поруч з бабусею, інших родичів у нього не було. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 6,93 га, кадастровий номер 1223210500:01:009:0075, що розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення 19 сесії ХХІІІ скликання Перещепинської міської ради № 36 від 05 жовтня 2001 року. Заповіту [PERSON] не залишив, тому заявник, вважаючи себе спадкоємцем майна померлого звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, оскільки в неї відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин або проживання однією сім`єю з померлим. Таким чином, заявник просить в судовому порядку встановити факт проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, що надасть їй можливість оформити належним чином свої спадкові права. Ухвалою суду від 16 липня 2020 року відкрите провадження у справі, цією ж ухвалою зобов`язано приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Ріхтер Н.В. надати належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явилися, заявник надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву про встановлення факту підтримала, представник Перещепинської міської об`єднаної територіальної громади Новомосковського району також надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заперечень проти заяви не подали. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. У відповідності до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦК України, у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Суду надано свідоцтво про народження [PERSON] , у відповідності до якого остання народилася [INFO] в м.Перещепино новомосковського району, у в подружжі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). В свою чергу, [PERSON] народилася [INFO] в подружжі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про її смерть (а.с. 9), залишивши заповіт, яким житловий будинок по [ADDRESS] в рівних частках заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] на момент смерті постійно проживала в [ADDRESS] ) разом зі співмешканцем [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить довідка, видана виконавчим комітетом Парещепинської міської ради (а.с. 13) [PERSON] і [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] , про що свідчить копія домової книги та відмітки у їх паспортах (а.с. 4, 11, 16-19) Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] с.Комінтерн Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.12). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Новомосковського району, приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Ріхтер Н.В. заведено спадкову справу №115/2020, матеріали якої свідчать про те, що 06.07. 2020 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Даних про наявність інших спадкоємців за законом або за заповітом, чи виданих свідоцтв про право на спадщину, матеріали спадкової справи не містять. Виконком Перещепинської міської ради Новомосковського району надав суду довідку про те, що [PERSON] проживала в [ADDRESS] разом з [PERSON] по день його смерті (а.с. 20). Поряд з цим, за результатами розгляду документів поданих [PERSON] до нотаріальної контори щодо оформлення спадщини за законом після померлого [PERSON] , приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.07.2020 року, у зв`язку з тим, що заявником не подано документів, що підтверджують родинний зв`язок із спадкодавцем або документів на підтвердження факту спільного проживання з померлим (а.с. 22). Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, перелічені вище письмові докази щодо спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , у сукупності з доказами наявності спадкового майна, дають суду достатньо даних, які свідчать на користь заявника та доводять факт її проживання зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , понад п`ять років до часу відкриття спадщини Постанова Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», надає роз`яснення, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільними побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також, інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, та мали взаємні права та обов`язки. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. У відповідності до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які він посилається. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України). Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку,що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що заявник проживала однією сім`єю з [PERSON] не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, на виконання вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , а інших спадкоємців за законом судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved