Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 30 жовтня 2014 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,2220 га., кадастровий номер 1412300000:03:031:0109, земельної ділянки площею 3,5900 га., кадастровий номер 1412300000:03:031:0153, земельної ділянки площею 1,3500 га., кадастровий номер 1412300000:03:031:0025, які належали померлій на підставі Державного акту на право власності на земельні ділянки серії ДН №044105, виданого Маріупольською міською радою 23 лютого 2004 року площею 5,160 га., розташовані на території Маріупольської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач є рідним сином померлої та єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері. Після смерті матері позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Третьої маріупольської державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки при перевірці відомостей з витягів з Державного реєстру майнових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданих реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 25 жовтня 2013 року та витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, виданих Управлінням Держземагенства в м.Маріуполі 19 травня 2015 року були виявлені неточності наданої інформації. Просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 30 жовтня 2014 року, право власності на земельну ділянку площею 0,2220 га., кадастровий номер 1412300000:03:031:0109, земельну ділянку площею 3,5900 га., кадастровий номер 1412300000:03:031:0153, земельну ділянку площею 1,3500 га., кадастровий номер 1412300000:03:031:0025, які належали [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельні ділянки серії ДН №044105, виданого Маріупольською міською радою 23 лютого 2004 року площею 5,160 га., розташовані на території Маріупольської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого під кадастровими номерами 1412300000:03:031:0025, площею 1,3500 га., 1412300000:03:031:0153, площею 3,5900 га., 1412300000:03:031:0109 площею 0,2220 га. Позивач у судове засідання не зявився, надавши заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив вирішити справу на підставі письмових доказів. Третя особа Третя маріупольська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа Управління Держземагенства у м.Маріуполі в судове засідання не зявилась, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника та винесення рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказах. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання представника відповідача та третьої особи, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON]. Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДН №044105, виданим Маріупольською міською радою 23 лютого 2004 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2220 га., кадастровий номер 1412300000:03:031:0109, земельної ділянки площею 3,5900 га., кадастровий номер 1412300000:03:031:0153, земельної ділянки площею 1,3500 га., кадастровий номер 1412300000:03:031:0025, цільове призначення яких, є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 30 жовтня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №809304, виданим 31 жовтня 2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1436. Так, відповідно до письмових матеріалів справи вбачається, що до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], померлої 30 жовтня 2014 року, увійшли земельні ділянки площею 5,160 га., розташовані на території Маріупольської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно із повідомленням Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 27 жовтня 2015 року №2208/01-16 вбачається, що в справах нотаріальної контори мається спадкова справа №654/2014 до майна померлої 30 жовтня 2014 року [PERSON]. З заявами про прийняття спадщини звернулись чоловік померлої [PERSON] та син [PERSON]. З взаємною домовленістю між спадкоємцями 31 липня 2015 року за реєстровим №3-654 було укладено договір про поділ садкового майна, у відповідності з яким 25/100 часток житлового будинку №54 по вул. Покришкіна в м.Маріуполі переходить до [PERSON], а земельні ділянки, що розташовані на території Маріупольської міської ради та передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва переходять у власність [PERSON] 31 липня 2015 року за реєстровим №3-658 на імя [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 25/100 частини житлового будинку. За постановою Третьою маріупольської державної нотаріальної контори №1425/02-31 від 31 липня 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 30 жовтня 2014 року [PERSON] на земельні ділянки в межах згідно з планом, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Маріупольської міської ради, оскільки маються різниці за відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та за відомостями Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Так, згідно із відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка за кадастровим номером 1412300000:03:031:0025 має площу 3,59 га., земельна ділянка за кадастровим номером 1412300000:03:031:0153 має площу 0,22 га., земельна ділянка за кадастровим номером 1412300000:03:031:0109 має площу 1,35 га. Згідно із відомостями Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка за кадастровим номером 1412300000:03:031:0025 має площу 1,35 га., земельна ділянка за кадастровим номером 1412300000:03:031:0153 має площу 3,59 га., земельна ділянка за кадастровим номером 1412300000:03:031:0109 має площу 0,222 га. Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження наданими до суду письмовими доказами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved