Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

У листопаді 2016 року ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON] у якому просили стягнути з останньої в порядку регресу 34441 грн. 05 коп., компенсації сплаченого страхового відшкодування та витрат сплаченого судового збору в розмірі 1 378 грн. В обґрунтування позову ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» вказували, що 26.08.2015 року між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ДП МЕП «ЮКРЕЙНІЄН ПАРСЕЛ СЕРВІС» було укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту №bm659а5к5, відповідно до умов якого було застраховано, крім інших, автомобіль «Ford» д.р.н. [NUMBER] . 16.09.2015 року о 12 год. 30 хв. по пров. Щорса у м. Києві сталася ДТП за участю належного ДП МЕП «ЮКРЕЙНІЄН ПАРСЕЛ СЕРВІС» транспортного засобу «Ford» д.р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортним засобом «Nissan» д.р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Згідно постанови Печерського районного суду міста Києва від 06.11.2015 року, ДТП відбулося внаслідок порушення [PERSON] п. 16.11 ПДР України. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №1.004.15.00636/VESKO21330 від 08.10.2015 року та умов Договору страхування №bm659а5к5 від 26.08.2015 року, розмір страхового відшкодування склав 34 441 грн. 05 коп., які ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» компенсувала на відновлювальний ремонт застрахованого транспортного засобу «Ford» д.р.н. [NUMBER] . Таким чином, ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» користаючись своїм правом вибору способу захисту порушеного права, зокрема правом вимоги до винної особи, звернулося до суду із вимогами саме до заподіювача шкоди для отримання компенсації здійсненого страхового відшкодування в порядку ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, після оголошеної перерви падали заяву про продовження розгляду справи за їх відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо позовних вимог та зазначив про наявність у [PERSON] чинного на момент ДТП поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності оформленого у ПАТ «Страхова компанія «Скайд» яка, на їх думку, і має здійснювати компенсацію витрат здійсненого страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності визначеного в договорі страхування. Представники третьої особи ПАТ «Страхова компанія «Скайд» у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. З огляду на заяву представника позивача, належне повідомлення учасників справи про час та місце судового розгляду, подані письмові пояснення суд вважає можливим продовжити та завершити розгляду справи за відсутності сторін, які не з`явилися в судове засідання. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне. 26.08.2015 року між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ДП МЕП ЮКРЕЙНІЄН ПАРСЕЛ СЕРВІС укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту №bm659а5к5, відповідно до умов якого було застраховано, крім інших, належний останнім транспортний засіб «Ford» д.р.н. [NUMBER] (а.с.7-23). 16.09.2015 року о 12 год. 30 хв. по пров. Щорса у м. Києві сталася ДТП за участю транспортного засобу «Ford» д.р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортним засобом «Nissan» д.р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Згідно постанови Печерського районного суду міста Києва від 06.11.2015 року, ДТП сталося внаслідок порушення [PERSON] п. 16.11 ПДР України за що останню притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП (а.с.26). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Право власності ДП МЕП ЮКРЕЙНІЄН ПАРСЕЛ СЕРВІС на автомобіль «Ford» д.р.н. [NUMBER] підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Право володіння [PERSON] автомобілем «Nissan» д.р.н. [NUMBER] підтверджується матеріалами справи та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні. Оцінивши зібрані по справі і досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що ДТП сталося з вини [PERSON] . Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №1.004.15.00636/VESKO21330 від 08.10.2015 року та умов Договору страхування №bm659а5к5 від 26.08.2015 року, розмір страхового відшкодування склав 34 441 грн. 05 коп., яке АТ «СК АХА Страхування» виконуючи свої договірні зобов`язання сплачено на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу «Ford» д.р.н. [NUMBER] (а.с.32-38). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З матеріалів справи та заперечень відповідача вбачається, що станом на момент ДТП 16.09.2015 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] під час експлуатації автомобіля «Nissan» д.р.н. [NUMBER] була застрахована в ПАТ«СК «Скайд» за Полісом № АІ5538131 . Згідно вказаного договору, ПАТ«СК «Скайд» взяла на себе обов`язок, при настанні страхового випадку, відповідно до встановленого ліміту відповідальності, відшкодувати у встановленому Законом України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну та моральну шкоду третім особам. Зі змісту ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність лише в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відповідно до ст. 22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 цього ж Закону ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. За п. 9.2 ст. 9 Закону, розмір страхової суми за шкоду заподіяну майну потерпілих становить 50 000 грн. за одного потерпілого. У відповідності до п. 36.4 ст. 36 Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі), яка має право на отримання відшкодування, в тому числі особі, яка сплатила страхове відшкодування за договором майнового страхування. Таким чином, сплативши потерпілому ДП МЕП ЮКРЕЙНІЄН ПАРСЕЛ СЕРВІС страхове відшкодування за договором майнового страхування, ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» набуло права вимоги до страховика заподіювача шкоди ПАТ«СК «Скайд» компенсації здійсненого відшкодування в межах ліміту страхової суми. Випадки за наявності яких страховик після виплати страховго відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП визначені п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому, позовна заява і матеріали справи не містять відомостей та доказів на підтвердження скоєння [PERSON] ДТП та заподіяння шкоди за умов чи обставин визначених п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який добросовісно уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Дана правова позиція підтверджена сталою судовою практикою. В судовому засіданні з`ясовано та достовірно встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Скайд», при цьому станом на 07.12.2017 року вказана страхова компанія не перебувала в процесі припинення, більше того, згідно п.37.3 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» навіть незадовільне фінансове становище страховика не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. З огляду на зазначене, у позивача виникло право звернення до ПАТ «Страхова компанія «Скайд», а у останніх виник обов`язок відшкодування суми грошових коштів сплачених потерпілому в якості відшкодування в межах ліміту за договором майнового страхування. Зі змісту ч.1 ст. 51 ЦПК України вбачається, що суд замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача лише за клопотанням позивача. У судовому засіданні позивачем після підтвердження наявності у [PERSON] договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль «Nissan» д.р.н. [NUMBER] не заявлено клопотання про заміну відповідача у справі, або ж залучення ПАТ «Страхова компанія «Скайд» у якості співвідповідача, більше того акцентовано увагу суду, що відшкодування має здійснювати саме особа винувата у заподіянні шкоди. У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки, ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звертається із позовними вимогами лише до заподіювача шкоди, цивільна відповідальність якого застрахована, а розмір вимог не перевищив межі ліміту відповідальності страховика, позовні вимоги про відшкодування [PERSON] шкоди не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed