Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

У червні 2018 року Перший заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , де треті особи - [PERSON] , [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «Тулс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Солярис», Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпра, про витребування майна. В обґрунтування позову зазначивши, що в ході здійснення представницьких повноважень прокуратурою області встановлено факт безпідставного вибуття з комунальної власності територіальної громади м. Дніпро об`єктів нерухомого майна шляхом їх відчуження на користь приватних підприємств, в тому числі нежитлового приміщення [ADDRESS] , що розташоване за [ADDRESS] : [ADDRESS] . Зазначене нежитлове приміщення перебувало на балансі Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропропетровська, яке було зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 13.09.1991. Рішенням Дніпропетровської міської ради народних депутатів №46 від 27.11.1991 «Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів», яке доповнено рішенням Дніпропетровської міської ради № 26/23 від 26.09.2001 затверджено перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Дніпро. Факт належності об`єктів, зазначених у переліках (розділи І - XIII), що додаються до рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 46 від 27.11.1991 територіальній громаді м. Дніпропетровська встановлено рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/5829/13-ц від 14.05.2013 за заявою Дніпропетровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення. Державна реєстрація права комунальної власності територіальної громади міста на нежитлове приміщення № [ADDRESS] , що розташоване за адресою: м [ADDRESS] проведена Дніпропетровським міським управлінням юстиції 05.07.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101497912101. Рішенням Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011, об`єкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, зокрема, ВРЖЕП АНД району, передано на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю». Вказане обґрунтовувалось реорганізацією комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, необхідністю забезпечення ефективності управління комунальним майном та пов`язувалось з визначенням єдиного підприємства наділеного повноваженнями з управління комунальним майном та корпоративними правами територіальної громади міста в особі КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю». 06.08.2012 ухвалою господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі № 38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району. Проте, на час відкриття провадження у справі про банкрутство рішення сесії Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011 ВРЖЕП АНД району в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого нерухоме майно обліковувалося на балансі підприємства за відсутності правових підстав. Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012 у справі №38/5005/6637/2012 ВРЖЕП АНД району визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. На підставі вказаної постанови ліквідатором ВРЖЕП АНД району призначено арбітражного керуючого Барановського О.В., яким, всупереч нормам чинного законодавства та рішення Дніпропетровської міської ради з питань управління об`єктами комунальної власності, нежитлове приміщення №171, що розташоване за адресою: [ADDRESS] м. Дніпро з метою продажу було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізовано шляхом проведення Товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» торгів з продажу зазначеного майна та переможцем у яких визначено ТОВ «Солярис». На підставі протоколу проведення біржових торгів 24.07.2013 між ВРЖЕП АНД району та ТОВ «Солярис» укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення [ADDRESS] , що розташоване [ADDRESS] , який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Мудрецькою І.В. та зареєстровано в реєстрі під №1245. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 у справі №38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району задоволено скаргу прокуратури області на дії ліквідатора та визнано неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси банкрута ряду об`єктів нерухомого майна комунальної власності, продажу його з відкритих біржових торгів та визнано недійсними договори купівлі-продажу укладені на їх підставі. Зокрема, рішенням суду визнано неправомірними дії ліквідатора ВРЖЕП АНД району арбітражного керуючого Барановського О.В. щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нежитлового приміщення №171, що розташоване, за адресою: [ADDRESS] та продажу його з відкритих біржових торгів, визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 27.12.2012 Товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» з продажу нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення № 117, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та визнано недійсним договір купівлі-продажу №1245 від 24.07.2013, зареєстрованого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В., укладеного між ліквідатором-арбітражним керуючим Саричевою Н.В. та ТОВ «Солярис». З урахуванням, положень ч. 4 ст. 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 у справі № 38/5005/6637/2012 є такою, що набрала законної сили. Вказане нерухоме житло ТОВ «Солярис» за договором купівлі-продажу №4955 від 18.10.2013, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., було відчужено на користь ТОВ «Тулс». У подальшому нежитлове приміщення № [ADDRESS] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 227 кв. м. було відчужено ТОВ «Тулс» на користь [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так, на підставі договору купівлі-продажу №413 від 31.01.2014, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] знаходиться 50/100 частини нежитлового приміщення [ADDRESS] . За договором купівлі-продажу №409 від 31.01.2014, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., ТОВ «Тулс» на користь [PERSON] було відчужено 20/100 частини нежитлового приміщення [ADDRESS] . Далі, за договором купівлі-продажу №265 від 03.02.2014, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л., на користь [PERSON] було відчужено решту 30/100 частини нежитлового приміщення [ADDRESS] . Після відчуження ТОВ «Тулс» на користь фізичних осіб частини нежитлового приміщення [ADDRESS] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] , сукупна площа майна у розмірі 227 кв. м. залишилася незмінною. Незважаючи на те, що нежитлове приміщення [ADDRESS] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 227 кв. м. було неодноразово поділено на частини його площа та загальні технічні характеристики не змінились. Документальне відображення даних про реконструкцію нежитлового приміщення під квартиру не вказує про створення нової нерухомої речі, оскільки зазначений об`єкт є нерухомою річчю, основною ознакою якої є розміщення на певній земельній ділянці без можливості переміщення, тобто розташування за певною адресою. Оскільки, спірне нерухоме майно було відчужене, Дніпропетровська міська рада як власник спірного майна, яке вибуло з її власності поза її волею, має право на його витребування шляхом пред`явлення віндикаційного позову на підставі ст. 388 ЦК України. Враховуючи викладене, позивач просить суд витребувати від [PERSON] на користь територіальної громади м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради 25/100 нежитлового приміщення № 171, що розташоване за адресою: [ADDRESS] Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101497912101); витребувати від [PERSON] на користь територіальної громади м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради 25/100 нежитлового приміщення № 171, що розташоване за [ADDRESS] : [ADDRESS] Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101497912101); витребувати від [PERSON] на користь територіальної громади м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради приміщення № 171А, що розташоване за адресою: провулок Крушельницької, 20 у м. Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 336093112101); витребувати від [PERSON] на користь територіальної громади м.Дніпро в особі Дніпровської міської ради приміщення № 171Б, що розташоване за адресою: провулок Крушельницької, 20 у м. Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 336107512101); стягнути з відповідачів судові витрати. Представник позивача - прокуратури Дніпропетровської області Ягольник Г.В. в судовому засіданні надала аналогічні викладених в позовній заяві пояснення, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти заяви про застосування строків позовної давності заперечувала, оскільки прокуратура дізналася про порушення права у січні 2018 року, а тому строк звернення до суду не пропущено. Представник Дніпровської міської ради Камишникова Ю.М. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Шестерня Н.О. заперечував проти позову, підтримавши наданий відзив. Додатково пояснив, що 18.06.2014 Дніпропетровською міською радою прийнято рішення №284 «Про зміну правового режиму об`єктів нерухомого майна», яким надано згоду на зміну правового режиму частин нежитлового приміщення №171 (№171а та №171б), що належить [PERSON] , на виключення їх з нежитлового фонду міста та включення їх до житлового фонду міста, надано дозвіл на реконструкцію згідно з проектною та технічною документацією. У зв`язку з цим, Дніпровська міська рада у встановлений законом спосіб надала дозвіл на продовження володіння, користування та розпорядження вказаним приміщенням на власний розсуд одній із співвласниць нежитлового приміщення № 171, тим самим не заперечивши, а навпаки - підтвердивши наявність в минулому своєї волі на відчуження даного нежитлового приміщення на користь третіх осіб. Також зазначив, що відповідно до правових висновків Європейського суду з прав людини, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення ЄСПЛ у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення ЄСПЛ у справах «Онср`їлдіз проти Туреччини», «Беєлср проти Італії»), Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЄСПЛ у справі «Лелас проти Хорватії»). Потреба виправити колишню «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення ЄСПЛ у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки»), а отже йдеться про дотримання принципу «належного урядування». Він передбачає, що «особа-суб`єкт приватного права, не може відповідати за помилки державних органів при виконанні ними своїх повноважень, а державні органи не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при виконанні своїх повноважень припустилися помилки» (рішення ЄСПЛ «Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії» від 24 червня 2003 року). Представник відповідача [PERSON] , - адвокат Бублейник В.А, проти позов заперечував та просив суд врахувати, що строки позовної давності пройшли. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Твардієвич Є.О. проти позову заперечував, вважає, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що подана поза межами строків позовної давності. Суду пояснив, що у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, перебіг позовної давності починається з одного й того самого моменту: коли особа, право якої порушено, довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила, викладене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 20 листопада 2018 року у справі № 372/2592/15-ц. Зазначив, що 23.07.2013 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області було відмовлено КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради у задоволені скарги, а отже, виходячи зі змісту означеної ухвали вбачається, що господарським судом Дніпропетровської області було встановлено припинення із 14 серпня 2012 року повноважень Дніпропетровської міської ради, як представника спірного майна, тобто саме з цієї дати міська рада знала про наявність свого порушеного права, а з позовом Перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах Дніпровської міської ради звернувся до суду лише в червні 2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності, який становить три роки. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , кожна окремо, просили у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи [PERSON] - адвокат Корсуновський П.Ю. проти позову заперечував. Пояснив, що позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи-носія порушеного права (інтересу). Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів, а отже на такі позови поширюється положення ст. 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, і на підставі ч. 1 ст. 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб`єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів. Вважає, що думка позивача щодо перебігу строку позовної давності починається з часу, коли Дніпровська міська рада здійснила незаконну передачу земель, а не з часу, коли особа, право якої порушено, або прокурор, який звертається за захистом порушеного права, дізналися про таке порушення, - є помилковим. Крім того, просив суд врахувати, що рішенням Дніпропетровської міської ради №284 змінено цільове призначення спірного майна. Та, а отже позов подано стосовно частини майна, цілд Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 46 від 27.11.1991 «Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів», яке доповнено рішенням Дніпропетровської міської ради № 26/23 від 26.09.2001 затверджено перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Дніпро. Факт належності об`єктів, зазначених у переліках (розділи І - ХІІІ), що додаються до рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 46 від 27.11.1991 територіальній громаді міста встановлено рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/5829/13-ц від 14.05.2013 за заявою Дніпропетровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення. Державну реєстрацію права комунальної власності територіальної громади міста на нежитлове приміщення № [ADDRESS] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] проведено Дніпропетровським міським управлінням юстиції 05.07.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101497912101. Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (ст. 144 Конституції України). Відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції пленарного засідання міської ради відноситься прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення. У подальшому, рішенням Дніпропетровської міської ради № 16/9 від 02.03.2011, об`єкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, зокрема, ВРЖЕП АНД району передано на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю». Вказане обґрунтовувалось реорганізацією комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, необхідністю забезпечення ефективності управління комунальним майном та пов`язувалось з визначенням єдиного підприємства, наділеного повноваженнями з управління комунальним майном та корпоративними правами територіальної громади міста в особі КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю». Водночас, 06.08.2012 ухвалою господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі № 38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району. Проте, на час відкриття провадження у справі про банкрутство рішення сесії Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011 ВРЖЕП АНД району в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого нерухоме майно обліковувалося на балансі підприємства за відсутності правових підстав. Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012 у справі № 38/5005/6637/2012 ВРЖЕП АНД району визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. На підставі вказаної постанови ліквідатором ВРЖЕП АНД району призначено арбітражного керуючого Барановського О.В., яким всупереч норм чинного законодавства та рішень Дніпропетровської міської ради з питань управління об`єктами комунальної власності, нежитлове приміщення № 171, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . [ADDRESS] , з метою продажу було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізовано шляхом проведення 27.12.2012 товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» торгів з продажу зазначеного нерухомого майна, переможцем у яких визнано ТОВ «Солярис». На підставі протоколу проведення біржових торгів 24.07.2013 між ВРЖЕП АНД району та ТОВ «Солярис» укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Мудрецькою І.В., зареєстрованого в державному реєстрі за № 1245. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 у справі № 38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району, задоволено скаргу прокуратури області на дії ліквідатора та визнано неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси банкрута об`єктів нерухомого майна комунальної власності, продажу його з відкритих біржових торгів та визнано недійсними договори купівлі-продажу укладені на їх підставі. Зокрема, рішенням суду визнано неправомірними дії ліквідатора ВРЖЕП АНД району арбітражного керуючого Барановського О.В. щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нежитлового приміщення № 171, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та продажу його з відкритих біржових торгів, визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 27.12.2012 товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» з продажу зазначеного нерухомого майна та визнано недійсним договір купівлі-продажу № 1245 від 24.07.2013, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В., укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим Саричевою Н.В. та ТОВ «Солярис». З урахуванням, положень ч. 4 ст. 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 у справі № 38/5005/6637/2012 є такою, що набрала законної сили. Разом з тим, нежитлове приміщення [ADDRESS] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] 20 ТОВ «Солярис» за договором купівлі-продажу № 4955 від 18.10.2013, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., було відчужено на користь ТОВ «Тулс», яке також було учасником відкритих біржових торгів з продажу майна ВРЖЕП АНД району, проведених 27.12.2012 товарною біржею «Регіональна універсальна біржа». У подальшому, нежитлове приміщення [ADDRESS] , що розташоване за адресою : [ADDRESS] , загальною площею 227 кв.м. було відчужене ТОВ «Тулс» на користь [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так, на підставі договору купівлі-продажу № 413 від 31.01.2014, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] знаходиться 50/100 частини нежитлового приміщення [ADDRESS] , яке складається з приміщення поз. 16-18, приміщення 21, приміщення 4, ІІ - вестибюль, загальною площею 55,4 кв.м., а - ганок, приміщення поз. 1-3, приміщення 19, приміщення 20, приміщення 22, І - тамбур, загальною площею 57,6 кв.м. (пункт 1 Договору № 413 від 31.01.2014). За договором купівлі-продажу № 409 від 31.01.2014, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., ТОВ «Тулс» на користь [PERSON] було відчужено 20/100 частини нежитлового приміщення [ADDRESS] , яке складалось з приміщення поз. 6-9, ІV - приміщення, загальною площею 45,8 кв.м. Далі, за договором купівлі-продажу № 265 від 03.02.2014, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л., на користь [PERSON] було відчужено решту 30/100 частини нежитлового приміщення [ADDRESS] , яке складалось з приміщення поз. 5, поз. 10-15, ІІІ - приміщення, загальною площею 68,2 кв.м. Після відчуження ТОВ «Тулс» на користь фізичних осіб частин нежитлового приміщення № [ADDRESS] , що розташоване за адресою : [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101497912101) сукупна площа майна у розмірі 227 кв.м. залишилась незмінною. 27.02.2014 між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про виділ нерухомого майна у натурі, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Батовою Л.Г., внесений до реєстру за № 703. За умовами та на підставі вказаного договору із загальної площі нежитлового приміщення [ADDRESS] , що розташоване за [ADDRESS] : [ADDRESS] було виділено окремі індивідуально визначені нежитлові приміщення із належних [PERSON] на праві приватної власності часток. Так, на підставі договору про виділ нерухомого майна у натурі № 703 від 27.02.2014, акту щодо встановлення нової нумерації нежитлового приміщення об`єкту нерухомого майна від 05.03.2014, складеного інженером технічної інвентаризації нерухомого майна [PERSON] , технічного висновків Головного архітектурно-планувального управління Дніпровської міської ради № 10/613-1 та № 10/613-2 від 31.03.2014, належних [PERSON] на праві приватної власності 20/100 та 30/100 нежитлового приміщення [ADDRESS] було виділено окремі нежитлові приміщення: № 171Б загальною площею 45,8 кв.м. та № 171А загальною площею 64 кв.м., а решта - 4,2 кв.м., за домовленістю співвласників та відповідно до технічних паспортів на новоутворені нежитлові приміщення, виготовлених фізичною особою-підприємцем [PERSON] , залишилась у загальному користуванні. Вказане пояснюється тим, що 4,2 кв.м., (за технічними паспортами - поз.10), які не увійшли до складу нежитлових приміщень № 171Б та № 171А є коридором, який поєднує суміжні між собою приміщення. Державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на нежитлові приміщення № 171А загальною площею 64 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 336093112101) та № 171Б загальною площею 45,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 336107512101), що розташовані за адресою: [ADDRESS] , проведено Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції, 03.04.2014 (номери свідоцтв про право власності: [NUMBER] та [NUMBER] від 10.04.2014). Нежитлові приміщення № 171Б та № 171А розташовані за адресою: [ADDRESS] було включено до житлового фонду міста. На підставі рішення Дніпровської міської ради № 284 від 18.06.2014 «Про зміну правового режиму майна», декларації про початок виконання будівельних робіт № ДП 0821419802906 від 17.07.2014, декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 142142180377 від 06.08.2014 та технічного паспорту, виготовленого фізичною особою-підприємцем [PERSON] , Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції 30.06.2015 за № СТА 230687 було видано свідоцтво про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 64 кв.м., житловою 39,6 кв.м. У зв`язку із зміною статусу нежитлового приміщення, до описової частини об`єкта нерухомого майна із реєстраційним номером 336093112101, 25.06.2015 Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції внесено зміни відповідно до складеного технічного паспорту на новоутворену квартиру [ADDRESS] . На підставі рішення Дніпровської міської ради № 284 від 18.06.2014 «Про зміну правового режиму майна», декларації про початок виконання будівельних робіт № ДП 082141980293 від 17.07.2014, декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 1142142180388 від 06.08.2014 та технічного паспорту, виготовленого фізичною особою-підприємцем [PERSON] , Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції 30.06.2015 за № СТА 230686 було видано свідоцтво про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 45,8 кв.м., житловою 27,6 кв.м. Відповідно до складеного технічного паспорту на новоутворену квартиру № [ADDRESS] Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції 25.06.2015 до описової частини об`єкта нерухомого майна із реєстраційним номером 336107512101 внесено зміни щодо його складових частин. На даний час власником квартири [ADDRESS] [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 421 від 11.08.2015, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Г.О., укладеного з [PERSON] Квартиру [ADDRESS] за договором купівлі-продажу № 5339 від 17.08.2015, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рябих В.М. було відчужено [PERSON] на користь [PERSON] , який за договором купівлі-продажу № 1029 від 28.10.2015, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ярославцевою І.В. продав квартиру [PERSON] . Незважаючи на те, що нежитлове приміщення [ADDRESS] , [ADDRESS] , загальною площею 227 кв.м. було неодноразово поділено на частини його площа та загальні технічні характеристики не змінились. Документальне відображення даних про реконструкцію нежитлового приміщення під квартиру не вказує про створення нової нерухомої речі, оскільки відповідно до положень ст. 181 ЦК України зазначений об`єкт є нерухомою річчю, основною ознакою якої є розміщення на певній земельній ділянці без можливості переміщення, тобто розташування за певною адресою. Вирішуючи справу, суд враховує також наступне. Частиною другою статті 2 ЦК України передбачено, що одним з учасників цивільних правовідносин є держава, яка згідно зі статтями 167, 170 цього Кодексу набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. За частиною другою статті 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. На прокуратуру відповідно до пункту 2 статті 121 Конституції України покладено представництво інтересів держави у випадках, визначених законом. Верховний Суд України в постанові від 03 лютого 2016 року у справі № 6-75цс15 зазначив, що можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). У частині четвертій статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Частиною першою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу). При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, перебіг позовної давності починається з одного й того самого моменту: коли особа, право якої порушено,довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила. Суд вважає слушними доводи представників відповідачі та третіх осіб, що початок перебігу позовної давності є день 23.07.2013, коли Господарським судом Дніпропетровської області ухвалено рішення, яким у задоволенні скарги КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР» відмовлено і саме з цієї дати Дніпровська міська рада довідалася про порушення свого права/, тому суд не погоджується з думкою представника позивача [PERSON] , що відлік строку позовної давності є 31.01.2018. До такого правового висновку прийшла Велика палата Верховного Суду України у своїх постановах по справах №469/1203/15 від 22.05.2018, №372/2592/15 від 20.11.2018, №183/1617/16 від 14.11.2018. За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову у зв`язку із пропуском строку позовної давності. Враховуючи результат розгляду справи, судові витрати у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed