Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 12.04.2021 року представник [PERSON] адвокат Міхненко С.С., який діє в інтересах позивача на підставі договору про надання правової допомоги №07-04/21 від 05.04.2021 року та Ордеру на надання правової допомоги серії ЖТ №094380 від 05.04.2021 року, звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору оренди землі. Предметом позовних вимог є усунення [PERSON] , як власнику, перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою кадастровий номер 1823487400:08:000:0134, площею 2,4666 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Слобідської сільської ради Малинського району Житомирської області (за межами населеного пункту), шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Акріс-Груп», в оренді якого дана земельна ділянка перебуває на підставі договору оренди від 04.07.2019 року, повернути власнику земельну ділянку кадастровий номер 1823487400:08:000:0134; скасування державної реєстрації договору оренди від 04.07.2019 року, укладеного між ТОВ «Акріс-Груп» та [PERSON] , предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер 1823487400:08:000:0134, номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 32422174. Підставою позовних вимог є те, що [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 1823487400:08:000:0134, площею 2,4666 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Слобідської сільської ради Малинського району Житомирської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №215747. Отримавши інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач дізнався, що 15.07.2019 року державним реєстратором Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області Толкач К.В. було зареєстроване право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1823487400:08:000:0134 за [PERSON] та одночасно зареєстроване речове право на вищезазначений об`єкт нерухомого майна - право оренди земельної ділянки під №32422174. Підставою для державної реєстрації речового права є укладений 04.07.2019 року між сторонами договір оренди земельної ділянки, зі строком дії до 04.07.2026 року. Орендарем земельної ділянки є Товариство з обмеженою відповідальністю «Акріс-Груп», код ЄДРПОУ 41838145, а орендодавцем - [PERSON] . Разом з цим, позивач стверджує, що вищезазначений договір оренди земельної ділянки він не укладав, підпис в договорі виконаний не ним, а сторонньою особою. Таким чином, позивач вважає, що у зв`язку з вищевикладеним, існують підстави для відновлення його порушених, як власника, прав у судовому порядку, шляхом усунення перешкод у користуванні належним йому майном та повернення земельної ділянки, скасування державної реєстрації речового права. [PERSON] в судове засідання з`явився, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Разом з цим, в судовому засіданні, яке відбулося 27.05.2021 року, позивач визнав факт укладення договору оренди з відповідачем та підставою для звернення до суду для захисту своїх порушених прав [PERSON] зазначив несплату ТОВ "Акріс-Груп" орендної плати. та своє бажання отримати заборгованість по сплаті орендної плати. Представник відповідача ТОВ «Акріс-Груп» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив. Разом з цим, 12.05.2021 року на адресу суду надійшов відзив від адвоката відповідача Гладишевої С.Д., яка діє в інтересах відповідача на підставі договору про надання правової допомоги №3/21 від 15.02.2021 року та Ордеру на надання правової допомоги серії АМ №1010522 від 27.04.2021 року. Так, у відзиві представник відповідача зазначає, що 04.07.2019 року між [PERSON] та ТОВ «Акріс-Груп» було укладено договір оренди земельної ділянки, предметом якого є надання позивачем у користування відповідачу належної йому на праві власності земельної ділянки кадастровий номер 1823487400:08:000:0134, площею 2,4666 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Слобідської сільської ради Малинського району Житомирської області, з подальшою державною реєстрацією права оренди землі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Договір оренди на даний час є чинним, його недійсність не встановлена та не визнана у судовому порядку. Вказаний договір містить всі передбачені законом істотні умови, належних доказів на підтвердження його підписання сторонньою особою позивачем не надано. Отже, за даних підстав представник відповідача заперечує проти позову у повному обсязі, вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та просить відмовити [PERSON] у задоволенні вимог заяви. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] за безпідставністю, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 1823487400:08:000:0134, площею 2,4666 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Слобідської сільської ради Малинського району Житомирської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №215747, виданого згідно розпорядження голови Малинської РДА №33 від 31.01.2012 року (а.с.9). 15.07.2019 року державним реєстратором Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області Толкач К.В. була вчинена реєстраційна дія щодо реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер 1823487400:08:000:0134 за [PERSON] , з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та присвоєнням реєстраційного номеру об`єкту нерухомого майна 1873689018234. Після реєстрації права в Державному реєстрі речових прав, [PERSON] став власником та розпорядником спірної земельної ділянки. Також, у відповідності з нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яким визначено одночасність проведення державної реєстрації права власності особи на земельну ділянку з державною реєстрацією похідного речового права на неї, державним реєстратором було зареєстроване право оренди земельної ділянки кадастровий номер 1823487400:08:000:0134 на підставі договору оренди б/н від 04.07.2019 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Акріс-Груп». Строк дії договору оренди визначений до 04.07.2026 року, номер запису про інше речове право в ДРРП 32422174 (а.с.15-16). Також в матеріалах справи міститься спірний Договір оренди землі від 04.07.2019 року, предметом якого є надання орендодавцем ( [PERSON] ) у строкове платне користування орендареві (ТОВ «Акріс-Груп») земельної ділянки кадастровий номер 1823487400:08:000:0134 (а.с.10-12). Відповідно до п.8 Договору, даний договір укладено строком на 7 років з дати державної реєстрації права оренди земельної ділянки, з правом пролонгації (п.п.8.1). Згідно п.9 Договору, орендна плата за користування земельною ділянкою вноситься орендарем у встановленій п.11 формі та розмірі 3877,67 грн. за 1 рік оренди земельної ділянки. Відповідно до п.11 Договору, орендна плата може вноситись як у грошовій, так і у натуральній формі. Орендна плата вноситься щорічно за повний календарний рік в строк до 31 грудня поточного року, шляхом її виплати орендодавцю у грошовій формі готівкою або шляхом перерахування на банківський рахунок орендодавця за додатково вказаними реквізитами, шляхом перерахування на поштове відділення за місцем проживання орендодавця, або у натуральній формі. У разі невнесення плати у строки, визначені договором, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі 0,001% несплаченої суми за кожний день прострочення (п.14 Договору). Пунктом 20 Договору оренди передбачено, що земельна ділянка вважається переданою орендарю з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі. Орендар має право використовувати земельну ділянку з моменту її отримання по факту. Також спірний Договір містить умови повернення земельної ділянки, до яких відноситься лише одна умова - закінчення строку дії договору з застереженням - відсутність пролонгації. Орендар повертає орендодавцю земельну ділянку протягом 10 робочих днів після отримання від орендодавця письмового повідомлення про повернення земельної ділянки (п.26 Договору). Пунктом 38 Договору передбачені умови припинення дії даного договору, зокрема: придбання орендарем земельної ділянки у власність; викуп земельної ділянки для суспільних потреб або примусового її відчуження з мотивів суспільної необхідності; ліквідація юридичної особи-орендаря у випадку відсутності його правонаступника; інші випадки, що не заборонені законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку або відмова від нього не допускається, за виключенням випадкова, передбачених Договором (п. 40 Договору). Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Підписи сторін посвідчують їх волевиявлення щодо укладення договору (п.46 Договору). Право оренди виникає з дати державної реєстрації (п.47 Договору). Також, на виконання умов Договору оренди, між сторонами було укладено та підписано Акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с.12). Мотиви та застосовані норми права. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України) Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Станом на 04.07.2019 року (дата укладення спірного Договору оренди) частина четверта статті 124 Земельного кодексу України передбачала, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. При цьому, у статті 125 ЗК України було визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Крім того, статтею 126 ЗК України було передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Аналогічна вимога щодо державної реєстрації містяться у 8 та 47 пунктах Договору оренди землі від 04.07.2019 року, у якому зокрема зазначено, що договір укладено на 7 років з дати державної реєстрації права оренди. Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» (№161-XIV). Відповідно до статті 13 Закону №161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 Закону №161-XIV). Отже, аналіз вищенаведених норм права дає достатні підстави зробити висновок, що сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Разом із тим цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації. Пунктом 20 Договору оренди від 04.07.2019 року передбачено, що земельна ділянка вважається переданою орендарю з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі. Орендар має право використовувати земельну ділянку з моменту її отримання по факту. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Підписи сторін посвідчують їх волевиявлення щодо укладення договору (п.46 Договору). Право оренди виникає з дати державної реєстрації (п.47 Договору). ТОВ «Акріс-Груп» виконало передбачений законом та договором обов`язок щодо проведення державної реєстрації договору оренди. При цьому суд звертає увагу на те, що договір оренди був укладений 04.07.2019 року, а речове право зареєстроване державним реєстратором у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.07.2019 року, тобто негайно після підписання спірного договору. Тому договір оренди земельної ділянки від 04.07.2019 року вважається таким, що набрав чинності. Згідно із частиною другою статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом. Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Разом з цим, в ході розгляду справи судом встановлено, що між сторонами був укладений договір оренди земельної ділянки, про що, власне, зазначив сам позивач. При цьому подання позову обґрунтовується відсутністю волевиявлення [PERSON] щодо укладення договірних відносин з ТОВ «Акріс-Груп». Отже, обраний позивачем спосіб захисту права, який він вважає ефективним, не потребує застосування судового захисту та відновлення його прав. Беручи до уваги принцип диспозитивності судового процесу щодо розгляду справи виключно в межах позовних вимог та принцип правової визначеності, заявлені [PERSON] вимоги щодо повернення земельної ділянки є безпідставними. Також суд зазначає, що кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України). Сам факт звернення позивача до суду не свідчить про порушення його прав. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданого позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, суд зазначає, що відповідно до ст.141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed