Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

30 листопада 2016 року Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» з позовними вимогами: 1) зобов`язати відповідача виконати вимоги абзацу 2 ст. 25 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії їх діяльності», а саме: зобов`язати відповідача приймати участь у всіх заходах із захисту трудових та соціально-економічних прав за запрошенням вказаної профспілки; 2) зобов`язати відповідача надати позивачу приміщення, необхідне для роботи виборного профспілкового органу і проведення зборів працівників із усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною; 3) зобов`язати відповідача щомісячно безоплатно утримувати із заробітної плати членів Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» профспілкові внески у розмірі 1% і перераховувати їх на розрахунковий рахунок позивача, вказаний у позові; 4) зобов`язати відповідача нараховувати та перераховувати позивачу кошти на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу у розмірі, передбаченому пунктом 6.1 Колективного договору, але не менше 0,3 відсотка фонду оплати праці працівників ПрАТ «МК «Азовсталь», які є членами Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність», починаючи з 15 листопада 2016 року. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької від 02 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 18 січня 2017 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2017 року, відмовлено у відкритті провадження за позовом Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» за позовними вимогами:1) зобов`язати відповідача виконати вимоги абзацу 2 ст. 25 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії їх діяльності», а саме, зобов`язати відповідача приймати участь у всіх заходах із захисту трудових та соціально-економічних прав за запрошенням вказаної профспілки;4) зобов`язати відповідача нараховувати та перераховувати позивачу кошти на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу у розмірі, передбаченому пунктом 6.1 Колективного договору, але не менше 0,3 відсотка фонду оплати праці працівників ПрАТ «МК «Азовсталь», які є членами Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність», починаючи з 15 листопада 2016 року. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької від 31 січня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» за вимогою про зобов`язання відповідача надати позивачу приміщення, необхідне для роботи виборного профспілкового органу і проведення зборів працівників із усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною; позов в частині зобов`язання відповідача щомісячно безоплатно утримувати із заробітної плати членів Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» профспілкові внески у розмірі 1% і перераховувати їх на розрахунковий рахунок позивача повернуто позивачу на підставі його заяви, поданої до відкриття провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» посилається на те, що 21 грудня 2015 року установчими зборами було створено Маріупольську первинну профспілкову організацію № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» з метою захисту прав та представництва законних інтересів її членів. 11 лютого 2016 року профспілкова організація була зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як юридична особа. Профспілкова організація проінформувала відповідача про її створення та звернулась щодо забезпечення дотримання гарантій своєї діяльності передбачених ст. 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», зокрема щодо забезпечення виборного профспілкового органу приміщенням, необхідним для роботи та проведення зборів працівників, з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною, проте у відповідь отримала відмову. Також позивач вказує на те, що на підприємстві ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» діють дві профспілкові організації, одна з яких відповідачем забезпечена приміщенням для роботи виборного профспілкового органу та проведення зборів працівників, з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною, водночас позивачу було відмовлено у наданні таких приміщень. Посилаючись на норми ст. 36 Конституції України, позивач вказує на те, що всі профспілки рівні перед законом та мають рівні права щодо здійснення представництва та захисту прав і інтересів членів профспілки. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позові та у письмових поясненнях зазначивши, що згідно з частиною 3 ст. 36 Конституції України усі професійні спілки мають рівні права. Водночас зазначив, що незалежно від того чи був укладений колективний договір з профспілкою, відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» роботодавець зобов`язаний сприяти утворенню належних умов для діяльності профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в установі або організації. Відповідно члени Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» мають ті самі права, що члени профспілки з якою був укладений колективний договір, зокрема право на належний захист їх прав в повному обсязі. Відсутність колективного договору між позивачем та відповідачем не є перешкодою та не може бути підставою для ненадання відповідних приміщень позивачу для здійснення їх функцій. Просив суд позов задовольнити повністю. Представник позивача [PERSON] пояснила, що Законом України «Про колективні договори і угоди» визначено, що колективний договір розповсюджується на всіх членів трудового колективу в незалежності від того, чи приймала профспілка до якої вони входять участь в укладенні колективного договору, що діє на підприємстві. Перехід робітників до іншої профспілки не може звужувати їх права, у випадку створення нової профспілкової організації. Роботодавець повинен забезпечити існуючим профспілковим організаціям рівні умови для здійснення діяльності, в тому числі надати приміщення для роботи виборного профспілкового органу та проведення зборів працівників, з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною, що передбачає Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Однак не зважаючи на неодноразові звернення позивача до роботодавця Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» не була забезпечення відповідним приміщенням. По теперішній час профспілка приймаючи всі заходи щодо укладення колективного договору. З боку роботодавця та іншої профспілки отримує ігнорування всіх звернень, в тому числі щодо проведення соціального діалогу, оскільки сторони колективної угоди є сторонами соціального діалогу. Зі сторони роботодавця відбувається перешкоджання діяльності профспілки про що свідчать відкрити кримінальні провадження. Просила задовольнити позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] також підтримала позовні вимоги додатково зазначивши, що в жодному пункті колективного договору, що діє на підприємстві відповідача, не йдеться про те, що на підприємстві має право діяти тільки одна профспілка та в жодному пункті колективного договору не йдеться про те, що приміщення має право надаватися тільки одній профспілці. Представник відповідача, яка діє на підставі довіреності, [PERSON]., заперечувала проти заявлених позовних вимог, підтримала наданий відзив. В обґрунтування заперечень проти позову посилалась на те, що нормами діючого законодавства, а саме ст. 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ст. 249 Кодексу законів про працю України в частині обов`язку сприяти створенню належних умов для діяльності первинних профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в установі, організації, зокрема стосовно надання приміщення для роботи виборного профспілкового органу та проведення зборів працівників, які є членами професійної спілки з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною, прямо встановлено існування інших норм, що визначають конкретні правила надання для роботи виборного профспілкового органу та проведення зборів працівників приміщень з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною. У спірних правовідносинах до таких нормативних актів віднесено колективний договір, укладений на підприємстві. На ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» діє колективний договір, який був укладений у 2010 р. між представником Власника в особі Генерального директора та трудовим колективом, який представляла Первинна організація профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України МК «Азовсталь». Зазначеним колективним договором визначений конкретний порядок надання профспілковій організації, що діє на підприємстві Відповідача та представляла інтереси трудового колективу під час укладання колективного договору приміщень з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною. При цьому, даним колективним договором чітко визначено якій первинній профспілковій організації, яке приміщення надається, визначена площа зазначеного приміщення та забезпечення його меблями, господарським утриманням. Також зазначила, що відповідно до вимог діючого законодавства за наявності на підприємстві кількох профспілок чи їх об`єднань або інших уповноважених трудовими колективами на представництво органів вони повинні сформувати спільний представницький орган для ведення переговорів і укладення колективного договору чи внесення змін до існуючого колективного договору. Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» була створена у 2015 та відповідно не приймала участі в укладенні колективного договору, та не є стороною діючого колективного договору на час розгляду справи. Відповідно діючим колективним договором не визначений порядок надання приміщень позивачу. Вважає, що оскільки вимоги діючого законодавства встановлюють надання профспілковим організаціям приміщень з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною виключно в порядку, передбаченим колективним договором, виходячи з обставин зазначеної справи, як станом на момент звернення позивача до суду так і станом на момент розгляду справи, зі сторони відповідача відсутнє порушення прав позивача, передбачених ст. 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Також зазначила, що до Відповідача надходило лише одне звернення з зазначеного питання № 15 від 26.09.2016 р., на яке з врахуванням вищенаведених вимог діючого законодавства та фактичних обставин відповідачем була направлена відповідь про відсутність правових підстав надання приміщення. Крім того зазначила, що є не доведеними твердження представників позивача про наявність фактів перешкоджання діяльності профспілкової організації. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що протоколом установчих зборів Маріупольської первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» від 21 грудня 2015 року, зокрема, вирішено створити первинну профспілкову організацію, визначено її найменування Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність». Затверджено для керівництва діяльністю чинний Статут Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» без змін. Обрано профспілковий комітет Маріупольської первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» у складі: [PERSON]., [PERSON]., [PERSON] Обрано Прідущенко Вікторію Вікторівну організатором та головою профспілковій організації. Визначено, що [PERSON] та [PERSON] є повноважними представниками Маріупольської первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність». Визначено, що юридичною адресою (місцем знаходження) Маріупольської первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» буде м. Маріуполь, пр.. Леніна б.42. Доручено профспілковому комітету здійснити необхідні заходи для легалізації та державної реєстрації Маріупольській первинній профспілковій організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність». Згідно з витягу з протоколу засідання Центрального координаційного комітету Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» від 21.12.2015 року № 12-02-2015 Маріупольську первинну профспілкову організацію № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність», створену 21 грудня 2015 року у місті Маріуполя на чолі, на момент створення, з [PERSON] , визнано первинною профспілковою організацією Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» та взято на облік за номером 141-2. 11.02.2016 року Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» була зареєстрована як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Листом від 11.03.2016 р. № 1/І Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» повідомила адміністрацію ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» про своє створення та належність до Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність», інформацію щодо членів профспілкової організації, які є працівниками ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», повноважних представників виборного органу Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність». 11.07.2016 року Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» звернулась до адміністрації ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» щодо проведення колективних переговорів по вирішенню питання безперешкодного та вільного доступу голови профспілкової організації до місця роботи, де працюють члени профспілки; перерахування коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу; надання додатків до колективного договору; надання документів, відомостей та пояснень, що стосуються умов праці, виконання колективних договорів та угод, додержання законодавства про працю та соціальні гарантії прав працівників, членів профспілки; розміщення власної інформації у приміщеннях і на території відповідача в доступних для працівників місцях. Листом від 18.07.2016 року № 09-1114 ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» надав відповідь щодо поставлених у зверненні питань. Судом встановлено, що 29.09.2016 року листом № 15 Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» звернулась до адміністрації ПрАТ Металургійний комбінат «Азовсталь» зі зверненням про надання для роботи виборного профспілкового органу приміщення з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною відповідно до ст. 42 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Відповідач листом від 07.10.2016 року № 01/334, з урахуванням вимог діючого законодавства, повідомив голову профспілкової організації про відмову в наданні приміщення із необхідним обладнанням, зв`язком, та ін.. Листом від 21.10.2016 року № 19/П профспілкова організація запрошувала адміністрацію підприємства відповідача прийняти участь у заході профспілки, щодо захисту соціально-економічних прав, обговорення питань умов праці членів профспілкової організації та надання актового залу АБК №1 ККЦ для проведення заходу. Листом від 25.10.2016 року № 01/356 адміністрація відповідача повідомила про відсутність обов`язку, з врахуванням положень діючого законодавства, надавати приміщення для проведення профспілкового заходу 26.10.2016 року та про безпідставність тверджень про наявність на підприємстві відповідача порушень законодавства про працю. Позивачем надсилалося на адресу Голови Первинної організації профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України МК «Азовсталь» повідомлення про ініціювання створення спільного представницького органу № 20-с від 15 травня 2017 року. Вручення повідомлення Первинної організація профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України МК «Азовсталь» в матеріалах справи відсутні. 20.10.2017 року позивач листом № 57-ПА від 20.10.2017 року звернувся до Первинної організації профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України МК «Азовсталь`про ініціювання створення спільного представницького органу, який останній отримав, що зафіксовано в штампі профспілки на зазначеному листі. У судовому засіданні представник позивача суду пояснила, що дане звернення залишилося без реагування. Пропозиції позивача щодо здійснення соціального діалогу в формі обміну інформацією та проведення консультацій № 22 від 16 травня 2017 року, № 28/В від 29 травня 2017 року, № 1/А-п від 05 лютого 2018 року направлені на адресу відповідача, органів місцевого самоврядування, обласної військово-цивільної адміністрації. У відповідях ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» на вищенаведені пропозиції № 070/566 від 25 травня 2017 року, № 070/648 від 16 червня 2017 р., № 070/698 від 23 червня 2017 року, № 070/882 від 07 серпня 2018 р. зазначено, що позивачем при їх оформленні порушено вимоги чинного законодавства, регламентуючого процедуру проведення соціального діалогу, його рівнів та суб`єктивного складу сторін діалогу. Будь-яких доказів наявності або відсутності реагування органів місцевого самоврядування, обласної військово-цивільної адміністрації на вищенаведені пропозиції позивачем не надані. Гарантії діяльності профспілок визначені Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та Кодексом законів про працю України. Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» роботодавець зобов`язаний сприяти створенню належних умов для діяльності профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в установі або організації. Надання для роботи виборного профспілкового органу та проведення зборів працівників приміщень з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною здійснюється роботодавцем у порядку, передбаченому колективним договором (угодою). Судом також встановлено, що 21 липня 2010 року було укладено колективний договір між представником Власника в особі Генерального директора та трудовим колективом ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», який представляла Первинна організації профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України МК «Азовсталь» та прийнятий конференцією трудового колективу. Пунктом 9.7 даного колективного договору на виконання вимог ст. 249 КЗпП України, ст. 42 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» первинній організації ПМГУ «МК «Азовсталь», що діяла на підприємстві відповідача та представляла інтереси трудового колективу під час укладання колективного договору було передано в безкоштовне користування конкретні приміщення, визначена площа зазначених приміщень та забезпечення їх меблями, господарським утриманням, транспортом, засобами зв`язку та іншим. Статтею 2-1 КЗпП України проголошується рівність трудових прав громадян України. В частині 2 статті 2- 1 КЗпП України закріплено право працівників на об`єднання в професійні спілки. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» усі профспілки рівні перед законом і мають рівні права щодо здійснення представництва та захисту прав і інтересів членів профспілки. У статті 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, що професійна спілка (профспілка) добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової)діяльності (навчання); первинна організація профспілки добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі. Частиною першою статті 246 КЗпП України та частиною першою статті 2 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки. Відповідно до частин першої та другої статті ст. 42 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» роботодавець зобов`язаний сприяти створенню належних умов для діяльності профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в установі або організації. Надання для роботи виборного профспілкового органу та проведення зборів працівників приміщень з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною здійснюється роботодавцем у порядку, передбаченому колективним договором (угодою). Положення аналогічного змісту містять і частини перша та друга стаття 249 КЗпП України: власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти створенню належних умов для діяльності первинних профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в установі, організації. Приміщення для роботи виборного профспілкового органу та проведення зборів працівників, які є членами професійної спілки з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною надається власником або уповноваженим ним органом у порядку, передбаченому колективним договором. Наведеними нормами законів передбачений обов`язок власника або уповноваженого ним органу сприяти реалізації гарантій діяльності первинних профспілкових організацій, однак механізм виконання такого обов`язку цими нормами не врегульований. Порядок та умови надання гарантій діяльності первинних профспілкових організацій визначається колективним договором, укладеним на підприємстві, установі, організації. Частиною другою статті 12 КЗпП України та частиною другою статті 37 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що якщо на підприємстві, в установі організації діє кілька первинних профспілкових організацій, представництво колективних інтересів працівників підприємства, установи або організації щодо укладання колективного договору здійснюється об`єднаним представницьким органом, який утворюється цими первинними профспілковими організаціями, за ініціативою будь-якої із них. У цьому випадку кожна профспілкова організація має визначитися щодо своїх конкретних зобов`язань за колективним договором та відповідальності за їх невиконання. Представницький орган утворюється на засадах пропорційного представництва. Первинна профспілкова організація, що відмовилася від участі в представницькому органі, позбавляється права представляти інтереси найманих представників при підписанні колективного договору. Статтею 3 Закону України «Про колективні договори і угоди» визначено, що колективний договір укладається між власником або уповноваженим ним органом з однієї сторони і однією або кількома профспілками. Згідно зі статтею 4 Закону України «Про колективні договори і угоди» за наявності на підприємстві кількох профспілок чи їх об`єднань або інших уповноважених трудовими колективами на представництво органів вони повинні сформувати спільний представницький орган для ведення переговорів і укладення колективного договору. Статтею 14 Закону України «Про колективні договори та угоди» визначено, що зміни і доповнення до колективного договору, угоди протягом строку їх дії можуть вноситися тільки за взаємною згодою сторін в порядку, визначеному колективним договором, угодою. Відповідно до п. 11.1 діючого Колективного договору конференція трудового колективу надає право Генеральному директору і профспілковому комітету комбінату, в разі необхідності, при досягненні взаємної згоди, вносити в нього необхідні зміни або доповнення, уточнення, які погіршують умови діючого колективного договору, з наступним затвердженням внесених змін на конференції трудового колективу. У разі необхідності, тлумачення окремих положень даного колективного договору здійснюється спільно сторонами, які підписали колективний договір. В ст.7 Закону України «Про колективні договори і угоди» зазначено, що зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції. У колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема, серед іншого - гарантій діяльності профспілкової чи інших представницьких організацій працівників. Відповідно до ч.1,2,4ст. 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» роботодавець зобов`язаний сприяти створенню належних умов для діяльності профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в установі або організації. Надання для роботи ви борного профспілкового органу та проведення зборів працівників приміщень з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною здійснюється роботодавцем у порядку, передбаченому колективним договором (угодою). Спори, пов`язані з невиконанням роботодавцем цих обов`язків, розглядаються в судовому порядку. Отже, суд з урахуванням вищенаведених норм права дійшов висновку, що гарантії діяльності профспілкової чи інших представницьких організацій працівників передбачаються саме колективним договором . Судом з урахуванням змісту вищезазначеного колективного договору, який укладено між представником Власника в особі Генерального директора та трудовим колективом ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», який представляла Первинна організації профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України МК «Азовсталь» на 2010-2011р.р., встановлено, що Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» на момент виникнення спірних правовідносин не є стороною даного колективного договору що діє на підприємсті по теперішній час. Законом України «Про колективні договори і угоди», зокрема статтею 3 визначено, що колективний договір укладається між роботодавцем з однієї сторони і одним або кількома профспілковими органами, а у разі відсутності таких органів - представниками працівників, обраними і уповноваженими трудовим колективом з іншої сторони. Сторонами колективних угод є сторони соціального діалогу, склад яких визначається відповідно до законодавства про соціальний діалог. В частинах 1,2 статті 4 Закону України «Про колективні договори і угоди» закріплено, що право на ведення переговорів і укладення колективних договорів, угод надається сторонам соціального діалогу, склад яких визначається відповідно до законодавства про соціальний діалог. З а наявності на підприємстві кількох профспілок чи їх об`єднань або інших уповноважених трудовими колективами на представництво органів вони повинні сформувати спільний представницький орган для ведення переговорів і укладення колективного договору. Судом встановлено, що позивачем направлялися листи, щодо створення спільного представницького органу з Первинною організацією профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України МК «Азовсталь», здійснювалось листування щодо проведення соціального діалогу з відповідачем, іншою профспілкою, органами місцевого самоврядування, однак докази того, що зазначені листи були залишені адресатами без належного реагування позивачем не надані. Таким чином судом встановлено, що спільний представницький орган від позивача та Первинної організації профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України МК «Азовсталь» не був створений як на час подачі позову, так і на час розгляду спору в суді. Суд вважає, що належними і допустимими доказами позивачем не було доведено факт перешкоджання відповідачем Маріупольській первинній профспілковій організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» у створенні спільного представницького органу, так як зі змісту листування між вказаними первинними профспілками вбачаються неузгоджені питання щодо належної документації, списків членів профспілок, тощо. Листування між сторонами щодо проведення колективних переговорів, соціального діалогу суд не може прийняти до уваги як обставин у перешкоджання гарантії діяльності позивача, так як предметом позову є гарантії, що встановлюються колективним договором, стороною якого позивач не являється. Водночас при вирішенні спору суд не приймає до уваги, як докази перешкоджання здійсненню діяльності профспілки посилання позивача на наявність відкритих кримінальних проваджень за ст. 170 КК України, оскільки відповідно до ст. 82 ЦПК України обов`язковими для суду при розгляду цивільної справи є вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили. Сам по собі факт внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення досудового розслідування за фактами повідомлення позивача про перешкоджання їх законній діяльності керівництвом ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» не є доказами перешкоджання здійсненню діяльності профспілки зі сторони роботодавця в сенсі ст. 82 ЦПК України. Оскільки статтею 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» передбачено, що умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали, тому обставини, встановлені судом, є такими, що спростовують доводи позивача, як профспілки, що створена працівниками ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», яка не є стороною Колективного договору та на яку не поширюються гарантії, передбачені п.9.7 вказаного договору. Також суд вважає за необхідне зазначити, що в Рішенні Конституційного Суду України від 29.10.1998 р. (№ справа 1-31 № 14-рп/99), на яке посилаються представники позивача, зазначено, що приводом для розгляду справи стало конституційне звернення Вільної профспілки працівників метрополітенів України щодо офіційного тлумачення абзацу шостого частини першої ст. 43-1 КЗпП України. Даним рішенням надавалося офіційне тлумачення положенню поняттям "професійна спілка, що діє на підприємстві, в установі, організації", яке вживається в абзаці шостому частини першої статті 43-1 Кодексу законів про працю України, та в даному рішенні зазначено, що згоду на розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу надає лише професійна спілка, що діє на підприємстві, установі, організації, членом якої є працівник і стосовно якого вирішується питання про звільнення, незалежно від того, чи брала ця профспілка участь в укладанні колективного договору, угоди. Відповідно зазначене рішення Конституційного Суду України стосується саме правовідносин щодо звільнення працівників без згоди профспілкового органу, а отже не стосується спірних правовідносин. Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що обов`язок по наданню позивачу приміщень з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною, згідно вимог ст. 249 КЗпП України, ст. 42 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», виникає у відповідача лише після укладання колективного договору за участю Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність», або внесення змін до існуючого, в якому б визначався порядок та умови надання позивачу приміщень з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною, який не було укладено позивачем та не було внесено змін до існуючого колективного договору, внаслідок чого суд відмовляє у задоволенні позову. Така позиція суду узгоджується з постановами Вищого господарського суду справа № 5023/1267/11, Верховного Суду від 15 серпня 2018 року справа № 588/866/16-ц

Outcome: dismissed