Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка [PERSON] просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] та стягнути з останнього в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що згідно рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2017 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 800 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, які на даний час є занадто малими для забезпечення необхідності фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дітей. Також з часу винесення рішення значно зросли витрати на комунальні послуги, продукти харчування, на одяг, взуття, шкільне приладдя, засоби особистої гігієни, ліки та інше. Необхідність збільшення розміру аліментів зумовлено і хворобливим станом сина [PERSON] , який потребує постійного, тривалого та вартісного лікування, на що позивачка витрачає значні кошти. У зв`язку з цим вона сама не має змоги забезпечити дітей всім необхідним. Разом з тим, відповідач є фізично здоровою особою, працездатний, офіційно працює в правоохоронній галузі, отримує високі доходи, а тому може сплачувати аліменти в більшому розмірі. Крім того, присуджений раніше розмір аліментів на утримання дітей в розмірі 800 грн. щомісячно є незначним, значно меншим за прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, тому вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, правом відзиву на позов не скористався. На підставі письмової заяви позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони мають двох малолітніх дітей - дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8-9). Позивачка [PERSON] разом з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживає в будинку батьків по [ADDRESS] , в задовільних матеріально-побутових умовах. [PERSON] не працює, отримує соціальну допомогу як малозабезпечена сім`я, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов складеним комісією Перегінської селищної ради 30.09.2020 року (а.с. 7). Син сторін [PERSON] , [INFO] хворіє, йому встановлено діагноз: вроджена аномалія сечовидільної системи; лівобічний уретерогідронефроз ІІ степені; вторинний хронічний пієлонефрит, рецидивуючий перебіг: нейрогенний сечовий міхур по гіперрефлекторному типу, у зв`язку з чим потребує огляду уролога два рази на рік та обстеження і лікування в хірургічному відділенні один раз на рік, що підтверджується довідкою КНП "Івано-Франківська обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" № 5081 від 02.12.2020 року (а.с.25). З приводу вищевказаного захворювання малолітній син сторін [PERSON] неодноразово проходив обстеження та лікувався в медичних закладах, що підтверджується виписками з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 9266/19 від 20.09.2019 року, № 5081 від 08.09.2020 року, довідками відділення ультразвукової та функціональної діагностики обласної дитячої клінічної лікарні, довідками - рахунками ТОВ «Діамеб» (а.с.5-6, 26-36). З відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі по 800 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, що підтверджується копією виконавчого листа виданого Рожнятівським районним судом 01 лютого 2017 року (а.с.4). Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 липня 2020 року для дітей віком від 6 до 18 років складає - 2318 гривень. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку дитини, збереження її здоров`я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. При вирішенні справи суд враховує, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів, відбулись зміни у житті дітей, вони підросли, є особами шкільного віку, в зв`язку з чим закономірно, збільшилися витрати на їх утримання, (одяг, харчування - продуктовий кошик, кишенькові витрати, лікування, додаткові заняття), що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії. При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачкою не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дітей. Крім цього, суд також враховує і те, що малолітній син [PERSON] , [INFO] тривалий час хворіє, у зв`язку із захворюванням періодично лікується у лікувальних закладах, що змушує позивачку нести більші витрати на утримання дитини. Таким чином, враховуючи, що витрати на утримання дітей не можуть в повній мірі забезпечуватися позивачкою і розмір аліментів, які отримує позивачка від відповідача за рішенням суду, не забезпечує в повній мірі гармонійного розвитку дітей, тому права дітей сторін на належне утримання порушені, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, а тому підлягають судовому захисту. Разом з цим, у відповідності до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідачем не надано та судом не здобуто доказів, які б підтверджували наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних утриманців. Натомість, в якості доказу про покращення матеріального стану відповідача, позивачка надала копію витягу з Єдиного державного реєстру декларацій за 2019 рік, з якого вбачається, що відповідач [PERSON] працює на посаді поліцейського в роті патрульної служби поліції особливого призначення Івано-Франківськ і розмір його заробітної плати отриманої за основним місцем роботи за 2019 рік становить 155897 гривень (а.с. 37-40). Враховуючи, що усі обставини, які становлять предмет доказування, мають бути підтверджені визначеними у ч. 2 ст. 76 ЦПК України засобами доказування, суд вважає достовірно встановленими ті факти та обставини, які підтверджуються письмовими доказами, наданими позивачкою до позову. Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, рівність прав та обов`язків батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, виходячи виключно з інтересів дітей, суд вважає, що розмір аліментів слід збільшити до 2500 грн. на кожну дитину, визначений розмір аліментів на думку суду забезпечить належне утримання дітей. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів чи збільшення їх розміру. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved