Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на нежитлове приміщення площею 76,9 квадратних метри, яке знаходиться по [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що рішенням Брошнів-Осадської селищної ради від 24 січня 2002 року їй дано дозвіл як підприємцю на складання проекту відведення земельної ділянки площею 140 квадратних метрів під розміщення магазину по [ADDRESS], а рішенням тієї ж селищної ради №24 від 8 квітня 2003 року дано дозвіл на реконструкцію павільйону під магазин по продажу продтоварів з кафетерійним відділом по [ADDRESS]. Рішенням Брошнів-Осадської селищної ради від 8 вересня 2006 року №22-2/2006 їй дано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування магазину та кіоску по продажу продовольчих товарів по [ADDRESS] та зобов»язано заключити тимчасовий договір оренди на земельну ділянку для обслуговування вказаного магазину. 15 березня 2007 року між нею та Брошнів-Осадською селищною радою укладено договір оренди вищезгаданої земельної ділянки площею 0, 140 га. Рішенням Брошнів-Осадської селищної ради №23 від 20 березня 2012 року, вказаному нежитловому приміщенню , що знаходиться по [ADDRESS] присвоєно поштову адресу - [ADDRESS]. Згідно висновку оцінювача про незалежну експертну оцінку вартості нежитлової будівлі за адресою по [ADDRESS], ринкова вартість даної будівлі становить 93 145 гривні. Однак через зміни у законодавстві щодо декларування готовності зазначеного об"єкту, вона не може отримати документ власності. За таких обставин вона не може у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Сторони у судове засідання не з"явилися, на правили суду заяви в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Представник позивачки позов підтримує, представник відповідача визнає, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України . Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У січні 2002 року позивачці, як підприємцю, дано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки площею 140 квадратних метрів під розміщення магазину по [ADDRESS]. На відведеній земельній ділянці позивачка встановила павільйон з металоконструкцій, придбавши необхідні для цього будівельні матеріали, що підтверджується копією договору на виконання робіт № 8 від 28 січня 2001 року (а. с. 29-31 ) та копією накладної № 8 від 10 квітня 2001 року (а. с. 32) У квітні 2003 року позивачці дано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки під розміщення магазину по [ADDRESS] та дозволено реконструкцію павільйону під магазин по продажу продтоварів з кафетерійним відділом за тією ж адресою, що підтверджується копією виписки з рішеня Брошнів-Осадської селищної ради від 8 квітня 2003 року (а. с. 8 - 10). У вересні 2006 року позивачці дано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування магазину та кіоску по [ADDRESS] та та зобов»язано заключити тимчасовий договір оренди на дану земельну ділянку, що підтверджується копією витягу з рішення №2-22/2006 від 8 вересня 2006 року (а.с.11) . Позивачка у встановленому законом порядку виготовила проектну документацію на відведення земельної ділянки та на реконструкцію павільйону під магазин з кафетерійним відділом у [ADDRESS], що підтверджується копією проекту відведення земельної ділянки (а. с. 36-45 ) копією проекту реконструкції павільйону під магазин з кафетерій ним відділом, виготовленого ПП «Корал» (а. с. 46-58). Вона провела відповідну реконструкцію павільйону під громадський будинок, площею 76,9 квадратних метри, що підтверджується копією технічного паспорта, виданого Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації (а. с. 5 - 7). Реконструкція павільйону під магазин з кафетерійним відділом здійснена позивачкою з дотриманням будівельних норм, правил і стандартів України, а також у відповідності до виготовленої проектної документації, що підтверджується довідкою № 13, виданою ПП «Корал» 05 травня 2013 року (а. с. 60 ). Зазначеному приміщенню присвоєно поштову адресу: [ADDRESS], що підтверджується копією рішення Брошнів-Осадської селищної ради №23 від 20 березня 2012 року (а.с.12). Земельна ділянка, що служить для обслуговування приміщення магазину, передана позивачці у оренду, що підтверджується копією договору оренди земельної ділянки від 15 березня 2007 року (а.с.13-16). Ринкова вартість нежитлової будівлі, яка знаходиться по [ADDRESS] становить 93 145 гривень, що підтверджується копією звіту про незалежну експертну оцінку вартості нежитлової будівлі (а.с.17-18). Аналізуючи надані позивачкою письмові докази в їх сукупності судом встановлено, що позивачка з дотриманням відповідних норм збудувала нежитлове приміщення магазину, однак право власності на нього у встановленому законом порядку не отримала. За змістом статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно набувається особою, що його створила. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки у позасудовому порядку свої майнові права позивачка захистити не може, то право власності на нежиле приміщення за нею необхідно визнати у судовому порядку.

Outcome: approved