Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

У січні 2010 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи його тим, що 13 вересня 2006 року між сторонами укладений кредитний договір із змінами та доповненнями, відповідно до якого позивач відкрив невідновлювальну відкличну кредитну лінію на споживчі потреби з лімітом 1 800 000 доларів США на строк з 13 вересня 2006 року до 12 травня 2008 року, а починаючи з 13 травня 2008 року до 13 вересня 2018 року невідновлювальну відкличну кредитну лінію з щомісячним графіком погашення згідно з п. 3.3.1, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,9 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань 13 вересня 2006 року між сторонами укладено договір іпотеки, предметом якого є домоволодіння та земельна ділянка. Позивач повністю виконав умови кредитного договору, а відповідач порушив умови договору, не здійснював обов'язкових платежів, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача в загальній сумі 2 262 643, 64 доларів США та 3 519 174 грн. 06 коп.. [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про визнання кредитного договору №214/П від 13.09.2006 р. та іпотечного договору від 13.09.2006 року недійсними з моменту укладення, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що спірні договори укладено без дотримання вимог чинного законодавства. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2012 року, позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто зі [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 214/П від 13 вересня 2006 року в сумі 2 262 643, 64 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день постановлення рішення суду становить - 18 084 179 грн. 29 коп., та 3 519 174 грн. 06 коп., з яких заборгованість за основною сумою кредиту - 1 108 800 доларів США, прострочена заборгованість по кредиту - 521 716, 48 доларів США, заборгованість зі сплати відсотків - 630 226, 68 доларів США, пеня за прострочення кредиту - 1 666 334 грн. 31 коп., пеня за прострочення сплати відсотків - 1 852 839 грн. 75 коп. Стягнуто із [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» штраф за порушення умов договору іпотеки від 13 вересня 2006 року, в розмірі 888 045 грн. Вирішено питання про стягнення судових витрат. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки відмовлено. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 липня 2013 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2012 року, та ухвала апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2012 року були скасовані в частині первісних позовних вимог ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк», та справа передана на новий розгляд в цій частині. В частині зустрічного позову рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2012 року, та ухвала апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2012 року залишено без змін. При новому розгляді справи ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк», уточнило позов та остаточно просило стягнути з відповідача на свою користь, заборгованість за кредитним договором №214/П від 13.09.2006 р. у загальній сумі 2 869 311,70 доларів США та 11 311 070, 95 гривень; стягнути з відповідача на користь АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за щомісячною комісією у розмірі 1 568 086,56 гривень; стягнути з відповідача на користь АБ «УКРГАЗБАНК» штраф у розмірі 888 045,00 грн. за порушення умов договору іпотеки від 13.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №13266, а також судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні просив суд слухати справу без фіксації судового процесу. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому порядку (згідно\~ст. 74 ЦПК України), поважних причин щодо своєї неявки суду не представив. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, про поважність причин неявки суду не повідомив. Згідно ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк») та [PERSON] 13 вересня 2006 року укладено кредитний договір №214/П із подальшими змінами та доповненнями. Відповідно до п. 1.1. договору (з урахуванням змін та доповнень) банк відкрив позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію на споживчі потреби з лімітом 1800000 доларів США на строк з 13.09.2006 р. до 12.05.2008 p., а починаючи з 13 травня 2008 р. до 13 вересня 2018 р. - невідновлювальну відкличну кредитну лінію з щомісячним графіком погашення, згідно п.3.3.1., із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,9 % річних. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, що підтверджується виписками. Відповідно до п. 3.3.1 договору позичальник зобов'язується сплачувати заборгованість за кредитом у терміни, згідно із додатком №3 до цього договору. Згідно до п.п. 3.1.4-3.1.7. договору проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом на суму фактичного залишку на позичковому рахунку. При розрахунку процентів враховується перший день користування кредитом і не враховується останній день користування кредитом. Проценти нараховуються, шляхом застосування методу "факт/факт", коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та у році (365 або 366 днів). Проценти нараховуються за користування кредитом позичальником за період від дня одержання окремих сум за кредитом до дня його погашення. Проценти нараховуються на залишок заборгованості за кредитом. Позичальником не виконані умови п. 3.3.1 зазначеного договору, тобто не здійснено повернення суми кредиту у відповідності до додатку №3 до цього договору, у зв'язку із чим у відповідача перед позивачем виникла істотна за розміром заборгованість. При цьому, п. 5.3 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1% річних від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такого прострочення до повного погашення заборгованості. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. При цьому, за п. 3.2.6 зазначеного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором в разі порушення строків сплати будь-яких платежів за цим довго ром, в тому числі сплати процентів, комісій та інших платежів, передбачених договором. Отже, відповідач неодноразово, систематично не виконував належним чином взяті на себе договірні зобов'язання, чим надав позивачу право вимагати дострокового погашення кредит та проведення повного розрахунку з банком за користування кредитними коштами. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №214/П від 13 вересня 2006 року станом на 2014 року у відповідача існує заборгованість у загальній сумі 2 869 311,70 доларів США та 11 311 070, 95 гривень, з яких: заборгованість по кредиту строкова ? 646 125,00 доларів СІНА; прострочена заборгованість по кредиту ? 984 391,48 доларів США; поточна заборгованість по процентам ? 22 671,24 доларів США; прострочена заборгованість по процентам ? 1 216 311,70 доларів США; пеня за несвоєчасну сплату кредиту 5 000 508,99 гривень; пеня за прострочення сплати процентів - 6310561,96 гривень. Крім того, відповідно до умов кредитного договору №214/П від 13.09.2006 року, укладеного між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON], а саме до п. 3.3.16., позичальник зобовязується сплачувати щомісяця 0,2% від залишкової суми кредиту (щомісячна комісію). Однак, умови кредитного договору [PERSON] не виконуються, у звязку з чим ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» має право вимагати стягнути прострочену щомісячну комісію у розмірі 1568 086,56 гривень. Відповідно до ст. 524 ЦК України валютою зобов'язання є національна валюта України. Згідно з правилом частини 3 статті 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. З огляду на зазначене, вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу, визначеної доларами США, є такою, що не суперечить нормам чинного законодавства, втім, суд має визначити гривневий еквівалент за курсом НБУ на дату постановлення рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки грошове зобов'язання виконано відповідачем не було, він порушив вимоги ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд вважає доведеною вимогу позивача про стягнення на його користь з відповідача суму заборгованості. Відповідно до п.п. 3.3.2.-3.3.5. договору іпотеки, іпотекодавець зобов'язався, зокрема: вживати за власний кошт всіх заходів, необхідних для збереження предмета іпотеки, включаючи своєчасне проведення поточного ремонту, відновлення незначних пошкоджень, раціональну експлуатацію та захист предмета іпотеки від незаконних посягань та вимог третіх осіб; не пізніше двох календарних днів з моменту виявлення втрати або пошкодження предмета іпотеки сповістити про це в письмовій формі іпотекодержателя, а також сповіщати іпотекодержателя про всі зміни, що відбулися, стосовно обставин, передбачених у п. 2.4. дійсного договору, та будь-яких інших обставин, що можуть негативно вплинути на права іпотекодержателя, не пізніше однієї доби з часу, коли ці зміни сталися; на період дії дійсного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за свій рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування (в т.ч. від негативного знищення, пошкодження або псування) та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування; не розпоряджатись, в тому числі не відчужувати в будь-який спосіб та не передавати предмет іпотеки в наступну іпотеку без письмової згоди іпотекодержателя. Втім, [PERSON] порушено зазначені умови договору, не надано банку будь-яких документів на підтвердження страхування предмету іпотеки в обсягах на умовах, передбачених договором іпотеки, а також рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2009 року по справі №2-9703/09, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2009 року по справі №2-11996/09, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2009 року по справі №2-10570/09 за [PERSON], [PERSON], [PERSON] було оформлено право власності на виділені окремо кожному об'єкти нерухомості та земельні ділянки, які є предметом іпотеки за договором іпотеки. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2011 року по справі №22ц-3516/11, рішенням Апеляційного суду Одеської області від 28 жовтня 2011 року по справі №22ц-3458/2011 та рішенням Апеляційного суду Одеської області від 12.10.2011 року по справі №22ц-3538/11 вищезазначені судові рішення Приморського районного суду м. Одеси скасовані з підстав порушення прав та законних інтересів АБ «Укргазбанк» як іпотекодержателя за договором іпотеки. Ці обставини свідчать про свідоме намагання іпотекодавця змінити правовий статус та правовий режим предмету іпотеки без повідомлення іпотекодержателя, що оцінюється судом як свідоме порушення умов договору іпотеки. Таким чином, цими діями відповідач порушив умови п.п. 3.3.2.-3.3.5. договору іпотеки, не повідомивши належним чином АБ «Укргазбанк» про наявні обставини. При цьому, відповідно до п. 4.2. договору іпотеки передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання п.п. 3.3.1-3.3.10 договору іпотеки іпотекодавець зобов'язався сплатити на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 5% від вартості заставленого майна. Відповідно до п. 2.3 договору іпотеки у редакції від 16.08.2007 року, сторони визначили, що вартість предмета іпотеки складає 17 760 900,0 грн. Таким чином, [PERSON] зобов'язаний сплатити на користь іпотекодержателя -ПАТ АБ «Укргазбанк» штраф у розмірі 888045,00 грн. (17760900,00 * 5% = 888045,00 грн.). Відповідно до ч.1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3\~ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у сумі 3219,0 гривень та 120,0 гривень сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі наведеного та

Outcome: approved