Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], звернувся з позовом до відповідача, зазначивши, що вона являється матір'ю вказаних дітей, однак ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не створює належні умови для їх фізичного та морального розвитку, не спілкується з дітьми в достатньому обсязі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, свідомо нехтує своїми обов'язками, зловживає спиртними напоями. Просив позбавити її батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дітей. В судовому засіданні представник позивача Волківський М.М. вимоги підтримав з вищезазначених підстав та просив їх задовольнити. Пояснив, що діти перебувають на обліку в службі понад три роки з того часу, як відповідач не забрала їх з дитячого садка. Діти були поміщені до реабілітаційного центру. Після того, як відповідач залишила дітей самих, їх за згодою матері відповідача було передано біологічному батькові однієї з дітей. В даний час старша дитина проживає з відповідачем. Відповідач позов не визнала та пояснила, що належно доглядала за своїми дітьми. Після того, які дітей передали колишньому співмешканцю, намагалась їх повернути, однак він їй відмовляв. Вона працювала, і в даний час намагається працевлаштуватись, щоб утримувати своїх дітей. На обліку у нарколога вона не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувалась. Свідок [PERSON] дала показання про те, що її онук з її дозволу забрав колишній співмешканець дочки, бо рік тому діти не прийшли до школи. Про це вона повідомила дочку і та намагалась повернути дітей. Дочка працює, допомагає утримувати дітей. Свідок [PERSON] показав, що проживав з відповідачем, має з нею спільну дитину. Коли до нього зателефонувала мати відповідача та повідомила, що діти не відвідують школу, то він з її дозволу забрав дітей до себе. Діти проживали в нього з вересня 2015 року: старша дитина до березня цього року, а молодша - до цього часу. У вихідні дні діти зустрічались з відповідачем. Вона не заперечувала, щоб діти проживали в нього. Свідок [PERSON] показала, що у вересні 2015 року мати відповідача запропонувати їм з чоловіком забрати дітей до себе. Відповідач хотіла повернути дітей, однак вони не дозволили їх забрати. В березні цього року старша дитина повернулась до відповідача, а молодша залишається в них. Прокурор зробив висновок про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, висновок прокурора та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що відповідач є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Старша дитина проживає з нею, а молодша проживає в родині колишнього співмешканця. Як встановлено в судовому засіданні, участь відповідача у вихованні неповнолітніх дітей є недостатньою, однак зв'язок з дітьми не втрачає, хоча спілкування носить періодичний характер. Доказів того, що відповідач має на дітей негативний вплив, не встановлено. Висновок та рішення опікунської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав взятий до уваги бути не може, оскільки позивачем не представлено достатніх доказів в обґрунтування його об'єктивності. Відповідно до ст.164.ч.1, п.2 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав"- позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Недостатнє спілкування з дітьми не є безумовною підставою для позбавлення особи батьківських прав та не є доказом злісного невиконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи те, що підстави для позбавлення батьківських прав відповідача не встановлені, позов в частині позбавлення батьківських прав є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Вимога про стягнення аліментів є похідною від першої вимоги, тому також задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed