Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] сільської ради , третя особа : [PERSON] державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві позивачка вказує, що 26.07.2010 року померла її тітка [PERSON], яка була зареєстрована та проживала в Сумському геріатричному пансіонаті, розташованому по вул. Ковпака, 20 в м. Суми. 22.07.2008 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла належну їй на підставі державного акта про право власності на землю земельну ділянку площею 1,900 га , розташовану на території [PERSON] сільської ради, Гадяцького району та успадковану нею земельну ділянку площею 1,900 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради [PERSON]. Позивачка повинна була в шестимісячний термін подати заяву до нотаріальної контори, але пропустила вказаний строк, в звязку з віддаленістю між місцем свого фактичного проживання та місцем відкриття спадщини, оскільки з січня 2010 року по лютий 2011 року мешкала у с. М. Бобрик Лебединського району Сумської області, де доглядала за хворою матірю та братом і у неї не було можливості приїхати до м. Суми, щоб самостійно подати заяву про прийняття спадщини. Окрім того, вона лише у лютому 2017 року дізналась про існування заповіту від уповноважених органів [PERSON] сільської ради. Тому [PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просила суд визнати пропуск нею строку для прийняття спадщини з поважної причини та визначити їй додатковий строк терміном у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, в якій просила суд задовольнити її позовні вимоги, справу розглянути без її участі, але за участю її представника - адвоката [PERSON]. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] позовні вимоги позивачки підтримала з підстав викладених у позовній заяві, суду зазначила, що [PERSON] було відомо, що [PERSON] померла 26.07.2010 року і вона здійснювала її поховання, тому просила суд задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради до суду не з"явився, надали заяву , в якій вказують, що позовні вимоги [PERSON] визнають, проти їх задоволення не заперечують і просять справу розглянути без участі їх представника. Представник третьої особи: Другої [PERSON] державної нотаріальної контори до суду не з"явився, надали письмову заяву, в якій просять справу розглянути без участі їх представника. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що на день своєї смерті 26.07.2010 року [PERSON] проживала та була зареєстрована в Сумському геріатричному пансіонаті для ветеранів війни та праці за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 20, Полтавської області, що підтверджується довідкою Сумського геріатричного пансіонату № 03-02/166 від 23.02.2016 року. [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 1,900 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №624775 виданого [PERSON] сільською радою Гадяцького району 21.05.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 198. Окрім того, [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] земельну ділянку площею 1,900 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 624776, виданого [PERSON] сільською радою Гадяцького району 21.05.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 193, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого 24.12.2003 року державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 3324. 22.07.2008 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого, на випадок своєї смерті, належну їй на підставі державного акта про право власності на землю земельну ділянку площею 1,900 га , розташовану на території [PERSON] сільської ради, Гадяцького району та успадковану нею земельну ділянку площею 1,900 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради заповіла [PERSON]. Вказаний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2811. 26.07.2010 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 157125, виданого 26.07.2010 року відділом РАЦС Сумського міського управління юстиції. Згідно повідомлення Другої [PERSON] державної нотаріальної контори № 845/01-16 від 27.06.2017 року та інформаційної довідки зі спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48222805 від 27.06.2017 року спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходили. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України , для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину,поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Окрім того, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначена процедура подання заяви про прийняття спадщини . Пунктом 2.1 глави 10 вказаного Порядку визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (аботакої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини. Відповідно до пунктів 3.3 і 3.23 Порядку, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Судом також встановлено, що матірю позивачки [PERSON] була [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЦ № 681105, виданого М-Бобрицькою сільською радою Лебединського району Сумської області. Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] вказувала, що не подала заяву про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний термін, тобто з 26.07.2010 року по 26.01.2011 року, в звязку з віддаленістю між місцем свого фактичного проживання та місцем відкриття спадщини, оскільки з січня 2010 року по лютий 2011 року мешкала у с. М. Бобрик Лебединського району Сумської області, де здійснювала догляд за хворою матірю [PERSON] та братом [PERSON], який через психічне захворювання потребував піклування, і у неї не було можливості приїхати до м. Суми, щоб самостійно подати заяву про прийняття спадщини. Окрім того, про існування заповіту вона дізналась лише у лютому 2017 року від уповноважених органів [PERSON] сільської ради. Але визнати дані обставини поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини суд вважає неможливим, оскільки поважними є причини повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини і для прийняття спадщини позивачці достатньо було направити заяву нотаріусу по пошті. Окрім того, [PERSON] не було надано суду будь-яких доказів про те, що вона зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] і їй нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини з підстав пропуску нею строку для прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed