Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Путивльська районна державна адміністрація Сумської області, як орган опіки та піклування, звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] свідомо нехтує батьківськими обов'язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не займається підготовкою їх до самостійного життя, зокрема, не забезпечує дітям належного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. У зв'язку з цим просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та стягнути з неї аліменти на їх утримання в розмірі ? від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивача, як органу опіки і піклування, позов підтримала повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач проти позову заперечувала, обґрунтовуючи свою позицію тим, що зі співмешканцем, котрий вживав алкогольні напої та бив дітей та її вона більше не проживає, вона відвідує дітей у Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації, приїздить до них з мамою та сестрою, привозить речі, канцтовари, продала старий будинок та придбала інший, з кращими умовами для проживання в ньому дітей, купила дітям іграшки та просила не позбавляти її батьківських прав, оскільки буде намагатися виправитись. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно фотокопій Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 27.08.2007, серії [NUMBER] від 24.09.2009, серії [NUMBER] від 24.03.2011, серії [NUMBER], виданих виконкомом Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області, [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7-10). Відомості про батька дітей в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про народження зазначені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, що підтверджується копіями Витягів (а.с.11-14). Згідно довідок - характеристик Линівської сільської ради [PERSON] негативно характеризується та співмешкає разом з дітьми з громадянином [PERSON], який зловживає спиртними напоями та неодноразово бив та кривдив її дітей (а.с. 15-17). Як вбачається з Листів Линівської сільської ради та копій документів з Путивльського ВП, співмешканець [PERSON] - [PERSON] неодноразово застосовував фізичні покарання по відношенню до малолітніх дітей та їх матері. Службою у справах дітей та сільською радою неодноразово ініціювалось питання щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності (а.с.31-36,40,41,43, 51,54,55). З 18.03.2016 сім'я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом Путивльського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах, але в зв'язку з тим, що остання належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання соціальний супровід було припинено, що підтверджується Листами Путивльського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (а.с. 46-49). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] навчались в Линівському НВК: загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад, [PERSON] відвідувала дошкільну групу при Линівському НВК та згідно наданими характеристиками класних керівників та вихователів мати дітей повинна більше приділяти уваги як в навчанні, так і в вихованні дітей, з дітьми необхідно додатково займатись та контролювати виконання ними домашніх завдань (а.с. 24-26). Згідно Висновків про стан здоров'я, психічний та розумовий розвиток дитини, виданих комунальною установою «Сумська міська дитяча клінічна лікарня [PERSON] та Висновку виданогоСумським обласним спеціалізованим будинком дитини, стан здоровя дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - незадовільний, що свідчить про те, що мати [PERSON] не здійснює належного догляду та лікування своїх дітей (а.с.62-65). Крім того, неодноразово перевірялись і житлово-побутові умови сім'ї [PERSON] та було встановлено їх незадовільний стан (а.с.96-106). Стан виконання батьківських обов'язків [PERSON] розглядався на засіданнях опікунської ради Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області, на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини Путивльської РДА (а.с. 107-119). Згідно наявних в матеріалах справи листів-попереджень, [PERSON] неодноразово попереджалась про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків (а.с.72-86). З 17.082016 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були влаштовані у Сумський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області, а [PERSON] у Сумський обласний спеціалізований будинок дитини та перебувають там по теперішній час (а.с. 120-128). Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] - Линівський сільський голова, [PERSON] - директор Линівської НВК та [PERSON] - завідуючий Линівським ФАП, суду показали, що [PERSON] проживала разом з співмешканцем [PERSON], разом зловживали спиртними напоями, останній бив дітей та її, з кожним роком умови їх проживання погіршувались, мати не приводила дітей на прийом до лікаря. Свідок [PERSON] - директор Путивльського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді повідомила, що сім'я [PERSON] знаходилась у них на обліку з 2013 року у зв'язку з неналежним виконанням батьківських обов'язків та насильством в сім'ї, але результатів соціальний супровід не надав. [PERSON] - мати відповідачки, суду повідомила, що дійсно її донька тривалий час проживала з [PERSON], який бив її та дітей, але на теперішній час вона його вигнала, продала старий будинок та придбала новий, у якому зробила ремонт, перестала вживати спиртні напої, зробила належні висновки та дуже хоче забрати своїх дітей з дитячих устнов, де вони в теперішній час перебувають. Згідно висновку № 01-21/3322 від 12.12.2016, Путивльська районна державна адміністрація Сумської області, як орган опіки та піклування, захищаючи інтереси дітей, вважає, що наявні підстави для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню до її неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.131,132). Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи положення ст. 3 ч. І Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В абз. 2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» розглядаючи справи даної категорії слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист їх інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які виникають із факту спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, зазначені позивачем фактори як підстава для позбавлення відповідача батьківських прав, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками. Судом не встановлено, а позивачем не доведено в судовому засіданні фактів винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками. В той же час, судом встановлено, що [PERSON], згідно довідки Путивльської ЦРЛ від 11.08.2016 на обліку у лікаря психіатра-нарколога не перебуває, (а.с.59), отримує допомогу по вагітності та пологам та має за 2016 рік дохід в сумі 11 164 грн. 58 коп. згідно довідки про доходи (а.с. 23). Крім того, [PERSON] більше не проживає з співмешканцем, продала старий будинок та придбала інший, спільно з матір'ю займається веденням підсобного господарства. Згідно Листа Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області від 06.01.2017 № 04/17, зі слів старшого сина [PERSON] під час відвідування мати сказала, що вже в суботу 07.01.2017 їх забере, вони будуть жити разом у бабусі, де немає співмешканця, почувши це діти зраділи,виявили бажання повернутись до матері та впевнені, що вже в суботу будуть вдома, у зв'язку з цим діти потребують подальшого перебування в умовах спокійної, позитивно-стабільної сімейної атмосфери, належного та дбайливого ставлення з боку батьків (а.с.141). Враховуючи встановлені судом обставини по справі та вищезазначені вимоги закону, а також те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, суд вважає, що у задоволенні позову Путивльської районної державної адміністрації Сумської області про позбавлення батьківських прав, слід відмовити. Разом з тим, суд приймає до уваги роз'яснення, дані у п.18 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", згідно яких суд, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Враховуючи вищезазначене, а також те, що відповідач неналежно виконувала свої батьківські обов'язки, суд вважає за необхідне попередити її про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, а також роз'яснити, у разі продовження ухиляння від виконання батьківського обов'язку щодо виховання дитини вона може бути позбавлена батьківських прав.

Outcome: dismissed