Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

26.12.2016 року, [PERSON], діючи в інтересах [PERSON], звернулась в суд з позовом до ФОП [PERSON] та просить захистити авторські права [PERSON] шляхом стягнення з ФОП [PERSON] грошової компенсації в розмірі 80 000 гривень. Свою вимогу мотивує тим, що В жовтні 2016 року представникам [PERSON] стало відомо, що в магазині "[INFO]", який розташований за адресою: [ADDRESS] господарську діяльність в якому провадить Фізична особа-підприємець [PERSON] (ІПН [NUMBER]) здійснюється публічний показ та розповсюдження контрафактної продукції, а саме картин, виконаних шляхом друку, на яких зображені твори образотворчого мистецтва художниці [PERSON] без її дозволу як автора. Таким чином, позивач стверджує, що ФОП [PERSON] були без дозволу автора використано в своїй господарській діяльності наступні твори художниці [PERSON]: Картину "[INFO]...", Картину "[INFO] Картину "[INFO] 11 жовтня 2016 року на адресу ФОП [PERSON] [PERSON] було направлено вимогу, в якій викладено прохання припинити порушення авторського права [PERSON], однак відповіді від порушника не надійшло, неправомірну діяльність не припинено. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача , виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.52 ч.2 п. "г" Закону України «Про авторське право і суміжні права», яка передбачає, що у випадку порушення авторського права, суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу, з урахуванням вимог ст.ст.1,15 ч.1 п. "а", "б", 50п.»б» Закону України «Про авторське право і суміжні права», які, відповідно, передбачають, що контрафактний примірник твору - примірник твору, опублікований і (або) розповсюджений з порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Розповсюдження об'єктів авторського права і (або) суміжних прав - будь - яка дія, за допомогою якої об'єкти авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо чи опосередковано пропонуються публіці, в тому числі доведення цих об'єктів до відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до цих об'єктів з будь - якого місця і в будь - який час за власним вибором. До майнових прав автора належать виключне право на використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Порушення авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту є піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення і розповсюдження контрафактних примірників творів. Так, як вбачається зі Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 20.05.2014р. (а.с. 13) та Рішення Державної служби інтелектуальної власності України про реєстрацію авторського права на твір (а.с. 14), автором «[INFO] за 2007 рік» є [PERSON] Згідно зі Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 20.05.2014р. (а.с.15) та Рішення Державної служби інтелектуальної власності України про реєстрацію авторського права на твір (а.с.16), автором «[INFO] за 2008 рік» є [PERSON] Як вбачається зі Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 20.05.2014р. (а.с.17) та Рішення Державної служби інтелектуальної власності України про реєстрацію авторського права на твір (а.с.18), автором «[INFO] за 2011 рік» є [PERSON] Як вбачається з творів образотворчого мистецтва: -Картина "[INFO]..."; - Картина "[INFO] вони входить до «[INFO] за 2007 рік», «[INFO] за 2008 рік», «[INFO] за 2011 рік», а тому позивачка має виключне право на дозвіл або заборону використання своїх творів іншими особами. Як вбачається з зображень картин, які ФОП [PERSON] були без дозволу автора використано в своїй господарській діяльності в магазині "[INFO]", який розташований за адресою: [ADDRESS] в них втілені твори образотворчого мистецтва з «[INFO] за 2007 рік», «[INFO] за 2008 рік», «[INFO] за 2011 рік», під назвами: -Картина "[INFO]..."; - Картина "[INFO] на які вона має авторські права. Згідно з товарними чеками 68 від 06.10.2016 року та від 11.10.2016 року відповідачкою здійснено розповсюдження вищевказаних творів образотворчого мистецтва (а.с.20-21). Дійсність Свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 20.05.2014р., [NUMBER] від 20.05.2014р., [NUMBER] від 20.05.2014р. та Рішень Державної служби інтелектуальної власності України про реєстрацію авторського права на твори не викликає сумніву, оскільки згідно оригіналу відповіді Державної служби інтелектуальної власності України № 1-15/3724 від 11.05.2017 року видані свідоцтва є чинними, твори включено до відповідних збірок. Крім того, до зазначеної відповіді долучено оптичний диск з зображеннями оригіналів творів картин, незаконне використання зображень яких ФОП [PERSON] є предметом розгляду в даній справі. Окрім викладеного, в судовому засіданні досліджені докази, надані на підтвердження порушення авторських прав художниці саме ФОП [PERSON] Так, представником художниці [PERSON] 06 жовтня 2016 року було здійснено відеофіксацію публічного показу 9 (дев'яти) примірників контрафактного товару (картин, виконаних шляхом друку, на яких зображені зазначені вище твори (Картина "[INFO]..."; [INFO] в магазині "[INFO]", який розташований за адресою: [ADDRESS] господарську діяльність в якому провадить Фізична особа-підприємець [PERSON] (ІПН [NUMBER]). Також, представником художниці [PERSON] того ж дня було зафіксовано шляхом відеофіксації реалізацію 1 (одного) примірника контрафактного товару - далі Товар-1, а саме: картину, виконану шляхом друку на полотні, на якій зображено Картину "[INFO]...", що підтверджується копією Товарного чеку від 06 жовтня 2016 року - ціна картини 130 (сто тридцять) гривень та свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця [PERSON] серії [NUMBER]. Крім того, 11 жовтня 2016 року представником художниці [PERSON] повторно здійснено відеофіксацію публічного показу примірників контрафактного товару - картин, виконаних шляхом друку, на яких зображені твори художниці [PERSON] в магазині "[INFO]", який розташований за адресою: [ADDRESS] господарську діяльність в якому провадить Фізична особа-підприємець [PERSON] (ІПН [NUMBER]) та зафіксовано шляхом відеофіксації реалізацію 1 (одного) примірника контрафактного товару - далі Товар-2, а саме: картину, виконану шляхом друку на полотні, на якій зображено Картину "[INFO] що підтверджується копією Товарного чеку від 11 жовтня 2016 року - ціна картини 130 (сто тридцять) гривень та свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця [PERSON] серії [NUMBER]. Судом приймається в якості доказу відеозаписи з фіксацією правопорушення, оскільки, згідно ст.34 Конституції України "Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір." та згідно ст. 50 Конституції України "Кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Кожному гарантується право вільного доступу до інформації про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її поширення. Така інформація ніким не може бути засекречена." крім того, у відповідності до ст. 308 ч.3 ЦК України "Фотографія може бути розповсюджена без дозволу фізичної особи, яка зображена на ній, якщо це викликано необхідністю захисту її інтересів або інтересів інших осіб." Також в ст. 57 ч.1,2 ЦПК України закріплено, що " Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів." Частиною 2 ст. 65 ЦПК України встановлено, що "Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи." Таким чином, відеофіксація правопорушення є належним доказом його здійснення, представлена та була ретельно досліджена в судовому засіданні наряду з іншими доказами у справі. Крім того, не викликає сумніву ідентичність зображення примірників творів - картин художниці [PERSON], які надані Державною службою інтелектуальної власності тим дев'яти примірникам, які використовувались ФОП [PERSON] в своїй господарській діяльності, оскільки візуально відображені образи на контрафактних примірниках картин однозначно асоціюють такі образи з Творами художниці [PERSON] Такі дії ФОП [PERSON] є порушенням норм ЗУ "Про авторське право та суміжні права", а саме: 1) пункту а) частини 1 статті 50, яким передбачено, що Порушенням авторського права, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права, визначені статтями 15 тощо цього Закону. Так, статтею 15 ЗУ "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що до майнових прав автора належать: виключне право на використання твору і виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами, що дає автору право дозволяти або забороняти: відтворення творів, публічне виконання і публічне сповіщення творів, публічну демонстрацію і публічний показ. Згідно ст. 1 ЗУ "Про авторське право і суміжні права", публічний показ - будь-яка демонстрація оригіналу або примірника твору, виконання, фонограми, відеограми, передачі організації мовлення за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо або на екрані за допомогою плівки, слайда, телевізійного кадру тощо (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) або за допомогою інших пристроїв чи процесів у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї чи близьких знайомих цієї сім'ї особи, яка здійснює показ, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час (публічний показ аудіовізуального твору чи відеограми означає також демонстрацію окремих кадрів аудіовізуального твору чи відеограми без дотримання їх послідовності). 2) пункту б) частини 1 статті 50, яким передбачено, що Порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення. Згідно ст. 1 ЗУ "Про авторське право і суміжні права", контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, відтворений, розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Згідно п. 43 Постанови Пленуму ВС України "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав", Під контрафактними примірниками твору, розуміються примірники об'єктів авторського права і (або) суміжних прав, які виготовлені, відтворені, розповсюджені з порушенням авторського права (особистих немайнових і (або) майнових). Відповідно до статті 1 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір. Нормами частини 2 статті 11 цього ж Закону встановлено, що авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). (частина 1 статті 11 ЗУ «Про авторське право і суміжні права»). Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про право відповідача розповсюджувати твори образотворчого мистецтва, авторське право яких належить позивачці, з її дозволу. Розрахунки, які свідчать про правильність нарахування коштів, які підлягають до стягнення з відповідачки, сумнівів не викликає, а тому суд вважає, їх правильними. Так, Позивач має право, згідно п. г) ч. 1 ст. 52 ЗУ "Про авторське право і суміжні права", подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій. Згідно п. 42 Постанови Пленуму ВС України "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав", при вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Суд в свою чергу згідно п. г) ч. 2 ст. 52 ЗУ "Про авторське право і суміжні права", має право постановити рішення про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. Розмір компенсації, яку Позивачка просить стягнути з ФОП [PERSON] є обґрунтованою та визначена в межах, передбачених Законом. З урахуванням зробленого висновку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки також судові витрати, у вигляді сплаченого судового збору за звернення до суду в сумі 800,00 грн., що становить 1% ціни позову. Такого висновку суд дійшов на підставі вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з урахуванням вимог ст. 4 ч. 2 п. 1 п.п. 1 Закону України «Про судовий збір», яка передбачає, що за звернення до суду з позовною заявою майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3-х розмірів мінімальної заробітної плати. Як вбачається з квитанції № 67 від 22.12.2016 року, за звернення до суду сплачено судовий збір в сумі 800,00 грн. (а.с.2) На підставі викладеного та

Outcome: approved