Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказав, що відповідно до кредитного договору б/н від 06.04.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3010.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до договору № б/н від 27.11.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3100.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Спадкоємцями, які постійно проживали з спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Позивачем 24.06.2017 року була направлена претензія кредитора до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори. 28.07.2017 року позивачем отримано відповідь Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, про те, що спадкоємці [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобов`язання позичальника. 28.10.2017 року, до спадкоємців [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було направлено лист претензію. Станом на день смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 06.04.2006 року становить 7711,98 грн., яка складається з наступного: 2615,86 грн. - заборгованість за кредитом, 5096,12 грн. - заборгованість за відсотками. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 27.11.2008 року становить 2100 грн. Відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву зазначивши, що вимоги позивача є незаконними. Банку стало відомо, що [PERSON] померла [INFO] . 28.10.2017 року, як вказано в позовній заяві, банк надіслав їй та іншим відповідачам, як спадкоємцям [PERSON] вимоги про сплату суми боргу у зв`язку з прийняттям спадщини після її смерті. Банк звернувся до суду з позовом в лютому 2018 року. Банк нічим не підтвердив причину пропуску шестимісячного строку, передбаченого ст.. 1281 ЦК України, з дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини після смерті [PERSON] [INFO]. Оскільки банк не пред`явив вимоги до неї, як спадкоємця, який прийняв спадщину у строки, встановлені ч.ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України, він позбавляється права вимоги. Представник АТ КБ «ПриватБанк» подав відповідь на відзив вказавши, що 11.05.2017 року спадкоємці повідомили АТ КБ «ПриватБанк» про смерть позичальника, а 24.06.2017 року направлено претензію кредитора до нотаріальної контори, то встановлений ст. 1281 ЦК України строк позивачем не пропущено. На відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор спадщини, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Представник позивача за довіреністю в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника банку, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] та її представник просили в задоволенні позову відмовити. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 06.04.2006 року відповідач [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 9) і отримала кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Судом встановлено, що 27.11.2008 року між ПАК БТ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким позичальник отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Підписом у заяві [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає укладений між ним та Банком даний кредитний договір. (а.с. 11-16). Із цієї заяви виходить, що позичальник погодився з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 21). З наданого позивачем розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на день смерті [PERSON] її заборгованість перед банком складала 8143, 11 грн. 24.06.2017 року (згідно квитанції Укрпошти (а.с. 22) ПАТ КБ «Приватбанк» подана до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори претензія кредитора № SAMDN37000006632440 та № SAMDN14000024804250 від 19.06.2017року, в якій банк просив включити свої кредиторські вимоги в розмірі 9811,98 грн. в спадкову масу, а також повідомити спадкоємців померлої [PERSON] про наявність у спадкодавця заборгованості, а також повідомити про осіб, які звернулися із заявами про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття (а.с. 24). Відповідно до повідомлення державного нотаріуса від 30.06.2017 року, претензія кредитора від 19.06.2017 року за № SAMDN37000006632440 до спадкоємців [PERSON] , яка померла [INFO] , ними отримана та залишена без розгляду, оскільки ними порушено вимоги ст. 1281 ЦК України (а.с. 25). 28.10.2017 року (згідно квитанції Укрпошти (а.с. 27-30) банк звернувся із листом-претензією від 21.10.2017 року до усіх трьох відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в якій просив погасити наявну на час смерті спадкодавця заборгованість в сумі 9811,98 грн. (а.с. 26). В матеріалах справи наявний реєстр відправлення на підтвердження направлення претензії (а.с.27-30). Доказів вручення відповідачам вказаного листа-претензії позивачем не представлено. Копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.01.2018 року підтверджує, що 24.01.2018 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 46). Виписка №02-02/727 з будинкової книжки про реєстрацію та склад сім`ї підтверджує, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] з 09.06.2006 року, [PERSON] з 08.12.2010 року (а.с. 148). Довідка № 185/02-14 від 23.01.2019 року державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори підтверджує, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 427/2013. Спадкоємцем майна померлої був її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] . Дочки [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини за законом, згідно заяв поданих до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори (а.с. 150). Довідка № 148/02-14 від 18.01.2019 року державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори підтверджує, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведено спадкову справу № 435/2015. Спадкоємцем майна померлого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 149). Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. При цьому згідно зі ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Частиною 2, 3, 4 ст. 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Хоча і зазначена норма не встановлює певного порядку пред`явлення таких вимог, але має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов`язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг. При цьому вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця. Такого ж висновку дійшов Верховний суд у постанові від 11 липня 2018 по справ №495/1933/15-ц. Відповідно до п.2.1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. За змістом пункту 2.2 глави 10 Порядку при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Згідно пункту 2.4 глави 10 Порядку у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що пред`явлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо спадкоємцям, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України, але така вимога з метою інформування спадкоємців має надійти у матеріали спадкової справи, відкритої після смерті спадкодавця або бути відкритою за претензією кредитора, якщо така претензія надійшла першою. Встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18. Закон пов`язує настання строку пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців з моментом обізнаності про відкриття спадщини, а не з обізнаністю про прийняття чи неприйняття спадкоємцями спадщини. Строки пред`явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не можуть бути зупиненими, чи перерваними, чи поновленими. Як встановлено з матеріалів справи, претензія кредитора від 19.06.2017 року за № SAMDN37000006632440 до спадкоємців [PERSON] , яка померла [INFO] , ними отримана та залишена без розгляду, оскільки ними порушено вимоги ст. 1281 ЦК України, тобто банк пропустив встановлені законом строки пред`явлення вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282,288-289 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed