Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

У поданій заяві представник позивача просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 29 серпня 2007 року в сумі 13876,02 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 29 серпня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 13700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на день смерті позичальника [INFO] становить 13876,02 грн. Відповідачі як спадкоємці позичальника претензію банку не виконали та заборгованість не погасили, а тому на підставі ст.1282 ЦПК України борг підлягає стягненню у судовому порядку. Відзив на позов відповідачі не подавали. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач [PERSON] позов не визнає так як спадкового майна не отримувала, просять розглянути справу без їх участі. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що 29 серпня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] на підставі заяви укладено договір б/н, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 13700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму заборгованості строком на 12 місяців, який автоматично лонгується на той же термін, якщо жодна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору (п.9.12 Умов). Банк виконав свої зобов`язання, відкривши [PERSON] рахунок та надавши кредитні кошти в межах обумовлених сум. У відповідності до п.6.5 погоджених сторонами Умов та правил надання банківських послуг - клієнт зобов`язувався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування та сплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позичальник [PERSON] передбачені кредитним договором обов`язкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачував, чим порушив умови договору. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 жовтня 2014 року Урвенською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємцями [PERSON] у розумінні ч.3 ст.1268 ЦК України є [PERSON] та [PERSON] , які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується повідомленням Урвенської сільської ради Здолбунівського району про їх реєстрацію місця проживання, однак заяв про прийняття спадщини чи про відмову від неї згідно матеріалів спадкової справи №19/2016, заведеної за претензією кредитора від 28 січня 2016 року, нотаріусу не подавали. Частиною 1 ст.1231 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди (яка в даному випадку для банку виникла внаслідок неповернення відповідачем боргу за кредитним договором) згідно зі ст.1219 ЦК України не є таким, що нерозривно пов`язаний з особою спадкодавця, а тому відповідно до вимог чинного ЦК України з його смертю цей обов`язок не припинився і спадкується його спадкоємцями, тобто є таким, що входить до складу спадщини. Відповідно до положень ст.1282 ЦК України, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі(ч.2 ст.1282 ЦК України). З роз`яснень, які містяться в п.32 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з огляду на положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Згідно рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 вересня 2017 року, що набрало законної сили, за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] та земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] Докази про одержання спадкового майна відповідачем [PERSON] позивачем не надано, а остання такі обставини заперечує. З представленого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 06 жовтня 2014 рокузаборгованість позичальника за договором №б/н від 29 серпня 2007 року складається з: тіла кредиту - 13620,30 грн. та заборгованості по відсотках за користування кредитом - 255,72 грн., а всього на загальну суму 13876,02 грн., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , але у межах вартості майна, одержаного у спадщину. З огляду на викладене, позовні вимоги позивача є доведеними та підлягають частковому задоволенню. При постановлені рішення відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 1762 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved