Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] за участю Органу опіки та піклування Корецької районної державної адміністраці про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною. В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що за час перебування у шлюбі з відповідачкою [PERSON] в них народився син, [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Відповідачка створює перешкоди у спілкуванні з дитиною, чим порушує його права як батька дитини. Просить суд зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вільному спілкуванні з сином. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав наведених в самому позові. Предстанвик позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, зазначивши, що відповідач всілякими способами перешкоджає [PERSON] у спілкуванні з дитиною, хоча жодних обставин, які б давали підстави вважати, що спілкування позивача з дитиною спричинить їй шкоду - не існує. Позивач хоче приймати участь у вихованні сина та спілкуватися з ним. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала відзив в якому щодо заявлених позовних вимог заперечує, що жодним чином не перешкоджає позивачу у спілкуванні з сином та дозволяє систематичні побачення. Відповідно до розпорядження голови Корецької райдержадміністрації №182 від 12.06.2018 року визначений спосіб участі позивача у вихованні сина, шляхом встановлення їх побачень, з яким відповідачка погодилася і виконує. Однак, з невідомих причин такий графік відвідування сина перестав влаштовувати позивача. Стверджує, що позивачем не надано доказів та обґрунтування своїм вимогам щодо того, які саме дії або бездіяльність відповідача він визнає перешкодою в спілкуванні. Представник органу опіки та піклування Корецької районної державної адміністрації в судовому засіданні вказав, що наразі наявних перешкод в спілкуванні з дитиною позивача відповідач не чинить. Стверджує, що згідно підготовленого та поданого до суду висновку Корецької районної державної адміністрації як органу опіки та піклування встановлено, що [PERSON] не чинить перешкод [PERSON] у спілкуванні з дитиною. Заслухавши позивача та його представника, представника органу опіки та піклування, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. [PERSON] та [PERSON] 09.09.2013 року уклали шлюб, що зареєстрований Новокорецькою сільською радою Корецького району, Рівненської області, актовий запис №10. Свідоцтвом про народження виданим Новокорецькою сільською радою від 01.07.2014 року, актовий запис №7 підтверджено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 01.09.2015 року у справі № 563/794/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після народження дитини остання залишилася проживати з матір'ю, що не заперечувалось сторонами. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. На вимогу позивача [PERSON], розпорядженням голови Корецької РДА №182 від 12.06.2018 року визначено спосіб участі позивача [PERSON] у вихованні сина [PERSON] та встановлено дні його зустрічей і особистого спілкування з дитиною - 14 днів протягом місяця за попередньою домовленістю з матір'ю дитини. Також відповідно до даного розпорядження зобов'язано матір не чинити перешкод батькові у вихованні сина [PERSON] В тексті розпорядження визначено, що немає підстав для перешкод у спілкуванні батька з малолітньою дитиною. Відповідно до ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів. Звертаючись до суду з позовними вимогами про усунення перешкод у вільному спілкуванні та вихованні дитини, позивачем та його представником не надано суду жодного переконливого доказу, який би підтвердив ті перешкоди, які створює відповідачка для його спілкування з сином. Сама відповідачка в поданому відзиві ствердила, що не забороняє позивачу спілкуватись з сином, розпорядження голови Корецької РДА №182 від 12.06.2018 року вона не порушує. Суд знаходить необгрунтованим твердження позивача та його представника про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання розпорядження голови Корецької РДА №182 від 12.06.2018 року та чинить перешкоди йому у зустрічах з дитиною, так як в ході судового розгляду позивачем не доведені фактичні обставини щодо ухилення [PERSON] від виконання вищевказаного розпорядження та створення перешкод у зустрічах позивача з дитиною, на які він посилається як на підставу своїх вимог . З пояснень представника органу опіки і піклування слідує, що йому невідомі будь-які дані щодо конкретних фактів вчинення відповідачем перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною. Питання щодо участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею вирішене органом опіки та піклування. В судовому засіданні досліджено висновок Корецької районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування №01-27/4182/18 від 06.11.2018 року з змісту якого встановлено, що [PERSON] не чинить перешкод [PERSON] у спілкуванні з дитиною. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні у зв'язку із недоведеністю порушення відповідачем прав позивача, як батька, щодо виховання дитини та права на спілкування з нею. Пунктом 2 частини 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. Враховуючи вищенаведене, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed