Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Роздільнянської міської ради Одеської області, в якій просила: -встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] була рідною сестрою, [PERSON] , [INFO] , ( [NUMBER] ); -визнати за [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] право власності по праву спадкування за законом на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані по [ADDRESS] , який складається з: «А» - житлового будинку, «а» -веранди, «а1» - прибудови, «а2» - тамбура, загальною площею 66,70кв.м., в тому числі житловою 29,50кв.м., та господарчих споруд: «Б» - погріб, «Д» - сарай, що належали [PERSON] , померлій [INFO] . В позові зазначила, що [INFO] померла її рідна сестра - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок та господарчі споруди по [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок та господарчі споруди розташовані на земельній ділянці площею 0,0813 га, кадастровий номер 5123910100:02:013:0089. За життя [PERSON] [INFO] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: спадкоємцем належної їй, земельної ділянки [ADDRESS] площею 0,0813 гектара, кадастровий номер 5123910100:02:013:0089, призначила [PERSON] [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала зазначену земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] від 12.02.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 79 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 199971949 від 12.02.2020 року. На належний [PERSON] житловий будинок та господарчі споруди, вона заповіту не складала, тому має місце спадкування за законом. Позивач у встановленому порядку звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, оформленого відповідно до вимог законодавства України та пропоновано звернутися до суду щодо вирішення питання стосовно спадкування на зазначене майно. Тому позивач просила її вимоги задовольнити. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 10 червня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання, так як справа розглядається в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Теренчук Є.М., який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 26.05.2020 року, не з`явилися, надавши заяву про підтримання позовних вимог та з проханням справу розглянути у їх відсутність ( а.с.195 ). Відповідач: Роздільнянська міська рада Одеської області про час та місце слухання по справі були сповіщені належним чином, надали суду відзив ( а.с.186-193), в якому позовні вимоги [PERSON] визнали та просили слухати справу у відсутність їх представника. ( а.с. 194) Відповідач: [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутність. ( а.с.183) Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідачі визнають позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши спадкову справу, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у віці 97 років померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.05.2019 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №295. (а.с.15). При житті [PERSON] на праві власності належав житловий будинок та господарчі споруди, які розташовані по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого нотаріусом Роздільнянської державної контори від 15.01.1976 року та зареєстровано за реєстром № 111 та свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Роздільнянської державної контори від 15.01.1976 року та зареєстровано за реєстром № 112. Дані свідоцтва були зареєстровані у Роздільнянському БТІ, 21.01.1976 року у книзі 12-208. ( а.с. 99,100) Наявність будинку підтверджується технічним паспортом на житловий будинок від 25.05.2020 року, згідно якого, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований житловий будинок та господарчі споруди, який складається з: «А» - житлового будинку, «а» -веранди, «а1» - прибудови, «а2» - тамбура, загальною площею 66,70кв.м., в тому числі житловою 29,50кв.м., та господарчих споруд: «Б» - погріб, «Д» - сарай.( а.с.40-42). Згідно Звіту про проведення технічного обстеження житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] від 25.05.2020 року, технічний стан житлового будинку та господарських будівель оцінюється як задовільний, придатний для експлуатації по цільовому призначенню, самочинного будівництва не встановлено. ( а.с. 43-65). Згідно звіту по встановленню ринкової вартості вказаного житлового будинку його вартість складає 84251грн. (а.с.66-91) Зазначений житловий будинок та господарчі споруди розташовані на земельній ділянці площею 0,0813 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯЛ № 734126, виданого Роздільнянською міською радою Одеської області 16.03.2012 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 512390001001604 кадастровий номер 5123910100:02:013:0089.( а.с.62) За життя [PERSON] [INFO] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: спадкоємцем належної їй на підставі Державного акта на право власності на земель\-ну ділянку ЯЛ№734126, виданого Роздільнянською міською радою Одеської області 16 березня 2012 року, земельної ділянки номер [ADDRESS] площею 0,0813 гектара, кадастровий номер 5123910100:02:013:0089, призначила [PERSON] .( а.с.21). [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала земельну ділянку площею 0,0813га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5123910100:02:013:0089, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] від 12.02.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 79 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 199971949 від 12.02.2020 року. ( а.с. 31, 32). Згідно ст.1220 ч.1, ч.2 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Спадкуванням згідно ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так із боку матері. Згідно посвідки про шлюб №40 [PERSON] , [INFO] уклала шлюб з [PERSON] , змінивши прізвище на [PERSON] , актова запис №23. ( а.с.16) Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , позивач [PERSON] , [INFO] уклала шлюб [INFO] з [PERSON] , [INFO], змінивши прізвище на [PERSON] , актова запис №3. ( а.с.17) Згідно Форм 1 (Заяви про видачу паспорту), наданої на запит адвокату Роздільнянським районним відділом Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Раківське В.Михайлівського району Одеської області, отримувала паспорт серії [NUMBER] від 29.01.1980 року, потім з обміном отримала паспорт [NUMBER] від 23.01.2002 року, в графі батько вказано [PERSON] , мати- [PERSON] . ( а.с.131-132) Згідно Форм 1 (Заяви про видачу паспорту), наданої на запит адвокату Роздільнянським районним відділом Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області вбачається, що сестри позивача [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Червонознам`янка Іванівського району Одеської області Одеської області, отримувала паспорт серії [NUMBER] від 09.01.1976 року, потім з обміном отримала паспорт [NUMBER] від 23.05.1997 року, року, в графі батько вказано [PERSON] , мати- [PERSON] . ( а.с.129-130) Факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] була рідною сестрою позивача [PERSON] , [INFO] підтверджуються письмовими поясненнями свідків: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , якім достовірно відомо, що [PERSON] , яка померла [INFO] була рідною сестрою позивача [PERSON] , [INFO] . ( а.с. 101-118) На підставі викладеного, суд вважає достовірно встановленим факт, того що [PERSON] , яка померла [INFO] була рідною сестрою, [PERSON] , [INFO] , ( [NUMBER] ); Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №53/2019, заведеної 27.09.2019 року приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Фішером Б.І. (а.с.135-179), позивач [PERSON] в порядку ст..1270 ЦПК України своєчасно в 6-ти місячний строк, 29.10.2019 року звернулася до нотаріальної контори для отримання спадщини. При цьому приватним нотаріусом Фішером Б.І. відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані по [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що відсутня державна реєстрація права на зазначене майно відповідно до законодавства України. ( а.с.10) Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання судовому порядку. Так, згідно з письмовими роз`ясненнями Державної архітектурно-будівельної інспекції України №40-19-7155 від 11.10.2012р., домоволодіння, завершені будівництвом до 05 серпня 1992 року, не підлягають введенню в експлуатацію, тобто право власності набувається забудовником за декларативним принципом шляхом отримання свідоцтва про право власності на майно в органах реєстраційної служби за місцем розташування об`єкту будівництва. Згідно п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 р. N 127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року; Згідно з п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим Наказом №91 від 24.06.2011 року, прийняття в експлуатацію об`єктів (крім закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них) здійснюється безоплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Інспекція) за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація), яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. За приписами абзацу 2 п.3.1 Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Після прийняття Верховною Радою України 17 лютого 2011 року Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» згідно з пунктом 9 розділу 5 Прикінцевих положень прийняття в експлуатацію збудованих до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюють інспекції державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження таких об`єктів. Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] від 25.05.2020 року та технічного паспорту на житловий будинок від 25.05.2020 року, житловий будинок та господарчі споруди збудовані у 1976 році, і не є самовільними будовами. Разом з тим, відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність осіб. Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Вищевикладене свідчить про те, що правові засади прийняття в експлуатацію об`єктів, побудованих до 05 серпня 1992 року, наразі відсутні. Разом з тим, Державна реєстраційна служба України у зв`язку з неоднозначністю правозастосовної практики в Листі від 12.03.2013 № 95-06-15-13 роз`яснила, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05.08.1992, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчу є прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Тому суд вважає, що за [PERSON] (реєстраційний номер ОКПП [NUMBER] ), слід визнати право власності по праву спадкування за законом на житловий будинокта господарчі споруди, що розташовані по [ADDRESS] , який складається з: «А» - житлового будинку, «а» -веранди, «а1» - прибудови, «а2» - тамбура, загальною площею 66,70кв.м., в тому числі житловою 29,50кв.м., та господарчих споруд: «Б» - погріба, «Д» - сараю, що належали [PERSON] , померлій [INFO] . На підставі ст.141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 842,51грн.( за поданням позову в частині визнання права власності), 420,40грн.( за поданням позову в частині окремого провадження) та 420,40грн. ( за витребування доказів), так як позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674. На підставі ст.1216, 1217, 1223, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.3,4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень",

Outcome: approved