Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

У травні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] в якому просив суд розірвати шлюб, укладений між сторонами 04 червня 2019 року. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 04 червня 2019 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . З перших днів подружнього життя у сторін була дружна сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного. Проте з часом почуття любові, поваги та розуміння втратилися, стосунки зіпсувалися. Сторони неодноразово намагалися зберегти сім`ю заради дитини. Однак це не дало бажаних результатів, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у липні 2020 року. Позивач зазначає, що відповідач постійно поширює завідомо неправдиву інформацію саме під час його зустрічей з дитиною, зловживає своїми правами щодо використання Закону Україи «Про протидію домашньому насильству», викликає поліцію та складає заяви на підставі неправдивих свідчень, мета яких перешкода побачень батька з дитиною. Під час укладання шлюбу відповідач приховала свій медичний та психологічний стан. З цих підстав позивач просив суд шлюб розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 травня 2021 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 02 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи на 15 червня 2021 року. 31 травня 2021 року від позивача [PERSON] надійшла заява про відвід судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 02 червня 2021 року визнано необґрунтованою заяву [PERSON] про відвід, справу передано до відділу організаційного забезпечення для визначення складу суду для вирішення питання про відвід головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою судді Оболонського районного суду м.Києва Ткач М.М. від 03 червня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Шролик І.С. Вдруге заява [PERSON] про відвід головуючого судді Шролик І.С. датована 03 червня 2021року та сформована в системі «Електронний суд» подана на електронну адресу суду та зареєстрована 04 червня 2021 року за вх. № 38016/21. Ідентична заява [PERSON] про відвід головуючого судді Шролик І.С. подана 04 червня 2021 року за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» за вх. № 38026. Ухвалою головуючого судді від 08 червня 2021 року визнано необґрунтованою заяву [PERSON] подану 04 червня 2021 року про відвід головуючому судді Шролик І.С. Справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано для визначення судді для розгляду заяви про відвід в порядку ст.33 ЦПК україни. Ухвалою судді Оболонського районного суду м.Києва Андрейчука Т.В. від 09 червня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Шролик І.С. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити. Пояснив, що накладання арештів на його рахунки, призвело до погіршення фінансового становища. З липня 2020 року сторони проживають окремо. В цей період захворіла його мати та він вимушений був балансувати між дружиною та матір`ю. Відповідач пізно поверталася додому, поступово погано ставилася до своїх обов`язків подружжя. Після початку окремого проживання, відповідач подала позов до суду про стягнення аліментів та погрожувала, що він не буде бачитися із сином. Поширює щодо нього неправдиву інформацію з метою позбавлення його, як батька участі у вихованні дитини. Заявив клопотання про відкладення розгляд справи та визнання явки відповідача обов`язковою. З огляду на те, що позивачем визнано позовні вимоги наполягав на встановленні судом обставин щодо поширення відповідачем неправдивої інформації, яка порочить його честь, гідність та ділову репутацію. Викликає поліцію, та звертається до суду, зловживаючи правом складає заяви на підставі неправдивих свідчень. Просив суд стягнути з відповідача судовий збір. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи судом повідомлялася належним чином. Від відповідача [PERSON] 03 червня 2021 року надійшла до суду заява, в якій зазначила що визнає позовні вимоги та просить їх задовольнити та розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 червня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 616, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після укладання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с. 5). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 4). На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Судом встановлено, що з липня 2020 року сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільне господарство, що підтверджується поясненнями позивача, наданими в судовому засіданні. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. В судовому засіданні за клопотанням позивача досліджений в якості доказу аудіозапис, який доданий до позовної заяви, з якого судом встановлено наявність неприязнених стосунків між сторонами, загострення конфліктної ситуації із застосуванням взаємних образ, із викликом працівників поліції, що свідчить про відсутність любові та поваги між стонами, як доказ неможливості збереження шлюбу. В даному судовому процесі, суд не встановлює факт поширення відповідачем щодо позивача неправдивої інформації, яка порочить його честь та гідність, оскільки не є предметом дослідження в даній справі, в якій предметом дослідження є спільні відносини подружжя та наявність підстав для розірвання шлюбу. Враховуючи те, що відповідач не просила суд змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Суд не вирішує дане питання. У відповідності до положень ч. 4 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" та ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи положення ст. 142 ЦПК України та те, що відповідач визнав позов, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved