Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому заначає, що позивач є постачальником теплової енергії у багатоквартирні житлові будинки м.Дружківки. У 2013 році позивач вже звертався до міського суду з заявою про видачу судового наказу на суму 7236,29 грн. 28.08.2014 року судовий наказ №2-н/229/1289/2013 від 29.10.2013 року на суму 7236,29 грн. було скасовано. Відповідач несвоєчасно сплачувала за фактично отриману теплову енергію, у зв'язку з чим порушила умови сплати за спожиту теплову енергію. Станом на 01.10.2013 р. за відповідачем лічилась заборгованість за фактично отриману теплову енергію у сумі 7236,29 грн. Просять стягнути з відповідача на користь ОКП "Донецьктеплокомуненерго" заборгованість по оплаті за опалення в сумі 7236,29 грн., а також судові витрати в сумі 243,60грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позові. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та її представник в судовому засіданні пояснили, що власником квартири [ADDRESS] відповідач стала з 23.01.2007 року відповідно до договору купівлі продажу від 23.01.2007 року. Станом на січень 2007 року за попереднім власником лічилась заборгованість на суму 5534,98 грн. В договорі купівлі продажу квартири від 23.01.2007 року відсутні умови, які зобов'язують відповідача погашати заборгованість по квартирі, в тому числі заборгованість по сплаті послуг з теплопостачання, яка виникла до 23.01.2007 року. Відповідач не брала на себе зобов'язання по погашенню боргів продавця квартири [PERSON] перед ОКП «Донецьктеплокомуненерго». Пояснили, що у відповідача за період з 2012 по 2014 роки виникла заборгованість по сплаті послуг по теплопостачанню станом на листопад 2014 року в розмірі 1675,30 грн., однак відповідач 13.11.2014 року уклала з позивачем договір гарантії № 13-11/3/14, відповідно до якого вона зобов'язалась погашати заборгованість в сумі 1675,30 грн. протягом 24 місяців до 13.11.2016 року щомісячними платежами по 69,80 грн. Умови договору гарантії відповідачем не порушені. Просять у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суд встановив, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] з 23.01.2007 року, і відповідно є споживачем теплової енергії у вказаній квартирі, що підтверджується договором купівлі продажу, особовим рахунком [NUMBER] на ім'я відповідача [PERSON] (а.с.2-4, 21,27,29). Плата за теплову енергію, передбачена Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21. 07. 2005року № 630. Відповідно до п. 18 Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м (куб метр) опалювальної площі (об'єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Судом встановлено, що станом на 23.01.2007 року за квартирою відповідача по особовому рахунку лічилась заборгованість в розмірі 5534,98 грн. (а.с. 2). Зобов'язань щодо сплати заборгованості, яка виникла станом на 23.01.2007 року відповідач на себе не брала, в договорі купівлі- продажу квартири від 23.01.2007 року такі умови відсутні. Суд встановив, що з моменту придбання квартири з 23.01.2007 року відповідач сплачує поточні нарахування в повному обсязі, і станом на 01.10.2012 року заборгованості перед позивачем за спожиті послуги з теплопостачання не має (а.с.4). У період з 01.10.2012 року по 01.10.2013 року, у зв'язку із несплатою за послуги з теплопостачання, у відповідача виникає борг і 13.11.2014 року позивач укладає з відповідачем договір гарантії про погашення заборгованості № 13-11/3/14, згідно умов якого позивач надав відповідачу розстрочку на погашення заборгованості за послуги з теплопостачання, яка виникла станом на 13.11.2014 року в розмірі 1675,30 грн. строком на 24 місяці з 13.11.2014 року по 13.11.2016 року (а.с.22). Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 договору гарантії абонент в наданий період розстрочки погашає заборгованість шляхом щомісячного перерахування на розрахунковий рахунок підприємства суми в розмірі 69,80 грн. не пізніше 20 числа кожного місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п. 6.1 Договору у випадку невиконання умов цього договору по сплаті поточних платежів, а також щомісячної оплати заборгованості, відповідно до п.п. 2.1. 2.2 договору більш 3-х місяців підприємство ВО «Дружківкатепломережа» має право звернутися до суду для захисту своїх інтересів відносно стягнення загальної суми заборгованості по оплаті послуг теплопостачання, яка виникла на момент звернення до суду. Із змісту договору гарантії вбачається, що право на звернення до суду про стягнення заборгованості виникає у позивача тільки у випадку несплати відповідачем поточних платежів за теплопостачання, а також щомісячної оплати заборгованості, але всупереч цьому, позивач вже 19 листопада 2014року, тобто через шість днів після укладання договору гарантії, звертається до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з неї заборгованість, яка існувала за попереднім власником квартири, а також заборгованість, яка виникла у відповідача і на розстрочку якої позивач надав свою згоду, уклавши договір гарантії 13 листопада 2014року. Станом на 19 листопада 2014року, час звернення до суду з даним позовом, порушення умов договору гарантії з боку відповідача відсутні. Заборгованість станом на час придбання квартири відповідачем в сумі 5534,98 грн. виникла у попереднього власника квартири. При таких обставинах, суд вважає, що підстав для стягнення з відповідача заборгованості за теплопостачання в сумі 7236,29грн немає, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed