Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ» звернулось з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № КІ/07-3 від 14.12.2007 року, що станом на 25.12.2013 року складає сумі 143553, 18 доларів США. Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором № КІ/07-3 від 14.12.2007 року, а саме умов вказаного договору щодо повернення кредиту в порядку та строки обумовлені договором, а також сплати відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач в судове засідання не прибула, про дату, час та місце повідомлялась належним чином. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до наступного. 14 грудня 2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого являється Публічне акціонерне товариство «ПІРЕУС БАНК МКБ» та [PERSON] укладений Кредитний договір №КІ/07-3. Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав відповідачу відкличну відновлювальну кредитну лінію в сумі 100 000,00 (сто тисяч) доларів США 00 центів, а відповідач зобов'язався повернути Кредит у повному обсязі не пізніше 12 грудня 2014 р., та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 12,0 % річних, а також сплатити інші платежі у розмірі, строк та в порядку, передбаченому Кредитним договором. 15 жовтня 2010 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області ухвалено Рішення суду по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки та визначення способу реалізації майна. Дане рішення суду скасовано апеляційним судом Полтавської області та по справі прийнято нове рішення від 16.02.2011 р.(а.с. 12-17). Відповідно до рішення суду апеляційної інстанції вимоги АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» до [PERSON] задоволені частково, вирішено: - звернути стягнення на предмет іпотеки: будівлю мийки легкових автомобілів, загальною площею 139,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №КІ/07-3 від 14.12.2007 року, в сумі 116 418,52 доларів США та судових витрат в сумі (1700 + 120) 1820,00 грн. - визначити спосіб реалізації предмета іпотеки, а саме: будівлю мийки легкових автомобілів, загальною площею 139,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] шляхом проведення прилюдних торгів за ціною, визначеною незалежним оцінювачем на день реалізації, але не нижчою за початкову ціну іпотеки - 862 904 грн. 04 коп. в іншій частині позову - відмовлено. На підставі рішення видано виконавчий лист. В межах виконавчого провадження були проведені виконавчі дії та звернуто стягнення на предмет іпотеки, та на рахунок позивача надійшли кошти від реалізації майна в сумі 151 312 грн. 00 коп. (а.с. 20) 12.08.2013 р. державним виконавцем Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Хусточкіним А.О. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві тобто позивачеві. У постанові зазначено, що коштів від реалізації майна недостатньо для задоволення вимог іпотекодержателя, та відповідно до п.8 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувачеві. (а.с. 21). Рішення Апеляційного суду Полтавської області від 16.02.2011 р. в частині звернення стягнення на предмет іпотеки виконано, натомість заборгованість [PERSON] перед ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» є непогашеною. Відповідно до змісту п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають з кредитних правовідносин» визначено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 Цивільного кодексу України. Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. 3 урахуванням зазначеного вище, зобов'язання [PERSON] за Кредитним договором №КІ/07-3 від 14.12.2007 року не припинилися. При цьому, як на час ухвалення Рішення суду так і станом на сьогодні відповідачем умови Кредитного договору належним чином не виконуються: заборгованість за Кредитним договором не погашена, кредит не повернуто, відсотки за користування кредитними коштами не сплачуються (п.2.1., п. 3.1., п.3.2. та п. 5.1.1., п.5.1.2. Кредитного договору). Відповідно до п.6.2. Кредитного договору, за несвоєчасне перерахування коштів (повністю або частково), а також за будь-яке інше порушення будь-якою стороною своїх зобов'язань по цьому Договору, винна сторона сплачує потерпілій пеню за кожний день затримки перерахування коштів, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день виникнення заборгованості. При цьому, сплата пені передбаченої даним пунктом, не впливає на сплату інших, передбачених даним договором комісій та штрафів. 3 урахуванням того, що Відповідач належним чином свої зобов'язання за Кредитним договором не виконує у позивача виникло право на стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором №КІ/07-3 від 14.12.2007 року в сумі 143553,18 дол. США, з яких: сума основного боргу по кредиту, що становить 83300,03 дол. США; сума нарахованих I не сплачених відсотків становить 58304,67 дол. США; сума пені за несвоєчасну сплату відсотків становить 763,51 дол. США; сума пені за несвоєчасну сплату кредиту становить 1 184,97 дол. США. Позивачем направлялась вимога відповідно п. 6.3 кредитного договору про виправлення відповідачем порушення у 5 денний термін з дня отримання повідомлення (а.с. 25-26), але відповідачем проігнорована вимога позивача, що змусило Банк звернутися до суду із відповідним позовом. Договір є обов'язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" Глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такт самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до норми ч.2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та оплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі викладеного та

Outcome: approved