Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач, який діє в інтересах недієздатної [PERSON] звернувся до суду з позовом до Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області та в своїх позовних вимогах просив суд визнати за [PERSON] право власності на недобудований (63% добудови) житловий будинок літ. А-2, прибудівлю літ. А-2 з господарськими будівлями: лазня літ. Б-1, ворота № 1, огорожа № 3 , що знаходяться за адресою: [ADDRESS], у порядку спадкування після [PERSON], померлого [INFO] року, посилаючись на наступне. [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, та, як вважає позивач, на недобудований житловий будинок (63% добудови згідно технічного паспорту на житловий будинок) з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначив в позові, що цей житловий будинок, згідно будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, яка була відведена на підставі рішення Іллічівської сільської ради від 09.07.2002 р., почав будувати, однак, у зв'язку зі своєю смертю не встиг добудувати, здати в експлуатацію та отримати свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок. Також позивач вважає, що рідною матір'ю померлого є [PERSON], яка за рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.06.2016 року визнана недієздатною, і позивач - [PERSON], як рідний брат, був призначений її опікуном. На думку позивача померлим за своє життя заповіт не був складений, а тому його матір належить до спадкоємців першої черги та є єдиною спадкоємицею. Позивач, як опікун, звернувся до державного нотаріуса Мангушського району Донецької області з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] на вказаний недобудований будинок і 16 вересня 2016 року була заведена спадкова справа за № 59/2016. Однак, йому було відмовлено в видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа про право власності на будинок, про що свідчить постанова нотаріуса про відмову у видачі йому свідоцтва про прийняття спадщини за законом від 24.04.2017 року, до того ж йому було роз'яснено, що згідно до чинного законодавства він має право звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності у порядку спадкування. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що на підставі акту про відведення в натурі присадибної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку 09.07.2002 року [PERSON] було видано земельну ділянку розміром 772 кв.м. для будівництва індивідуального жилого будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). 17 липня 2002 року [PERSON] отримав дозвіл на закладку фундаменту індивідуального житлового будинку на підставі плану, затвердженого головним архітектором району та акту про відведення в натурі його меж від 09.07.2002 року, в якому зазначений строк закінчення робіт: серпень 2007 року (а.с. 8-9). Рішенням Іллічівської сільської ради № 37 від 14.08.2002 року [PERSON] дозволено забудову житлового будинку на існуючій земельній ділянці (а.с.10). Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовлений КП Мангушське БТІ 22.03.2017 року, готовність житлового будинку складає 63% (а.с.15-20) [INFO] року [PERSON] помер, про що виконкомом Іллічівської сільської ради Першотравневого району Донецької області 23 грудня 2014 року зроблений актовий запис № 42 (а.с. 3). Спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] є мати спадкодавця [PERSON], а її опікуном визнаний [PERSON] - позивач по справі, відповідно до рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 22.06.2016 року (а.с.6). Позивач як опікун недієздатної [PERSON] звернувся до Першотравневої державної нотаріальної контори, де постановою державного нотаріуса Середенко О.А. № 187/02-31 від 27.04.2017 року, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після померлого [PERSON], а саме на незавершене будівництво житлового будинку з належними до нього надвірними побудовами та спорудами за номером [ADDRESS], у зв'язку із відсутністю документу, що підтверджує право власності на майно (а.с.22) Відповідно ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ наданих в пункті 3.1. Листа від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з'ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно; 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Згідно до п. 3.2 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України право власності на об'єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва. В п. 3.2 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України наголошено, що за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Однак визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З наведених доказів вбачається, що [PERSON] у встановленому законом порядку отримав у користування земельну ділянку та здійснював будівництво домоволодіння № [ADDRESS]. Однак, документів про введення будинку в експлуатацію не мав, державну реєстрацію збудованого домоволодіння не провів та правовстановлюючі документи не отримав, що є перешкодою для оформлення спадкових прав позивачем. Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальний справ у своїй постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» у п. 15, до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законом порядку. Таким чином, недобудований будинок готовністю 63% на момент смерті [PERSON], не може бути об'єктом права власності відповідно до вимог ст. 331 ЦК України та входити до складу спадщини, як нерухоме майно. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Таким чином, до моменту завершення будівництва, здачі будинку в експлуатацію і державної реєстрації забудовник має майнові права на об'єкт, що полягають в праві забудовника в порядку встановленому законом набути право власності на об'єкт нерухомості після прийняття його в експлуатацію, які передає спадкоємцю чи спадкоємцям в спадщину і які входять до її складу. Слід зазначити, що статтею 392 ЦК України, передбачено, що позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Тобто, мова йде про випадки, коли документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: dismissed