Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до першого відповідача [PERSON] та другого відповідача Житлово будівельного кооперативу «Едельвейс» за якою просить суд: - визнати недійсним: свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 31176503 від 17.12.2014р. видане Реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області на квартиру загальною площею 48 кв.м., житловою 20,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 531782121101, згідно якого власником являється [PERSON]; свідоцтво про право власності на нерухоме майно №31876435 від 29.12.2014р. видане Реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області на нежитлове приміщення, бокс, загальною площею 18,4 кв.м., за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва буд. 4а приміщення 3, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 543587821101, згідно якого власником являється [PERSON]; Свідоцтво про право власності на нерухоме майно №31866982 від 29.12.2014р. видане Реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області на нежитлове приміщення, кладовка, загальною площею 5,7 кв.м., за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва буд. 4а приміщення 20, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 543431621101, згідно якого власником являється [PERSON]. - визнати за [PERSON] [INFO], ІПН: [NUMBER], паспорт серії ВО №778403, виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області від 20.04.2001 року, проживаючої за адресою: [INFO] право власності на наступні обєкти нерухомого майна: квартиру, загальною площею 48,0 кв.м., житловою 20,3 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; нежитлове приміщення, бокс, загальною площею 18,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва буд. 4а, приміщення 3; нежитлове приміщення, кладовка, загальною площею 5,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва буд. 4а приміщення 20. За ухвалами від 12.02.2016 року судом було залучено до участі у справі у якості співвідповідача Ужгородське міськрайонне управління юстиції в Закарпатській області, 88000, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, 14, та у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] (Закарпатська область, м. Ужгород, пров. Шевченка, 23/3), а за ухвалою від 06.06.2016 року судом було здійснено заміну третього відповідача - Ужгородське міськрайонне управління юстиції на належного - Ужгородську міську раду. В обґрунтування позову позивач зазначила наступне. Позивач - [PERSON], являється асоційованим членом Житлово-будівельного кооперативу «Едельвейс» з 29 травня 2012 року згідно поданої заяви від 29.05.2015р. На підтвердження чого вона сплатила вступний внесок в розмірі 10 000 грн. згідно квитанції №13_80 від 29.05.2012р. В подальшому з метою придбавання квартири та допоміжних приміщення вона уклала з ЖБК «Едельвейс» наступні зобовязання: 1.Зобовязання асоційованого члена житлово-будівельного кооперативу «Едельвейс» [PERSON] від 29.05.2012р., затвердженого загальними зборами членів ЖБК «Едельвейс» протоколом №4 від 31.05.2015р., згідно якого вона мала намір сплатити пайовий внесок, що встановлюється в розмірі вартості квартири, яка знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва 4а/2, площею 48,5 кв.м., загальною вартістю 206500,00 (двісті шість тисяч пятсот гривень 00 кой.); 2.Зобовязання асоційованого члена житлово-будівельного кооперативу «Едельвейс» [PERSON] від 29.05.2012р., затвердженого загальними зборами членів ЖБК «Едельвейс» протоколом №4 від 31.05.2015р., згідно якого вона мала намір сплатити пайовий внесок, що встановлюється в розмірі вартості нежитлового приміщення (гаражу), який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва 4а, поз. З, запроектованою площею площею 18,4 кв.м., загальною вартістю 60000,00 (Шістдесят тисяч гривень 00 кой.); 3.Зобовязання асоційованого члена житлово-будівельного кооперативу «Едельвейс» [PERSON] від 29.05.2012р., затвердженого загальними зборами членів ЖБК «Едельвейс» протоколом №4 від 31.05.2015р., згідно якого вона мала намір сплатити пайовий внесок, що встановлюється в розмірі вартості нежитлового приміщення (комора), який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва 4а, поз. 20, запроектованою площею площею 5,7 кв.м., загальною вартістю 8000,00 (Вісім тисяч гривень 00 кой.); Взяті на себе зобовязання перед ЖБК «Едельвейс» вона виконала в повному обсязі та сплатила пайові внески на загальну суму 274 500,00 (Двісті сімдесят чотири тисячі пятсот гривень), що підтверджується банківськими квитанціями. Враховуючи той факт, що вона проживає в м. Хуст, вона попросила свого сина [PERSON] (який проживає в м. Ужгород) контролювати хід будівництва та в подальшому оформити права власності на нерухоме майно на її імя. В кінці грудня місяця, після того, як будинок № 4а по вул. Рилєєва в м. Ужгород був зданий в експлуатацію, [PERSON] повідомив їй що оформив усі документи на право власності. Однак як їй в подальшому стало відомо, [PERSON] оформив право власності не на її імя, а на своє та отримав наступні правовстановлюючі документи: свідоцтво про право власності на нерухоме майно №31176503 від 17.12.2014р., видане Реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області на квартиру загальною площею 48 кв.м., житловою 20,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 531782121101, згідно якого власником являється [PERSON]; свідоцтво про право власності на нерухоме майно №31876435 від 29.12.2014р., видане реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області на нежитлове приміщення, бокс, загальною площею 18,4 кв.м., за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва буд. 4а приміщення 3, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 543587821101, згідно якого власником являється [PERSON]; свідоцтво про право власності на нерухоме майно №31866982 від 29.12.2014р., видане Реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області на нежитлове приміщення, кладовка, загальною площею 5,7 кв.м., за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва буд. 4а приміщення 20, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 543431621101, згідно якого власником являється [PERSON]. Разом з тим, [PERSON] не має жодного відношення до вказаних вище обєктів так як позивач просила його діяти від свого імені та в її інтересах, пайові внески до ЖБК «Едельвейс» вносила тільки вона, тому вона вважає, що є власником даних обєктів нерухомого майна, так як сплатила пайові внески в повному обсязі. Реєстрація права власності на квартиру, бокс і кладовку [PERSON] здійснена всупереч волі позивача та незаконно. Що й зумовило звернення до суду з відповідним позовом, тому у відповідності до ч.2 ст.41 Конституції України, ст. 328, ч. 1 ст. 203, ст. 392 ЦК України, статті 19-1 ЗУ «Про кооперцію», ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», позивач просить суд задовольнити свій позов. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі. У подальшому ними було подано заяву про завершення розгляду справи за їх відсутності. Перший відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали у повному обсязі та просили його задовольнити, оскільки дійсно внески за спірні нерухомості сплачувала його мати - [PERSON]. Другий відповідач був судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. У подальшому ними було подано заяву про розгляд справи за їх відсутності. Від третього відповідача Ужгородської міської ради до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Від представника третьої особи до суду надійшли письмові пояснення за якими він просить суд відмовити у задоволенні позову позивача, оскільки вони необґрунтовані оригіналами доказів, до позову додані лише копії квитанцій про сплату внесків, право власності було обґрунтовано зареєстроване саме за першим позивачем відповідно до наданих ними документів. Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання задля проведення судових дебатів, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи були судом повідомлені належним чином, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач - [PERSON], являється асоційованим членом Житлово-будівельного кооперативу «Едельвейс» з 29 травня 2012 року згідно поданої заяви від 29.05.2012р. На підтвердження чого вона сплатила 05 жовтня 2012 року вступний внесок в розмірі 10 000 грн. згідно квитанції №72_37. В подальшому з метою придбавання квартири та допоміжних приміщення вона уклала з ЖБК «Едельвейс» наступні зобовязання: 1.Зобовязання асоційованого члена житлово-будівельного кооперативу «Едельвейс» [PERSON] від 29.05.2012р., затвердженого загальними зборами членів ЖБК «Едельвейс» протоколом № 4 від 31.05.2015р., згідно якого вона зобовязалася сплатити до 31.12.2012 року пайовий внесок, що встановлюється в розмірі вартості квартири, яка знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва 4а/2, площею 48,5 кв.м., загальною вартістю 206500,00 грн.; 2.Зобовязання асоційованого члена житлово-будівельного кооперативу «Едельвейс» [PERSON] від 29.05.2012р., затвердженого загальними зборами членів ЖБК «Едельвейс» протоколом №4 від 31.05.2015р., згідно якого вона зобовязалася сплатити до 31.12.2012 року пайовий внесок, що встановлюється в розмірі вартості нежитлового приміщення (гаражу), який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва 4а, загальною вартістю 60 000,00 грн.; 3.Зобовязання асоційованого члена житлово-будівельного кооперативу «Едельвейс» [PERSON] від 29.05.2012р., затвердженого загальними зборами членів ЖБК «Едельвейс» протоколом №4 від 31.05.2015р., згідно якого вона зобовязалася сплатити до 31.12.2012 року пайовий внесок, що встановлюється в розмірі вартості нежитлового приміщення (комора), який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва 4а, загальною вартістю 8000,00 грн. Взяті на себе зобовязання перед ЖБК «Едельвейс» позивач [PERSON] виконала в повному обсязі та сплатила пайові внески на загальну суму 284 500,00 грн., а саме: за квитанціями від 05.10.2012 року № 72_37 на суму 10\~000,00 грн., від 29.05.2012 року № 13_80 на суму 10\~000,00 грн., від 05.10.2012 року № 72_38 на суму 139\~000,00 грн., від 09.10.2012 року № 90_6 на суму 17\~500,00 грн., від 16.11.2012 року № 133 на суму 74\~000,00 грн., від 16.11.2012 року № 14_164 на суму 34\~000,00 грн. [PERSON] акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» від 23.11.2015 року № 03-3/1-834 також підтверджується, що кошти платника [PERSON] були зараховані на користь ЖБК «Едельвейс» згідно вищезазначених квитанцій (а.с. 145, т. 1). Реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області були видані на імя [PERSON] наступні право встановлювальні документи: - свідоцтво про право власності на нерухоме майно №31176503 від 17.12.2014р. на квартиру загальною площею 48 кв.м., житловою 20,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS]; - свідоцтво про право власності на нерухоме майно №31876435 від 29.12.2014р., на нежитлове приміщення, бокс, загальною площею 18,4 кв.м., за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва буд. 4а приміщення 3; - свідоцтво про право власності на нерухоме майно №31866982 від 29.12.2014р. на нежитлове приміщення, кладовка, загальною площею 5,7 кв.м., за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва буд. 4а приміщення 20. Позивач зазначила, що [PERSON] не має жодного відношення до вказаних вище обєктів, так як вона просила його діяти від свого імені та в її інтересах, пайові внески до ЖБК «Едельвейс» вносила тільки вона, тому вона вважає, що є власником даних обєктів нерухомого майна, так як сплатила пайові внески в повному обсязі. Реєстрація права власності на квартиру, бокс і кладовку [PERSON] здійснена всупереч волі позивача та незаконно. Що й зумовило звернення до суду з відповідним позовом, тому у відповідності до ч.2 ст.41 Конституції України, ст. 328, ч. 1 ст. 203, ст. 392 ЦК України, статті 19-1 ЗУ «Про кооперцію», ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», позивач просить суд задовольнити свій позов. На виконання ухвали суду від 16.01.2017 року Відділом реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Ужгородської міської ради були надані суду засвідчені копії документів, на підставі яких виникло право власності [PERSON] на спірні обєкти нерухомості. З наданих суду доказів вбачається, що 29 травня 2012 року, тобто тієї ж самої дати, що і була подана заява позивачем [PERSON] про вступ до ЖБК «Едельвейс», між ЖБК «Едельвейс» та [PERSON] був укладений договір зобовязання за умовами п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.3 якого ЖБК «Едельвейс» зобовязався забезпечити житлом асоційованих членів кооперативу шляхом участі у будівництві згідно проектної документації, в обумовлений п. 6 цього договору термін, тобто до 01 січня 2015 року, а саме: м. Ужгород, житловий комплекс «Едельвейс», вулиця Рилєєва, № 4а/1, нежитлове приміщення поз. № 20, запроектована площа 5,70 м.кв., вартістю 8\~000,00 грн., які [PERSON] зобовязався сплатити до 01 грудня 2014 року. Довідкою від 26.12.2014 року № 555 ЖБК «Едельвейс» було підтверджено, що [PERSON] дійсно є асоційованим членом ЖБК «Едельвейс» і ним було сплачено пайовий внесок згідно договору зобовязання від 29.05.2012 року на загальну суму 8\~000,00 грн. у повному обсязі. 29 травня 2012 року, тобто тієї ж самої дати, що і була подана заява позивачем [PERSON] про вступ до ЖБК «Едельвейс», між ЖБК «Едельвейс» та [PERSON] був укладений договір зобовязання за умовами п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.3 якого ЖБК «Едельвейс» зобовязався забезпечити житлом асоційованих членів кооперативу шляхом участі у будівництві згідно проектної документації, в обумовлений п. 6 цього договору термін, тобто до 01 січня 2015 року, а саме: м. Ужгород, житловий комплекс «Едельвейс», вулиця Рилєєва, № 4а/1, нежитлове приміщення поз. № 3, запроектована площа 18,40 м.кв., вартістю 60\~000,00 грн., які [PERSON] зобовязався сплатити до 01 грудня 2014 року. Довідкою від 26.12.2014 року № 50 ЖБК «Едельвейс» було підтверджено, що [PERSON] дійсно є асоційованим членом ЖБК «Едельвейс» і ним було сплачено пайовий внесок згідно договору зобовязання від 29.05.2012 року на загальну суму 60 000,00 грн. у повному обсязі. 29 травня 2012 року, тобто тієї ж самої дати, що і була подана заява позивачем [PERSON] про вступ до ЖБК «Едельвейс», між ЖБК «Едельвейс» та [PERSON] був укладений договір зобовязання за умовами п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.3 якого ЖБК «Едельвейс» зобовязався забезпечити житлом асоційованих членів кооперативу шляхом участі у будівництві згідно проектної документації, в обумовлений п. 6 цього договору термін, тобто до 01 січня 2015 року, а саме: м. Ужгород, житловий комплекс «Едельвейс», вулиця Рилєєва, № 4а/1, поверх 2, квартира 2, кількість кімнат 1, запроектована площа 48,50 м.кв., вартістю 206 500,00 грн., які [PERSON] зобовязався сплатити до 01 грудня 2014 року. Довідкою від 16.12.2014 року № 33 ЖБК «Едельвейс» було підтверджено, що [PERSON] дійсно є асоційованим членом ЖБК «Едельвейс» і ним було сплачено пайовий внесок згідно договору зобовязання від 29.05.2012 року на загальну суму 216 500,00 грн. у повному обсязі. Зазначені документи, а також технічні паспорти на квартиру та нежитлові приміщення і стали підставою для реєстрації права власності саме на [PERSON]. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що спір у цій справі зводиться до того, що позивач [PERSON] фактично виконала зобовязання по оплаті за договорами зобовязаннями від 29.05.2012 року перед ЖБК «Едельвейс» за свого сина [PERSON], тому вважає, що органом реєстрації було незаконно зареєстроване саме за ним право власності на спірні житлове та нежитлові приміщення, тому просить суд визнати ці свідоцтва недійсними та визнати саме за нею право власності на ці приміщення. Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ст. 528 ЦК України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам. Інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов'язанні і застосовуються положення\~статей 512-519\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 19-1 «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Положення цієї статті не застосовуються до об'єктів права власності кооперативів, діяльність яких регулюється спеціальними законами. Як зазначено у п. 6-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» відповідно до п. 1 ст. 17 Закону "Про власність" при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці сім'ї члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартира є спільною сумісною власністю членів сім'ї, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю. Відповідно до статті 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскільки стороною за договорами зобовязаннями від 29 травня 2012 року, укладеними із ЖБК «Едельвейс» є саме перший відповідач [PERSON], і відповідно до цих договорів, технічної документації та довідок про сплату ним внесків органом державної реєстрації було правомірно проведено державну реєстраціє прав власності на обєкти нерухомості саме за ним, відсутні підстави для скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно та визнання права власності за позивачем на ці обєкти нерухомості. Слід зазначити, що у даному випадку позивач має право лише вимагати від першого відповідача відшкодування коштів, наданих йому для внесення паю. Зазначені договори сторонами оспорені не були, недійсними не визнавалися, нікчемними не є, відтак були обґрунтовано враховані при реєстрації права власності. Незважаючи на наявність зобовязань позивача та заяви про вступ до ЖБК «Едельвейс» вирішальне значення у даному випадку має саме договірні відносини. Звичаєм ділового обороту та діючим законодавством не заборонено внесення коштів іншою особою, у такому випадку до цієї особи переходить право вимоги, у даному випадку виконання грошового зобовязання, від боржника. У відповідності із ст. 88 ЦПК України витрати із сплати судового збору покласти на позивача.

Outcome: dismissed