Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

27.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми з нього на користь відповідача стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 850 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час змінилось його матеріальне становище, оскільки він на момент подачі позову не отримує доходів. У судовому засіданні позивач позов підтримав посилаючись на доводи позову, що в ньому викладені. Та доповнив, що не працює з червня 2015 року в звязку із звільненням. На час стягнення з нього аліментів і до моменту звільнення працював без офіціального оформлення. На даний час не має стабільного доходу. Зараз з нього стягуються аліменти в розмірі 850 грн., однак він може сплачувати не більше 450 грн. в місяць. В січні 2015 року дохід зменшився, затримували заробітну плату. Сімейний стан, стан здоров"я не змінилися, погіршився лише матеріальний стан. На облік в центр зайнятості населення не перебуває, оскільки відсутня в цьому потреба. Відповідач позов не визнала та надала суду письмові заперечення, оголосивши їх у судовому засіданні, у яких зазначала, що позивач не навів жодних доказів, які б свідчили про зміну його матеріального, сімейного стану, погіршення здоровя. Позивач є молодою, працездатною особою та не позбавлений права влаштуватись на роботу. Також позивачу слід враховувати свої зобовязання по утриманню своєї малолітньої дитини. Заслухавши сторін та розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України), батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони мають спільну малолітню дитину\~сина [PERSON], [INFO], на утримання якого з позивача за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.07.2014 р. стягуються аліменти у твердій грошовій сумі 850 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). З оглянутої у судовому засіданні довідки № 6718 від 10.07.2015 р. вбачається, що позивач [PERSON] не зареєстрований як безробітний і не отримує допомогу по безробіттю в Сумському міському центрі зайнятості (а.с.9). Згідно копії трудової книжки позивача, останній звільнений з посади за власним бажанням 19.07.2001 року (а.с.14). Як ствердив сам позивач, рішення суду про стягнення з нього аліментів, він не оскаржував у суд апеляційної інстанції, і при розгляді справи про стягнення з нього аліментів просив суд призначити йому до стягнення аліменти в сумі 600 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з зазначеної норми, позивач повинен довести у даній справі, що за час з моменту винесення рішення про стягнення з нього аліментів і до часу подання позову змінився його матеріальний або сімейний стан, або ж погіршився стан його здоровя, що безпосередньо впливають на можливість сплати ним аліментів у раніше визначену розмірі. Згідно ч. 3 ст.\~10, ст.\~11, ч. 1 ст.\~60 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Всупереч цим вимогам закону, позивач не довів суду наявність підстав для зменшення розміру стягнутих з нього судовим рішенням аліментів на утримання дитини, зокрема, у звязку зі зміною його матеріального та сімейного стану, та погіршення стану здоров"я. Як вбачається з матеріалів справи, після винесення судового рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини, вже 27.07.2015 р., тобто менше ніж через рік після набрання вищезазначеним рішенням чинності, позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання сина, при цьому не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що за цей час настали підстави передбачені ч. 1\~ст. 192 СК України, які надають позивачу право на зменшення розміру аліментів на утримання дитини. При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача щодо погіршення його матеріального становища у звязку з тим, що він є безробітним, оскільки позивач є працездатною особою. Враховуючи те, що як матеріальний, сімейний стан, так і стан здоровя позивача залишився на тому ж рівні, що й під час судового розгляду, де вирішувалось питання про стягнення з нього аліментів на утримання сина і [PERSON], [INFO], відсутні обєктивні обставини, які суттєвим чином погіршували б його становище порівняно з тим, яке було предметом спору під час вирішення питання про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст.\~180,\~182,\~192 СК України,

Outcome: dismissed