Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

01.09.2015 року позивач звернувся з позовом та уточнивши позовні вимоги просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 30\~996 доларів США 28 центів, та пені за не своєчасне погашення заборгованості в розмірі 100\~823 грн. 77 коп., звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 30207Z160 від 25.06.2008 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON], що посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №3160, а саме трикімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON], [PERSON] в рівних частинах на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва права власності на житло, виданого виконкомом Деснянської народної ради народних депутатів 23 березня 1994 року згідно з розпорядженням і наказом від 22 березня 1994 року №437, зареєстрованого 30 травня 1996 року Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації та записаного в реєстрову книгу №162, за реєстраційним номером 16312, що підтверджується реєстраційним записом на свідоцтві. Встановити спосіб реалізації нерухомого майна, що належить [PERSON], [PERSON] та знаходиться за адресою [ADDRESS], шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначеною на підставі оцінки майна здійсненої суб»єктом оціночної діяльності ТОВ з ІК «Верітекс» згідно звіту про оцінку майна від 21.01.2016 року №VX-2015-006 у розмірі 473150 грн. 00 коп. З вартості реалізації предмету іпотеки задовольнити вимоги ПАТ «УкрСиббанк» за Договором про надання споживчого кредиту №11363051000 від 25.06.2008 року в розмірі 30996,28 доларів США - заборгованість по кредиту і процентам та 100823 грн. 77 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості та стягнути суму сплаченого судового збору та суму понесених витрат за проведення оцінки предмету іпотеки у розмірі 700 грн. Судом замінено [PERSON], яка померла 20.08.2008 року на правонаступника [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] подав до суду клопотання про застосування наслідків пропуску строків позовної давності, оскільки вперше порушення позичальником графіку сплати заборгованості виникла 10.05.2011 року в сумі 393,25 доларів США і потім заборгованість збільшувалася, а тому у банка виникло право звернення до суду з 11.05.2011 року та саме з цього часу наступає початок перебігу строку позовної давності, який є загальним становить три роки, проте до суду банк звернувся лише 01.09.2015 року Представник відповідача [PERSON], просив відмовити в задоволенні позову, оскільки з майновими поручителями [PERSON] та [PERSON] не укладалася додаткова угода від 19.08.2011 року до кредитного договору, а тому порука є припиненою. Відповідач [PERSON] пояснив суду, що оскільки договір про внесення змін №1 від 19.08.2011 року до Договору поруки №30207Р178 від 25.06.2008 року по Договору про надання споживчого кредиту №11363051000 від 25 червня 2008 року, якою збільшено об»єм відповідальності за кредитом, та його, як поручителем, не підписував та не надавав згоди на укладення додаткової угоди до кредитного договору, тому просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] 25.06.2008 року був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11363051000, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в розмірі 42\~000 доларів США 00 центів, а відповідач зобовязався повернути кредит у повному обсязі до 24.06.2015 року згідно з графіком погашення кредиту та сплати за користування кредитом проценти у розмірі 15% річних. Додатком №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11363051000 від 25.06.2008 року встановлено графік погашення кредиту, який є невід»ємною частиною Договору ( а.с. 12-14). Додатком №2 встановлено графік платежів (а.с. 15-19). 25.06.2008 року був укладений договір поруки №30207Р178 між позивачем та [PERSON]. Відповідно до умов Договору поруки, [PERSON] зобов»язується відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов»язань, що виникли з кредитного договору. Згідно зі ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідальність [PERSON] та [PERSON] є солідарною. Відповідно до п.2.2 Договору поруки, у випадку невиконання позичальником його зобов»язань за кредитним договором, позивач має право пред»явити свої вимоги безпосередньо до [PERSON] 25.06.2008 року був укладений договір іпотеки № 30207Z160 між позивачем та [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого відповідачі передали в іпотеку нерухоме майно, квартиру яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та є особистою приватною власністю іпотекодавців в рівних частинах на праві особистої приватної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. У ч. 2 ст. 590 ЦК України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків щодо збереження чи страхування предмета іпотеки іпотекодержатель може скористатися правами, визначеними згідно з частиною першою цієї статті, або вжити заходів для збереження чи страхування предмета іпотеки у власних інтересах та за власний кошт. Іпотекодавець зобов'язаний негайно на вимогу іпотекодержателя відшкодувати останньому всі витрати, понесені у зв'язку з вжиттям заходів щодо збереження та страхування предмета іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Також ч.3 ст. 33 вказаного Закону визначає, що звернення стягнення на предмет іпотеки, окрім іншого, здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов'язання за договором виконав повністю шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника. Позичальник свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, оскільки він не здійснив платежів в належні терміни в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів по кредитному договору, чим порушив прийняті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до п.4.1.,4.2 Договору іпотеки у разі порушення позичальником або іпотекодавцем будь-якого зобов»язання за договором або будь-якого зобов»язання, що забезпечено іпотекою за договором іпотеки, банк має право на звернення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса. Позасудового врегулювання у відповідності до умов Договору іпотеки та інших підстав, передбачених законодавством України. 19.08.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] була укладена додаткова угода щодо зміни схеми погашення кредиту та строку погашення. Додатковою угодою № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 11363051000 від 19.08.2011 року, змінено схему погашення кредиту (а.с. 20-22). Відповідно до п. 6 Додаткової угоди №1, позичальник зобов»язаний повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 24 червня 2020 року, якщо тільки не буде встановлений інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору. Додатком №2 встановлений графік платежів починаючи з 19.08.2011 року по 24.06.2020 року (а.с. 23-27). 19.08.2011 року був підписаний Договір про внесення змін №1 до Договору поруки №30207Р178 від 25.06.2008 року, щодо згоди забезпечувати змінене зобовязання (а.с. 37-39). Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №1018/1019/16-24 від 22.03.2016 року встановлено, що досліджуваний підпис від імені [PERSON] в графі «Поручитель в особі представника__(підпис/М.П.)» в Договрі про внесення змін №1 від 19.08.2011 року до Договору поруки №30207Р178 від 25.06.2008 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до положення ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно п. 22 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з\~розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012\~ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Оскільки договором про внесення змін №1 від 19.08.2011 року до договору поруки № 30207Р178 від 25.06.2008 року дію кредитного договору продовжено на строк 5 років до 24.06.2020 року, і яким передбачено збільшення обсягу зобовязаня поручителя [PERSON]А, без надання останнім згоди, оскільки [PERSON]А не підписував договір про внесення змін № 1 до договору поруки від 19.08.2011 року, тому вказане дає підстави вважати поруку [PERSON]А, припиненою. В звязку з чим, суд приходить до висновку, що вимоги ПАТ «УкрСиббанк» щодо погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11363051000 зі змінами, внесеними додатковою угодою №1 від 19.08.2011 року до [PERSON] не підлягають задоволенню. Станом на 19.08.2015 року заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11363051000 від 25.06.2008 р. перед Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» становить 30\~996 доларів США 28 центів, з яких: сума кредиту 22\~748 доларів США 26 центі, несплачені відсотки за користування кредитом 8\~248 доларів США 02 центи, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 100823 грн. 77 коп., з яких 42492 грн. 56 коп. пеня за прострочення сплати кредиту та 58331 грн. 21 коп. пеня за прострочення сплати процентів. Останній платіж по договору кредиту був сплачений 12.08.2014 року, що підтверджується розрахунком. Представником відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечувався розмір заборгованості за договором, проте вважає безпідставним надання кредиту в доларах США. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене в грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Оскільки статті 524 та 533 ЦК України містяться в розділі 1 загальні положення про зобовязання книги 5 Цивільного кодексу України, то поширюють свою дію на всі зобовязання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань Отже положення цивільного кодексу України, в тому числі і ст. 1054 ЦК України, не містять заборони на визначення грошового еквівалента зобовязання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобовязання у випадку зміни НБУ курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти, в тому числі і в кредитному договорі. Враховуючи умови Договору та положення закону, твердження про те, що законодавством заборонено використовувати розрахунок розміру платежів шляхом застосування еквівалентів у іноземній валюті є безпідставними. Вказане вище надає суду підстави для стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк». У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п. 1.3 Договору іпотеки, іпотекодавець та іпотеко держатель ознайомлені з усіма умовами договору(ів), що обумовлюють основне зобов»язання, в тому числі стосовно можливості зміни розміру зобов»язань у більшу та/або меншу сторону, строку і порядку його виконання, забезпеченого цим договором та/або договором. Сторони досягли згоди відносно розміру, строку і порядку виконання зобов»язань, що забезпечуються іпотекою відповідно до цього Договору, розуміючи при цьому можливість зміни розміру зобов»язань у більшу та/або меншу сторону, строку і порядку його виконання у випадках, передбачених умовами договору(ів), що обумовлюють основне зобов»язання. Строни підтверджують, що іпотекою згідно цього Договору забезпечуються також і розмір зобов»язань, строк і порядок їх виконання, який може бути змінено відповідно до умов вищевказаних договору(ів), що обумовлюють основне зобов»язання. Згідно п.2.1.1. Іпотекодержатель має право: на усі передбачені законодавством України права Іпотекодержателя, а також вимагати від Іпотекодавця джотримання прав Іпотекодерджателя, що надані останньому Законом України «Про іпотеку». Пунктом 2.1.2 Договору іпотеки сторони погодили, що протягом дії Договору у випадку зміни розміру зобов»язань та/або зміни термінів виконання зобов»язань, якщо такі зміни вчинені відповідно до умов договору(ів), що обумовлюють основне зобов»язання, відповідні зміни будуть вноситись лише в такий договір(и), що обумовлюють основне зобов»язання та не потребують внесення змін шляхом укладання додаткової угоди до Договору. Згідно актового запису про смерть [PERSON] Г,Д. померла 20.08.2008 року (а.с.227). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.03.1994 року квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.04.2009 року [PERSON] прийняв спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON] на яке видане свідоцтво та складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Статтею 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою у відмові у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Згідно із ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не тільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи, відповідно до положень ст. 261 ЦК України. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право. Згідно із ч. 1 3 статті 264 ЦК України,\~ перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Відповідно до ст. ст. 1048, 1050 ЦК України та до умов кредитного договору у разі порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань за договором строком більше ніж на один місяць та у випадку непогашення простроченого грошового зобовязання протягом 31 календарного дня, з дня отримання вимоги, банк визнає термін повернення кредиту таким, що настав та вимагає від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит з 32 календарного дня, з дати одержання позичальником повідомлення про дострокове повернення кредиту. При цьому у разі неотримання позичальником повідомлення термін повернення кредиту вважається таким, що настав з 41 календарного дня з дати відправлення позичальники повідомлення про дострокове повернення кредиту. Банком, було попереджено відповідачів про реалізацію права банка на звернення стягнення на предмет іпотеки у разі не усунення порушень кредитного договору на 31 день з дня отримання вимоги та змінено умови кредитного договору щодо строку виконання основного зобовязання шляхом направлення [PERSON]О, [PERSON] письмової вимоги від 04.04.2014 року та відповідно до реєстру рекомендованих пакетів від 09.04.2014 року вимоги надсилались [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з\~розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012\~ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11\~Закону України "Про заставу", статей 1, 11\~Закону України "Про іпотеку"майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553 - 559 ЦК), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. У зв'язку із цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК не передбачена. Тому за таких підстав, з дня направлення вимоги позивачем не пропущений трирічний строк звернення до суду. Згідно звіту про оцінку від 21.01.2016 року складеного ТОВ з ІК «Верітекс» ринкова вартість трикімнатної квартири за адресою [ADDRESS] складає 473150 грн. 00 коп. (а.с.173-212). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також підлягає стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON] судовий збір на користь позивача в розмірі 3023 грн. 81 коп. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 3. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 2) витрати на правову допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 5) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. В звязку з чим суд не знаходить підстав для стягнення судових витрат з оплати наданих оцінювачем послуг з оцінки іпотечної квартири в розмірі 700 грн.

Outcome: partial