Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Адвокат Мацола А.В. звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] до відповідача [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Хустської РДА про позбавлення батьківських прав. Посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] , який є сином позивача, уклали шлюб у 2013 році. В період шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відповідачка неналежним чином здійснювала догляд за дітьми, вони часто були неохайні, часто хворіли, несвоєчасно зверталась до лікарів, коли діти хворіли. Інколи вживала алкогольні напої та залишала дітей без нагляду. У лютому 2019 р. [PERSON] забрала дітей і виїхала до Угорщини до чоловіка, з яким познайомилася раніше. У її співмешканця також є на утриманні четверо дітей. Відносини чоловіка та його дітей з внуками позивача не склалися. Діти перебували у постійному стресі, плакали і відмовлялися їсти. У серпні минулого року відповідачка попросила позивача та свого батька забрати дітей в Україну, оскільки діти постійно плачуть, хворіють, відмовляються її слухатися, і, якщо цього не зробити, дітей відбере служба у справах дітей даної держави. Тому позивач разом з батьком відповідачки забрали дітей в Україну. З того часу діти постійно проживають у [PERSON] , відвідують дитячий садок, їхній психологічний стан нормалізувався. З тих пір відповідачка жодного разу не телефонувала, не цікавилася дітьми, їхнім життям, утриманням. Крім того, внучка [PERSON] є дитиною-інвалідом з діагнозом синдром Марфана, пролапс мітрального клапана із помірною мітральною недостатністю, та перебуває на обліку у обласній дитячій лікарні у лікаря-кардіолога-ревматолога. Дитина потребує систематичний прийом медичних препаратів та огляду лікаря 1-3 рази в три місяці. Знаючи про дані обставини, відповідачка [PERSON] жодного разу не потурбувалася про стан доньки, чи приймає вона ліки та вчасно проходить медогляд. Тобто, мати дітей не підтримує з ними жодних стосунків, не виявляє бажання приймати участь у їхньому утриманні та вихованні, не телефонує, не цікавиться їхнім життям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. В той час позивач є дідом малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , має власне житло, у якому наявні всі умови для проживання дітей, надає їм любов та ласку, забезпечує всім необхідним. Просить суд винести рішення яким позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Подав заяву, в якій просить провести розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення про її виклик в судове засідання на сайті судової влади. Причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала. На підставі вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування Хустської РДА в судове засідання не з`явився. Начальник органу опіки Вайнраух Л.Й. подала заяву, в якій просить провести слухання справи у її відсутності. Позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO] [INFO] помер [PERSON] . Відповідачка [PERSON] є невісткою позивача. Після смерті чоловіка діти залишилися проживати з нею. З тверджень позивача та сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] його невістка неналежним чином дбає про своїх дітей, які часто ходили брудні, недоглянуті, голодні, часто хворіли. На початку 2019 року відповідачка забрала дітей до Угорщини, де стала проживати з ними у свого співмешканця. У останнього також є своїх четверо дітей. З внуками позивача вони не знайшли спільну мову, діти часто плакали, отримали стрес. Через вказані обставини мати подзвонила позивачу та своєму батьку, щоб вони забрали дітей додому в Україну. Після того як позивач забрав дітей до себе їхня матір їх не відвідує, не цікавиться їхнім життям, не телефонує, не бере участі у вихованні та матеріальному забезпеченні. Крім того, донька [PERSON] є дитиною-інвалідом з діагнозом: синдром Марфана , пролапс мітрального клапана із помірною мітральною недостатністю; перебуває на обліку у обласній дитячій лікарні у лікаря кардіолога-ревматолога. Вона потребує систематичний прийом медичних препаратів та огляду лікаря 1-3 рази в три місяці. Будучи усвідомленою з цими обставинами, відповідачка жодного разу не поцікавилася здоров`ям доньки, чи своєчасно вона приймає ліки і відвідує лікаря /а.с. 16, 17, 22-24/. Відповідач свідомо ухиляється від спілкування з дітьми, робить це без поважних причин, не приймає участі у їхньому моральному вихованні та фінансовому забезпеченні. На дачний час діти проживають у позивача, який має у власності будинок по [ADDRESS] , в якому наявні всі умови для їхнього проживання. Він забезпечує їх всім необхідним, відводить до лікаря, приділяє увагу та турботу. Діти відвідують Вишківський НВК І-ІІІ ст. ім. Ф.Келчеі /а.с.14,15,20,21/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Хустської РДА від 25.10.2019 року №01-9/1347 прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки таке не суперечить інтересам дітей /а.с. 30, 31/. Відповідно до ст. 164 СК України та роз`яснень, викладених у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-12, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі /ст.ст.180, 181 СК України/. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Суд дійшов до висновку, що всі наведені ознаки в повній мірі присутні у поведінці [PERSON] є результатом її винної поведінки, а тому наявні достатні підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на кожну дитину, починаючи з 15.10.2019 року до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст.63 ЦПК України якщо при розгляді справи буде встановлено, що малолітня чи неповнолітня особа, позбавлена батьківського піклування, не має законного представника, суд ухвалою встановлює над нею відповідно опіку чи піклування за поданням органу опіки та піклування, призначає опіку або піклувальника та залучає їх до участі у справі як законних представників. Оскільки орган опіки та піклування Хустської РДА не звертався до суду із поданням про призначення [PERSON] опікуном малолітніх [PERSON] та [PERSON] суд позбавлений законних підстав на призначення [PERSON] їхнім опікуном. Отже, позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed