Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

04.03.2014 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору № 543/АА-00008.08.2 від 12.06.2008 року у розмірі 2\~716\~026 грн. 56 коп. Посилався на те, що між ним та відповідачем був укладений вказаний договір на підставі якого банк видав відповідачеві кредит у розмірі 15\~608 доларів США терміном по 12 червня 2011 року включно на придбання автомобіля та сплати страхових платежів. Процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена у розмірі 14% річних, а відповідно до умов додаткової угоди від 28.08.2008 року процентна ставка була збільшена до 16% річних. Відповідач своєчасно не виконував умови договору, має заборгованість у розмірі 2\~716\~026 грн. 56 коп., яка складається із заборгованості по кредиту у розмірі 8\~970 .61 доларів США, пені 227\~881 , 85 доларів США, три відсотки річних від простроченої суми 1426. 94 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.03.2014 року становить 2\~803\~257 грн. 67 коп. Просили стягнути вказану заборгованість та витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог у зв»язку із пропуском строку позовної давності, а також і з тих підстав, що 27.11.2009 року банк здійснив виконавчий напис та звернув стягнення на заставлений автомобіль, який відповідач придбала за кредитні кошти. Як вбачається із виконавчого напису за рахунок коштів, отриманих від продажу автомобіля задовольняються вимоги банку у розмірі кредиту в сумі еквівалентній 12\~430.52 долари США, відсотків 714.95 долари США, пені в сумі 11\~273.72 долари США. Вважають , що у зв»язку з видачею виконавчого напису дія кредитного договору припинена. Заслухавши сторони,дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що 12.06.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», і [PERSON] укладено кредитний договір № 543/АА-00008.08.2 за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 608 доларів США для придбання транспортного засобу з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 12 червня 2011 року та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних. ( а.с. 6-7) Додатковою угодою до кредитного договору від 28 серпня 2008 року ( а.с. 10) процент за користування кредитними коштами збільшений до 16% річних. Згідно з пунктами 3.1.1 кредитного договору позичальник зобов'язався: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитним договором у сумі 433.56 доларів США на рахунок, указаний у пункті 1.3 цього договору, шляхом внесення коштів готівкою чи перерахування їх зі свого поточного рахунку; сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним. Пунктом 3.1.2 договору позичальник зобов»язаний повернути одержані кредитні кошти згідно з умовами цього Договору не пізніше 12 червня 2011 року. Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 12 червня 2008 року між сторонами укладений договір застави транспортного засобу - автомобіля марки PEUGEOT модель BIPPER FOURGON 1.4Е, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ( а.с. 11-14). Пунктами 5.2, 53 кредитного договору передбачено право банку у разі недотримання позичальником умов цього договору вимагати дострокового його розірвання, повернення одержаного кредиту, сплати нарахованих за ним процентів, звернути стягнення на предмет застави, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору. Позивач виконав умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки від 12 червня 2008 року ( а.с. 17). [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконала, не сплативши проценти за користування кредитними коштами, не повернувши чергові суми отриманого кредиту та не погасивши всю суму кредиту. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Ч.1 статті 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Статтею 629 ЦК України передбачено, договір є обовязковим для виконання сторонами . Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Пунктом 7.6 кредитного договору передбачені строк дії договору до повного погашення позичальником заборгованості за кредитами та процентами за користування ними , кінцевий строк повернення кредиту до 12 червня 20111 року так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів до 10 числа включно кожного календарного місяця для основної заборгованості (пункт 3.1 кредитного договору) і для процентів за користування кредитом (пункт 3.3 Кредитного договору). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Сторони встановили як строк дії договору до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобовязань, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 12 червня 2011 року. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Як убачається із виписки банківського рахунку, що був відкритий банком на [PERSON] у зв»язку з укладенням кредитного договору, останній платіж по вказаному кредитному договору нею здійснений у жовтні 2009 року. З жовтня 2009 року [PERSON] не внесла жодного платежу у рахунок погашення заборгованості по кредитному договору. У 2011 гроші в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору кошти поступали на вказаний рахунок, але в результаті примусового стягнення заборгованості , у зв»язку з виконанням виконавчого напису від 27.11.2009 року, яким звернуто стягнення на автомобіль марки PEUGEOT модель BIPPER FOURGON 1.4Е, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] для задоволення вимог банку по кредитній заборгованості, яка становила на час видачі виконавчого напису 24\~419.19 доларів США, що згідно з курсом НБУ становило 194\~889.66 грн. ЦК України передбачено два види позовної давності: загальна і спеціальна. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки . Ч.2 ст. 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила . За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами кредитного договору (пунктами 3.1, 3.3) передбачено, що позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним, а саме передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами до 10 числа кожного місяця, а процентів - 10 числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, у рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. Як зазначено вище [PERSON] перестала виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом у жовтні 2009 року, у звязку із чим з 10 січня 2006 року у неї утворилась заборгованість за кредитним договором. Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] 24.03.2014 року, тобто з пропуском строків позовної давності. Обставини щодо відсутності підстав для застосування строків позовної давності на які посилається позивач , як на підставу звернення до суду без порушення строків позовної давності , а саме на те, що строк позовної давності спливає 12 червня 2014 року, не відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові цього суду від 19.03.2014 року по справі №6-20цс14 в якій зазначено про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежа. Урахування правових позицій Верховного Суду України є обов»язковими для суду при вирішенні справ щодо правовідносин, які викладені в рішеннях Верховного Суду України. [PERSON] та її представник заявили про застосування строків позовної давності, а так як позивач пропустив строки позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав , не просив їх поновити , наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed