Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] міського центру зайнятості про встановлення неправильності та виправлення запису у трудовій книжці, у зв»язку з невідповідністю, в якому просить суд: встановити неправильність запису у його трудовій книжці; зобов»язати [PERSON] міський центр зайнятості внести зміни до трудової книжки, а саме: виправити дату у графі №17 скорочення виплат допомоги з безробіття з «29.08.2015 року» на «23.06.2016 року», та виправити помилки у датах наказів у пункті №16 та 17 його трудової книжки. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що з 03.12.2014 року по 23.06.2016 року він перебував на обліку у [PERSON] міському центрі зайнятості. Після того, як він отримав свою трудову книжку виявив помилки у записі, а саме: запис № 17 від 29.08.2015 року, скорочено виплату допомоги з безробіття відповідно до пп. 2 ст. 31 ЗУ «Про загальнообов язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», де допущена помилка у даті замість «29.08.2015 року» повинно бути вказано «23.06.2016 року», а також є невідповідність у датах наказу як прийняття на облік, так і зняття з обліку. А саме незрозуміло чому вказано наказ від 03.03.2015 року, хоча розпочато виплату 03.12.2014 року, та вказано наказ №151021 від 21.10.2015року, при цьому дата скорочення виплат - 29.08.2015 року. У нього виникає питання чому сам наказ був пізніше на два місяці після скорочення виплати, а наказ на оформлення через 4 місяці. З метою усунення неправильності запису у трудовій книжці він звернувся до [PERSON] міського центру зайнятості, та при цьому отримав категоричну відмову у виправленні помилки. В судовому засіданні позивач [PERSON] надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 26.01.2017 року за №109/01, в судовому засіданні позов заперечила, надала пояснення, аналогічні змісту письмових заперечень до позову, просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Правом на звернення до суду за захистом наділена кожна особа у випадку порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, принцип чого закріплений ст.3 ЦПК України. Відповідно до положень статей\~10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Обов'язок доказування ст.60 ЦПК України\~покладено на сторону, яка посилається на доказуванні обставини як на підставу своїх вимог та заперечень.\~ Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував на обліку у [PERSON] міському центрі зайнятості та 03.12.2014 року позивачу розпочато виплату допомоги з безробіття відповідно до п.2 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а 29.08.2015 року скорочено виплату допомоги з безробіття відповідно до п.п.2 п.5 ст.31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що стверджено світлокопією трудової книжки позивача [PERSON] Згідно трудової книжки позивача [PERSON] відомість про розпочату виплату допомоги по безробіттю [PERSON] внесена у трудову книжку позивача на підставі Наказу №НТ 150303 від 03.03.2015 року та відомість про скорочення виплати допомоги з безробіття внесена у трудову книжку позивача на підставі Наказу №АТ 151021 від 21.10.2015 року. Твердження позивача [PERSON] про те, що [PERSON] міським центром зайнятості допущено помилку у даті зняття з обліку, а саме зазначення 29.08.2015 року замість 23.06.2016 року, танезрозуміло чому вказано наказ від 03.03.2015 року, хоча розпочато виплату 03.12.2014 року, та вказано наказ №151021 від 21.10.2015року, при цьому дата скорочення виплат - 29.08.2015 року суд вважає безпідставними, такими що не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються наступними доказами. Згідно пп.е п.2.19 глави 2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», що затверджена наказом Міністерства соціальної захисту населення України, Міністерства праці України, Міністерства юстиції України від 29.07.1993 року № 58 (надалі Інструкція) встановлено, що запис безробітним особам про період одержання допомоги по безробіттю заноситься у трудову книжку органом державної служби зайнятості населення». Відповідно до п.5 розділу VI «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності», що затверджений Міністерством соціальної політики України від 15.06.2015 року №613 (надалі Порядок) вказано, що у трудовій книжці за бажанням особи посадова особа центру зайнятості робить запис про початок, поновлення, скорочення та припинення виплати допомоги по безробіттю у порядку, передбаченому в підпункті "е" пункту 2.19 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. У разі припинення виплати допомоги по безробіттю усі записи, внесені до трудової книжки особи, засвідчуються особистим підписом посадової особи та печаткою центру зайнятості». Відтак, спеціаліст [PERSON] міського центру зайнятості при заповненні трудової книжки позивача [PERSON] керувався вимогами вищевказаної Інструкції та п.5 розділу VI Порядку, тому у трудовій книжці спеціалістом зроблено запис про скорочення виплати допомоги по безробіттю, яку скорочено саме 29.08.2015 року, а не час зняття позивача з обліку в [PERSON] міському центрі зайнятості. Крім цього, встановлено що спеціалістом [PERSON] міського центру зайнятості у трудову книжку позивача [PERSON] внесено відомості про розпочату 03.12.2014 року виплату допомоги по безробіттю [PERSON] на підставі Наказу №НТ 150303 від 03.03.2015 року та про скорочення 29.08.2015 року виплати допомоги з безробіття на підставі Наказу №АТ 151021 від 21.10.2015 року без порушень вимог Інструкції та Порядку, оскільки вищевказані відомості на підставі наказів внесені у трудову книжку за бажанням позивача [PERSON] та засвідчені особистим підписом спеціаліста та печаткою центру зайнятості, згідно п.5 розділу VI Порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в діях відповідача [PERSON] міського центру зайнятості не встановлено порушень закону при внесенні записів у трудову книжку позивача [PERSON], у відповідності до вимог ст.60 ч.3 ЦПК України позивачем не подано належних та допустимих доказів і судом не отримано таких доказів на підтвердження фактів встановлення неправильності та невідповідності у трудовій книжці позивача [PERSON], таким чином, у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] слід відмовити. З урахуванням наведеного та

Outcome: dismissed