Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив усунути відповідача від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] .\~ В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його сестра [PERSON] , яка на день смерті проживала із ним та їх матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме земельну ділянку площею 2,35 га, розташовану на території Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області. Вказує, що за життя [PERSON] не складала заповіт, а тому спадкування всіх її прав та обов`язків здійснюється за законом. Відповідач [PERSON] являється спадкоємцем першої черги, як син покійної [PERSON] . Однак, позивач вважає, що відповідача як спадкоємця необхідно усунути від права на спадкування. Посилається на те, що померла [PERSON] являлась інвалідом ІІ групи та внаслідок психічного захворювання не розуміла значення своїх дій і не могла ними керувати у зв`язку із чим рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 04.12.2007 року була визнана недієздатною та позивача було призначено її опікуном. Відповідач відмовлявся надавати покійній матері будь-яку допомогу, не цікавився її станом здоров`я, тоді як позивач постійно дбав, утримував, лікував та доглядав сестру, а згодом в зв`язку з її смертю, здійснив її поховання за власні кошти. За таких умов вважає, що оскільки відповідач ухилявся від надання допомоги матері, просить суд усунути його від права на спадкування. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували та просили у їх задоволенні відмовити. Додатково пояснили, що за життя відповідач доглядав матір та допомагав їй по господарству, підтримував із нею добрі стосунки. Вважають, що підстави для усунення відповідача від права на спадкування відсутні. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] дружина відповідача та [PERSON] дружина позивача. Однак, суд не приймає до уваги надані ними свідчення, оскільки свідки перебувають із сторонами, якими вони заявлені, в родинних відносинах, з протилежними сторонами, відповідно, мають неприязні відносини, а свідчення надані ними повністю суперечать одні одним. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 20.04.2018 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на усе її майно, у тому числі і на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,35 га, яка розташована в межах території Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.\~1\~ст.\~1262\~ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Позивач [PERSON] є рідним братом померлої [PERSON] , відтак спадкоємцем другої черги за законом після її смерті. Відповідач [PERSON] є сином померлої [PERSON] , відтак спадкоємцем першої черги за законом після її смерті. Відповідно до інформації, наданої державним нотаріусом Кодимської районної державної нотаріальної контори від 19.04.2019 року №499/02-14 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] заведена спадкова справа №236/2018 року. На спадщину заявили: брат [PERSON] , мати [PERSON] та син [PERSON] . Отже, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] також являється її матір [PERSON] . Доведеність родинних відносин сторонами визнається та не оспорюється. Предметом даного спору є вимога позивача усунути відповідача [PERSON] , як спадкоємця першої черги, від права на спадкування після смерті [PERSON] . Підставами поданого позову є, як стверджує позивач, те що відповідач ухилявся від надання допомоги своїй матері [PERSON] , яка через важку хворобу була у безпорадному стані. Право вимоги щодо усунення від спадкування відповідно до\~ст. 1224 ЦК України належить особі, яка сама є спадкоємцем відповідної черги, або коли її право на спадкування виникає після усунення спадкоємця від спадкування попередньої черги. Такий висновок ґрунтується на тому, що у разі усунення спадкоємця від права на спадкування, спадщина має перейти до іншого за чергою спадкоємця. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, суд здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, позивач, обираючи спосіб захисту, який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів, може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту (передбаченими законом або договором), якщо це не заборонено законом. Тому, обираючи спосіб захисту позивач повинен (в першу чергу) перевірити, чи не передбачає закон або договір ефективного способу захисту. Якщо такий спосіб захисту законом або договором передбачено - позивач повинен обрати саме такий спосіб. Суд не має визначати ефективний спосіб захисту права замість позивача, тобто виходити за межі позовних вимог у випадку, якщо обраний позивачем спосіб захисту права не є ефективним. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір,\~суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду,\~а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 2, ст. 10, ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з усталеною практикою Європейського суду, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК. Отже, для позивача звернення до суду із позовом про усунення відповідача від спадкування не породжує прав та обов`язків пов`язаних зі спадкуванням, оскільки спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , поряд із [PERSON] , являється також матір померлої [PERSON] тоді як позивач являється спадкоємцем другої черги.

Outcome: dismissed