Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до батька [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на своє утримання у звязку з продовженням навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до закінчення навчання. Свої вимоги обґрунтував тим, що на даний час навчається у вищому навчальному закладі І-ІІ рівня акредитації - Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету на денній формі навчання за державним замовленням. Строк навчання до 30 червня 2016 року. Відповідач є його батьком. До його повноліття останній надавав йому кошти на навчання та утримання, а після - перестав, своє рішення мотивував тим, що він вже повнолітній і повинен утримувати себе сам, має працювати. Проте, утримувати себе самостійно він не має можливості, оскільки навчається на денній формі навчання, стипендії яку він отримує замало, оскільки на продукти харчування та інші витрати необхідні немалі кошти. Крім того, необхідні кошти на придбання військової форми, взуття. Вказав, що батько має постійне місце роботи та сталий заробіток, який є суттєвим, тож має можливість надавати матеріальну допомогу. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Також вказав, що неофіційно працює на вихідних, заробляє близько 80-100 грн. на тиждень, сплачує за гуртожиток кожного місяця по 125 грн., має інші витрати пов'язані із повсякденним побутом. Відповідач позовні вимоги не визнав, вказав, що проживає спільно з матірю позивача, останній на вихідні приїздить до них. Наразі він за сина виплачує борг. Дружина (мати позивача) ніде не працює. Заслухавши прояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з даними паспорта та свідоцтва про народження позивач [PERSON], народився 23 жовтня 1996 року, його батьком є відповідач, матір'ю [PERSON] Зареєстрований він у місті Кривий ріг (а.с.2,3). Згідно з довідкою Мошоринскьої сільської ради проживає позивач в селі Мошорине Знамянського району Кіровоградської області, до складу його сімї входять: мати [PERSON], батько [PERSON], сестра [PERSON], [INFO], брат [PERSON], 2003 року (а.с. 4). З довідок Криворізького коледжу Національного авіаційного університету вбачається, що [PERSON] навчається в Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету на денній формі навчання за державним замовленням. Термін навчання з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2016 року. Отримує стипендію, розмір якої з вересня 2015 року по лютий 2016 року складає 3826 грн. 70 коп., що в середньому на місяць дорівнює 638 грн. (а.с. 5,6). Відповідач працює водієм автотранспортних засобів у регіональній філії «Одеська залізниця» виробничий підрозділ Локомотивне депо Знамянка. Його заробіток за вересень 2015 року - лютий 2016 року складає 23282 грн.74 коп., що в середньому на місяць становить 3880 грн. (а.с. 7). Мати позивача офіційно не працевлаштована, з пояснень сторін у судовому засіданні з'ясовано, що сталого заробітку вона не має. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, однією із обов'язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання дітям матеріальної допомоги, якої вони потребують саме у зв'язку з навчанням. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, судом встановлено, що повнолітній позивач, якому не виповнилося 23 років, продовжує навчання у Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету, на денній формі навчання за державним замовленням, отримує стипендію розмір якої за останні шість місяців складає 3826 грн. 70 коп., проживає у гуртожитку сплачує за нього щомісячно зі слів по 125 грн. та має, як пояснив особисто, тимчасові заробітки близько 100 грн. на тиждень. Батько позивача, працює, розмір його заробітної плати за останні шість місяців складає 23282 грн.74 коп., має на утриманні двох неповнолітніх дітей, по утриманню яких має безумовний обов'язок, його дружина (мати позивача) офіційно не працевлаштована, стабільного заробітку не має. В той же час, позивачем не надано доказів на підтвердження факту потреби в матеріальній допомозі від батька з урахуванням того, що він навчається за державним замовленням і отримує стипендію, матеріали позову не містять будь-яких доказів того, які саме витрати несе позивач у зв'язку з навчанням. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Тобто, обов'язок доказування стороною обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, є прямим її обов'язком. З огляду на зазначене суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на час навчання, за недоведеністю потреби у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, а також у зв'язку із встановленням на підставі наявних у справі доказів відсутності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу позивачу, тим більше у розмірі, у якому позивач бажає отримувати аліменти від батька. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України суд відносить на рахунок держави.

Outcome: dismissed