Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

02.02.2016 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором кредитної лінії № 17 від 29.02.2012 року. Представник позивача вказав, що відповідно до укладеного договору кредитної лінії № 17 від 29.02.2012 року, зі змінами та доповненями внесеними додатковим договором № 1 від 27.08.2012 року, додатковим договором № 2 від 31.10.2012 року та додатковим договором № 3 від 12.02.2014 року ТОВ Фірма "Ремік ЛТД" отримала кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) на поповненя обігових коштів та придбання основних фондів з остаточним терміном повернення не пізніше 28.02.2015 року. Згідно умов договору максимальний ліміт кредитування становить 2000000 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання 23 лютого 2016 року, 28 березня 2016 року та 04 квітня 2016 року не зявився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. 04.04.2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Зазначений Договір у чинність ст. 1054 ЦК України є кредитним. Згідно умов Договору, позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідно до п. 2.7.2 Договору встановлена процентна ставка в розмірі 20,3%, а з 12.02.2014 року19% річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному Договором. Згідно п. 2.7.2 Договору проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим договором. Згідно п. 3.3.1 договору кредитної лінії позивач має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або поручителем взятих на себе обовязків та недотримання умов, передбачених договором та/або Документами забезпечення, вимагати негайного повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом у тому числі, але не виключно, якщо позичальник вчасно не сплатив суму кредиту, її частину або проценти за користування кредитом або будь - які інші суми, які підлягають сплаті за договором. Відповідно до п. 5.3.2 договору кредитної лінії позичальник зобовязаний точно в строки, обумовлені цим договором, погашати кредит та своєчасно у визначені цим договором строки сплачувати плату (проценти) за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобовязань за цим договором на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі, а також у повному обсязі всі платежі та відшкодувати завдані збитки. Банк неодноразово звертався до відділення поштового зв'язку УДППЗ «Укрпошта» з вимогою направлення Вимог про дострокове повернення кредиту та інших документів на територію Луганської області, де проводиться антитерористична операція, але працівники УДППЗ «Укрпошта» відмовляли у відправленні поштової кореспонденції на зазначену територію. Враховуючи вищевикладені обставини, Вимогу № 46-02/264-645 від 26.11.2015 року про дострокове повернення Кредиту за Договором кредитної лінії № 17 від 29.02.2012 року було направлено Позичальнику електронною поштою та поштою відповідно до рекомендацій УДППЗ «Укрпошта» викладених на веб-сайті УДППЗ "Укрпошта". Зазначену Вимогу оформлено та залишено на поштовому відділенні для їх отримання Відповідачем відповідно до рекомендацій УДППЗ «Укрпошта». Для забезпечення виконання кредитних зобовязань між позивачем та відповідачем - [PERSON] було укладено договір поруки № 17/31 від 29.02.2012 року, згідно якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязання за кредитним договором. 12.02.2014 року даний договір було розірвано, але 12.02.2014 року між сторонами було укладено новий договір поруки 17/32, згідно якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобовязання за кредитним договором частково або в повному обсязі. Судом встановлено, що позичальником було порушено умови договору кредитної лінії, а саме щодо сплати основного боргу та відсотків за кредитом внаслідок чого заборгованість за договором кредитної лінії склала станом на 25.12.2015 року 3294728,12 грн., у тому числі: борг по кредиту з 01.07.2014 року по 24.12.2015 рік в розмірі 1740000 грн.; відсотки по кредиту з 07.07.2014 року по 24.12.2015 рік в розмірі 518700 грн.; комісія за резервування коштів з 07.07.2014 року по 24.12.2015 рік в сумі - 12,88 грн., пеня за непогашення комісії за резервування коштів з 07.07.2014 року по 06.01.2015 рік в сумі - 1,66 грн., три проценти річних по простроченому основному боргу з 01.07.2014 року по 24.12.2015 рік в сумі 59330,87 грн; три проценти річних по прострочених відсотках з 07.07.2014 року по 24.12.2015 рік в сумі 11335,99 грн; інфляційні нарахування по простроченому основному боргу з 01.07.2014 року по 30.11.2015 рік в розмірі 835826 грн.; інфляційні нарахування по прострочених відсотках з 07.07.2014 року по 30.11.2015 рік в розмірі 129520,72 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Божник, який прострочив виконання грошового зобовязання , на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 541 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 49420,92 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved