Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.12.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг. Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжною ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно доп. 8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 30.11.2013 року має заборгованість - 13984.30 грн., яка складається з наступного: 3770.18 грн. - заборгованість за кредитом; 9072.01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 642.11 грн. - штраф (процентна складова). На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно 26.12.2005 року між банком та ним був укладений кредитний договір. Неодноразово ним вносилися гроші в рахунок погашення заборгованості, а в липні 2007 року ним був внесений останній платіж в рахунок погашення заборгованості. Просить застосувати строки позовної давності, оскільки остання сплата була проведена в 2007 році, тобто на даний час сплив строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитом. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Норма ст. 261 ч. 5 ЦК України передбачає, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. З розрахунку позивача неможливо зрозуміти, коли саме відповідачем було внесено останній платіж в рахунок погашення заборгованості. В даному розрахунку взагалі відсутня графа, в якій було б зазначено суми сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості та конкретні дати такої сплати. Судом неодноразово викликався в судове засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк», в зв'язку з необхідністю надати пояснення щодо представленого розрахунку, проте представник так і не з'явився. Відповідно до ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору від 26.12.2005 року [PERSON] була відкрита кредитна лінія на суму 3000,00 грн. Відповідно до розрахунку відповідача, в липні 2007 року ним був внесений останній платіж в рахунок погашення заборгованості, тобто в липні 2010 року сплив термін позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості. Таким чином, відповідно до ст.267 ч.4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а тому виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed