Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

У січні 2015 р. позивачі звернулися до суду зі вказаним позовом, неодноразово його уточнюючи, останній раз в липні 2016 p., та просять: 1) визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю І-ДП № 036517 від 22.08.2000 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 12825, згідно якого відповідачу [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1900 га в межах згідно з планом, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 2) усунути перешкоду, яку чинить [PERSON] , у користуванні власністю [PERSON] 1/4 часткою житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] . [PERSON] , яка діє і в інтересах непрацездатного сина [PERSON] 1/4 часткою будинку [ADDRESS] , зобов`язавши [PERSON] : знести паркан, встановлений навпроти хвірток з квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] та надати доступ для входу та заїзду до квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] . В обґрунтування позову, позивачі зазначили, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 19.12.2000 p., виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому зареєстрованого в Комунальному підприємстві Бюро технічної Інвентаризації [PERSON]., [PERSON] та непрацездатному інваліду дитинства 1-ї гр. [PERSON] , належить на праві спільної сумісної власності 1/4 частка будинку [ADDRESS] . Згідно договору дарування від 25.10.2014 p., посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Бурлак P.O., зареєстрованого в реєстрі за № 1682, зареєстрованому в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, [PERSON] є власником 1/4 частки житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться адресою: [ADDRESS] . Користуватися належним їм майном вони не мають можливості, тому як [PERSON] - власник будинку [ADDRESS] , у 2015 встановила металевий паркан, який закрив вихід із квартир позивачів: прохід через хвіртки на [ADDRESS], позбавила можливості проїзду швидкої допомоги до інваліда першої групи - [PERSON] , та до людини похилого віку - позивача [PERSON] , відсутній проїзд для автомобілів газової служби, пожежної служби та швидкої. Із наданих виконавчим комітетом Криворізької міської ради, копій документів слідує, що в грудні 1999 p., відповідач [PERSON] , звернулася з заявою до виконкому Криворізької міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, про передачу їй у приватну власність земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 1000 м.кв., у постійне користування для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, решту 888 м.кв., просила надати їй в довгострокове користування для городництва. Виконавчим комітетом Криворізької міської ради, 12.01.2000 року було винесено рішення № 51 «Про передачу у приватну власність присадибних земельних ділянок та ділянок для ведення особистого підсобного господарства по заявах громадян», за яким, згідно додатку № 2 до рішення, відповідачу [PERSON] було передано у приватну власність присадибну ділянку площею 1000,0 м. кв. та ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 888,0. м. кв., при тому, що заява [PERSON] на надання їй земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства - відсутня. Рішення про надання [PERSON] у довгострокове користування - оренду земельної ділянки площею - 888 кв. м. для городництва, згідно заяви від грудня 1999 р. - відсутнє. На час винесення рішення № 51 від 12.01.2000 року «Про передачу у приватну власність присадибних земельних ділянок та ділянок для ведення особистого підсобного господарства по заявах громадян», була відсутня проектна документація. Акт встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність та користування, датований 17.02.2000 року, тобто після отримання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . В даному акті, одним представником суміжного землекористувача по кв. З в будинку [ADDRESS] , вказана « [PERSON] , особа, яка ніколи не була зареєстрована за вказаною адресою, та відповідно ніколи не була суміжним землекористувачем, що підтверджується довідкою від 26.05.2016 р. № 1/31- 342, виданою відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради. Вказаний акт, в частині узгодження з представником суміжних землекористувачів кв. [ADDRESS] - позивачами ніколи не узгоджувався. Згідно генерального плану, який міститься в інвентарній справі на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до квартир позивачів були під`їзні шляхи. 14.06.2000 року Виконавчим комітетом Криворізької міської ради, було винесено рішення № 430 «Про затвердження остаточної площі присадибних земельних ділянок і ділянок для ведення особистого підсобного господарства, переданих у приватну власність, та внесення змін в пункти додатків до рішень виконкому міської ради», згідно якого відповідачу [PERSON] було видано держаний акт на право приватної власності на землю І-ДП № 036517 від 22.08.2000 p., зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 12825, згідно якого відповідачу [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1900 га. в межах згідно з планом, для будівництва обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Незаконними рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради, за яким [PERSON] , було отримано незаконний акт на право приватної власності на землю, було порушено їх права щодо користування належною їм земельною ділянкою, а саме: відсутність виходу з двору на вулицю, відсутність під`їзду для швидкої допомоги, газової служби. Актом комісії виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради від 12.04.2016 р., було підтверджено відсутність пішохідних підходів та під`їзних шляхів до кв. [ADDRESS] , [ADDRESS] . Встановлена відповідачем [PERSON] огорожа із суцільного металевого листа, висотою 1.60, перешкоджає їм в користуванні своєї власністю. Відповідач [PERSON] , в судовий розгляд не з`явилася, надала заперечення в яких зазначила, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , отримана нею на законних підставах, а рішення про передачу їй земельної ділянки та Державний акт на землю, видані повноважним у вирішенні даних питань органом та відповідають вимогам чинного законодавства. Згідно акту обстеження земельної ділянки, виданого 16.07.2015 р. виконавчим комітетом Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, встановлено, що під`їзний шлях та прохід до кВ. [ADDRESS] , [ADDRESS] , знадиться по [ADDRESS] , а вхід та проїзд до буд. [ADDRESS] , та ніяк один від одного не залежать. Вказаним актом, також засвідчено той факт, що до кв. [ADDRESS] , є незалежний проїзд для транспорту, в тому числі і для екстрених служб та прохід. Всі незаконно збудовані самовільні споруди, які заважають вільному проходу, позивач [PERSON] , зобов`язувалася знести у термін до 24.07.2015 р.. З моменту отримання у власність домоволодіння, не малося ніяких хвірток, і завжди її сусіди користувалися іншими виходами на вулицю, де є можливість під`їзду будь-якому транспорту. Позивачі не могли погоджувати межі на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , так як право власності на частки домоволодіння, а саме [ADDRESS] , [ADDRESS] , вони отримали пізніше, ніж був виданий Державний акт. Позивач [PERSON] , отримала право власності 25.10.2014 р., позивачі [PERSON] , [PERSON] - 14.12.2000 р., а Державний акт на земельну ділянку по [ADDRESS] , виданий 22.08.2000 р.. Межі на земельну ділянку, яка розташована по [ADDRESS] , погоджувала [PERSON] , яка на той час проживала в кв. [ADDRESS] . Просить в задоволенні позову, відмовити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] , заперечення підтримала та підтвердила їх. Відповідач - виконавчий комітет Криворізької міської ради, в судовий розгляд явку свого представника не забезпечив, але надав заперечення проти позову, в яких зазначив, що згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Криворізька міська рада та її виконавчий комітет наділені повноваженнями представляти територіальну громаду міста Кривого Рогу, та здійснювати від її імені і в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та іншими законами. Відповідно до ст. З Земельного кодексу України від 18.12.1990 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Наведені норми кореспондуються зі ст. 10 зазначеного кодексу, відповідно до якої до відання міських Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить, в тому числі, передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування. Статтею 6 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що громадяни України мають право на одержання безоплатно у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка). Згідно зі ст. 17 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки, в тому числі, будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка). Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризацій правлінь товариств і кооперативів тощо). Також встановлено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою, виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право (ст. 22 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин). Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (ст. 23 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до ст. З Земельного кодексу України від 18.12.1990 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування. Крім того, ст. 33 «Про місцеве самоврядування в Україні», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, в тому числі, надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад. Відповідно до роз`яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 р. №02-5/35 «Про деякі питання вирішення спорів, пов`язаних з визнанням недійсним , актів державних чи Інших органів» (далі-Роз`яснення), встановлено, що акти державних чи інших органів - юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. Відповідно до п. 2 вказаного Роз`яснення підставами для визнання акта недійсними є невідповідність його: - вимогам чинного законодавства; - визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. До того ж за даними управління Держземагєнства у Криворізькому районі Дніпропетровської області, відомості щодо зареєстрованого в установленому законодавством порядку права на земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] відсутні. Земельні ділянки загальною площею 0,1900 га по [ADDRESS] перебувають у власності [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства. Право власності посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії І-ДП № 036517. Таким чином, оскаржуваний державний акт серія Ї-ДП №036517 на право власності на земельну ділянку у [ADDRESS] , площею 0, 1900 га., видано законно та правомірно на підставі рішення виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів у Тернівському районі від 14.06.2000 №430, відповідно компетентним органом, в межах наданих законом повноважень. [PERSON] для вирішення питання передачі у приватну власність земельної ділянки [ADDRESS] , було надано до виконавчого комітету належним чином складену Землевпорядну справу щодо наведеної ділянки, виготовлену Державним науково- виробничим підприємством «МЕГГД». Зазначена технічна документація містить в собі складові, що є обов`язковими її частинами, в тому числі: - план земельної ділянки, із визначенням площі спірної земельної ділянки та суміжних домоволодінь; - акт встановлення меж земельної ділянки від 17.02.2000 року; - матеріали технічної інвентаризації; - копії правоустановчих документів на домоволодіння. Акт встановлення меж спірної земельної ділянки складено за участю представників суміжних землекористувачів (в тому числі садиби [ADDRESS] та [ADDRESS] ) та встановлено в натурі межі ділянки [ADDRESS] , що відводилася у приватну власність відповідача, визначено її площу в розмірі 0,1900 га.. Також наявні підтвердження згоди всіх суміжних землекористувачів із вказаних обставин, що підтверджується власноручними підписами представників суміжних землекористувачів із зазначенням їх паспортних даних в акті встановлення меж. Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги обґрунтовуються відсутністю погодження позивачами меж наданої відповідачу земельної ділянки, в результаті чого, на їх думку, виникло порушення прав сторін судового процесу, звертається увага на ту обставину, що встановлення в натурі меж земельної ділянки [ADDRESS] , відбувалось із залученням представників суміжних землекористувачів по [ADDRESS] ( [PERSON] ) та буд. 12/3 ( [PERSON] ). Для підготовки проектів рішень в частині заяви [PERSON] до виконкому Криворізької міської ради, було надано весь необхідний пакет документів, що складено у відповідності до вимог чинного законодавства. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог до виконавчого комітету Криворізької міської ради в повному обсязі. Заслухавши представника позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - адвоката Севостьянову І.Г., представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , перевіривши матеріали справи - докази: копії: довідки до акту огляду МСЕК № 038661 від 03.03.2011 р. на ім`я [PERSON] ; свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 19.12.2000 р.; зведеного акту вартості будівель та споруд; договору дарування; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень; договору відчуження житлового будинку в порядку обміну на державну квартиру; державного акту на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] ; плану зовнішніх меж земельної ділянки; акт від 17.03.2015 р.; довідку № 12 від 14.01.2014 р. виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради; акту обстеження земельної ділянки від 16.07.2015 р.; списку громадян, яким затверджений розмір площі присадибної ділянки переданої у приватну власність для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, для ведення особистого підсобного господарства; рішення № 430 від 14.06.2000 р. виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про затвердження остаточної площі присадибних земельних ділянок і ділянок для ведення особистого підсобного господарства, переданих у приватну власність, та внесення змін в пункти додатків до рішень виконкому міськради; землевпорядної справи по передачі земельної ділянки в приватну власність та користування [PERSON] по [ADDRESS] ; акту від 17.02.2000 р. про встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність та користування; плану земельної ділянки, що передається у приватну власність; схематичного плану; заяви [PERSON] про передачу у приватну власність земельної ділянки; довідки- характеристики від 17.09.1993 р., виданої Криворізьким відділом комунального господарства на ім`я [PERSON] з метою відчуження буд. [ADDRESS] ; договору дарування від 03.09.1993 р.; договору купівлі-продажу від 02.12.1989 р.; рішення від 12.01.2000 р. № 51 виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про передачу у приватну власність присадибних земельних ділянок та ділянок для ведення особистого підсобного господарства по заявах громадян; довідки з приналежності буд. [ADDRESS] ; генерального плану; акту від 18.12.1959 р.; довідки Криворізької міської ради про відведення [PERSON] 1/4 га. землі під індивідуальний огород; схематичного плану; договору купівлі - продажу від 16.06.1966 р.; договору купівлі - продажу від 02.11.1982 р.; договору купівлі - продажу від 09.12.1983 р.; договору купівлі - продажу від 05.09.1969 р.; договору купівлі - продажу від 16.04.1968 р.; відповідь виконкому Тернівської районної у м. Кривому Розі ради; акту від 12.04.2016 р.; довідки від 26.05.2016 р. виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради; відповідь ПП «АРХ-ІОН» (том 1 а.с. 12, 13, 14, 15, 16, 52, 53, 54, 76, 93, 94, 107, 108, 109-110, 115, 152, 153-154, 155-156, 163, 200, 201, 202, 203, 204, 205-206, 207-208, 209-210, 211-212, 213-214, 226-227, 228; том 2 а.с. 13, 76-84), судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 19.12.2000 р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому зареєстрованого в Комунальному підприємстві Бюро технічної Інвентаризації [PERSON]., [PERSON] та непрацездатному інваліду дитинства 1-ї гр. [PERSON] , належить на праві спільної сумісної власності 1/4 частина будинку [ADDRESS] . Згідно договору дарування від 25.10.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1682, зареєстрованому в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, [PERSON] є власником 1/4 частки житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться адресою: [ADDRESS] . Користуватися належним їм майном вони не мають можливості, тому як [PERSON] - власник будинку [ADDRESS] , у 2015 встановила металевий паркан, який закрив вихід з квартир позивачів: прохід через хвіртки на [ADDRESS], позбавила можливості проїзду швидкої допомоги до інваліда першої групи - [PERSON] , та до людини похилого віку - позивача [PERSON] , відсутній проїзд для автомобілів газової служби, пожежної служби та швидкої. Із наданих виконавчим комітетом Криворізької міської ради, копій документів слідує, що в грудні 1999 р., відповідач [PERSON] , звернулася із заявою до виконкому Криворізької міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, про передачу їй у приватну власність земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 1000 м.кв., в постійне користування для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, решту 888 м.кв., просила надати їй в довгострокове користування для городництва. Виконавчим комітетом Криворізької міської ради, 12.01.2000 року було винесено рішення № 51 «Про передачу у приватну власність присадибних земельних ділянок та ділянок для ведення особистого підсобного господарства по заявах громадян», за яким, згідно додатку № 2 до рішення відповідачу [PERSON] було передано у приватну власність присадибну ділянку площею 1000,0 м. кв. та ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 888,0 м. кв., при тому, що заява [PERSON] на надання їй земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства - відсутня. Рішення про надання [PERSON] у довгострокове користування - оренду земельної ділянки площею - 888 кв. м. для городництва, згідно заяви від грудня 1999 р. - відсутнє. На час винесення рішення № 51 від 12.01.2000 року «Про передачу у приватну власність присадибних земельних ділянок та ділянок для ведення особистого підсобного господарства по заявах громадян», була відсутня проектна документація. Акт встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність та користування, датований 17.02.2000 року, тобто після отримання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . В даному акті, одним представником суміжного землекористувача по кв. З в будинку [ADDRESS] , вказана [PERSON] , особа, яка ніколи не була зареєстрована за вказаною адресою, та відповідно ніколи не була суміжним землекористувачем, що підтверджується довідкою від 26.05.2016 р. № 1/31- 342, виданою відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради. Вказаний акт, в частині узгодження з представником суміжних землекористувачів кв. [ADDRESS] - позивачами ніколи не узгоджувався. Згідно генерального плану, який міститься в інвентарній справі на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до квартир позивачів були під`їзні шляхи. 14.06.2000 року Виконавчим комітетом Криворізької міської ради, було винесено рішення № 430 «Про затвердження остаточної площі присадибних земельних ділянок і ділянок для ведення особистого підсобного господарства, переданих у приватну власність, та внесення змін в пункти додатків до рішень виконкому міської ради», згідно якого відповідачу [PERSON] було видано держаний акт на право приватної власності на землю І-ДП № 036517 від 22.08.2000 р., зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 12825, згідно якого відповідачу [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1900 га. в межах згідно з планом, для будівництва обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішеннями Виконавчого комітету Криворізької міської ради, за яким [PERSON] , було отримано незаконний акт на право приватної власності на землю, було порушено права позивачів щодо користування належною їм земельною ділянкою, а саме: відсутність виходу з двору на вулицю, відсутність під`їзду для швидкої допомоги, газової служби. Актом комісії виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради від 12.04.2016 р., було підтверджено відсутність пішохідних підходів та під`їзних шляхів до кв. [ADDRESS] , [ADDRESS] . Встановлена відповідачем [PERSON] огорожа із суцільного металевого листа, висотою 1.60 м., перешкоджає позивачам в користуванні своєї власністю. Згідно ст. 17 Земельного кодексу України, який діяв на час виникнення спірних відносин, громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім`ї. Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину, замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки, погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно- кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення. Нормами статей 8, 19 Земельного кодексу України, який діяв на час виникнення спірних відносин, визначено, що таке оренда та порядок надання земельних ділянок у користування, зокрема зазначено, що земля може надаватися в оренду в короткострокове користування - до трьох років (для випасання худоби, сінокосіння, городництва, державних та громадських потреб) і довгострокове - до п`ятдесяти років. Умови, строки, а також плата за оренду землі визначаються за угодою сторін і обумовлюються в договорі. Підприємство, установа, організація та громадяни, заінтересовані в одержанні земельних ділянок, звертаються з відповідним клопотанням (громадянин з заявою) до місцевої Ради народних депутатів, яка має право надавати земельні ділянки. До клопотання додаються: копія генерального плану будівництва або інші графічні матеріали, що обґрунтовують розмір намічуваної для відведення площі, титульний список або довідка про фінансування будівництва, проект рекультивації земель, інші матеріали. У заяві громадянина про надання земельної ділянки, вказуються бажані її розмір і місце розташування, мета використання. Відповідна місцева Рада народних депутатів, розглядає клопотання (заяву) у строк не більше місяця, дає дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки і одночасно повідомляє про це Раду народних депутатів, на території якої розташована намічувана для відведення земельна ділянка. Проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем та подається до сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земель. Згідно з ч. 2 ст. 95 Земельного Кодексу України, порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 152 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою в відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів. Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачами відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, вони вважаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми згідно до ст. ст. 76-80 ЦПК України, і свідчать про необґрунтованість та незаконість дій виконавчого комітету Криворізької міської ради при прийняті рішень, як і самих рішень, які були підставою для видачі державного акту на право приватної власності на землю та наявність перешкод позивачам у користуванні належною їм власністю зі сторони відповідача [PERSON] .. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд вважає можливим стягнути з відповідачів на користь [PERSON] , понесені нею витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в повному обсязі - у розмірі 2000 грн., по 1000 грн. з кожного. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь [PERSON] також судові витрати, у виді судового збору в розмірі по 243,60 грн. з кожного, сплаченого нею при пред`явлені позову та подачі заяви про забезпечення доказів. На підставі викладеного, ст. ст. 8, 17, 19 ЗКУ в редакції 1991 p., ст. ст. 95,152, 155 ЗКУ в редакції 2002 p.,

Outcome: approved