Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

У серпні 2019 року АТ "Перший Український міжнародний банк" звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 72704 грн. 22 коп заборгованості. Позов обгрунтований тим, що згідно кредитного договору №26258018610948, укладеного між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є позивач АТ «ПУМБ», відповідачу [PERSON] видано кредит у сумі 10764 грн. 83 коп. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином тривалий час, внаслідок чого станом на 23 липня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 72704 грн. 22 коп, з якої 2964 грн. 32 коп-заборгованість за кредитом, 6119 грн. 08 коп-заборгованість за процентами, 63620 грн. 82 коп-штрафні санкції. Представник позивача адвокат Фацул М.В. просить позов задовольнити, справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до відзиву на позовну заяву від 29 листопада 2019 року відповідач [PERSON] позов не визнає з посиланням на те, що ним 30 червня 2011 року із АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є позивач, укладений договір карткового рахунку та договір страхування №26258018610948, згідно якого встановлений ліміт овердрафту у розмірі 8309 грн., з процентною ставкою 0,0001/36.00, на строк 24 місяці. 10 жовтня 2018 року на користь позивача видано виконавчий напис про стягнення із відповідача 12661 грн. 95 коп заборгованості по вказаному кредитному договору за період з 01 жовтня 2017 року по 01 жовтня 2018 року, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту-6636 грн. 60 коп. Даний виконавчий напис оспорений відповідачем в судовому порядку до Подільського районного суду м.Києва. На виконання умов кредитного договору відповідачем сплачено 15695 грн. 56 коп. Під час звернення до банку 21 лютого 2018 року відповідачу не повідомлено про існування будь-якої заборгованості по кредитному договору. Термін дії договору закінчився. Кредитний ліміт за ініціативою відповідача не збільшувався. Позивач не надає жодного розрахунку про рух коштів по кредитному договору, лише надає розрахунок заборгованості, що свідчить про приховування позивачем факту погашення кредиту. При зверненні до нотаріуса з вимогою видачі виконавчого напису позивач скористався правом вимагати дострокового повернення залишкової суми боргу та штрафних санкцій. Після вчинення виконавчого напису кредитний договір припинив свою дію. Не зважаючи на виконавчий напис нотаріуса банк повторно звернувся до суду з позовом про той саме предмет і з тих саме підстав. Згідно клопотання від 05 липня 2021 року представник позивача Киричук Г.М. позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності. Відповідно до клопотання від 05 липня 2021 року представник відповідача адвокат Гордієць В.С. позов не визнає, просить розглянути справу за відсутності. Інші заяви, клопотання сторін станом на 05 липня 2021 року відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі судом встановлено слідуюче. 06 липня 2011 року [PERSON] підписано Пропозицію АТ «Банк Ренесанс Капітал» укласти Договір карткового рахунку № [NUMBER] та договір страхування (оферта), основними умовами якого є: ліміт овердрафту-8309 грн., строк користування овердрафтом-24 місяці; розмір комісії за обслуговування овердрафту-2%; процентна ставка за користування овердрафтом-0,0001; процентна ставка за користування несанкціонованим овердрафтом-36%. Також відповідачем підписані загальні умови відкриття та порядку ведення карткового рахунку та договору страхування, відповідно до яких пеня за прострочення виконання грошових зобов`язань визначена у розмірі 0,49% від простроченої суми за кожний день затримки виконання. Правонаступником АТ «Банк Ренесанс Капітал» в результаті реорганізації шляхом приєднання є позивач АТ «ПУМБ». У письмовій вимозі від 06 серпня 2018 року на адресу відповідача [PERSON] позивачем АТ «ПУМБ» ставиться вимога виконати зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №26258018610948 у розмірі 12256 грн. 11 коп в строк до 13 серпня 2018 року. Відповідно до виконавчого напису від 10 жовтня 2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., звернуто стягнення із [PERSON] заборгованість за кредитним договором №26258018610948 від 06 липня 2011 року на користь ПАТ «ПУМБ», як правонступника АТ «Банк Ренесанс Капітал», у розмірі 12661 грн. 95 коп за період з 01 жовтня 2017 року по 01 жовтня 2018 року, в тому числі 6636 грн. 60 коп простроченої заборгованості за кредитом, 5822 грн. 43 коп простроченої заборгованості за процентами, 202 грн. 92 коп строковї заборгованості за процентами. Даний виконавчий напис відповідно до заочного рішення Подільського районного суду м.Києва від 19 листопада 2020 року, яке набрало законної сили 19 грудня 2020 року, визнаний таким, що не підлягає виконанню. Провадження по даній справі було зупинено до вирішення по суті вказаної справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На обгрунтування позову АТ «ПУМБ» подана суду виписка з рахунка [PERSON] щодо заборгованості за кредитним договором станом на 08 серпня 2019 року у розмірі 72704 грн. 22 коп, з якої: 2964 грн. 32 коп простроченої заборгованості за сумою кредиту; 6030 грн. 75 коп простроченої заборгованості за процентами; 88 грн. 33 коп строкової заборгованості за процентами; 63620 грн. 82 коп неустойки за порушення зобов`язань по кредиту. Відповідач [PERSON] не заперечує факту користування грошовими коштами згідно кредитного договору № [NUMBER] в межах ліміту овердрафту у розмірі 8309 грн., останнім заборгованість оспорюється, суду подані копії виписків по рахунку щодо вказаного кредитного договору, відповідно до яких останнім здійсненні платежі щодо погашення заборгованості: 15 серпня 2011 року-200 грн., 14 вересня 2011 року-470 грн., 13 жовтня 2011 року-622 грн., 17 листопада 2011 року-650 грн., 14 грудня 2011 року-640 грн., 16 січня 2012 року-600 грн., 10 лютого 2012 року-609 грн., 16 березня 2012 року-572 грн. 12 коп, 12 квітня 2012 року-547 грн. 56 коп, 16 травня 2012 року-567 грн. 88 коп, 18 червня 2012 року-536 грн. 14 коп, 13 липня 2012 року-536 грн. 14 коп, 16 серпня 2012 року-512 грн., 12 вересня 2012 року-495 грн. 13 коп, 16 жовтня 2012 року-507 грн, 13 листопада 2012 року-506 грн. 93 коп, 10 грудня 2012 року-510 грн., 16 січня 2013 року-470 грн., 15 лютого 2013 року-450 грн., 18 березня 2013 року-440 грн., 11 жовтня 2013 року-7930 грн., 02 грудня 2013 року-35 грн., 08 грудня 2014 року-210 грн., 29 грудня 2014 року-370 грн., 30 січня 2015 року-490 грн., 04 лютого 2015 року-2 грн., 17 березня 2017 року-4959 грн., 17 лютого 2017 року-1500 грн., 24 лютого 2017 року-3715 грн. 37 коп, 24 лютого 2017 року-1284 грн. 63 коп, 17 березня 2017 року-3041 грн., 11 грудня 2018 року-322 грн., 18 січня 2019 року-625 грн. 93 коп, 07 лютого 2019 року-669 грн. 44 коп, 07 березня 2019 року-669 грн. 44 коп, 05 квітня 2019 року-245 грн. 80 коп, 81 грн. 47 коп, 342 грн. 17 коп, 24 квітня 2019 року-496 грн. 56 коп, 354 грн. 51 коп, 07 червня 2019 року-432 грн. 65 коп, 236 грн. 79 коп, 05 липня 2019 року-210 грн. 46 коп, 367 грн. 69 коп, 07 серпня 2019 року-579 грн. 78 коп, 98 грн. 68 коп, 06 вересня 2019 року-329 грн. 44 коп, 349 грн. 02 коп, 07 жовтня 2019 року-346 грн. 79 коп, 331 грн. 67 коп, 05 листопада 2019 року-1055 грн. 99 коп, 472 грн. 66 коп. Спірні правовідносини сторін виникли з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. В судовому засіданні встановлено, що відповідачу [PERSON] згідно кредитного договору №26258018610948 надані грошові кошти в межах ліміту овердрафту у розмірі 8309 грн., сторонами пошогоджені умови повернення кредиту, сплати процентів та пені, при цьому позивачем згідно письмової вимоги від 06 серпня 2018 року ставиться вимога виконання зобов`язання за кредитним договором у розмірі 12256 грн. 11 коп в строк до 13 серпня 2018 року, в подальшому за заявою позивача нотаріусом 10 жовтня 2018 року винесено виконавчий напис щодо заборгованості у розмірі 12661 грн. 95 коп за період з 01 жовтня 2017 року по 01 жовтня 2018 року, в тому числі 6636 грн. 60 коп простроченої заборгованості за кредитом, 5822 грн. 43 коп простроченої заборгованості за процентами, 202 грн. 92 коп строковї заборгованості за процентами. У постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені ст.625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. За даних обставин позивач, як кредитор, з моменту пред`явлення вимоги від 06 серпня 2018 року та винесення виконавчого напису 10 жовтня 2018 року, вратив право нарахування процентів за користування кредитними коштами та пені, права та інтереси позивача в даному випадку забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, про що позивачем відповідні вимоги не заявлені. Відповідний розрахунок заборгованості станом на 08 серпня 2019 року у розмірі 72704 грн. 22 коп не містить конкретизації його вчинення щодо відповідного періоду, розміру отриманих позивачем коштів та їх погашення, нарахування 63620 грн. 82 коп неустойки, зокрема, із врахуванням поданих відповідачем даних щодо погашення заборгованості за період з 15 серпня 2011 року і до 05 листопада 2019 року, та вимог ст.1050 ЦК України. Принцип змагальності згідно ст.12 ЦПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. За таких обставин підстави для задоволення позову в судовому засіданні не встановлені. Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові-на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами 1-4 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Враховуючи відмову у задоволенні позову судові витрати підлягають стягненню із позивача. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представництво відповідача [PERSON] здійснене адвокатом Гордієць В.С., якою згідно опису наданих послуг від 27 квітня 2021 року здійснено правовий аналіз та консультацію, складення відзиву та клопотань, ведення справи в суді, із розрахунком гонорару та його сплатою у сумі 8000 грн., що із врахуванням складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг, є неспівмірним, в даному випадку співмірний розмір-4000 грн., які підлягають стягнененю із позивача на користь відповідача.

Outcome: dismissed