Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

У позові проти Громади позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], Житомирського району як за спадкоємцем за заповітом, мотивуючи відмовою нотаріуса в оформленні права на спадщину. Позивач може захистити своє невизнане право на отримання спадщини лише в суді. [PERSON] у письмовій заяві до суду позов підтримав, просив справу розглядати без його участі. Представник Громади звернувся з аналогічним клопотанням, позов визнав. Дослідивши матеріалам справи відповідають цивільні правовідносини. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с. 4). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю майно. Заповітом від 22.11.2000 вона визначила позивача спадкоємцем спірного будинку. В контексті ст. 524 ЦК УРСР (чинної на час відкркриття спадщини), спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ст.ст. 560 ЦК УРСР зазначено, що оформлення права на спадщину, в тому числі на нерухоме майно, проводиться шляхом видачі нотаріусом відповідного свідоцтва, проте, постановою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлювальних документів на нього (а.с. 18). Як убачається зі справи, житловий будинок [ADDRESS], Житомирського району був побудований у 1933 році на наданій у користування спадкодавцю земельній ділянці (а.с. 8, 12-14). Згідно з довідкою виконкому Головенківської сільської ради № 325 від 19.06.2014, у погосподарській книзі №5 по сільській раді спірний будинок рахувався за спадкодавцем, як за власником (а.с. 6). Позивач прийняв спадщину в розумінні ст. 549 ЦК УРСР шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини(а.с. 17). За постановою Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року за № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в УРСР", Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР від 31.01.1966, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР від 31.10.1975 та за іншими нормативними актами записи у по господарських книгах є особливою формою статистичного обліку і визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджували право приватної власності. Саме таке роз'яснення надав і Пленум ВССУ в своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вказуючи, що у п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п.3.1). А тому суд дійшов висновку, що житловий будинок №2 відноситься до спадкового майна. З огляду на зміст глави 84 ЦК України та роз'яснень Пленуму ВСУ , що надані у Постанові №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» (п.23), право позивача на отримання у спадок наведеного житлового будинку встановлюється судом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Ураховуючи усі обставини справи у сукупності, а також те, що Громада не оспорює право власності спадкодавця, загальні засади цивільного судочинства, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved