Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

У серпні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 11 жовтня 2014 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2093. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] дітей немає. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, між ними постійно виникають сварки, конфлікти, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони хоч і мешкають разом, проте шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 11 жовтня 2014 року між нею та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні 18 жовтня 2017 року проти позову заперечував, стверджував, що його шлюб з [PERSON] можливо зберегти і він має намір створити всі умови для того, щоб зберегти сім'ю з позивачем. У судове засідання, призначене на 12 год 00 хв 20 листопада 2017 року, відповідач не з'явився, завчасно суд не повідомив про причини неявки в судове засідання. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 11 жовтня 2014 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2093 (а. с. 6). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] дітей немає. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як пояснила позивач у судовому засіданні 18 жовтня 2017 року, у них з відповідачем різні погляди на подружнє життя, ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, між ними постійно виникають сварки, конфлікти, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Враховуючи взаємини між сторонами, суд за клопотанням відповідача надав подружжю [PERSON] строк для примирення тривалістю один місяць. Після спливу зазначеного строку та відновлення провадження у справі відповідач, який наполягав на наданні подружжю строку для примирення, у судове засідання не з'явився та не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що ним вживались конкретні заходи, спрямовані на збереження його сім'ї з позивачем. За приписами ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Судом встановлено, що сторони справи хоча і мешкають разом, проте шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. За наведених обставин, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640,00 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 104, 111, 112 СК України, та,

Outcome: approved