Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача ТОВ «Елеватор буд» (м. Черкаси, просп. Хіміків, 14/1) про стягнення компенсації за невикористану відпустку та середній заробіток за весь час затримки, обґрунтовуючи вимоги тим, що 29.08.2017 року подала заяву про надання відпустки по догляду за дитиною до 27.05.2019 року. 13.05.2019 року позивач подала заяву про звільнення за власним бажанням з 27.05.2019 року. Заява надіслана засобами поштового зв`язку. Із наказом про звільнення позивача не було ознайомлено, не отримала розрахунковий листок, не отримала компенсацію, у зв`язку з чим звернулася до суду. Просить суд стягнути з відповідача компенсацію за невикористані дні відпустки в розмірі 1114,05 грн. та середній заробіток за весь час затримки 17347,35 грн. 03 жовтня 2019 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження по справі та розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача 20.05.2020 року скерував до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтував тим, що позивача було прийнято на роботу з 24.05.2017 р. на посаду бухгалтера за сумісництвом. Про основне місце роботи позивачем не було надано інформації. Трудова книжка позивача, зберігалася за основним місцем роботи. Наказом Директора ТОВ «Елеваторбуд» №2405/17 від 24.05.2017 р. позивачу встановлено робочий графік на умовах неповного робочого часу, а саме 4 год. У зв`язку з тим, що позивач не з`являлася на роботі протягом тривалого часу (3 робочих дні), про причини своєї відсутності не повідомляла, наказом № 29-к від 29.08.2017 р. позивача було звільнено з посади бухгалтера за сумісництвом з 29.08.2019 р. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. При звільненні з позивачем було проведено остаточний розрахунок. Таким чином вимоги позивача про стягнення компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 27.05.2019 р. є безпідставним. Позивачем при розрахунку суми компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні використано суму середньоденної заробітної плати, що складає 159,15 грн. Вказана сума не відповідає дійсності, оскільки не має належного обґрунтування. Як було зазначено, позивача було прийнято на роботу на посаду бухгалтера за сумісництвом із встановленням робочого графіку на умовах неповного робочого часу, а саме 4 год. на день (з 08:00 год. до 12:00 год.) з робочими днями понеділок - п`ятниця та оплатою пропорційно відпрацьованого часу. Позивач працювала з 24.05.2017 р. по 29.08.2017 р. Отже, для визначення середньої заробітної плати для розрахунку компенсації за невикористані дні щорічної відпустки при звільненні необхідно брати період з 01.06.2017 р. по 01.08.2017 р. (61 календарний день). Відповідно до відомостей про виплату грошей за червень-липень 2017 р., позивачем отримано заробітної плати в сумі за вказаний період 2907,11 грн. Таким чином, середня заробітна плата на підставі якої розраховується сума компенсації за дні невикористаної щорічної відпустки позивача складає 2907,11 грн. / 61 кал. день = 47,66 грн./день. Враховуючи період роботи позивача з 24.05.2017 р. по 29.08.2017 р. (94 календарних днів, за виключенням святкових і неробочих днів, встановлених законодавством), кількість днів невикористаної щорічної відпустки на момент звільнення становить: 6 днів (24 х 94 / 354). Розмір компенсації позивачу за невикористані дні щорічної відпустки на дату звільнення складає: 47,66 грн. х 6 днів невикористаної щорічної відпустки = 285,96 грн. У зв`язку з тим, що позивач не з`являлась на роботі, остаточний розрахунок з нею було проведено шляхом перерахування коштів на картковий рахунок в сумі 884,48 грн., що підтверджується копією квитанції №008541543631 від 20.09.2017 р. Вказана сума включає компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 285,96 грн. та заробітну плату за другу половину серпня в сумі 598,52 грн. Таким чином, відповідачем повністю проведено остаточний розрахунок з позивачем при звільненні. Позивачем вказані кошти отримано, заперечень щодо їх зарахування не було. На виконання п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України, відповідач повідомляє суду, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складає 5000,00 грн., що складають витрати на професійну правову допомогу. На підставі ст.279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~В ході розгляду справи позивачка та її представник адвокат Яцюк М.В. позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити з підстав, викладених у позові, в подальшому в судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник відповідача\~скерував до суду заяву про розгляду справи без його участі, просить відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного та трудового законодавства. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~та\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] було прийнято в ТОВ «Елеваторбуд» з 24.05.2017 року на посаду бухгалтера за сумісництвом. Наказом № 2405/17 від 24.05.2017 року, виданого директором ТОВ «Елеваторбуд», [PERSON] встановлено робочий графік на умовах неповного робочого часу, а саме 4 год. на день з робочими днями понеділок - п?ятниця та оплатою пропорційно відпрацьованого часу. 29.08.2017 року [PERSON] була звільнена з роботи відповідно до наказу № 29-к за прогул 3-х робочих днів без поважних причин згідно п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. 29 серпня 2017 року ТОВ «Елеваторбуд» листом-заявою «Про звільнення та повідомлення про нараховані суми, належні працівникові при звільненні» повідомлено [PERSON] про те, що п. 1 у зв`язку з відсутністю на роботі без поважних причин протягом 3-х робочих днів, наказом № 29-к від 29.08.2017 р. звільнено з посади бухгалтера за сумісництвом ТОВ «Елеваторбуд» з 29.08.2017 згідно п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. П. 2 на виконання вимог ч. 1 ст. 116 КзпП України повідомлено про нараховані суми, належні при звільненні, а саме 884,48 грн., що включає компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 285,96 грн. та заробітну плату за другу половину серпня в сумі 598,52 грн. Згідно квитанції від 20.09.2017 року № 0.0.854154363.1 [PERSON] виплачено 884,48 грн., призначення платежу кінцевий розрахунок при звільненні. 13 травня 2019 року [PERSON] скерувала до ТОВ «Елеваторбуд» заяву про звільнення з роботи за власним бажанням. Згідно з ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Відповідно до ст.116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. \~ \~ \~ \~Стаття 117 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Отже, працівник може претендувати на отримання грошової компенсації за невикористану част ину щорічної відпустки за фактом звільнення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка заявила вимоги про стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку за фактом звільнення 27.05.2019р., однак наказ про звільнення позивачки з 27.05.2019 року відповідачем не видавався та трудовий договір між сторонами є припиненим 29.08.2017 р. і з приводу непроведення розрахунку при звільненні 29.08.2017р. позивачкою вимог не заявлено. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 вересня 2020 року\~ у справі № 712/4875/20 відмовлено у задоволенні позову\~ [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елеваторбуд" про визнання недійсним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В ході розгляду даної справи позивачка просила просила визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ «Елеваторбуд» № 29-к від 29.08.2017 року «Про звільнення бухгалтера за сумісництвом [PERSON] » та наказ ТОВ «Елеваторбуд» про звільнення [PERSON] з 29.07.2017 року на підставі ст. 38 КЗпП України, поновити її на роботі з 29.08.2017 року та стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу. Оскільки про звільнення позивачки 27.05.2019 р. відповідачем наказ не видавався, відсутні підстави для стягнення грошової компенсації та покладання на відповідача відповідальності за не проведення розрахунку при звільненні позивачки з 27.05.2019 р. Фактично між сторонами виник спір щодо законності припинення трудового договору у 2017 році, який сторони вправі вирішувати в судовому порядку. Таким чином суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову. У відповідності до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 47, 115-117 КЗпП України, ст.ст. 4,12,13,81,83,89,141,258,259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed