Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25 грудня 2019 року - дня подачі нею позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що 20 листопада 2009 року вона і [PERSON] уклали шлюб, від шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. На момент подачі позову судом розглядається справа про розірвання шлюбу між сторонами. З 01 грудня 2019 року відповідач у вихованні та утриманні їхньої спільної дитини участі не приймає. Забезпечити дочці належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, який не може бути меншим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, дочці [PERSON] вона самостійно можливості не має. Відповідач є здоровою та працездатною особою, тому він може працювати та сплачувати аліменти на дочку в розмірі ј частки його заробітку (доходу). Інших осіб на утриманні він не має. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у поданій до суду позовній заяві просила суд розглянути справу у її відсутність, у зв`язку з її проживанням із малолітньою дочкою у місті Прилуки Чернігівської області, та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, проти його задоволення не заперечує, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 листопада 2009 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують та спільно не проживають. Відповідач [PERSON] належним чином своїх батьківських обов`язків не виконує, добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки позивачу він не надає. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У ч. 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Із штемпеля на конверті вбачається, що позовна заява про стягнення із відповідача [PERSON] аліментів на дитину позивачем [PERSON] для відправлення до суду здана на пошту 09 січня 2020 року, тому ця дата вважається днем пред`явлення позову. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] належним чином покладені на нього законом батьківські обов`язки не виконує, матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON] позивачу він не надає, позов визнав, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] ґрунтуються на вимогах закону, тому починаючи з 09 січня 2020 року із відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки його заробітку (доходу). Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved