Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №К2Н0RX03800632 від 15.11.2006 року [PERSON] 15.11.2006 року отримала кредит у розмірі 1874,40 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 30.10.2015 року має заборгованість - 78879.06 грн., яка складається з наступного: - 1835.90 грн. - заборгованість за кредитом; - 21287.28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -303.60 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 51219.94 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; А також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 3732.34 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без участі представника. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не подавав, як і пояснень чи заперечень на позовну заяву, а тому суд вважає за можливе проводити судове засідання у порядку ст. 224 ЦПРК України. Представник позивача проти цього не заперечував. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до відповідно до укладеного договору №К2Н0RX03800632 від 15.11.2006 року [PERSON] 15.11.2006 року отримала кредит у розмірі 1874,40 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюєтьсящомісяця в період сплати, якеий приймається період з 6по 10 число кожного місяця т.б. періодичні платежі. Судом встановлено, що Відповідач станом на 30.10.2015 року має заборгованість - 78879.06 грн., яка складається з наступного:- 1835.90 грн. - заборгованість за кредитом; - 21287.28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -303.60 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 51219.94 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; А також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 3732.34 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивчем у справі не надано належного та обгрунтованого доказу, щодо наявної заборгованості у відповідача, виписки з його особового рахунку, з якого суд міг встановити наявний борг, внесення платежів та їх зарахування згідно вимог Договору. Також позивач не надав доказів щодо розрахунку суми пені, та періодичності нарахування х моменту виникнення у позивача такого права. Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що в разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та обгрунтованими доказами та не повідомлено про підстави звільнення від доказування у пороядку ст. 61 ЦПК України про розмір заборгованості відповідача. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В матеріалах справи відсутня докази на підтвердження того, що підписуючи заяву-анкету відповідач мав на увазі саме Умови надання сплживчого крежиту фізичним особам (Розстрочка)(Стандарт), на які посилається позивач та вони були надані відповідачу. Матеріали справи не містять дані про те, що позивачем був відкритий картковий рахунок відповідачу та видана йому відповідна картка і її отримання відповідачем, а також копія цієї картки, а тому суд дійшов висновку, що позов не доведений та задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України псудові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed