Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Голландські троянди», в якому просив стягнути з відповідача на його користь нараховану та не виплачену при звільненні заробітну плату за період з 01.04.2014 року по 06.05.2014 року в розмірі 1900 грн. , середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати при звільненні з 07.05.2014 року по день фактичного розрахунку в розмірі 1500 грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 600 грн., моральну шкоду в розмірі 2000 грн., витрати на правову допомогу 500 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працював оператором котельної в ТОВ «Голландські троянди». Директор підприємства знущався над ним. Тому 06.05.2014 року позивача було звільнено з займаної посади за власним бажанням. Але ТОВ «Голландські троянди» не провело з [PERSON] повний розрахунок в день його звільнення, а саме не виплатило заробітну плату за квітень 2014 року 6 днів травня 2014 року та компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку. Тому позивач звернувся до суду з захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з наведених підстав, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про місце і час розгляду справи відповідно до вимог ст.74 ЦПК України. Подав до суду письмове заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що [PERSON] звільнений 06.05.2014 року за власним бажанням. При звільненні [PERSON] пропонувалось отримати розрахункові кошти в бухгалтерії підприємств. Але він не звертався за розрахунком. Підприємство надсилало [PERSON] листи про необхідність отримати в бухгалтерії виплати. Після першого звернення [PERSON] до бухгалтерії йому були виплачені розрахункові кошти в повному обсязі. А тому немає вини підприємства у несвоєчасній виплаті [PERSON] розрахункових виплат. Позивач пояснив, що він був звільнений в ТОВ «Голландські троянди» за власним бажанням на підставі написаної ним заяви. Заробітна плата на підприємстві виплачувались готівкою в бухгалтерії. Але після звільнення він не звертався до бухгалтерії про виплату розрахункових коштів. В серпні він отримав листа підприємства про необхідність звернутися до бухгалтерії для отримання розрахункових коштів. Коли він звернувся до бухгалтерії, йому було виплачено розрахункові кошти, але в меншій сумі ніж сплачували раніше. Суд, вислухавши думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність представника відповідача. 06.11.2009 року [PERSON] прийнятий на роботу ТОВ «Голландські троянди» на посаду оператора котельної. Цей факт підтверджено трудовою книжкою позивача. 06.05.2014 року [PERSON] звільнено з посади оператора котельної з 06.05.2014 року за власним бажанням відповідно до п.1 ст. 38 КЗпП України. Цей факт підтверджено трудовою книжкою, наказом ТОВ «Голландські троянди» від 06.05.2014 року №3. Відповідно до довідки ТОВ «Голландські троянди» №101 від 13.08.2014 року , підтверджено, що [PERSON] з 06.11.2009 року по 06.05.2014 року працював в ТОВ «Голландські троянди» на посаді оператора котельні. Середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 41 грн. 89 коп., середньомісячна заробітна плата складає 1250 грн. 00 коп., кількість днів невикористаної відпустки складає 10 днів, компенсація за невикористану відпустку складає 418 грн. 91 коп. Заробітна плата за квітень 1250 грн. 00 коп. (до сплати 1115 грн. 00 коп.), за травень 131 грн. 58 коп. (до сплати 111 грн. 76 коп.)Борг підприємства перед працівником на день звільнення 1646 грн. 27 коп. ТОВ «Голландські троянди», повідомляло [PERSON] щодо можливості отримання розрахункових виплат при звільненні. Цей факт підтверджено листами ТОВ «Голландські троянди» №52 від 12.05.2014 року, №102 від 13.08.2014 року, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. [PERSON] отримав розрахункові виплати в розмірі 1115 грн. 60 коп., 530 грн. 67 коп. Цей факт підтверджено відомостями про виплату грошей №ГР-0000063 за квітень 2014 року, №0000064 за травень 2014 року. При вирішенні спору, суд керувався наступними вимогами закону. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗПП передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як вбачається з доказів, наданих сторонами та пояснень позивача, ТОВ «Голландські троянди» виплатило [PERSON] розрахункові кошти при звільненні в повному обсязі після першого його звернення до бухгалтерії підприємства. Позивач не навів доказів, що саме з вини підприємства йому не виплачена заробітна плата та компенсація за невикористану щорічну основну відпустку в день звільнення. Не представив доказів, що після пред'явлення вимоги про розрахунок, підприємство відмовило йому в оплаті. Також позивач не навів доказів, що підприємство сплатило йому кошти не в повному обсязі. Разом з тим, суд не вбачає підстав вважати, що [PERSON] було спричинено моральну шкоду. В постанові Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" дано роз'яснення, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Як вбачається з позовної заяви, позивач [PERSON] не надав доказів на підтвердження протиправних дій підприємства, самого факту заподіяння моральних чи фізичних страждань. Відповідно до статей 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не можна ґрунтуватися на припущеннях. А тому, суд не вбачає підстав вважати, що з вини підприємства [PERSON] не було виплачено в день звільнення заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку, чим заподіяно моральну шкоду. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON], в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу [PERSON] судових витрат на правову допомогу.

Outcome: dismissed