Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 11 березня 2008 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшився до 27000 грн. 00 коп. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, складає між ним і банком договір, що підтверджується його підписом у заяві і є відповідно до п. 3.2 та п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. У відповідності до умов договору банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач згідно з п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг зобов`язання за договором не виконав. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 17 серпня 2021 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 28365 грн. 04 коп., з яких 23893 грн. 18 коп. - заборгованість за кредитом, 23893 грн. 18 коп. - заборгованість за простроченим кредитом, 4471 грн. 86 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, від сплати яких відповідач ухиляється, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання згідно якого просить суд про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 3). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнав, оскільки окрім анкети-заяви від 11 березня 2008 року, згідно якої позивач надав відповідачу кредитний ліміт в розмірі 250 грн., відповідачем жодних документів підписано не було, а в даній відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) та визначення їх розміру. Також, відповідач не був ознайомлений з Витягом з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягом з «Тарифів» та не підписував їх, тому вони не можуть братися до уваги. Довідка про умови кредитування не є частиною кредитного договору, тому стверджувати, що підписанням даної довідки відповідач погодився з умовами кредитного договору не вбачається за можливе. Крім того, відповідач вважає, що він не тільки сплатив всі грошові кошти, що бралися у позивача, а ще й переплатив у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позову (а.с. 86-92). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. 15 листопада 2021 року представником позивача подано відповідь на відзив, згідно якого відзив на позовну заяву не визнали, доводи відповідача вважають надуманими, у зв`язку з чим просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 99-107). 25 листопада 2021 року відповідачем подано заперечення щодо відповіді на відзив, відповідно до яких відповідь на відзив не визнав (а.с. 134, 135). Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Як вбачається з позову, позивач вказує, що між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачем [PERSON] , 11 березня 2008 року був укладений договір без номера, відповідно до якого останній виявив бажання отримати платіжну картку. Даний договір був оформлений між позивачем та відповідачем, шляхом заповнення, останнім заяви, яку підписав 11 березня 2008 року (а.с. 22). Додані позивачем до позову документи, не містять, належних та допустимих в розумінні ст.ст. 57, 58 ЦПК України доказів, які б підтверджували наявність між позивачем та відповідачем будь-яких кредитних правовідносин починаючи з 11 березня 2008 року, оскільки заява датована відповідачем 20 березня 2008 року (а.с. 22 зворот). При цьому позивач жодним чином не обґрунтовує суду підстави відкриття відповідачу рахунку 11 березня 2008 року, тобто до підписання заяви. Додана до позовної заяви довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем 20 березня 2008 року також свідчить про те, що 11 березня 2008 року між сторонами договір не укладався, враховуючи, що відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, а саме п. 2 договір про надання банківських послуг складається зі заяви, пам`ятки клієнта, умов і правил надання банківських послуг, тарифів (а.с. 23, 24). Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає, що позивачем, в порушення положень ст. 81 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів, укладення між ним та відповідачем 11 березня 2008 року кредитного договору, що в свою чергу виключає стягнення заборгованості за непідтвердженими кредитними правовідносинами, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, узв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed