Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Запоріжгаз» (після перейменування -\~Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», далі АТ «ОГС «Запоріжгаз») про захист прав споживача, про визнання дій неправомірними, мотивуючи свої вимоги наступним. Вона є власником квартири [ADDRESS] та споживачем послуг з газопостачання, однак в квартирі не проживає у зв`язку з проведенням ремонту. 14.02.2019 року працівниками Оператора ГРМ був складений акт про порушення №000654, в якому вказано несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, що є порушенням п.3.1 частини 2 розділу ХІ Кодексу, неконструктивні отвори в лічильному механізмі. В спірній квартирі газом ніхто не користується, що підтверджується актом від 07.11.2018 року, в якому зазначено, що показники лічильника 01709,236, який на той момент пройшов повірку та був придатний, а станом на 14.02.2019 рік показники лічильника 01783 майже не змінилися, говорить про те, що квартирою та газом не користувалися або повірка була зроблена не вірно та з порушенням. Акт № 405 експертизи лічильника газу від 26.02.2019 року був складений із порушенням вимог п.8 гл.10 розділу Х Кодексу ГРМ, а тому він не може бути доказом у справі, оскільки акт містить не всі підписи, акт від 14.02.2019 року не містить її підпису, при складанні акту не проводилася відео фіксація, відмітки в акті про те, що вона відмовилася від підпису в акті не має. Вона була на засіданні комісії, однак в протоколі не розписувалася, відеозапис засідання комісії не проводився. Крім того акт експертизи підписаний не всіма членами комісії. З цих підстав просить визнати дії відповідача щодо нарахування заборгованості в розмірі 9231,03 грн. за несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, оформленої актом розрахунком не облікованого ( донарахованого) об`єму ( обсягу) природного газу і його вартості на підставі акту про порушення №000654 від 14.02.2019 року неправомірними та визнати неправомірним акт розрахунок не облікованого ( донарахованого) об`єму ( обсягу) природного газу і його вартості складеного на підставі акту про порушення №000654 від 14.02.2019 року. Представник позивача позовні вимоги підтримав з викладених в позові підстав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача за дорученням Малімон А.Я. позов не визнав з підстав, викладених у відзиві. В задоволенні позову просить відмовити. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання, які надаються відповідачем за адресою: [ADDRESS] , на ім`я позивача відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Облік спожитого природного газу здійснювався приладом обліку лічильником GALLUS 2000 G-4, із заводським номером 07003113, 2011 року випуску.\~14 лютого 2018 року, в результаті перевірки, представниками ПАТ «Запоріжгаз» було виявлено ознаки\~несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, внаслідок чого у присутності чоловіка споживача [PERSON] складено акт про порушення № 000654, в якому\~зазначено порушення п. 3.1., глави 2, розділу ХІ, а саме: неконструктивні отвори в лічильному механізмі (а.с.15-16). Актом № 405 експертизи лічильника газу від 26 лютого 2019 року підтверджено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Заглушкі осей відлікового механізму не відповідають вимогам експлуатаційної документації на ЗВТ. Наявні сліди оплавлення та скрізні отвори. Внаслідок чого витрата природного газу комерційним вузлом обліку обліковується з порушенням законодавства. ЗВТ упаковано в пакет, опломбовано пломбою С43855358 ( а.с.19). Протоколом повірки Запоріжжястандартметрологія №462 від 26.02.2019 року встановлено, що засіб вимірювальної техніки є непридатним для подальшої експлуатації (а.с.20). Протоколом №632 засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення, від 29 березня 2019 року вирішено задовольнити акт про порушення №000654 від 14 лютого 2019 року (а.с.48). 25 квітня 2018 року ПАТ «Запоріжгаз» на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням направлено Акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та рахунок на його оплату. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються\~Законом України "Про ринок природного газу"\~та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. Предметом спору у даній справі є визнання протиправними дій ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (після перейменування -\~Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», далі АТ «ОГС «Запоріжгаз») за несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, оформленої Актом-розрахунком не облікованого об`єму природного газу в сумі 9231,03 грн. на підставі акту про порушення №000654 від 14.02.2019 року та визнати неправомірним акт-розрахунок не облікованого ( донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, складеного на підстав акту про порушення №000654 від 14.02.2019 року. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у\~ст. 16 ЦК України. У відповідності до п. 6 глави 6 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає: витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо; відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу; наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ; індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення; забруднення або відкладання осадів, потрапляння сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів; інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання. За приписами глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього\~Кодексу. Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Рішення комісії з розгляду актів про порушення щодо визначення позивачу норм фактичного об`єму спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням та факт донарахування об`ємів спожитого природного газу чи направлення рахунку про його оплату, на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, є внутрішніми документами підприємства і не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити вартість донарахованого об`єму та, відповідно, не належать до актів у розумінні\~ст. 16 ЦК України. Такі документи не є обов`язковими до виконання ненормативними актами, вони лише фіксують факти, а отже, певних обов`язків на позивача вони безпосередньо не покладають, а відтак не порушують його права та інтереси. Таким чином, оскарження дій ПАТ «Запоріжгаз» лише щодо факту прийняття рішення комісією щодо задоволення акту про порушення та нарахування (донарахування) об`ємів природного газу не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Так, за змістом пункту 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільної системи, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, він може оскаржити їх у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Таким чином, зазначеним нормативно-правовим актом прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку, і тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Складений комісією ПАТ «Запоріжгаз» протокол про затвердження акту про порушення є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 06 лютого 2019 року у справі №522/12901/17-ц. Посилання позивачки на порушення при складанні акту № 405 експертизи лічильника газу від 26.02.2019 року, який був складений із порушенням вимог п.8 гл.10 розділу Х Кодексу ГРМ, а тому він не може бути доказом у справі, оскільки акт містить не всі підписи, акт від 14.02.2019 року не містить її підпису, при складанні акту не проводилася відео фіксація, відмітки в акті про те, що вона відмовилася від підпису в акті не має. Вона була на засіданні комісії, однак в протоколі не розписувалася, відеозапис засідання комісії не проводився. Крім того акт експертизи підписаний не всіма членами комісії суд не приймає до уваги, оскільки при складанні акту про порушення № 000654 від 14.02.2019 року був присутній чоловік позивачки [PERSON] , у присутності якого і складався вказаний акт. Як вбачається з оглянутого відеозапису від 14.02.2019 року, [PERSON] пропонувалось підписати акт, але останній відмовився, висловлююсь при цьому нецензурною лайкою. Підпис позивачки в протоколі засідання комісії № 632 від 29.03.2019 року по розгляду акту про порушення не передбачає обов`язкового підпису позивачки. Посилання позивачки на допущені порушення не спростовують викладене в акті №000654 від 14.02.2019 року порушення-несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Позовні вимоги про оскарження дій працівників відповідача\~щодо визначення об`єму та/або вартості не облікованого (донарахованого) природного газу\~ [PERSON] . не заявлялись. За таких обставин суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні вимог статей\~77,\~78 ЦПК України\~на підтвердження існування спору, що є його процесуальним обов`язком в силу вимог частини третьої статті\~12\~та частини першої статті\~81 ЦПК України. Згідно зі\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: dismissed