Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в якій зазначила, що вона та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу з яким 20.01.2016 року у них народився син [PERSON], про що їм було видане медичне свідоцтво про народження № 11 від 21.01.2016 року. В подальшому вона звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області з заявою про державну реєстрацію акту про народження дитини, однак їй було відмовлено в реєстрації. Вищевказане свідоцтво про народження вона не має змогу отримати. Встановлення факту народження дитини необхідне для реєстрації народження дитини. Просить суд встановити факт народження [PERSON], [INFO], громадянкою України, уродженкою [INFO],дитини чоловічої статі, яка народилась 20 січня 2016 року о 22 годині 20 хвилин в м. Шахтарськ Донецької області. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила суд слухати справу у її відсутність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, просять суд слухати справу у відсутність представника. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.57-60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Підставою для встановлення факту народження є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про народження дитини в певний час і за певних обставин. У відповідності з вимогами до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» копія медичного свідоцтва про народження № 11 від 21.01.2016 року, виданого Муніципальним закладом "Центральна лікарня м. Шахтарська" (форма №103/у), не може вважатися належним та допустимим доказом на підтвердження факту народження дитини заявниці. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволені заяви слід відмовити, оскільки заявником не надано до суду належних та допустимих доказів, на підставі яких можна було б встановити факт народження дитини в судовому порядку.

Outcome: dismissed