Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Тернопільське вище професійне училище №4 ім. Михайла Паращука (далі ТВПУ №4 ім. Михайла Паращука) звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ТВПУ №4 ім. Михайла Паращука є балансоутримувачем житлового блоку секції гуртожитку №1 за адресою: вул.Галицька, 29 а, м.Тернопіль. Відповідно до чинного законодавства училище надає жителям блоку секції гуртожитку №1 послуги з утримання будівлі та прибудинкової території. Відповідач є власником квартири по вул.Галицька, 29 а, кв. №1, м.Тернопіль і є споживачем таких послуг, однак відмовляється оплачувати надані послуги. Станом на 07 травня 2015 року сума заборгованості за особовим рахунком відповідача складає 511,44 грн. про необхідність сплатити заборгованість [PERSON] повідомлялася, однак на вимогу позивача не відреагувала. На підставі викладеного ТВПУ №4 ім. Михайла Паращука просить суд стягнути з відповідача заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 511,44 грн., а також сплачений по справі судовий збір в розмірі 243,60 грн. 26 серпня 2015 року представник позивача подала заяву про уточнення та збільшення позовних вимог, в якій посилається на те, що 22 травня 2015 року на адресу [PERSON]З було надіслано лист-вимогу щодо оплати заборгованості та необхідності прибути для укладення договору про надання послуг у визначений законом семиденний термін, однак відповідач бору не сплатила та не прибула для підписання договору. Станом на 26 серпня 2015 року заборгованість [PERSON] складає 1269,09 грн., а тому позивач просить суд визнати договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та територій, вивезення побутових відходів між ТВПУ №4 ім. Михайла Паращука та [PERSON] укладеним та стягнути з відповідача заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 1269,09 грн., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, заяві про уточнення та збільшення позовних вимог. Просила суд задоволити їх в повному обсязі. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили, пояснивши, що ТВПУ №4 ім. Михайла Паращука не є надавачем житлово-комунальних послуг. Заслухавши пояснення та доводи учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Як вбачається із листа Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України №1/11-12421 від 26 грудня 2011 року, МОНмолодьспорт розглянуло звернення Управління освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації щодо надання дозволу на оформлення права власності на частину будівлі гуртожитку (м.Тернопіль, вул.Галицька, 29 а), яка знаходиться на балансі Тернопільського вищого професійного училища №4 ім. М.Паращука. МОНмолодьспорт не заперечує щодо передачі частини будівлі гуртожитку (м.Тернопіль, вул.Галицька, 29 а), яка знаходиться на балансі Тернопільського вищого професійного училища 34 ім. М.Паращука, в комунальну власність відповідно до законодавства за умови надання будівлі гуртожитку статусу «житлової будівлі». Із листа Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №6797/02 від 02 листопада 2012 року слідує, що 25 жовтня 2012 року на черговому засіданні комісії з питань прийняття відомчого житлового фонду до комунальної власності міста було розглянуто питання можливості прийняття у власність територіальної громади міста Тернополя частини гуртожитку ТВПУ №4 ім. М.Паращука за адресою: вул.Галицька, 29 А. Комісією вирішено підготувати проект рішення міської ради «Про прийняття в комунальну власність міста житлового фонду ТВПУ №4 ім. М. Паращука за адресою: вул.Галицька, 29 а» та подати його на оприлюднення у відповідності до вимог ч.3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ №949165, виданого 12 листопада 2013 року Реєстраційною службою Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, та згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень серії ЕАО №847386, виданого 12 листопада 2013 року Реєстраційною службою Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, квартира [ADDRESS], а у м.Тернополі належить [PERSON]. 20 січня 2015 року ТВПУ №4 ім.М.Паращука видано наказ №13 «Про затвердження калькуляції за проживання в гуртожитках», згідно якого вирішено затвердити відшкодування витрат на проживання в гуртожитку ТВПУ №4 ім. М.Паращука (житлова блок-секція) з 01 січня 2015 року за тарифами згідно додатку 15 до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28 вересня 2011 року №1603. Згідно додатку №15 до рішення виконавчого комітету міської ради від 28 вересня 2011 року «Порядок нарахування тарифів на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій», встановлено зведену структуру основних витрат діючого тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без податків та послуг з вивезення побутових відходів. Як вбачається із п.1, даний Порядок розповсюджується на послуги, що надаються квартиронаймачам, власникам квартир та проживаючим у гуртожитках, обєднанням співвласників багатоквартирних будинків (далі - Споживач), підприємствами і організаціями, які виконують роботи з утримання житлових будинків і прибудинкових територій комунальної, приватної, кооперативної власності (далі - Виконавець). Послуги надаються Споживачеві згідно з договором найму житла, який розробляється Виконавцем відповідно до Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року №529 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» та гарантованого рівня якості послуг, встановленого розділом ІІІ цього додатку. 15 квітня 2015 року ПП «Катруб» та ТВПУ №4 ім. М.Паращука уклали договір про надання послуг з вивезення побутових відходів, згідно якого ПП «Катруб» зобовязався надавати ТВПУ №14 ім. М.Паращука послуги з вивезення твердих, великогабаритних, ремонтних і рідких відходів. Як слідує з довідки про нарахування за оплату за проживання в гуртожитку №1, підїзд 1 [PERSON] протягом 2015 року, наданої ТВПУ №4 ім.М.Паращука, за період проживання в гуртожитку №1, підїзді І [PERSON] її фактичний борг перед училищем на 26 серпня 2015 року складає 1269,09 грн. Про необхідність погасити виниклу заборгованість відповідач попередньо повідомлялася, про що свідчить лист-вимога від 22 травня 2015 року №261, яка надсилалася ТВПУ №4 ім. Михайла Паращука в адресу [PERSON] та нею отримана 28 травня 2015 року, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Також цим листом відповідача інформовано про необхідність у семиденний термін прибути для підписання договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та територій, вивезення побутових відходів. За визначенням, наданим у ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст.1, ч.2 ст.3, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Разом із тим законодавче визначення терміну «балансоутримувач», дане в ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», допускає можливість існування різних ситуацій, у тому числі таких, коли багатоквартирний будинок існує, а особи, що має права та несе обов'язки балансоутримувача, немає (власники квартир балансоутримувачами бути не можуть за визначенням, а договір з будь-якою юридичною особою не укладався). Тобто, якщо немає особи, якій будинок може бути переданий на баланс, попередній власник (територіальна громада та уповноважені нею юридичні особи) змушені продовжувати виконувати функції балансоутримувача. Передача майна з балансу на баланс відбувається відповідно до Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року № 1521. Цей Порядок регулює процедуру передачі житлового комплексу на баланс об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, а також житлового комплексу або його частини на баланс іншої юридичної особи, статут якої передбачає можливість провадження такої діяльності, з балансу колишнього балансоутримувача. В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що балансоутримувачем житлового блоку секції гуртожитку №1 за адресою: вул.Галицька, 29 а, м.Тернопіль, є ТВПУ №4 ім. Михайла Паращука, що також вбачається з інвентарної картки №1 обліку основних засобів у бюджетних установах. У вказаній частині гуртожитку [PERSON] на праві власності належить квартира №1, а тому саме власник майна, як це передбачено ст.322 ЦК України, зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором і законом. Такому обовязку власника кореспондує право балансоутримувача вимагати сплати грошових коштів за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі понесених ним витрат. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. \~ Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1ст.57 ЦПК України). \~ Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК України). В силу принципу безпосередності судового розгляду (ст.160 ЦПК України) рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення. В судовому засіданні не здобуто належних і допустимих доказів того, що ТВПУ №4 ім. Михайла Паращука несе будь-які витрати по утриманню житлового блоку секції гуртожитку №1 за адресою: вул.Галицька, 29 а, м.Тернопіль, як і даних про виконання таких робіт працівниками позивача. Наявність договору, укладеного між ПП «Катруб» та ТВПУ №4 ім. М.Паращука про надання послуг з вивезення побутових відходів свідчить про виниклі зобовязання, однак не підтверджує можливих витрат позивача, повязаних з його виконанням, а тому суд не приймає до уваги та вважає необґрунтованим наданий ним розрахунок боргу. Щодо вимогиТВПУ №4 ім. М.Паращукавизнати договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та територій, вивезення побутових відходів між ТВПУ №4 ім. Михайла Паращука та [PERSON] укладеним, суд виходить з наступного. Свобода договору, закріплена у ст.ст.6, 627 ЦК України, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не є безмежною. У тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обовязковість положень цього акту для сторін договору, сторонни не вправі відступити від їх положень (ч.3 ст.6 ЦК України). Так, ст.ст.19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачають обов'язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст.ст.19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обовязковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч.3 ст.6, ст.ст.627, 630 ЦК України та ст.ст.19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У разі такої відмови, виходячи з положень ст.ст.3, 6, 12-15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України, виконавець послуг вправі звернутись до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту судом на підставі п.1 ч.2 ст.6 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обовязкової дії. З наведеного суд робить висновок, що підставою для задоволення позовних вимог в цій частині є наявність договору на надання житлово-комунальних послуг, який відповідає типовому, та відмова споживача послуг від його укладення. Водночас позивач суду не представив та до матеріалів справи не приєднував договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та територій, вивезення побутових відходів, який просить визнати укладеним, а неприбуття [PERSON] для укладення вказаного договору, про що йдеться у листі-вимозі ТВПУ №4 ім. М.Паращука від 22 травня 2015 року №261,не є свідченням рішення відповідача про відмову в його укладенні. За вказаних вище обставин, проаналізувавши зібрані докази та норми закону, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ТВПУ №4 ім. М.Паращука до [PERSON] про визнання укладеним договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та територій, вивезення побутових відходів, стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed