Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила надати їй додатковий строк для вчиненню дій поя прийняттю спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], терміном у три місяці. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті матері залишився в спадок будинок у [ADDRESS], який вона не взмозі оформити в нотаріальному порядку через пропуск строку для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що строк на прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки всі документи на спадщину після смерті матері забрав її брат [PERSON] із умовою особистого оформлення ним усього спадкового майна, однак той не вчинив цього. Крім того, під час розгляду справи надала додаткові пояснення, відповідно до яких пояснила причини пропуску строку для прийняття спадщини: після смерті матері вона перебувала у вкрай пригніченому стані, так як втратила близьку людину; на той час не працювала і не мала заробітку, тому на сімейній нараді між нею та її братами було вирішено, що спадщину прийме та оформить брат [PERSON]. Однак після його смерті у грудні 2017 року дізналася, що він нічого не вчинив. Також вказала, що через свою юридичну неграмотність не знала, що у майбутньому втратить своє право на подання заяви про прийняття спадщини. Також вказала, що після смерті матері здійснювала догляд за спадковим будинком. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про його час та місце була повідомлена належним чином, причини неявки суду достовірно невідомі, однак надала листа із проханням розглядати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши письмові докази у справі, пояснення свідка [PERSON], в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] померла громадянка [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно із довідкою Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 25 січня 2018 року (а.с. 11) на час відкриття спадщини з нею ніхто не був зареєстрований. Відповідно до зазначених норм закону позивачка повинна була звернутися до нотаріуса чи нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із відповідною заявою про її прийняття, однак не вчинила цього. На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суд України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачкою було заявлено, що строк на прийняття спадщини вона пропустила через те, що між спадкоємцями першої черги за законом, до числа яких відноситься і вона, було вирішено, що дії по прийняття спадщини та її оформлення після смерті матері вчинить син померлої - [PERSON]. На думку суду, така обставина не може вважатися поважною причиною для пропуску строку на прийняття спадщини. Причиною для пропуску строку для прийняття спадщини є непереборна причина, яка перешкоджала зверненню до нотаріуса. Однак, як слідує із пояснень позивачки, а також і свідка [PERSON], який є її братом, вона знала про наявність спадщини і необхідність вчиненню дій по її оформленню. Але вона свідомо не забажала вчиняти дії по прийняттю спадщини та її оформленню. Це не може бути поважною причиною для поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, посилання нею на пригнічений стан та відсутність коштів також не може слугувати поважною причиною для поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки такі пояснення суперечать іншим її поясненням, за якими спадщину повинен був оформляти її брат. Крім того, з часу відкриття спадщини минуло десять років, що не підтверджує наявність таких поважних причин за весь цей час, які б перешкоджали їй реалізувати свої спадкові права. Таким чином відсутні підстави для задоволення позову. У разі відмови в задоволенні позову відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати з відповідача не стягуються. З врахуванням викладеного,

Outcome: dismissed