Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

07 серпня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, що був зареєстрований 16.02.2002 року за актовим записом № 9 в Іванківському РАЦС смт. Іванкова Київської області. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на вихованні позивача. На протязі спільного життя між подружжям склалися неприязні взаємовідносини, що викликані негідною поведінкою відповідача, який зловживає спиртними напоями, вчиняє дома сварки та скандали, не надає належної матеріальної допомоги на утримання спільної сімї, допускає подружню зради. Вони з відповідачем неодноразово обговорювали проблеми у сімї, але це не дало позитивного результату. Позивач вважає, що колись спільна сімя розпалась, та прийшла до твердого висновку про неможливість її збереження. Спорів по спільно нажитому майну між сторонами немає. На підставі вищевикладених обставини позивач просить шлюб розірвати, спільних дітей залишити на її вихованні до їх повноліття, судові витрати та витрати при наданні правової допомоги покласти на відповідача. Позивач у судове засідання, призначене на 10 грудня 2015 року на 10 год. 15 хв. не зявилася, звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить справу слухати без її участі. При цьому ставить до відомо, що судові витрати буде нести самостійно. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду направив заяву, у якій позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить справу слухати без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як шлюб фактично розпався. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Подружжя 16 лютого 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Іванківського районного управління юстиції Київської області, за актовим записом № 9 зареєстрували шлюб (свідоцтво про шлюб 1-БК № 193007 від 16.02.2002 р.). Від шлюбу вони мають спільних доньок [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження 1-БК № 278230 від 03.03.2004 р.), та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження 1-ОК № 083232 від 01.02.2008 р.). Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Ухвалою суду від 03 листопада 2015 року сторонам було надано строк для примирення 1 (один) місяці, однак позитивного результату це не дало. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористувався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище Курганська-Руденко. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Питання судових витрат вирішується на підставі ст. 88 ЦПК України, позивач згодна самостійно їх понести, та сплатила суму судового збору при подачі позову до суду. На підставі наведеного, ст.ст.110, 112,114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved