Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області в особі сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивовано тим, що батько позивачки - [PERSON], [INFO] -помер. 11 квітня 1995 року матері позивачки-[PERSON] за спадкодавцем [PERSON], Виноградівською державною нотаріальною конторою видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, яке підлягало реєстрації у Виноградівського МБТІ. Дана обставина стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом та реєстровим написом Виноградівського БТІ за № 16 від 04 серпня 1995 року. Окрім того, в силу невідомих позивачці обставин оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 квітня 1995 року - втрачено. 13 вересня 2006 року державним нотаріусом Закарпатського обласного державного нотаріального архіву Анучин Г.В., виданий дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом замість втраченого. [PERSON] [INFO] - померла. На випадок своєї смерті мати позивачки 15 вересня 2006 року, склала на користь позивачки заповітне розпорядження на користь позивачки [PERSON] Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку із надвірними спорудами в [ADDRESS]; земельна ділянка розміром 0,0527 га для обслуговування вищевказаного житлового будинку та грошові вклади з належними до них процентами на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Із заявою про прийняття спадкового майна за спадкодавцем [PERSON] до нотконтори позивачка звернулася своєчасно, у встановлений шестимісячний строк. У володіння спадковим майном позивачка вступила, проте оформити із-за втрати оригінала свідоцтва про право на спадщину за законом, в проведенні реєстрації за покійною матір'ю відповідачем Державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції позивачці відмовлено, що стверджується інформаційним листом за № 465/08-07 від 15 серпня 2013 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги позову підтримала та просила суд такий задоволити. Відповідач-представник Реєстраційної служби, будучи належним чином повідомлений в судове засідання не з»явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення позову. Третя особа без самостійних вимог-представник Виноградівської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомлений в судове засідання не з»явився, однак його неявка не є перешкодою для розгляду даної справи. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.). В судовому засіданні встановлено, що батько позивачки - [PERSON], [INFO] -помер. 11 квітня 1995 року матері позивачки-[PERSON] за спадкодавцем [PERSON], Виноградівською державною нотаріальною конторою видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, яке підлягало реєстрації у Виноградівського МБТІ. Дана обставина стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом та реєстровим написом Виноградівського БТІ за № 16 від 04 серпня 1995 року. Окрім того, в силу невідомих позивачці обставин оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 квітня 1995 року - втрачено. 13 вересня 2006 року державним нотаріусом Закарпатського обласного державного нотаріального архіву Анучин Г.В., виданий дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом замість втраченого. [PERSON] [INFO] - померла. На випадок своєї смерті мати позивачки 15 вересня 2006 року, склала на користь позивачки заповітне розпорядження на користь позивачки [PERSON] Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку із надвірними спорудами в [ADDRESS]; земельна ділянка розміром 0,0527 га для обслуговування вищевказаного житлового будинку та грошові вклади з належними до них процентами на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. В зв'язку з необхідністю оформлення спадщини, що залишилася після смерті матері позивачка, звернулася до нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В даному випадку спадкування здійснюється за заповітом. Спадкоємцями до майна померлої за заповітом є позивачка [PERSON] Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Крім того у відповідності до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму Листі за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за Свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Разом з тим, у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з'ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Судом встановлено, що спадкоємець за заповітом, реалізувавши своє право на прийняття, звернулася до нотаріуса для отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом позивачці в усній формі було відмовлено у вчиненні цієї дії та роз»яснено, що у відповідності до пункту 4.18 Глави 10 Частини 2 «Порядку вчинення окремих видів нотаріальних дій», затверджених Наказом Мін'юсту "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України"), від 22.02.2012, № 296/5, «якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку». Таким чином, суд приходить до переконання, що заявлений позов в частині визнання за позивачкою права власності на спадковий житловий будинок та на земельну ділянку, зайняту вказаним житловм будинком є підставним, що стосується інших позовних вимог позивачка суд приходить до переконання, що втаких слід відмовити, виходячи із наступного. Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз'яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. В матеріалах справи відсутні будь-які дані про не можливость отримання у Виноградівській державній нотаріальній конторі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачкою [PERSON], на грошові вклади [PERSON], яка 19.12.2009 року. Що стосується позовних вимог щодо зобов»язання Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області в особі сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби провести реєстрацію права власності на будинок та земельну ділянку то слід зазначити наступне. Державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус).Орган державної реєстрації прав проводить:державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно за місцем розташування такого майна;державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно незалежно від місця розташування такого майна;облік безхазяйного нерухомого майна. У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, які розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду або їх окремі частини, квартиру, житлове та нежитлове приміщення. Документи, що подаються для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яка затверджена Постановою КМ України за № 703 від 22.06.2011 року (із змінами від 21.11.2012 року) та іншими нормативно-правовими актами. У відповідності до п. п.26, 27 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком. За принципом змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, на позивача, поряд із обов'язком довести факт порушення свого суб'єктивного права відповідачем, також покладено обов'язок довести підставу позову, а саме: обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги і з якими закон пов'язує настання певних правових наслідків, тобто можливість задоволення позову. Із цих положень випливає необхідність доведення для задоволення позову таких фактів: наявність обставин, з якими закон пов'язує настання певних правових наслідків для позивача (тобто доведення заявленої підстави позову) та факт порушення його суб'єктивного права відповідачем. Недоведеність цих фактів є підставою для відмови в позові за недоведеністю (необґрунтованістю) позовних вимог. Водночас варто пам'ятати, що відмова в задоволенні позовних вимог через недоведеність заявленої підстави позову не позбавляє позивача права на пред'явлення нового позову з інших, встановлених законом, підстав. На основі вище викладеного, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Outcome: dismissed