Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

03 листопада 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору від 08 червня 2011 року [PERSON] отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк», який в подальшому змінив назву на АТ КБ «ПриватБанк», кредит у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, та отримав у користування кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 43000 грн. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 23 вересня 2020 року у нього утворилася заборгованість у сумі 68914,33 грн. Посилаючись на викладені вище обставини, банк просить стягнути з відповідача вказану суму боргу. Ухвалою від 06 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, одночасно з позовом надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причин неприбуття не повідомив, про день, час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Повідомлення про вручення поштового відправлення судової повістки про виклик у судове засідання, направлене за зареєстрованим місцем проживання останнього, повернулося без вручення із позначкою «адресат відсутній». Враховуючи, що належним чином сповіщений відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також те, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 08 червня 2011 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є АТ КБ "ПРИВАТБАНК", із заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приват Банку (а. с. 13). Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що відповідач погодився та засвідчив своїм підписом, що дана заява разом з Умовами, Правилами надання банківських послуг та Тарифами, правилами використання, головними умовами обслуговування та кредитування, розміщені в рекламному буклеті, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і погодився з його умовами, екземпляр договору про надання банківських послуг погодився отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту банку. Зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил, а також регулярно самостійно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. Отже, судом встановлено, що між сторонами у справі був укладений кредитний договір приєднання, згідно з яким позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. З матеріалів справи вбачається, що на підставі вищевказаної анкети-заяви ПАТ КБ «ПриватБанк», який змінив свою назву на АТ КБ «ПриватБанк», відкрив відповідачу картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а саме: 500 грн, який потім збільшив до 43000 грн, та видав кредитну картку (а. с. 12). Відповідно до витягу з Тарифів обслуговування кредитних карток для картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (яка з 01 січня 2013 року переведена на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового період») базова % ставку в місяць становила 3 % та для картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова % ставка становила 2,5 %, пізніше встановлено базову % ставку в місяць: за тратами, здійсненими з 01 вересня 2014 року, 2,9 %, за тратами, здійсненими з 01 квітня 2015 року, 3,6 %. Для картки «Універсальна Contrakt» (з 01 вересня 2014 року проводиться зміна тарифного плану на «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» або «Універсальна Gold») базова % ставка в місяць становила 1,7%. Для картки «Універсальна Gold» базова % ставка в місяць становила 2,5 %, за тратами, здійсненими з 01 квітня 2013 року 2,3 %, за тратами, здійсненими з 01 вересня 2014 року, 2,7 %, за тратами, здійсненими з 01 квітня 2015 року, 3,5 %. Для усіх видів карток встановлено однакову суму штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, а саме: 500 грн + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а. с. 14). Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , 27 грудня 2013 року відповідачу встановлено кредитний ліміт в сумі 500 грн на картку, який 14 листопада 2017 року збільшено до 43000 грн, станом на 20 вересня 2019 року кредитний ліміт складає 0,00 грн (а. с. 12). Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» відповідач отримав: 18 лютого 2013 року кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до лютого 2016 року; 27 січня 2017 року кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до квітня 2018 року; 20 червня 2018 року кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до травня 2022 (а. с. 11). З матеріалів справи вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість за кредитним договором. Однак, внаслідок того, що щомісячні платежі за кредитним договором вносилися несвоєчасно та не в повному обсязі, станом на 23 вересня 2020 року у [PERSON] утворилася заборгованість у загальному розмірі 68914,33 грн, яка складається з наступного: 48555,98 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 17126,59 грн заборгованість за простроченими відсотками; 3231,76 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 (а. с. 5-10). Отже, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт надання банком кредитних коштів відповідачу та порушення останнім зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 526, ст. 599 Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У силу ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 68914,33 грн. З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути 2102 грн. понесених і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved