Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

17.10.2017 публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту - ПАТ КБ «Приватбанк», банк, позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 13 587,55 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі договору від 19.04.2010 [PERSON] отримала кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що його заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг. [PERSON] порушила зобов'язання за договором і станом на 30.09.2017 має заборгованість в загальному розмірі 13 587,55 грн., що включає заборгованість по кредиту в сумі 1 500 грн., заборгованість по відсотках в сумі 8 094,69 грн., заборгованість по пені та комісії в сумі 2 869,64 грн. та штрафи, нараховані відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг, - 500 грн. (фіксована частина) і 623,22 грн. (процентна складова). Відповідач [PERSON] подала заяву про застосування позовної давності. Заперечення позивача проти заяви про застосування позовної давності обґрунтовані посиланням на те, що відповідно до п. 1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку, а відтак перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки. Видана відповідачу кредитна картка мала термін дії до 03.2014, позов подано у жовтні 2017 р., а відтак строки позовної давності не сплили. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач підтримала заяву про застосування позовної давності та пояснила, що договір про збільшення позовної давності не підписувала і про цю обставину не знала. Отриманою в банку карткою вона певний час користувалась, а потім її втратила. Про втрату картки повідомила банк по телефону за номером 3700, але письмової заяви не подавала. У 2014 р. вона захворіла на онкологію, у зв'язку з чим була прооперована і тривалий час лікувалась. До подачі прозову банк жодного разу не повідомляв її про наявність заборгованості, видав їй іншу картку, на яку надходить пенсія. Заслухавши відповідача, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини. 19.04.2010 між ПАТ КБ КБ "Приватбанк" (банком) та [PERSON] (клієнтом) шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено договір, предметом якого є видача банком клієнту кредитної картки у національній валюті України за тарифним пакетом «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Сторони договору погодили, що заява [PERSON] разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складає договір про надання банківських послуг. Враховуючи загальні ознаки зобов'язань, зафіксовані у вищевказаному договорі, суд дійшов висновку, що сторони уклали договір кредитування рахунку, який за своєю юридичною природою є договором приєднання. Такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання клієнта до запропонованого договору в цілому (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Договором передбачено, що за користування кредитною лінією в межах пільгового періоду нарахування процентів здійснюється по ставці 0,01% річних, а за користування кредитною лінією понад встановлений строк клієнт сплачує проценти в розмірі 2,5% в місяць (30% річних). При встановленні та зміні кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг щодо згоди клієнта на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Пунктом 1.1.3.2.4. договору для банку передбачена можливість зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Зміни в Умови та правила надання банківських послуг вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесення зміни шляхом використання різних каналів зв'язку серед яких: офіційний сайт банку www/ privatbank.ua, SMS-повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування (пункт 1.1.6.). Згідно з Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» клієнт зобов'язаний погашати кредит та сплачувати проценти щомісячно, до 25 числа місяця, який слідує за звітним, в розмірі 7% від заборгованості (з 01.04.2014 - 5% від заборгованості), але не менше 50 грн. (з 01.04.2014 - 100 грн.) і не більше залишку заборгованості. За несвоєчасне погашення заборгованості договором передбачена сплата пені в розмірі базової процентної ставки за кожний день прострочення. У випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту і процентах на суму від 50 грн. понад 5 днів клієнт зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 1% від заборгованості, але не менше 30 грн., яка нараховується 1 раз на місяць. За порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань умови кредитування також передбачають сплату штрафів в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (пункт 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг). Судом встановлено, що банк відкрив відповідачу картковий рахунок, видав кредитну картку та здійснював їх обслуговування. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що останній платіж на погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитом [PERSON] здійснила у жовтні 2012 р., після чого будь-які сплати за кредитним договором припинила. Згідно розрахунку позивача загальний розмір заборгованості відповідача станом на 30.09.2017 становить 13 587,55 грн., що включає заборгованість по кредиту в сумі 1 500 грн., заборгованість по відсотках в сумі 8 094,69 грн., заборгованість по пені та комісії в сумі 2 869,64 грн. та штрафи, нараховані відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг, - 500 грн. (фіксована частина) і 623,22 грн. (процентна складова). (а.с. 3-5). Водночас відповідачем подана заява про застосування позовної давності, яку суд вважає обґрунтованою з таких підстав. Згідно з умовами, визначеними пунктом 5.12. Умов і Правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Всупереч доводам позивача належних доказів укладення сторонами договору про збільшення позовної давності суду не надано. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 1 та 5 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України при перегляді судових рішень з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (постанови від 12 грудня 2012 р., 7 березня 2013 р., 19 березня 2014 р. (№ 6-20цс14), 18 червня 2014 р. (№ 6-61цс14) та 3 червня 2015 р. (№ 6-31цс15). Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній, і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці. З наведеного вбачається, що за договором кредитування рахунку, який передбачає щомісячні платежі на погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. Відповідно до наданої позивачем довідки термін дії отриманої відповідачем картки сплив у березні 2014 р. Отже зважаючи на те, що останній платіж на погашення кредиту та відсотків за користування ним відповідач здійснила у жовтні 2012 р., а строк дії картки закінчився у березні 2014 р., суд дійшов висновку, що початковим моментом перебігу позовної давності щодо місячних платежів є 26.11.2012, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - 01.04.2014. Позивач звернувся до суду з даним позовом 17.10.2017, тобто з пропуском позовної давності. На поважні причини пропуску позовної давності позивач не послався і жодних доказів не надав. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у позові за спливом позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed