Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

У серпні 2018 року виконавчий комітет Ніжинської міської ради, як орган опіки та піклування, звернувся до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON], [INFO], з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов обгрунтований тим, що [PERSON] без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків щодо виховання та матеріального утримання дитини, мати якої [PERSON] померла [INFO]. Неповнолітня [PERSON] перебуває на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах служби у справах дітей. Відповідач не зійснює дій щодо реєстрації місця проживання дитини, що порушує права останньої. Фактичне утримання та виховання дитини здійснюється її дідусем [PERSON] та тіткою [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов про позбавлення батьківських прав щодо [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що його дочка [PERSON] проживає разом із її дідусем, сплачує на дитину аліменти, мати дитини померла. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради Єрофєєва Л.Г. в судовому засіданні вважала за необхідне позов задовольнити, пояснивши, що відповідач не надає коштів дитині для продовження її навчання, дитина потребує соціального захисту, відповідач не цікавиться [PERSON]. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Із врахуванням поданих учасниками справи доказів та їх пояснень суд приходить до слідуючих висновків. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обовязки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO]. Фактичне утримання та виховання дитини здійснюється її дідусем [PERSON] та тіткою [PERSON], про що заперечення учасників справи в судовому засіданні відсутні. Орган опіки та піклування Ніжинської міської ради згідно висновку від 09 серпня 2018 року №251 вважає за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав щодо [PERSON] з підстав невиконання батьківських обов»язків. За таких обставин відповідач [PERSON] без поважних причин не виконує свої батьківські обов"язки по утриманню та вихованню своєї дитини [PERSON], яка перебуває на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради. Також судом враховується, що під час розгляду справи поведінка відповідача не змінилася, він своїми діями не засвідчив те, що не втратив інтерес до дитини та бажає утримувати і виховувати її, також останній в судовому засіданні визнав позов. Зазначені фактори в сукупності розцінюються судом як ухилення відповідача від виховання своєї дитини, оскільки відповідач свідомо, без поважних причин нехтує своїми батьківськими обов"язками, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України. Підстави на підтвердження необхідності зміни ставлення відповідача до виховання дитини в судовому засіданні не встановлені. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є підставою для задоволення позову та ухвалення рішення в порядку ч.3 ст.200 ЦПК України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов'язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також діти, розлучені із сім'єю, підкинуті діти, діти. До призначення піклування піклування над неповнолітньою [PERSON] здійснює орган опіки та піклування Ніжинської міської ради. Відповідно до п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб, що є підставою в порядку ст.141 ЦПК України для стягнення із відповідача в дохід держави 704 грн. 80 коп судового збору. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved