Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

10.02.2020 р. [PERSON] звернулась до Ширяївського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на підставі спадкування за законом. Позовні вимоги мотивувала тим, що матері позивача [PERSON] за життя належало дві земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 5125482500:02:001:0014 площею 0,228 га та кадастровий номер 5125482500:02:001:0016 площею 0,897 га. З грудня 2008 року [PERSON] постійно проживала з позивачем за адресою: [ADDRESS] до дня смерті. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді зазначених вище земельних ділянок. Заповітів щодо свого майна [PERSON] не складала. Окрім позивача спадкоємцем першої черги був також син спадкодавця, молодший брат позивача [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини на користь сестри позивача [PERSON] . Будь-яких угод щодо поділу спадкового майна [PERSON] та позивач не укладали, [PERSON] до нотаріуса у встановлений закон строк не звертався з приводу прийняття спадщини. Інші спадкоємці [PERSON] відсутні. З моменту смерті матері позивач володіє та користується вказаними земельними ділянками. [INFO] [PERSON] помер. Вдова брата позивача [PERSON] претендує на частину спадщини земельну ділянку кадастровий номер 5125482500:02:001:0014 площею 0,228 га, оскільки вважає, що такий розподіл спадщини буде справедливим. Позивач вважає вимоги відповідача [PERSON] безпідставними та такими, що не відповідають вимогам закону. Позивач звернулась до нотаріуса з приводу одержання свідоцтва про право на спадщину, але нотаріусом відмовлену позивачу з причин невизначеності щодо відмови чи прийняття спадщини іншим спадкоємцем - [PERSON] та через відсутність інформації у Державному земельному кадастрі щодо реєстрації на ім`я спадкодавця права власності на зазначені земельні ділянки. На підставі викладеного позивач просить суд: 1) встановити належність земельної ділянки площею 0,228 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5125482500:02:001:0014 та земельної ділянки площею 0,897 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5125482500:02:001:0016 до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті [PERSON] ; 2) визнати за [PERSON] право власності на підставі спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,228 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5125482500:02:001:0014 та на земельну ділянку площею 0,897 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5125482500:02:001:0016. Ухвалою суду від 11.02.2020 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою від 04.03.2020 р. позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з не усуненням усіх недоліків, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху. 25.03.2020 р. позивачем оскаржено ухвалу про повернення позовної заяви. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.08.2020 р. ухвалу Ширяївського районного суду Одеської області від 04.03.2020 р. скасовано, матеріали справи направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою від 02.09.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 02.10.2020 р. Підготовче судове засідання 02.10.2020 р. не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Підготовче судове засідання 20.10.2020 р. відкладено у зв`язку з відсутністю відомостей про отримання сторонами судової повістки. У підготовчому судовому засіданні 16.11.2020 р., проведеному за відсутності сторін, судом задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано інформацію щодо заведення спадкової справи після померлої [PERSON] , про що винесено відповідну ухвалу, оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 16.12.2020 р. 15.12.2020 р. на адресу суду надійшов відзив на позов. Згідно вказаного відзиву, відповідач визнає частину обставин, на які посилається позивач родинні відносини і ступінь споріднення, зазначені позивачем та події, підтверджені записами в актах цивільного стану. Відповідач не заперечує, що з кінця 2008 року [PERSON] проживала у м. Одеса разом з донькою [PERSON] та за життя [PERSON] погодив з сестрою, що вона догляне матір у старості та успадкує її майно. Син відповідача казав, що частину городі він передасть їй як вдові його дядька. Відповідач не заперечує щодо вступу позивача у спадщину за умови, якщо частина городу площею 0,2 га перейдуть до неї. Просила суд визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку площею 0,2 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний відзив отримано позивачем 04.12.2020 р., про що наявна відмітка на відзиві. Ухвалою від 16.12.2020 р. закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 22.01.2021 р., задоволено клопотання позивача про виклик свідків. Судове засідання 22.01.2021 р. відкладено на 19.02.2021 р. за клопотанням позивача, мотивованим незадовільним станом здоров`я. Судове засідання, призначене на 19.02.2021 р., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. У судовому засіданні 19.03.2021 р. позивач та її представник підтримали позовні вимоги просили їх задовольнити. Відповідач, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась. Позивачем у судовому засіданні надано суду заяву відповідача, згідно якої вона отримала судову повістку про виклик до суду на 19.03.2021 р. Просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги визнає. У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Зазначені правовідносини регулюються наступними нормами ЦК України. Стаття 1216. Поняття спадкування 1. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217. Види спадкування 1. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218. Склад спадщини 1. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1222.\~Спадкоємці 1. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Стаття 1223. Право на спадкування 1. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 2. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. 3. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Стаття 1258.\~Черговість спадкування за законом 1. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 2. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Стаття 1261.\~Перша черга спадкоємців за законом 1. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1268.\~Прийняття спадщини 1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 2. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. 3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 4. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. 5. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1269.\~Подання заяви про прийняття спадщини 1. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Стаття 1270.\~Строки для прийняття спадщини 1. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1278.\~Поділ спадщини між спадкоємцями 1. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. 2. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Стаття 1296.\~Право спадкоємця на одержання свідоцтва про право на спадщину 1. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. 2. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. 3. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Стаття 1297.\~Обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину 1. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. 2. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про одруження (а.с. 56, 57). [PERSON] з дня народження до [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Ширяївської селищної ради Одеської області від 11.01.2020 р. [PERSON] на праві власності належали дві земельні ділянки: земельна ділянка площею 0,228 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5125482500:02:001:0014 (державний акт ЯИ№116581, а.с. 59) та земельна ділянка площею 0,897 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5125482500:02:001:0016 (державний акт ЯИ№116580, а.с 58). З грудня 2008 року до дня смерті [INFO] [PERSON] проживала разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ЖБК «Іллічівський-30» від 12.02.2020 р. та показанням свідка [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді зазначених вище земельних ділянок. Вказаними спірними земельними ділянками після смерті [PERSON] володіла та користувалась позивач [PERSON] , що підтверджується показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності [PERSON] на спірні земельні ділянки підтверджується правовстановлюючими документами державними акта на право власності на земельну ділянку. Вказане право власності померлого спадкодавця на земельні ділянки не оспорюється, належність земельних ділянок до складу спадщини презюмується. Таким чином, право власності на зазначені земельні ділянки входить до складу спадщини [PERSON] , тому позовні вимоги про встановлення належності спірних земельних ділянок до складу спадщини задоволенню не підлягають. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась. Доказів того, що [PERSON] був сином [PERSON] , відповідно, братом позивача, суду не надано. Відповідач [PERSON] є дружиною [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] . Відповідно до положень ч. 23 Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.\~За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі\~відмови\~нотаріуса в оформленні права на спадщину особа\~може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Матеріали справи не містять будь-яких доказів відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про спадщину позивачу та взагалі не містить будь-яких інших відомостей й доказів звернення позивача до нотаріуса. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Показання свідка [PERSON] , згідно яких позивач зверталась до нотаріуса з приводу оформлення спадщини та відмови їй нотаріусом, суд не приймає, оскільки доказом вказаних обставин повинен бути відповідний документ (лист, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії). Доказів неможливості отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину у позасудовому порядку суду не надано. Крім того, позивачем не доведено, що вона прийняла спадщину після [PERSON] в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки нею не подано будь-яких доказів, що станом на день смерті [PERSON] їх місце проживання було зареєстровано за однією адресою, а вимог про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини позивачем не заявлено. Таким чином, позивачем не доведено, що її права порушено (що вона є належним позивачем). Слід також зазначити, що належним відповідачем у справі за позовом про визнання права власності в порядку спадкування є інші спадкоємці, які прийняли спадщину. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові. Як зазначено позивачем у позовній заяві, іншим спадкоємцем [PERSON] був син померлої [PERSON] . Позивачем не надано суду доказів того, що [PERSON] був сином [PERSON] . Показання свідків щодо вказаної обставини та визнання вказаної обставини відповідачем суд не приймає як доказ, оскільки родинні відносини між особами встановлюються відповідними документами (зокрема, свідоцтвом про народження, витягом з Реєстру актів цивільного стану, рішенням суду). Крім того, позивачем не доведено, що [PERSON] прийняв спадщину після [PERSON] , тобто є її спадкоємцем. Доказів того, що [PERSON] є правонаступником [PERSON] та взагалі має права на спадкове майно, позивачем не надано суду. За вказаних обставин позовні вимоги в частині визнання права власності на земельні ділянки на підставі спадкування за законом задоволенню також не підлягають.

Outcome: dismissed