Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес Автотрейд», [PERSON] , Регіонального сервісного центру МВС України в Дніпропетровській області, ПП «[PERSON]» в особі [PERSON] , 3-тя особи - [PERSON] , [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності на автомобіль, визнання недійсним договору купівлі - продажу. Вимоги позову обґрунтовує наступним. 24.10.2011 року [PERSON] придбав новий автомобіль «Toyota Highlander», 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] на підставі довідки-рахунку [NUMBER] від 24.10.2011. 25.10.2011 [PERSON] здійснив реєстрацію автомобіля на своє ім`я в ВРЕВ ДАІ з обслуговування м. Бориспіль та Бориспільського району при УДАІ ГУ МВС України в Київській області, отримав номерний знак автомобіля [NUMBER] та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 25.10.2011 року. 16.05.2013 року вказаний автомобіль був учасником ДТП під керуванням [PERSON] , в результаті якої водій автомобіля загинув, а автомобіль прийшов у стан, непридатний для керування ним. 13.08.2013 року автомобіль був знятий власником [PERSON] з реєстрації, та були видані транзитні номери строком на 60 діб. Після чого [PERSON] на сайті autoria.ua розмістив оголошення про продаж пошкодженого автомобіля та документів на нього за 10 000 доларів США. Маючи намір придбати непридатний автомобіль, в 2013 році Позивач залишив завдаток 500 доларів та підтвердив згоду на придбання автомобіля. Вказує, що йому передано обрізане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довідку про ДТП, облікову картку Бориспілького ВРЕР про зняття автомобіля з реєстрації від 13.08.2013 року з [PERSON] та транзитні номери. Позивач в обґрунтування позову, зазначив, що ремонтувати автомобіль відразу після купівлі він не мав можливості через сімейні обставин, у зв`язку з чим було прийняте рішення про продаж пошкодженого автомобіля та документів, які передав перший власник. Шляхом розміщення оголошення на сайті autoria.ua в лютому 2014 року він запропонував автомобіль та документи до продажу. Вказав, що автомобіль придбав [PERSON] , якому він передав документи, надані першим власником та два пусті аркуші паперу зі своїм підписом, за що отримав грошові кошти у розмірі 700/900 доларів США. Через деякий час, на прохання [PERSON] . Позивач надав йому свою копію паспорту та копію ІПН, не задумуючись про наслідки. На початку 2018 року Позивача було викликано до правоохоронних органів на допит в якості свідка. З матеріалів кримінального провадження йому стало відомо, що він нібито 15.05.2014 року продав [PERSON] (потерпілий) автомобіль «Toyota Highlander» номерний знак [NUMBER] та номер кузова [NUMBER] , який був виготовлений в незаводських умовах. В свою чергу, Позивач, нібуто набув право власності на автомобіль 09.04.2014 року, зареєструвавши право власності на автомобіль в м. Дніпро в Центрі №1201 надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів ГУ МВС України в Дніпропетровській області та отримав номерний знак [NUMBER] . Зазначає, що нібито він поставив автомобіль на облік в Центрі №1201 надання послуг пов`язаних з використанням автотранспортних засобів ГУ МВС України в Дніпропетровській області 09.04.2014 на підставі Довідки-рахунку ААВ №504441 від 29.08.2013 року, яку він нібито оформив в ТОВ «Прогрес Автотрейд», придбавши автомобіль у [PERSON] . В свою чергу, [PERSON] звинувачує його в тому, що він нібито шахрайським способом заволодів його грошовими коштами у розмірі 35 000 доларів США, продавши йому 15.05.2014 року автомобіль «Toyota Highlander» з номерним знаком [NUMBER] та номером кузова [NUMBER] , а він, в свою чергу нібито в той же день, в цьому ж Центрі №1201 надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів ГУ МВС України в Дніпропетровській області поставив автомобіль на облік на своє ім`я на підставі довідки-рахунку ВІА №469185 від 15.05.2014, виданої ПП [PERSON] , отримав номерний знак автомобіля [NUMBER] , Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Зазначає, що згідно заяви про зняття з обліку автомобіля «Toyota Highlander» від 15.05.2014 вбачається, що автомобіль з його імені знімав [PERSON] на підставі наданої їм довіреності. Стверджує, що дану особу він ніколи не бачив і не знає. Обставини оформлення довіреності йому не відомі. Перехід права власності на автомобіль відображено в Довідці Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області від 16.05.2017 №31/4-1644. Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12.03.2018 року по справі № 759/15306/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору недійсним та стягнення коштів, було визнано недійсним правочин щодо купівлі-продажу автомобіля «Toyota Highlander» від 15.05.2014 та стягнуто з нього на користь [PERSON] матеріальний збиток у розмірі 1498872 грн., моральну шкоду у розмірі 50000 грн., судовий збір у розмірі 8900 грн. На даний час заочне рішення у оскаржується в апеляційному порядку. Про наявність заочного рішення йому стало відомо 04.07.2018 року, саме з цієї дати йому стало відомо про наявність правочинів щодо переходу права власності на автомобіль, які ним оскаржуються. До цього часу про наявність підроблених правочинів йому не було нічого відомо. Вказує, що подання позову спричинено втому числі тим, що наразі вже є судові експертизи №19-1948 від 03.06.2019 в кримінальному провадженні №12017160470001707 від 26.04.2017, відповідно до якого підтверджено, що підпис від його імені на Довідці-рахунку ААВ №504441 від 29.08.2013 виконаний не ним. Також доведено, що підпис від його імені в Заяві від 09.04.2014 про постановку автомобіля на облік в Центрі №1201 надання пов`язаних з використанням автотранспортних засобів ГУ МВС України в Дніпропетровській області виконано не ним. В межах даної справи Позивач просить суд визнати недійсним Договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля «TOYOTA HIGHLANDER» на своє ім`я, який був оформлений на підставі Довідки-рахунку ААВ №504441 від 29.08.2013 ТОВ «Прогрес Автотрейд» від попереднього власника [PERSON] , яку нібито 09.04.2014 він пред`явив для реєстрації свого права власності до Центру №1201 надання послуг, пов`язаних з використанням транспортних засобів ГУ МВС України в Дніпропетровській області та нібито заповнив №38073116 від 09.04.2014 про постановку автомобіля на облік на своє ім`я. В результаті недійсного правочину він нібито отримав Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 09.04.2014 та за ним було зареєстровано автомобіль «TOYOTA HIGHLANDER», д.н.з. [NUMBER] . Вказує, що оскільки він не набув права власності на автомобіль «Toyota Tghlander» на транзитних номерах на підставі довідки-рахунку від 29.08.2013 від [PERSON] , та відповідно у Заяві про постановку на облік автомобіля стоїть не його підпис, він не набув 09.04.2014 права власності на автомобіль «TOYOTA HIGHLANDER», а відтак, Регіональний сервісний центр МВС України в Дніпропетровській області повинен бути зобов`язаний скасувати державну реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 09.04.2014 на ім`я [PERSON] . Наголосив, що 09.04.2014 він не набув права власності на автомобіль «Toyota Tghlander», [NUMBER] , то всі подальші правочини щодо автомобіля, які вчинялися іншими особами від його імені, не можуть вважатися дійсними. З огляду на зазначене, вважає, що договір купівлі-продажу автомобіля від 15.05.2014, оформлений шляхом видачі Довідки-рахунку ПП «[PERSON]» від 15.05.2015, за яким нібито він продав автомобіль [PERSON] , а останній поставив автомобіль на за своє ім`я, отримав Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 15.05.2014 та отримав номерний знак [NUMBER] повинен бути визнаний недійсним. Вважає, що Регіональний сервісний центр МВС України в Дніпропетровській області повинен був бути зобов`язаний скасувати державну реєстрацію транспортного засобу «TOYOTA HIGHLANDER» [NUMBER] на ім`я [PERSON] , однак з матеріалів цивільної справи Святошинського районного м. Києва йому стало відомо, що таку реєстрацію вже скасовано територіальним сервісним центром №5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області. Тому підстав такої позовної вимоги не має. Посилаючись на викладені обставини справи, Позивач просить суд: 1.Визнати недійсним Договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля «TOYOTA HIGHLANDER», номер кузова [NUMBER] від 09.04.2014 на ім`я [PERSON] , який було оформленого на підставі Довідки-рахунку ААВ №504441 від 29.08.2013 ТОВ «Прогрес Автотрейд» від попереднього власника [PERSON] . 2.Зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС України в Дніпропетровській області скасувати державну реєстрацію транспортного засобу «TOYOTA HIGHLANDER», номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 09.04.2014, на ім`я [PERSON] . 3.Визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля «TOYOTA HIGHLANDER», номер кузова [NUMBER] , від 15.05.2014, за яким [PERSON] продав, а [PERSON] придбав та поставив на облік на своє ім`я даний автомобіль, отримавши Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу CAT № [NUMBER] від 15.05.2014 та номерний [NUMBER] . Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес Автотрейд», [PERSON] , Регіонального сервісного центру МВС України в Дніпропетровській області, ПП «[PERSON]» в особі [PERSON] , 3-тя особи - [PERSON] , [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності на автомобіль, визнання недійсним договору купівлі - продажу. Призначено підготовче засідання по названій справі. 12 вересня 2019 року на адресу Деснянського районного суду м. Києва поштовою кореспонденцією надійшов Відзив на позову заяву, поданий Регіональним сервісним центром МВС України в Дніпропетровській області, в порядку статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого Відповідач просив суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, з огляду на наступне. В період 09 .04.2014 року по 15 травня 2014 року в Дніпропетровському ВРЕР здійснено вторинну реєстрацію транспортного засобу «TOYOTA HIGHLANDER», номер кузова [NUMBER] , 2011 р.в. на [PERSON] на підставі заяви №3873116 від 09.04.2014 року, довідки-рахунку серії ААВ №504441 від 29.08.2013 року, з проведенням подальших реєстраційних дій - зняття з обліку для реалізації транспортного засобу на підставі довіреності від 12.04.2014 року, заяви №39795898 від 15.05.2014 року та вторинної реєстрації транспортного засобу на [PERSON] від 15.05.2014 року на підставі заяви №39805286 від 15.05.2015 року, довідки-рахунку серії ВІА №469185 від 15.05.2014 року. Вказано, що реєстраційні від 15 травня 2014 року вчинені на підставі довіреності від 12.04.2014 року, строком дії до 12.04.2019 року, якою Позивач уповноважив [PERSON] розпоряджатися транспортним засобом. Згідно заяви №39795898 від 15.05.2014 року, сформованої у Дніпропетровському ВРЕР-1 Позивач звернувся за отриманням послуг «Зняття з обліку для реалізації» транспортного засобу. Надалі, вказаний автомобіль [PERSON] зареєстрував на підставі заяви №39805286 від 15.05.2015 року, довідки-рахунку серії ВІА №469185 від 5.05.2014 року. Представником зазначено, що Регіональний сервісний центр МВС України в Дніпропетровській області не є належним Відповідачем у справі, та необхідність розгляду справи в порядку адміністративного судочинства. Вважають вимоги позивача незаконними, необґрунтованими, передчасними та безпідставними, а позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню. 18 вересня 2019 року представником відповідача [PERSON] , адвокатом Войтенко І.В. через канцелярію Деснянського районного суду м. Києва, в порядку статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, подано Відзив на позовну заяву, відповідно до якого Відповідач [PERSON] позовну заяву не визнає та просить суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі , мотивуючи тим, що по-перше, доводи позовної заяви суперечать один одному, зазначено, що враховуючи той факт, що [PERSON] визнає факт купівлі у [PERSON] автомобіля, підстави для того, щоб вважати, що правочин здійснено поза волею позивача відсутні, а отже відсутні підстави для визнання договору купівлі-продажу автомобіля марки Тойота Хайлендер, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] недійсним. По-друге, [PERSON] повністю визнав факт придбання ним автомобіля у [PERSON] та саме [PERSON] здійснив реєстрацію транспортного засобу у Державтоінспекції. Вважає, що доводи Позивача спростовуються тим, що саме Позивачем видано довіреність на ім`я [PERSON] , а отже на момент видачі довіреності Позивач повністю визнав право власності на спірний автомобіль, повністю визнав реєстрацію цього автомобіля на своє ім`я та підтвердив право власності відповідними документами, що свідчить про волевиявлення Позивача. По-третє, Позивач жодним чином не обґрунтував підстави для задоволення його позовних вимог щодо визнання договору купівлі-продажу автомобіля Тойота Хайлендер від 15.04.2014 року. Автомобіль, який [PERSON] реєстрував на себе особисто 09.04.2014 року, а в подальшому знімав його з себе з обліку і продав Відповідачу 15.04.2014 року був абсолютно цілий і не пошкоджений, та вважає, що це доводить те, що Позивач причетний до підробки ідентифікаційних номерів автомобіля. По-четверте, вважають, що Позивачем пропущено строки позовної давності, який закінчився 12.04.2017 року. По-п`яте, вважають, що зазначені Позивачем доводи, що під час продажу кузовних деталей автомобіля, [PERSON] передав [PERSON] 2 листи паперу на яких були тільки підписи, не відповідають дійсності, не підтверджуються жодними доказами та є надуманими. 07 жовтня 2019 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Шкурідіним Є.Є. подано Відповідь на Відзив Регіонального сервісного центру МВС України в Дніпропетровській області, в якому зазначено, що доводи викладені в Відзиві на позовну заяву є безпідставними. Зокрема, зазначено, що Регіональним сервісним центром МВС України в Дніпропетровській області невірно визначено предмет доказування, та вважають, що надано Відзив не в контексті незаконності реєстрації права власності на спірний автомобіль на ім`я [PERSON] , а в контексті правомірності реєстрації права власності на автомобіль на ім`я [PERSON] . Зазначено, що Відповідачем перекручено доводи позовної заяви [PERSON] про те, що довіреність на ім`я [PERSON] підроблена, а позов є передчасним, оскільки Позивач зазначив, що [PERSON] йому невідомий, обставини видачі довіреності підлягають з`ясуванню. Вказано, що предмет даного спору стосується відсутності волі [PERSON] спочатку на набуття, а потім на зняття з реєстраційного обліку спірного автомобіля. Крім того, зазначено, що Позивач правильно визначив коло відповідачів по справі, оскільки право власності на транспортні засоби підлягає державній реєстрації, яке здійснювалось Центром ДАІ 1201, правонаступником якого є Регіональний сервісний центр МВС України в Дніпропетровській області. Вказано, що вина Відповідача полягає в тому, що вони від невстановленої особи, яка ймовірно назвалась [PERSON] прийняли Заяву №38073116 від 09.04.2014 року від імені [PERSON] , в якій підпис був не [PERSON] . Вважають, що Регіональний сервісний центро МВС України в Дніпропетровській області повинен бути зобов`язаний скасувати державну реєстрацію транспортного засобу «TOYOTA HIGHLANDER», номер кузова [NUMBER] від 09.04.2014 на ім`я [PERSON] , яким вказано, нібито він володів у період з 09.04.2014 року по 15.05.2014 року, оскільки скасування реєстрації є наслідком визнання недійсним Договору купівлі-продажу транспортного засобу, який було оформлено на підставі Довідки-рахунку ААВ №504441 від 29.08.2013 ТОВ «Прогрес Автотрейд» від попереднього власника [PERSON] . Під час підготовчого розгляду справи представник позивача адвокат Шкурідін Є.Є. вимоги позову підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Войтенко І.В. проти задоволення позову заперечував, просив застосувати наслідки пропуску позивачем строків позовної давності. Відповідна заява подана суду 11 листопада 2019 року. Відповідачем [PERSON] та представником Регіонального сервісного центру МВС України в Дніпропетровській області подані відзиви на заявлений [PERSON] позов. До підготовчого розгляду двічі не з`являлись відповідачі [PERSON] , представник ТОВ «Прогрес Автотрейд» та ПП «[PERSON]», 3-ті особи - [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес Автотрейд», [PERSON] , Регіонального сервісного центру МВС України в Дніпропетровській області, ПП «[PERSON]» в особі [PERSON] , 3-тя особи - [PERSON] , [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності на автомобіль, визнання недійсним договору купівлі - продажу. Призначено справу до судового розгляду по суті. 24 лютого 2020 року через канцелярію Деснянського районного суду м. Києва, представником позивача [PERSON] - адвокатом Шкурідіним Є.Є. подано додаткові пояснення по справі, відповідно до яких, вказано, що зважаючи на те, що [PERSON] ніколи не підписував Довідку-рахунку №504441 від 29.08.2013 року про отримання автомобіля від [PERSON] , яка прирівнювалась до письмового договору купівлі-продажу; [PERSON] не підписував Заяву №38073116 від 09.04.2014 року про постановку на облік автомобіля на своє ім`я; про наявність даних документів [PERSON] стало відомо в 2018 році; про зміст та умови оспорюваного правочину щодо переоформлення автомобіля на ім`я [PERSON] та нібито продажу автомобіля [PERSON] стало відомо з моменту, коли Позивач побачив оскаржувані документи - то є всі підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважають, що такі документи [PERSON] не підписував; на момент відчуження автомобіля [PERSON] не мав права власності на автомобіль, тощо. Під час судового розгляду справи представник позивача адвокат Шкурідін Є.Є. вимоги позову підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та поданих додаткових пояснень. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Войтенко І.В. проти задоволення позову заперечував, з підстав викладених в Відзиві на позовну заяву. Наполягав на застосуванні наслідків пропуску позивачем строків позовної давності. Представником Регіонального сервісного центру МВС України в Дніпропетровській області поштовою кореспонденцією надіслано заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідачі [PERSON] , представник ТОВ «Прогрес Автотрейд» та ПП «[PERSON]», 3-ті особи - [PERSON] , [PERSON] до судового засідання не з`являлись, про розгляд справи були повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надали, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Суд, заслухавши вступне слово сторін, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, з урахуванням заперечень відповідачів та поданих доказів, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив. Як вбачається з письмових матеріалів справи, автомобіль «TOYOTA HIGHLANDER», номерний знак [NUMBER] , чорного кольору, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 25.10.2011 року реєструвався за громадянином [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] . Реєстрація відбувалась у ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Бориспіль та Бориспільського району при УДАІ ГУМВС України в Київській області на підставі Довідки-рахунка КІМ №971140 від 24.10.2011 року. Встановлено та не заперечувалось сторонами у справі, 16.05.2013 року автомобіль TOYOTA HIGHLANDER», номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] був учасником дорожньо-транспортної пригоди. 13.08.2013 року автомобіль «TOYOTA HIGHLANDER», номерний знак [NUMBER] , чорного кольору, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] знято з обліку для реалізації. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САЕ [NUMBER] від 25.10.2011 року обрізано, виданий знак для разових поїздок [NUMBER] дійсний 60 діб. Видана Довідка-рахунок серії ААВ №504441, реєстраційний номер №6546, транзитний № тч [NUMBER] . Як зазначає сам Позивач, в 2013 році він придбав у [PERSON] непридатний для експлуатації автомобіль «TOYOTA HIGHLANDER». 09.04.2014 року в Дніпропетровському ВРЕР-1 здійснено вторинну реєстрацію автомобіля «TOYOTA HIGHLANDER», придбаного в торговельній організації із видачею номерних знаків [NUMBER] та свідоцтва про реєстрацію на громадянина [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , на підставі довідки-рахунку серії ААВ №504441 від 09.04.2014 року, виданої ТОВ «Прогрес Автотрейд», ЄДРПОУ 37284713 15.05.2014 року в Дніпропетровському ВРЕР-1 проведено зняття з обліку транспортного засобу «TOYOTA HIGHLANDER», номер кузова [NUMBER] для реалізації, на підставі довіреності ВТТ №973452 від 12.04.2014 року, виданої КМНО приватним нотаріусом Чуловським К.А. 15.05.2014 року в Дніпропетровському ВРЕР-1 здійснено вторинну реєстрацію ТЗ «TOYOTA HIGHLANDER», номер кузова [NUMBER] , придбаного в торговельній організації із видачею номерних знаків [NUMBER] та свідоцтва про реєстрацію на ім`я громадянина [PERSON] на підставі довідки-рахунку серії [NUMBER] від 15.05.2014 року, виданої ПП « [PERSON] » ЄДРПОУ 2147200482. 08.06.2017 року в ТСЦ 5142 РСЦ в Одеській області проведено зняття з обліку автомобіля «TOYOTA HIGHLANDER», номер кузова [NUMBER] , у зв`язку зі скасуванням реєстрації вказаного транспортного засобу, на підставі висновку РСЦ МВС в Одеській області №31/15-2715 від 02.06.2017. Крім того, судом встановлено, що в Одеській прокуратурі №2 здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017160470001707 від 26.04.2017 року, за ч. 4 ст. 190 КК України (шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою), ст. 290 (знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу). 12.04.2014 року [PERSON] , згідно договору доручення, укладеного в усній формі, видав довіреність, якою уповноважив [PERSON] розпоряджатися (в т.ч. вчиняти правочини щодо експлуатації, страхування, здавання в оренду, а також продажу, за ціну та на умовах йому відомих) при умові сплати всіх передбачених чинним законодавством України податків, належним на підставі: Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого та зареєстрованого Центром ДАІ 1201 ГУМВС України в Дніпропетровській області, 09 квітня 2014 року, автомобілем марки «TOYOTA HIGHLANDER», 2011 року випуску, шасі (номер кузова) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстровано в реєстрі за №1192. Згідно висновку експерта №18-1948 від 03.06.2019 судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №12017160470001707 відомості про яке 26.04.2017 року внесено до ЄРДР, підпис від імені [PERSON] на довідці-рахунку ААВ №504441 від 29.08.2013 року (в графі «Зазначений транспортний засіб (складову частину, що має ідентифікаційні номери) одержав», виконаний не [PERSON] , а іншою особою; підписи від імені [PERSON] в заяві №38073116 від 09.04.2014 ( в графах «Зміст перевірив(ла) [PERSON] та колонках «Здав» «Отримав») виконані не виконаний не [PERSON] , а іншою особою; Підпис від [PERSON] та рукописний текст в довіреності ВТТ 973452 від 12.04.2014 року (в графі «Підпис» виконані самим виконаний [PERSON] . Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Стосовно позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 09.04.2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до ст.328, ч.5 ст.656 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року №1200, та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року №1200, оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб`єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Згідно з п. 7, 8, 40, 42 Правил державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 передбачено, що власники транспортних засобів що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. У разі коли транспортний засіб знімається з обліку у зв`язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію на пластиковій основі, робиться запис: "Транспортний засіб знято з обліку для реалізації". Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Як визначено ч.ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Положеннями ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Матеріали справи не містять договору купівлі-продажу від 09.04.2014 року. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів наявності укладеного договору купівлі-продажу від 09.04.2014 року, а тому в задоволені позову в даній частині необхідно відмовити.. Вимога про скасування державної реєстрації транспортного засобу «TOYOTA HIGHLANDER», номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 09.04.2014, на ім`я [PERSON] є похідною вимогою, а тому також не підлягають задоволенню. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. На підставі оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним правочину та скасування державної реєстрації транспортного засобу «TOYOTA HIGHLANDER», номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 09.04.2014, на ім`я [PERSON] , оскільки позивачем не доведено та не представлено належних, достовірних та достатніх доказів укладення договору купівлі-продажу. Крім того, суд відмовляє в задоволені позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля «TOYOTA HIGHLANDER», номер кузова [NUMBER] , від 15.05.2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , оскільки наразі заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року, визнано недійсним правочин, а саме договір-купівлі-продажу автомобіля «TOYOTA HIGHLANDER», номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , укладений 15 травня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] за довідкою рахунком №ВІА469185. Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року, заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12.03.2018 року залишено без змін. Ухвалою Верховного суду від 17 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження, зупинено виконання заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року. Враховуючи вищевикладене, а також те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля «TOYOTA HIGHLANDER», номер кузова [NUMBER] , від 15.05.2014 року - вирішено, рішення не скасоване, лише зупинено його виконання, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому, виходячи із наведеного вище, суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача та відсутність підстав для задоволення позову, а тому відмовляє у його задоволенні повністю. Ураховуючи зазначене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які досліджені в судовому засіданні, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду в повному обсязі. Під час вирішення питання про стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України, тобто судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та в даному випадку покладається на позивача в повному обсязі в зв`язку з відмовою у позові. На підстави викладено,

Outcome: dismissed