Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

У листопаді 2020 року Гусєв П.В. , який представляє інтереси позивача звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вищезазначеним позовом у якому просить стягнути завдані збитки у розмірі 11314,81 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що внаслідок скоєного 05.06.2019 р. ДТП, яке відбулось з вини відповідача, ТОВ «Айсшок», як постраждала особа зазнала матеріальних збитків. Вказані збитки у розмірі 59789,07 грн. були виплачені ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» потерпілій особі, на підставі договору страхування, після чого позивач звернувся до страхової компанії винної особи із заявою про відшкодування збитків. У відповідь на зазначену заяву страховою компанією потеріплої особи було виплачено страхове відшкодування у розмірі 34238,21 грн. Позивач зазначає, що страховою компанією винної особи було виплачено суму з урахуванням фізичного зносу автомобіля, натомість позивач здійснив виплату без урахування фізичного зносу автомобіля, внаслідок чого у [PERSON] утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі суми, що становить різницю між реально завданими збитками та виплаченою страховою компанією винної особи сумою відшкодування. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.11.2020 р. відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 04.02.2021 р. до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов відзив від відповідача у якому він просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що сума завданих збитків не перевищує ліміту відповідальності страхової компанії винної особи, страхове відшкодування було виплачено на підставі неналежних документів, неправильним зазначенням прізвища відповідача, а також на підставі невизначеності предмету позовної вимоги. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.03.2021 р. справу передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва суду від 19.08.2021 року справа прийнята до розгляду, який вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи запропоновано подати відповідь на відзив, заперечення, пояснення. 09.09.2021 р. до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач заперечує обставини наведені у відзиві в обгрунтування чого зазначає, що ліміт відповідальності страхової компанії винної особи, передбачає, зокрема врахування експлуатаційного зносу. Позивач також просить долучити нову редакцію позовної заяви, відповідно до якої зазначене правильне прізвища відповідача, а також уточнено позовні вимоги та запропоновано до стягнення з відповідача суму збитків у розмірі 25550,86 грн. 20.09.2021 р. надійшло заперечення від відповідача, у якому додатково обгрунтовуються вже наведені у відзиві аргументи. Належно повідомлена про розгляд справи третя особа своїх пояснень до суду не надала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом встановлено, 05.06.2019 р. приблизно о 08 годині 10 хвилин водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Peugeot 308, д/н [NUMBER] , по вул. Київська 16 в с. Тарасівка, Києво-Святошинського району, Київської області, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з транспортним засобом Infiniti FX 37, д/н [NUMBER] , який рухався попереду, в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, своїми діями водій [PERSON] порушив п. 12.1, п.13.1. ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 15). Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.06.2019 р. [PERSON] визнано винним у вищенаведеному ДТП (ун. №369/7949/19). На час скоєння ДТП між ТОВ «Айсшок та ПрАТ СК "ПЗУ Україна" був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №АМ135658 (а.с. 18). На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрохавана в ПрАТ СК «Вусо», про що сторони не надають доказів, однак факт чого не заперечується учасниками, не є спірним, та впливає на права третіх осіб. Відповідно рахунку №76-19-06-05 від ТОВ «Прайм-Авто» вартість робіт та запчастин, необхідних для відновлення транспортного засобу Infiniti FX 37, д/н [NUMBER] складає 61551,57 грн. (а.с. 30). В той же час позивач не надає жодних доказів того, що вказані збитки завдані саме внаслідок ДТП, що відбулось 05.06.2019 р. Окрім того, позивач не надає доказів, що вказану суму потерпілою особою ТОВ «Прайм-Авто» було сплачено за ремонт автомобіля. Не надається також жодного експертного дослідження, або висновку, щодо заподіяної шкоди. Відповідно до платіжного доручення №31976 від 27.06.2019 р., ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» перерахувало на користь ТОВ «Прайм-Авто» 59789,07 грн., однак, як вже було зазначено вище, обгрунтованість того, що саме на таку суму завдано збитків внаслідок ДТП від 05.06.2019 р. не доведено позивачем. Сторонами не заперечується той факт, що страхова компанія винної особи перерахувала на користь позивача суму у розмірі 34238,21 грн. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Суду не надано доказів (будь-якого експертного висновку, калькуляції), що виплачена сума у розмірі 34238,21 грн. була вирахувана відповідно реального зносу запчастин на момент вчинення ДТП. Враховуючи, що ліміт страхової відповідальності власника транспортного засобу не був перевищений, позивачеві слід було б надати докази підрахунку зносу, як підставу для стягнення різниці між реальною та оціненою шкодою. За наведених вище обставин у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed