Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-29 00:00:00

16.09.2014 року на розгляд Віньковецького районного суду із Новоушицького районного суду відповідно до ст. 116 ЦПК України передана цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, у якому позивачка просила стягнути із відповідачки на її користь 6000 гривень. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що з відповідачкою вона тривалий час перебуває у неприязних стосунках. 10.07.2014 року [PERSON] викликала дільничного інспектора міліції [PERSON] та землевпорядника [PERSON], які прибули додому до позивачки, без дозволу зайшли на її подвір'я, коли вона відпочивала, стукали у вікно, а потім повідомили, що їх викликала [PERSON] через непорозуміння із межами присадибних ділянок. Дільничний інспектор та землевпорядник вчергове переміряли земельну ділянку позивачки і заявили, що претензій не мають. Від цього [PERSON] знервувалась, у неї розболілась голова, піднявся артеріальний тиск, у зв'язку з чим її чоловік близько 17 год. викликав швидку допомогу, та медпрацівники надали їй медичну допомогу, а потім вона ще лікувалась у Новоушицькій ЦРЛ. Крім того, через негативну поведінку відповідачки позивачка не взмозі вести домогосподарство, допомагати дітям, сім'ї, переносити інші негаразди, тому спричинену діями [PERSON] моральну шкоду вона оцінює у 6000 гривень. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги та просили задовольнити. Зокрема, позивачка в підтримання своїх вимог пояснила, що її присадибна ділянка межує із земельною ділянкою [PERSON] Протягом останніх трьох років між ними існує спір за межі, та у зв'язку з цим їхні сім'ї перебувають у неприязних стосунках. 10.07.2014 року в обідню пору, коли вона з чоловіком відпочивала після базару, до неї додому прийшли дільничний інспектор та землевпорядник, яких викликала відповідачка, і почали стукати у вікно. Землевпорядник [PERSON] повідомив, що їх викликали по телефону, потім попросив рулетку, виміряв межі, і сказав, що претензій до них немає, але [PERSON] заявляє, що площа її земельної ділянки менша на 25 см. Від цього позивачка знервувалась, в неї почала крутитись голова, піднявся тиск, чоловік викликав швидку допомогу, а в понеділок [PERSON] змушена була лягти на лікування в стаціонар на 10 днів. Внаслідок дій [PERSON] позивачка зазнала душевних страждань, було принижено її честь та гідність, оскільки свідками візиту землевпорядника та дільничного інспектора стали сусіди. Представник позивачки [PERSON] звертав увагу суду на те, що вимоги позивачки обґрунтовані, оскільки відповідачка [PERSON] спровокувала скандал, керувала діями дільничного інспектора та землевпорядника селищної ради, які виїхали до позивачки, і тим самим заподіяла останній моральну шкоду. Оскільки сторони примиритись не можуть, то на користь [PERSON] слід стягнути моральну шкоду у сумі 6000 гривень. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Представник відповідачки [PERSON] в заперечення позовних вимог пояснив, що між сторонами тривалий час іде спір за землю, через що між ними склались неприязні стосунки. Представник вважає, що підстав для стягнення із відповідачки на користь позивачки моральної шкоди немає, оскільки [PERSON] відносно [PERSON] не вчиняла жодних неправомірних дій, її право на звернення до органів виконавчої влади передбачено законом «Про звернення громадян», а відповідальності за дії представників органу влади вона нести не може. Відповідачка [PERSON] суду пояснила, що спір із сім'єю [PERSON] виник тоді, коли вона з чоловіком почала ставити огорожу на межі земельних ділянок. Щоб уникнути суперечки, [PERSON] відступили на невелику відстань у свою сторону, а [PERSON] встановили паркан із свого боку. Вранці 10.07.2014 року її чоловік побачив, що в кінці земельної ділянки до їхньої огорожі приварено частину паркану [PERSON], після чого він пішов у Новоушицьку селищну раду, зробив усну заяву, а потім розповів про це відповідачці, яка у той час торгувала на місцевому ринку. Коли на господарство [PERSON] приїхали дільничний інспектор та землевпорядник, то [PERSON] знаходилась на вулиці і до позивачки не підходила. Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що сім`ї [PERSON] та [PERSON] мешкають у с. Філянівка Новоушицького району по сусідству, та протягом останніх років між ними склались неприязні стосунки через межу, що розділяє їхні земельні ділянки. Як випливає із запису у картці прийому громадян Новоушицької селищної ради № 18, 10.07.2014 року на прийом до селищного голови [PERSON] звернувся [PERSON], житель [ADDRESS], з приводу суперечки із сусідом по земельних питаннях. Згідно відмітки у картці, вирішення питання доручено [PERSON] спільно із РВ УМВС в строк до 20.07.2014 року, та зазначено наслідки вирішення заяви, а саме, що 10.07.2014 року проведено обстеження межових знаків земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до звернення Новоушицького селищного голови від 10.07.2014 року, адресованого на ім'я начальника Новоушицького райвідділу міліції, Новоушицька селищна рада просила направити 10.07.2014 року дільничного інспектора міліції для розгляду спірних земельних питань між сусідами [PERSON] та [PERSON], жителями с. Філянівка. 08.08.2014 року, вихідний № 1039, за підписом Новоушицького селищного голови [PERSON] направлено відповідь [PERSON] на його заяву від 14.07.2014 року, про те, що відповідно до усного звернення [PERSON] на особистому прийомі у селищного голови, було підготовлено клопотання до РВ УМВС України у Хмельницькій області про направлення 10.07.2014 року дільничного інспектора міліції для розгляду спірних земельних питань, та 10.07.2014 року дільничний інспектор [PERSON] спільно із спеціалістом із земельних питань виконавчого апарату селищної ради [PERSON] провели заміри земельної ділянки, порушень земельного законодавства не виявлено, межі земельної ділянки не порушено, про що було повідомлено в усній формі [PERSON] У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивачка доводиться йому дружиною, та вони перебувають із [PERSON] у напружених стосунках через спір за межі протягом останніх трьох-чотирьох років. За цей час відповідачка багато разів викликала комісію, неодноразово проводились заміри земельних ділянок, потім відповідачка встановила кам'яний забор, [PERSON] натягнув сітку, але між земельними ділянками залишилась стежка. На початку липня 2014 року [PERSON] зняв сітку, щоб можна було просапати на стежці бур'яни. У четвер 10.07.2014 року, приблизно після 15 год., коли він з дружиною відпочивав, хтось почав його гукати та стукати у вікно будинку. Вийшовши надвір, [PERSON] побачив землевпорядника Новоушицької селищної ради та міліціонера, які побігли на дорогу. На запитання [PERSON] вони повідомили, що їх викликали сусіди [PERSON], тому їм необхідно заміряти земельну ділянку. [PERSON] проти цього не заперечував і надав для проведення замірів рулетку. Перемірявши межу, землевпорядник з дільничним інспектором повідомили, що будь-яких претензій не мають. Потім землевпорядник [PERSON] на вулиці підійшов до [PERSON], доповів їй про результати, і разом із дільничним інспектором поїхав. Після цього його дружина розхвилювалась, у неї стався гіпертонічний криз, та вони змушені були викликати швидку допомогу. Допитаний судом як свідок дільничний інспектор Дунаєвецького райвідділу міліції [PERSON] суду пояснив, що в період з 28.10.2013 року по 08.08.2014 року він працював на посаді дільничного інспектора у с. Філянівка. Він пам'ятає, що у липні місяці Новоушицький селищний голова [PERSON] звернувся у міліцію по питанню забезпечення охорони при розгляді звернення [PERSON] Разом із землевпорядником [PERSON] вони пішли до [PERSON] На стук спочатку вийшла позивачка [PERSON], за нею її чоловік [PERSON], та почав кричати до них і грубо себе поводити. [PERSON] з дозволу [PERSON] провів обміри земельної ділянки, а [PERSON] йому допомагав. При цьому він побачив, що [PERSON] доточив свій забор до забору [PERSON]. Коли проводили обміри, то [PERSON] також була присутня біля них, на самопочуття не скаржилась. Свідок -- землевпорядник Новоушицької селищної ради [PERSON] суду підтвердив, що між сторонами протягом кількох років існує спір за межу. Зранку 10.07.2014 року у селищну раду звернувся [PERSON] із заявою про обстеження межі, тому після обіду [PERSON] разом із дільничним інспектором [PERSON] виїхав на місце, обміряв земельну ділянку [PERSON], і сказав, що претензій до нього немає. [PERSON] також була присутня при обмірах, а [PERSON] знаходилась на своєму подвір`ї, до них не підходила і ніяких протизаконних дій не вчиняла. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 засади та сутність інституту моральної шкоди розкриваються в Цивільному кодексі України. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У відповідності до роз'яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позивачкою [PERSON] не доведено належними та допустимими доказами наявність протиправної поведінки з боку відповідачки [PERSON] по відношенню до неї 10.07.2014 року під час проведення обміру земельної ділянки землевпорядником [PERSON] та дільничним інспектором [PERSON] за заявою чоловіка відповідачки -- [PERSON] Окрім того, суд враховує, що відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні письмові звернення або особисто звертатись до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений закроном строк. Тому при зверненні [PERSON] 10.07.2014 року до голови Новоушицької селищної ради з приводу земельного спору із сусідом [PERSON] мала місце реалізація ним свого конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції України. Таким чином, враховуючи, що у судовому засіданні жодних доказів про порушення відповідачкою особистих немайнових прав позивачки та спричинення їй моральної шкоди не здобуто, суд приходить до висновку, що законних підстав для стягнення моральної шкоди немає, тому в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed