Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 03 червня 2006 року вона і [PERSON] зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Створити міцну та дружню сім'ю їм не вдалося через протилежність характерів та відсутність взаєморозуміння. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2012 року шлюб між ними розірвано. З часу припинення подружніх стосунків відповідач [PERSON] відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу синові, хоча відповідно до ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Їхній малолітній син [PERSON] проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Самостійно забезпечувати сина усім необхідним вона не має можливості, тому потребує допомоги від відповідача. Просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, уточнила позовні вимоги щодо початку стягнення аліментів на дитину. Враховуючи той факт, що відповідач раніше частково надавав кошти на утримання сина, просила стягувати на її користь з [PERSON] аліменти на сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 квітня 2014 року. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2006 року. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2012 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Їхній малолітній син [PERSON] проживає разом із матір'ю - позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Зазимської сільської ради Броварського району Київської області № 150 від 13 лютого 2014 року та актом обстеження житлово-побутових умов від 13 лютого 2014 року. Відповідач [PERSON] працює на посаді начальника управління у Публічному акціонерному товаристві "Укргазбанк", його посадовий оклад становить 13500 грн., що підтверджується довідкою № 769 від 31 січня 2014 року. Із наданих суду відповідачем копій квитанцій видно, що [PERSON] у період з грудня 2012 року по березень 2014 року перераховував на ім'я позивача [PERSON] кошти в розмірі 3000 грн. кожного місяця. Даного факту остання в суді не заперечувала та пояснила, що, виходячи із розміру заробітної плати відповідача, дитина має право на утримання від батька у більшому розмірі. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи вимоги позивача про стягнення аліментів на дитину з 01 квітня 2014 року, визнання відповідачем цих позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved