Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

08 грудня 2014 року [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом до суду, у якому вказувала, що у травні 2014 року у неї виникла необхідність отримати характеристику за місцем проживання для надання її правоохоронним органам, а тому вона звернулась до Авангардівського селищного голови [PERSON] Складаючи характеристику [PERSON] розповсюдив щодо неї відомості, які не відповідають дійсності та порочать позивачку, а саме в характеристиці вказано: «зарекомендувала себе з негативного боку, сварлива, вперта та самовпевнена», «з сусідами дружніх стосунків не підтримую». Тому [PERSON] просила суд зобов'язати відповідача спростувати недостовірну інформацію письмово, стягнути моральну шкоду - 6000 грн. У судове засідання позивачка та її представник не з'явились, однак представник надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просив суд слухати справу без участі позивача та його представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце судового слухання, однак надав заперечення на позов. Третя особа у судове засідання не з'явилась, хоча був повідомлений належним чином про час та місце судового слухання. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009р. вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. З матеріалів справи вбачається, що Авангардівський селищний голова [PERSON] на вимогу [PERSON] надав характеристику для надання її правоохоронним органам. В тексті характеристики зазначено, що [PERSON] «зарекомендувала себе з негативного боку, сварлива, вперта та самовпевнена», «з сусідами дружніх стосунків не підтримую». Доказів того, що характеристика потрапила до правоохоронних органів в матеріалах справи відсутні, тобто вона знаходиться у позивачці [PERSON] та до відома інших осіб не доведена. З урахуванням того, що характеристика є оціночним судженням, суд не вбачає в даному випадку порушень честі, гідності та ділової репутації позивачки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позов безпідставний, а тому не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed