Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

05 грудня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про повернення авансу та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 листопада 2013 року вона домовилася з відповідачем укласти в майбутньому договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і власником якої являється відповідач [PERSON] На підтвердження усної домовленості, 04 листопада 2013 року вона передала відповідачу кошти у розмірі 5000 доларів США в рахунок майбутніх платежів за вищевказаним договором. Після того як гроші були отриманні відповідачем остання почала уникати зустрічей, а згодом виїхала за кордон, не виконавши своїх зобов'язань. Після телефонної розмови з [PERSON] їй стало зрозуміло, що наміру повертати кошти чи укладати договір купівлі-продажу відповідач не має, а тому звернулася до суду з вимогою про повернення їй авансу в розмірі 5000 доларів США, що еквівалентно 7484635 грн. Також, вказала, що задля мирного врегулювання вищевикладеної ситуації вона неодноразово зверталася до відповідача, однак та ігнорувала її. У зв'язку з чим вона постійно знаходилася у стані нервового стресу, негативних емоцій, що вплинуло на звичний ритм її життя. Кошти, передані відповідачу були її єдиними заощадженнями і враховуючи, що відповідач працює за кордоном, тому примусове виконання стягнення коштів буде тривалим, просить суд стягнути з [PERSON] в її користь 15000 грн. моральної шкоди. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила позов розглядати у її відсутності, позовні вимоги в частині суми повернення авансу змінила, просить стягнути з відповідача [PERSON] в свою користь аванс в сумі 5000 доларів США, що еквівалентно на день подачі позову 76483,28 грн., змінені позовні вимоги просила задоволити повністю, не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с.39). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" (а.с.41). Суд, у відповідності до ст.224, ст.225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задоволити частково, у зв'язку з наступним. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем була досягнута усна домовленість щодо майбутнього укладення договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], згідно якої позивачем було передано відповідачу аванс в розмірі 5000 доларів США. Сторони дійшли згоди стосовно того, що позивач до листопада 2017 року сплатить повну вартість квартири. Згідно розписки (а.с.3) 04 листопада 2013 року позивач [PERSON] за домовленістю з [PERSON] передала останній в присутності свідків 5000 доларів США, як перший внесок за договором купівлі-продажу квартири. Решту коштів за вищевказаним договором зобов'язувалася виплатити до 04 листопада 2017 року. Із копії розписки (а.с.4) вбачається, що відповідач [PERSON] 04 листопада 2013 року, в присутності свідків отримала 5000 доларів США, як перший внесок за договором купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS]. Згідно інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, наданої державним реєстратором Кащишиною А.В., станом на 22 січня 2015 року нерухоме майно, а саме квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] перебуває в приватній власності відповідача [PERSON] (а.с.31-32). За правилами ст.570, ст.571 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. У разі коли сторони лише домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавались. Згідно частин 1, 2 статті 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст.657 ЦК України Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Судом встановлено, що попередній договір про купівлю-продаж квартири між сторонами нотаріально не посвідчено. Оскільки договору купівлі-продажу нерухомого майна, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачені в рахунок виконання договору позивачем [PERSON] кошти в сумі 5000 доларів США слід вважати авансом відповідно до положень ч.2 ст.570 ЦК України і повинні бути повернуті в тому розмірі, в якому вони передавались. Враховуючи той факт, що подальше зволікання повернення грошей порушуватиме майнові права позивача, суд вважає, що дана сума авансу підлягає стягненню з відповідача в повному об'ємі з врахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти на день подачі позову до суду: 5000 доларів США х 15,296657 грн. = 76483,28 грн. (а.с.40). Відповідно до ч.1, ч.2 ст.533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконано у гривнях. Отже до стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] підлягає 76483,28 грн. авансу. Відповідно до роз'яснень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" від 31 березня 1995 року №4, розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи, глибину фізичних та душевних страждань, які зазнала позивач, надані позивачем докази, які досліджені в судовому засіданні, суд, виходячи із меж розумності та справедливості стягує з [PERSON] в користь [PERSON] 1000 на відшкодування завданої моральної шкоди. На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] 992,06 грн. сплаченого судового збору за вимогами майнового та немайнового характеру, що підтверджується документально (а.с. 9,10), крім того, суд стягує з відповідача [PERSON] в дохід держави 16,37 грн. недоплаченого судового збору .

Outcome: approved