Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

У січні 2014 року Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до суду в інтересах малолітньої [PERSON] з заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, оскільки остання не належним чином виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до своєї малолітньої доньки, веде аморальний спосіб життя, систематично вживає алкоголь, спілкується з антигромадськими елементами. Громадянка [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації надав висновок про доцільність позбавлення [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню своєї дитини, не цікавиться її життям та здоров'ям. Вислухавши сторони, представника третьої особи, вивчивши надані докази, судом встановлено, що [INFO] року громадянка [PERSON] у незареєстрованому шлюбі народила дитину [PERSON]. В актовому записі про народження дитини батько записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Службою у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації з ВКМСД Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві та Шевченківським районним центром соціальних служб для сім'ї дітей та молоді проводили спільні обстеження житлово - побутових умов проживання малолітньої дитини де було з'ясовано, що умови проживання не задовільні: у квартирі брудно, відсутнє місце для навчання. Гр. [PERSON] перебувала в квартирі з сторонніми особами в нетверезому стані. [PERSON] неодноразово попереджалась про адміністративну та кримінальну відповідальність щодо утримання, виховання малолітньої дитини та можливість позбавлення її батьківських прав у разі невиконання батьківських обов'язків. Мати дитини [PERSON] самоусунулась від виховання та утримання малолітньої [PERSON], чим остаточно довела свої подальші наміри щодо малолітньої дитини, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не працює, участі у вихованні та розвитку дитини не приймає, не забезпечила мінімальні умови життя та виховання малолітньої дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини і несе відповідальність за створення належних для цього умов. Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно характеристики наданої директором Середньої загальноосвітньої школи № 27 від 05 листопада 2013 року № 171, [PERSON] навчається у СЗШ № 27 м. Києва з п'ятого класу. За час навчання в школі не зарекомендувала себе як старанна учениця. Володіє учбовим матеріалом на низькому рівні. Не виявляє зацікавленості до навчання. На уроках не активна, швидко втомлюється. Домашні завдання не виконує, пояснюючи поганим самопочуттям і слабкістю. Активну участь в житті школи не бере, з однолітками не товаришує, тримається осторонь, друзів не має. Через пропуски навчальних занять не змогла засвоїти навчальний матеріал. За 2012 - 2013 навчальний рік має початковий та з деяких предметів середній рівень знань. [PERSON] не приділяє належної уваги вихованню дочки. На запрошення прийти до школи з'являється не завжди (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем під час судового розгляду не було надано жодного доказу у підтвердження того, що вона протягом значного періоду часу не виконувала свої батьківські обов'язки з поважних причин. Враховуючи викладене, суд вважає, що у судовому засіданні було доведено, що відповідач без поважних причин, не належним чином виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до своєї малолітньої доньки, веде аморальний спосіб життя, систематично вживає алкоголь, спілкується з антигромадськими елементами, не займається вихованням дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, тобто ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї дитини, тому позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved