Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача, зазначивши, що вона після смерті своєї дочки [PERSON] виховує та утримує її спільного з відповідачем сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно онука [PERSON] .. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити. Представник позивача пояснив, що дитина після смерті матері проживає з позивачем. Відповідач в житті дитини участі не приймає, вихованням та матеріальним забезпеченням дитини не займається, негативно пливає на його розвиток через агресивний стиль поведінки, не працює. Відповідач позов не визнав та пояснив, що після народження дитини визнав своє батьківство, проживав разом з сім`єю. Від сина він ніколи не відмовлявся, бажає спілкуватись з ним, приймати участь в його життя. З бабусею син проживає з грудня 2018 року, оскільки в неї кращі умови, хоча в нього також умови для проживання належні, він має заробіток. Однак син ходить в місті до школи, має своїх друзів. Він цікавиться його навчанням, постійно запрошує в гості, однак син приїздити до нього не бажає, оскільки в його сільському будинку немає побутових умов. Малолітній [PERSON] пояснив, що спілкується з батьком по телефону, однак спілкуватись з ним він не бажає, бо той негативно відгукується про бабусю. Має негативні дитячі спогади про поведінку батька. Батько приходив до нього в школу, запрошує в гості до себе в село, однак їхати до тата він не хоче, бо в нього некомфортні побутові умови. Бажає і надалі проживати з бабусею. Представники органів опіки та піклування виконкому Коростенської міської ради та Коростенської районної державної адміністрації свою позицію щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав не висловили. Свідок [PERSON] дала показання про те, що зі слів позивача їй відомо про те, що після смерті дочки [PERSON] онук проживає з нею, відповідач дитиною не цікавиться, спілкується лише по телефону. Свідок [PERSON] свідчила про те, що, коли дитина проживала з матір`ю, то відповідач допомоги не надавав, аліменти не сплачував. Від [PERSON] знає, що батько зустрічав його, ходив до школи, але хлопчик не хоче з ним спілкуватись та їздити до села, де той проживає. Вислухавши пояснення сторін, свідків та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Дитина після смерті матері з вересня 2019 року проживає разом з позивачем. До смерті матері шлюб батьків було розірвано. Відповідач з дитиною не проживає, однак цікавиться її життям та розвитком, бажає виконувати свої батьківські обов`язки, спілкуватись з сином. Згідно висновку органу опіки та піклування по місцю проживання відповідача зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, який жодними зібраними матеріалами не підтверджений, в судовому засіданні не підтриманий. Відповідач взагалі заперечив факт проведення органом опіки перевірки умов його проживання та взаємовідносин з сином. Відповідно до ст.164.ч.1, п.2 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав"- позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Враховуючи те, що підстави для позбавлення батьківських прав відповідача не встановлені, його обмежена участь у вихованні та утриманні дитини пояснюється не бажанням самої дитини проживати з ним, позов є необґрунтованим, тому задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed