Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, якою просило солідарно стягнути з них на користь цього банку заборгованість за договором про іпотечний кредит №289_199 від 31.10.2013 року, яка станом на 15.11.2017 року складає 381030,31 гривень, з яких 215,047 грн. - борг за кредитом; 118899,63 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 13.11.2017; 4350,86 грн. - інфляційні втрати Банку за період з листопада 2014 року по жовтень 2017 року за прострочення сплати кредиту; 36193,82 грн. - інфляційні втрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з серпня 2014 року по жовтень 2017 року; 735,50 грн. - три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 03.11.2014 по 14.11.2017; 5803,33 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 01.08.2014 по 14.11.2017. Крім того, просить стягнути солідарно з відповідачів судовий збір в сумі 5715,45 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області. Причини неявки суду\~\~не повідомили. Судом\~\~винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України\~визначає, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до\~Конституції України, цього Кодексу,\~Закону України\~"Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Згідно\~ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як\~\~за\~\~зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями\~526,\~530 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.\~629,\~638 Цивільного кодексу України\~встановлено що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 Цивільного кодексу України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 611 Цивільного кодексу України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 624 Цивільного кодексу України\~якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до\~ст. 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до\~ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.2 ст.\~1054\~та ч.2 ст.\~1050 Цивільного кодексу України\~наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Статтею 530 Цивільного кодексу України\~передбачено зобов'язання підлягають виконанню у вказаний в договорі строк, а якщо строк визначений моментом вимоги, то протягом семи днів з моменту отримання вимоги кредитора. Відповідно до\~ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судовим розглядом встановлено, що 31.10.2013 між [PERSON]\~ та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (надалі за текстом АТ «Ощадбанк»), укладено договір про іпотечний кредит № 289_199, за яким банк надав [PERSON] кредит у розмірі 220550,00 грн. строком до 30.10.2028 року, а [PERSON] взяла на себе зобов'язання повернути кредит, а також сплатити проценти в розмірі 16% річних за користування кредитом (а.с.9-14, 15-16, 17, 18, 19). Також, 31.10.2013 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки (а.с.20-24), за яким [PERSON] взяв на себе зобов'язання відповісти солідарно за своєчасне та повне виконання [PERSON] своїх зобов'язань за договором про іпотечний кредит №289_199 від 31.10.2013. АТ «Ощадбанк» звертався до відповідачів з вимогами щодо повернення у достроковому порядку всієї суми кредиту та здійснення платежів за нарахованими процентами за користування кредитом та інших платежів в сумі 309670,37 грн. (а.с. 29-30, 31-32). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 5-8), відповідачі належно не виконували свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 15.11.2017 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 381030,31 гривень, з яких 215,047 грн. - борг за кредитом; 118899,63 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 13.11.2017; 4350,86 грн. - інфляційні втрати Банку за період з листопада 2014 року по жовтень 2017 року за прострочення сплати кредиту; 36193,82 грн. - інфляційні втрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з серпня 2014 року по жовтень 2017 року; 735,50 грн. - три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 03.11.2014 по 14.11.2017; 5803,33 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 01.08.2014 по 14.11.2017. Згідно п. 3.9.2. Договору про іпотечний кредит № 289_199 від 31.10.2013 виконання позичальником Вимоги банку щодо дострокового повернення кредиту належних до сплати процентів, комісійних винагород та інших платежів відповідно до умов цього Договору повинно бути проведено позивальником протягом шістдесяти календарних днів з дати одержання такої Вимоги від банку. Сторони підтверджують, що термін дострокового повернення всієї суми кредиту, нарахованих процентів за його користування та інших платежів, що містяться у Вимозі банку, направленої позивальнику, відповідно до цього пункту Договору є зміною терміну остаточного повернення кредиту в бік його зменшення. Сторони домовились, що вказана в цьому пункті зміна терміну, на який надано кредит, не є зміною банком в односторонньому порядку цього договору. Сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у абзаці першому цього пункту договору строк починається відліковуватись з дати вручення позичальнику відправлення, що зазначена в повідомленні про вручення поштового відправлення, або дата, зазначена в такому листі позичальником при отриманні позичальником зазначеного листа особисто. Якщо пошта (поштова служба) не може вручити письмову вимогу про усунення порушення зобовязання позичальнику через відсутність за місцем проживання вказаної особи, його відмову прийняти поштове відправлення, незнаходження фактичного місця проживання позичальника або з інших причин, письмова вимога про усунення порушення зобовязання вважається врученою позичальнику у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідачів з вимогами щодо повернення у достроковому порядку всієї суми кредиту та здійснення платежів за нарахованими процентами за користування кредитом та інших платежів в сумі 309670,37 грн. Проте позивачем не було надано будь-яких доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачами вимоги\~\~про дострокове повернення кредиту за договором про іпотечний кредит № 289_199 від 31.10.2013, що суперечить вимогам п. 3.9.2. Договору про іпотечний кредит № 289_199 від 31.10.2013, отже суд вважає, що вищезазначену вимогу відповідачі не отримали, що в свою чергу позбавило їх права достроково, протягом 60 календарних днів, повернути суму кредиту, нарахованих процентів за його користування та інших платежів. Суд не бере до уваги доводи позивача щодо направлення поштою вимоги відповідачам про дострокове повернення кредиту за кредитним договором, відповідно до рекомендацій УДППЗ «Укрпошта», викладених на веб-сайті УДППЗ «Укрпошта» у рубриці «Новини Сходу», за допомогою виду поштового відправлення «до запитання», оскільки умовами договору передбачено інший порядок повідомлення, а нормами чинного законодавства в цих правовідносинах також не надано права банками чи будь-яким іншим особам повідомляти осіб, які зареєстровані на непідконтрольній українській владі території, у вказаний позивачем спосіб. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості з [PERSON], як поручителя, суд зазначає, що ці вимоги є безпосередньо повязаними з первісними, тому, враховуючи, що в задоволенні позовної заяви до [PERSON] судом відмовлено, в цій частині позов також не підлягає задоволенню. Аналіз фактично встановлених обставин справи та вимог цивільного законодавства дозволяє суду зробити висновок про те, що позивачем не надано достатньо доказів, які б підтверджували його право на дострокове стягнення за кредитним договором. Таким чином суд вважає позовну заяву необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові, то судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed