Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх дітей сторін [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позов обгрунтований тим, що шлюб між сторонами розірваний за рішенням суду від 04 травня 2017 року, діти проживають разом із позивачем і перебувають на її утриманні. Відповідач не цікавиться життям дітей, не спілкується з ними. Діти фактично не знають батька. Відповідач, який також є платником аліментів на дітей, аліменти не сплачує без пояснення причин. Просить позов задовольнити. В підготовчому засіданні представник позивача адвокат Семенок В.І. позов підтримав, судовий збір із відповідача просив не стягувати. Представник органу опіки та піклування Ніжинської міської ради Мальована В.В. в підготовочому засіданні вважала за необхідне позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, відповідно до заяви від 06 серпня 2019 року позов визнає повністю, просить розглянути справу за відсутності. Інші заяви, клопотання учасників справи відсутні. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Із врахуванням поданих учасниками справи доказів та їх пояснень суд приходить до слідуючих висновків. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обовязки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем і перебувають на її утриманні, про що заперечення учасників справи відсутні. Шлюб між сторонами розірваний згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду від 04 травня 2017 року. Відповідач є платником аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , згідно розрахунку заборгованості Ніжинського ВДВС станом на серпень 2018 року має заборгованість у розмірі 34738, 99 грн.. Згідно довідки ДНЗ №21 «Калинонька» від 04 вересня 2018 року відповідач [PERSON] не приймає участі у суспільному житті садочка, не приводив та не забирав свою дитину [PERSON] .. Орган опіки та піклування Ніжинської міської ради згідно висновку від 25 жовтня 2018 року №02-14/350 вважає за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав щодо [PERSON] та [PERSON] з підстав невиконання батьківських обов`язків. За таких обставин відповідач [PERSON] без поважних причин не виконує свої батьківські обов"язки по утриманню та вихованню своїх дітей [PERSON] та [PERSON] .. Також судом враховується, що під час розгляду справи поведінка відповідача не змінилася, він своїми діями не засвідчив те, що не втратив інтерес до дитини та бажає утримувати і виховувати її, також останній в згідно поданої заяви визнав позов. Зазначені фактори в сукупності розцінюються судом як ухилення відповідача від виховання своїх дітей, оскільки відповідач свідомо, без поважних причин нехтує своїми батьківськими обов"язками, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України. Підстави на підтвердження необхідності зміни ставлення відповідачів до виховання дитини в судовому засіданні не встановлені. Визнання відповідачем позову, із врахуванням доказів по справі, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є підставою для задоволення позову та ухвалення рішення в порядку ч.3 ст.200 ЦПК України. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved