Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з державного бюджету України, шляхом списання з рахунку Державної казначейської служби України на його користь грошові кошти в сумі 477072,68 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої Головним управлінням Державної фіскальної служби України в Київській області. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 20.04.2010 старшим слідчим з ОВС СВ ДПА у Київській області Терещуком Д.Д. проведено обшук в житловому приміщенні за адресою [ADDRESS], в ході якого було вилучено речі та грошові кошти. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 31.10.2013 та додатковим рішенням від 21.11.2013 вирішено витребувати у Головного управління Міндоходів у Київській області, що є правонаступником Державної податкової адміністрації в Київській області, грошові кошти в розмірі 1567722,0 грн. та повернути їх [PERSON] Рішення суду тривалий час не виконувалось. Як вбачається з листа Головного управління ДФС у Київській області від 10.02.2015 № 244/14/10-36-09000-01, платіжне доручення № 551 на виплату [PERSON] грошових коштів на суму 1567722,0 грн. було передано до Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області лише 03.11.2014. [PERSON] з 20.04.2010 по 03.11.2014 був позбавлений можливості володіти, користуватися та розпоряджатися власними грошовими коштами. У період з 20.04.2010 по 03.11.2014 відбулося зростання загального рівня цін, що призвело до зниження купівельної спроможності грошей. Сукупний індекс інфляції за вказаний період становив 130,43%. Отже інфляційні витрати становлять 477072,68 грн. За наведених обставин вважає, що позивачу завдано матеріальну шкоду і просить задовольнити позов у заявлений ним спосіб. Правові підстави зазначає, норми ст. 1173 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти позову та зазначив, що грошові кошти були визнані речовими доказами. Платіжне доручення на виплату позивачу грошових коштів на загальну суму 1567722,0 грн. було передано 03.11.2014 рку до ГУ ДКСУ у Київській області. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду м.Києва від 31.10.2013 року та додатковим рішенням від 21.11.2013 року витребувано у Головного управління Міндоходів у Київській області, що є правонаступником Державної податкової адміністрації в Київської області, грошові кошти у розмірі 171544,00 дол. США (сто сімдесят одну тисячу п'ятсот сорок чотири долари США 00 центів), 61235,00 євро (шістдесят одну тисячу двісті тридцять п'ять євро 00 центів), 1 567 722,00 ( один мільйон п'ятсот шістдесят сім тисяч сімсот двадцять дві гривні00 коп.) які були вилучені відповідно до протоколу обшуку від 20.04.10 р. працівниками ОВС СВ ПМ ДПА в Київської області та повернуто їх [PERSON]. Як вбачається з листа Головного управління ДФС у Київській області від 10.02.2015 № 244/14/10-36-09000-01, платіжне доручення № 551 на виплату [PERSON] грошових коштів на суму 1567722,0 грн. було передано до Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області 03.11.2014. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст. 56 Конституції України закріплено право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійснення ними своїх повноважень. Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Тобто, необхідною підставою для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей. Позивачем не надано належних доказів про визнання незаконними дій або бездіяльності державного органу щодо невиконання судового рішення від 31.10.2013 року про повернення коштів [PERSON] , а також не надано належних доказів про звернення до виконання рішення суду від 31.10.2013 року. В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави до задоволення позову, оскільки у встановлений спосіб позивачем не доведено заподіяння йому матеріальної шкоди.

Outcome: dismissed