Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування розпорядження, допуск до роботи, зобов'язання сплатити середньомісячний заробіток В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що він з 3 лютого 2011 року працював в СВГК «Мир» на посаді мельника. Він працює у середу та суботу, а в інші дні - лише тоді, коли є замовлення. 18 серпня у зв'язку із виходом його у відпустку, він передав млин по акту приймання-передачі, а 12 вересня 2015 року він вийшов з щорічної оплачуваної відпустки, однак його до роботи не допустили. Голова господарства мотивував це тим, що він не пройшов медичного огляду. 14.09.2015 року він намагався отримати ключі від млина, однак [PERSON] йому сказав, що ключів не дасть допоки не буде розпорядження [PERSON] З 14.09.2015 року по 18.09.2015 року він був на лікарняному, 19.09.2015 року він приніс лікарняний лист та здав його бухгалтеру. 19.09.2015 року він знову прийшов до голови господарства, однак не застав його на роботі, тому пішов додому. 23.09.2015 року до нього зателефонував [PERSON] та сказав, щоб він прийшов на роботу та прийняв млина, він йому відповів, що прийме млин лише після зустрічі з [PERSON]. В цей день [PERSON] сказав йому, що йому потрібно пройти медогляд, тоді він буде робити на роботі. Він йому відповів, що згідний пройти огляд, але лише по одному пункту, а не так, як йому написали їх кілька і знову пішов додому і більше на роботу не приходив. На початку жовтня йому прийшов лист від голови господарства про те, що йому необхідно дати пояснення чого він не з'являється на роботу і негайно приступити до виконання обов'язків. 06.10.2015 року він дав пояснення, в яких описав, що його не допускали до роботи, а 07.10.2015 року прийняв по акту млин і з того часу він працює. Останній його робочий день був 17.10.2015 року. Вважає, що дії відповідача щодо недопущення його до роботи є неправомірними, оскільки він не повинен проходити медогляд за тими пунктами, які вказує відповідач. Просить позов задовольнити, зобов'язати Відповідача допустити його до роботи, виплатити йому середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу та скасувати рішення відповідача про проходження ним обов'язкового медичного огляду. Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що 12.09.2015 року позивач вийшов на роботу у зв'язку із закінченням відпустки та звернувся до голови господарства із заявою про допуск його до роботи. Голова господарства на його заяві видав резолюцію про допуск до роботи. 19.09.2015 року позивач надав бухгалтерії підприємства лікарняний лист, згідно якого він з 14.09.2015 року по 18.09.2015 року перебував на лікуванні. Зазначений лист прийнято до оплати. 19.09.2015 року, 23.09.2015 року та 26.09.2015 року позивач не з'явився на робоче місце, тому йому було письмово направлено вимогу про те, щоб він дав пояснення у зв'язку з чим не з'являється на роботу та негайно прийняв млин. 07.10.2015 року позивач прийняв млин та з того часу виконує свої посадові обов'язки. Жодного розпорядження про недопущення позивача до роботи не видавалося, в табелі обліку робочого часу відмічені як дні його неявки на роботу, так і дні, коли він виконував свої обов'язки. Посилання позивача на те, що його не допускали до роботи у зв'язку з тим, що він не пройшов медичного огляду є безпідставними, оскільки в серпні місяці 2015 року йому довели до відома та вручили до ознайомлення документи про те, що в господарстві визначено категорію працівників, які підлягають періодичному медичному огляду, та вручено йому список цих осіб, однак жодного рішення про направлення його на медичний огляд та графік цього огляду позивачу надано не було. Оскільки позивач не надав суду доказів на обгрунтування своїх позовних вимог, просить у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст 74 КЗпП України, всім працівникам надаються щорічні відпустки із збереженням місця роботи та середнього заробітку Відповідно до ст.46 КЗпП України, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння, відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони, в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ч.2 ст 17 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець має право в установленому законом порядку притягнути працівника, який ухиляється від проходження обов'язкового медичного огляду, до дисциплінарної відповідальності, а також зобов'язаний відсторонити його від роботи без збереження заробітної плати. Перелік робіт, для виконання яких є обов'язковим попередній (періодичний) медичний огляд працівників, встановлений Порядком проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затверджений наказом МОЗ України від 21 травня 2007 року, який розроблений на виконання статті 17 Закону України "Про охорону праці", визначає процедуру проведення попереднього (під час прийняття на роботу) та періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічному обов'язковому медичному огляді осіб віком до 21 року. Відповідно до п.2 ч.1 ст 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи. Відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, власник має право звільнити працівника за систематичне невиконання ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором. ст.60 ЦПК України встановлює, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст 61 цього кодексу. В судовому засіданні встановлено ( і це визнано сторонами), що позивач працює на посаді мельника ВСГК «Мир» та з 18 серпня по 11 вересня 2015 року перебував у щорічній оплачуваній відпустці. 12.09.2015 року він звернувся із заявою до ВСГК «Мир» про допуск його до роботи у зв'язку із закінченням відпустки, згідно резолюції від 12.09.2015 року позивача до роботи допущено. Відповідно до листка непрацездатності, [PERSON] з 14.09.2015 року по 18.09.2015 року перебував на лікуванні, повинен був приступити до роботи з 19.09.2015 року. Згідно його пояснень у судовому засіданні та письмових пояснень, наданих на вимогу власника, 19.09.2015 року він приніс лікарняний лист та передав його бухгалтеру господарства Остапчук Г., у зв'язку з тим, що [PERSON] на роботі не було, він пішов до дому. 23.09.2015 року позивачу зателефонував заступник голови господарства [PERSON]і сказав, йому, щоб той вийшов на роботу, однак [PERSON] поставив вимогу, що вийде на роботу лише після розмови з головою господарства. З 23.09.2015 року позивач на роботу не виходив. (що підтверджується показами позивача та доповідними записками завгосподарством ВСГК «мир» [PERSON] від 23.10.2015 року та 26.10.2015 року, актом про відсутність на роботі від 23 вересня 2015 року). У зв'язку із відсутністю позивача на робочому місці, йому головою ВСГК «Мир» направлено пропозицію дати пояснення причин його прогулів 19.09., 23.09. та 26.09.2015 року та вимогу негайно приступити до виконання трудових обов'язків мельника ВСГК «Мир». Згідно акту приймання від 7 жовтня 2015 року о 14 годині було передано млин та майно у ньому [PERSON] і з 7 жовтня позивач виконує свої обов'язки мельника, останній раз він виходив на роботу 17.10.2015 року. Відповідно лікарняного листа, у графі «належить до виплати» поставлена печатка ВСГК «Мир» на підпис голови та головного бухгалтера господарства. Згідно табелю обліку робочого часу за вересень-жовтень 2015 року ВСГК «Мир» бригада №1, позивач був присутній на робочому місці 07.10, 10.10, 14.10 та 17.10.2015 року. Судом також встановлено, що 07.08.2015 року позивач отримав копії документів, пов'язаних із проходженням працівниками періодичного медичного огляду, зокрема, і список осіб, які підлягають періодичному медичному огляду, що підтверджується описом за підписом [PERSON], однак графік проходження медичного огляду йому наданий не був та на огляд позивач не направлявся. Оскільки позивач не був направлений на медогляд, не проходив його, то суд прийшов до висновку, що клопотання позивача про допит свідків, які б могли посвідчити його умови праці та те, що він не повинен проходити медогляд по пунктах, на яких наполягає відповідач, не підлягає задоволенню, оскільки є неналежним доказом. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач не подав суду жодного доказу на підтвердження того, що його з 12.09.2015 року по день розгляду справи не допускають до роботи взагалі і, зокрема, у зв'язку з тим, що він не пройшов медичного огляду, тому суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed