Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до ТОВ «Агрокім», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,-Прилуцька міська рада Чернігівської області, про визнання недійсним договору оренди землі від 01 грудня 2016 року №АК00172775 щодо земельної ділянки площею 1,3969 га, кадастровий номер 7423382800:04:001:1131, розташованої на території Галицької сільської ради Ніжинського району, скасування рішення про державну реєстрації речового права оренди вказаної земельної ділянки та її повернення. Позов обгрунтований тим, що позивач є власником даної земельної ділянки, пропозиції щодо укладення вказаного договору оренди землі відсутні, даний договір не підписувала, її волевиявлення на вчинення договору оренди відсутнє. 30 травня 2008 року щодо даної земельної ділянки укладений договір із відповідачем на 10 років. Про наявність спірного договору позивач дізналася із повідомлення відповідача від 24 квітня 2018 року. Просить позов задовольнити. Згідно відзиву від 20 червня 2019 року представник ТОВ «Агрокім» Пономаренко М.П. просить відмовити у задоволенні позову вимог з посиланням на те, що згідно договору оренди землі від 01 грудня 2016 року позивачу нараховується, виплачується та отримується орендна плата відповідно до умов оренди землі у розмірі 8% від нормативно-грошової оцінки землі на картковий рахунок, який відкритий в АТ «Райффазен Банк Аваль» відповідно до заяви №1328049400 від 07 грудня 2017 року, а саме: за 2017 та 2018 рік по 3247,94 грн., а тому зазначені вольові дії позивача свідчать про укладення нею особисто договору оренди землі від 01 грудня 2016 року та виконання договірних відносин. Ухвалою суду від 23 серпня 2019 року по справі згідно клопотання позивача [PERSON] призначено почеркознавчу експертизу. Ухвалою суду від 28 грудня 2019 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, пояснивши, що спірний договір від 01 грудня 2016 року не укладала і не підписувала, отримувала орендну плату за 2017 рік по попередньому договору її матері, який діяв до 2018 року. Про спірний договір дізналась у 2018 році, відповідачу вказувала про відсутність наміру укладати договір оренди. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником позивача адвокатом Литовченко М.Д.. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що позивачем отримана орендна плата у 2017 році, орендна плата перераховувалась позивачу по спірному договору і в 2018-2019 роках. Відповідач є орендарем земельної ділянки позивача. Представник третьої особи Прилуцької міської ради Чернігівської області Чудо Т.Г. в судовому засіданні зазначила про вчинення реєстраційних дій у встановленому порядку на підставі поданих відповідачем документів. Дослідивши надані сторонами докази по справі суд приходить до слідуючих висновків. Спірні правовідносини сторін виникли з приводу укладення договору оренди землі №АК0017275 від 01 грудня 2016 року щодо земельної ділянки площею 1,3969 га, кадастровий номер 7423382800:04:001:1131, орендодавцем яких зазначена [PERSON] , орендар-ТОВ «Агрокім». Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно…від 01 лютого 2017 року наявна інформація щодо рішення про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки площею 1,3969 га, кадастровий номер 7423382800:04:001:1131, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, індексний номер: 33652470 від 01.02.2017, дата, час державної реєстрації: 27.01.2017, підстава виникнення речового права: договір оренди землі, серія та номер: АК0017275 , виданий 01.12.2016, строк дії: до 31.12.2025 року, орендар: ТОВ «Агрокім, код ЄДРПОУ: 32370430, орендодавець: [PERSON] . Власником вищезазначеної земельної ділянки з 17 жовтня 2016 року є позивач [PERSON] , підстава виникнення права власності-свідоцтво про право на спадщину від 17 жовтня 2016 року, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… від 21 жовтня 2016 року, і не заперечується сторонами в судовому засіданні. У заявах від 16 березня 2018 року, 19 квітня 2018 року на адресу відповідача позивач зазначає про відсутність укладення та підпису договору оренди землі від 01 грудня 2016 року, вимагає скасувати даний договір та його державну реєстрацію. Згідно повідомлення від 24 квітня 2018 року відповідач повідомляє позивачу про відсутність підстав для скасування спірного договору та його реєстрації. Статтею 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, регулюються актами земельного законодавства,- ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Згідно із ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Моментом вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони свого часу досягли згоди з усіх істотних умов. Позивач на обгрунтування позову посилається на відсутність свого волевиявлення на укладення спірного договору та його підпису. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 23 жовтня 2019 року №3378/3379/19-24 підписи від імені [PERSON] у відповідних графах у вищезазначеному договорі оренди землі від 01 грудня 2016 року, в акті приймання-передачі земельної ділянки,-виконані не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] .. За таких обставин волевиявлення позивача на укладення спірного договору оренди землі, який нею не підписувався, відсутнє і не відповідає її внутрішній волі, що є підставою для визнання недійсним договору оренди землі №АК0017275 від 01 грудня 2016 року. З цього приводу судом відхиляються доводи відповідача щодо отримання позивачем орендної плати по спірному договору у 2017 році, оскільки у копії платіжної відомості № АКАК0000840 за 28 грудня 2017 року наявні відомості «… [PERSON] …№ договора АК/ 3-18796596 … сума 3247,94 грн…», при цьому спірний договір має №АК0017275. Також в судовому засіданні позивачем зазначено про отримання у 2017 році орендної плати по попередньому договору, укладеного із відповідачем її матір`ю, яка померла, що відповідачем у встановленому порядку не спростовано. Відповідно до ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. За таких обставин наявні підстави для скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, яка є предметом спірного договору оренди землі. Згідно ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Способами захисту цивільних прав та інтересів судом відповідно до ст.16 ЦК України є, зокрема, визнання правочину недійсним та відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно ст.ст.316, 317, 319, 321, 391 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вказані норми та встановлені в судовому засіданні обставини щодо недійсності спірного договору оренди є підставою також для задоволення позову в частині повернення відповідачем позивачу земельної ділянки, яка є предметом спірного договору від 01 грудня 2016 року. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 768 грн. 40 коп судового збору та 3140 грн. витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, вказані суми підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved