Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 10 червня 1989року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі в них народилося двоє доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з чоловіком припинили на початку січня 2015року. Причиною розпаду родини стало те, що перестали розуміти один до одного. Мають зовсім різні погляди на життєві питання. Втратили почуття кохання та довіри один до одного. Зберігати шлюб немає сенсу. Шлюб носить формальний характер, примирення з відповідачем неможливе. Просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач не з"явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву , в якій просить справу розглядати в її відсутність, на позові наполягає, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони не проживають однією сім'єю з січня 2015року, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу і примирятися не бажає. Суд вважає не можливим примусити її зберегти шлюб. Малолітню доньку [PERSON], суд вважає необхідним залишити проживати з матір"ю . Що стосується місця проживання неповнолітньої доньки [PERSON], суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до ст. 160 СК України , якщо батьки проживають окремо , місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою.

Outcome: dismissed