Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

У липні 2021 року позивач, ТОВ «Фінансова Компанія Інвест-Кредо», звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.09.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11398856000, за умовами якого Позичальнику було надано кредит у сумі 180 000,00 доларів США з кінцевим терміном його повернення 29.09.2038 з оплатою процентної ставки у розмірі 15 % річних за користування кредитом. Позичальник зобов`язався своєчасно та у повному обсязі виплачувати проценти за користування кредитом, виконати інші умови кредитного договору та повернути кредит у встановлені терміни. Прийняті на себе зобов`язання АКІБ «УкрСиббанк» виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] грошові кошти в розмірі 180 000,00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки №94497 від 29.09.2008, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., та зареєстрований в реєстрі за №23969. Предметом забезпечення за Договором іпотеки є наступне нерухоме майно: квартира [ADDRESS] . Згодом право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №11398856000 від 29.09.2008 та похідними договорами від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» перейшло на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, укладеного 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 2949, 2950. В подальшому, 13.06.2019, між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія Інвест-Кредо» були укладені: Договір № 1515/К про відступлення прав вимоги, зокрема за договором про надання споживчого кредиту №11398856000 від 29.09.2008, що був укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , та Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, що посвідчений 13.06.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстрований в реєстрі за №1202, зокрема за Договором іпотеки №94497 від 29.09.2008, який укладений між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №23969. Проте, за викладених обставин, [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, зокрема, не погашає в добровільному порядку заборгованість за кредитом, відсотками, в зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором. Позивачем надано розрахунок згідно якого заборгованість [PERSON] на 13.06.2019 року, станом на момент відступлення прав вимоги за кредитним договором та іпотечним договором, становить 510 812,51 доларів США, що складається з заборгованості за тілом кредиту - 178 497,29 доларів США та заборгованості за відсотками - 332 315,22 доларів США. Враховуючи викладене, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки №94497 від 29.09.2008, а саме на квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , для задоволення вимог ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» на загальну суму 510 812 долари США 51 цент, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу вказаного майна на прилюдних торгах з початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.07.2021 відповідачу відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру. В судовому засіданні від 06.08.2021 закрито підготовче засідання та призначене судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання сторона позивача не з`явилася. У матеріалах справи міститься заява, представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому процесуальним законом. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 29.09.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11398856000, за умовами якого Позичальнику було надано кредит у сумі 180 000,00 доларів США з кінцевим терміном його повернення 29.09.2038 з оплатою процентної ставки у розмірі 15 % річних за користування кредитом. Позичальник зобов`язався своєчасно та у повному обсязі виплачувати проценти за користування кредитом, виконати інші умови кредитного договору та повернути кредит у встановлені терміни. Прийняті на себе зобов`язання АКІБ «УкрСиббанк» виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] грошові кошти в розмірі 180 000,00 доларів США, проте остання зволікала з виконанням своїх обов`язків за договором. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки №94497 від 29.09.2008, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., та зареєстрований в реєстрі за №23969. Предметом забезпечення за Договором іпотеки є наступне нерухоме майно: квартира [ADDRESS] . Право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №11398856000 від 29.09.2008 та похідними договорами від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» перейшло на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, укладеного 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 2949, 2950, що підтверджується копією виписки з Договору купівлі-продажу за кредитами між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», відповідним витягом з додатку №1 до договору. 13.06.2019 за Договором № 1515/К про відступлення прав вимоги та Договором про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, що посвідчений 13.06.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстрований в реєстрі за №1202, що укладені між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія Інвест-Кредо2, права вимоги за договором про надання споживчого кредиту №11398856000 від 29.09.2008 та Договором іпотеки №94497 від 29.09.2008, які укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , перейшли до позивача. [PERSON] не виконала взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11398856000 від 29.09.2008 заборгованість [PERSON] на 13.06.2019, станом на момент відступлення прав вимоги за кредитним договором та іпотечним договором, становить 510 812,51 доларів США, що складається з заборгованості за тілом кредиту - 178 497,29 долари США та заборгованості за відсотками - 332 315,22 доларів. Розрахунок містить періоди нарахування, посилання на суму заборгованості за кожен період, суми нарахування та відомості про відсутність будь-якої оплати заборгованості зі сторони відповідача, тобто необхідну зрозуміло викладену інформацію щодо суми заборгованості за кредитним договором, яка вимагається до стягнення. Статтею 81 ЦПК України визначається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Чинне законодавство не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Крім того, відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони, а суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Обов`язок доказування покладається на обидві сторони, а на відповідача покладається обов`язок спростувати наданий кредитором розмір заборгованості, що відповідає умовам договору, довести наявними у нього квитанціями про сплату платежів, що могли б свідчити про належне виконання умови кредитного договору. Оскільки, [PERSON] не надала свого розрахунку, чи інших доказів, які б давали суду підстави для встановлення іншого розміру заборгованості, отже, нею не спростований факт наявності та розміру заборгованості. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові Верховного Суду по справі №754/17518/15 від 08.07.2020. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене в статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до статті 589 ЦК України, ч. 1 статті. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 Закону України «Про іпотеку». Згідно статті 38 Закону України «Про іпотеку» позивач має право на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, якщо це передбачено рішенням суду або договором. Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Так, умовами укладеного Договору іпотеки (пункти 4.1.,4.2.) передбачено, що іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечене іпотекою за цим Договором, а звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Як встановлено судом, відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Відповідно до умов пунктів 4.2., 4.3. Договору іпотеки звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, позасудового врегулювання, інших передбачених законодавством підстав. При цьому, право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю. Як вбачається зі змісту п.1.2 Договору іпотеки №94497 від 29.09.2008, за домовленістю сторін вартість предмету іпотеки, станом на момент підписання іпотечного договору, становила 1 031 697,00 грн. Положення ч. 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо обов`язкового направлення іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення стосуються випадків позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, ч. 2 статті 35 Закону України «Про іпотеку» визначено, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Аналогічна позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 11.07.2018 по справі 275/997/13. Таким чином, враховуючи право позивача реалізувати своє право на дострокове повернення заборгованості, за рахунок предмета іпотеки підлягає погашенню заборгованість за кредитом та відсотками, нарахована станом на 13.06.2019 року в загальній сумі - 510 812,51 доларів США. Щодо валюти в якій має бути стягнуто заборгованість висловилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 по справі №373/2054/16-ц, яка вказала, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Отже, позивач як іпотекодержатель самостійно визначає передбачений чинним законодавством України, у тому числі Законом України «Про іпотеку», а також іпотечним договором, спосіб захисту своїх прав, зокрема шляхом реалізації предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду через продаж на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону (стаття 41 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 15 475,45 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved