Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому зазначила, що вона в 1991 році набула членства в садівничому товаристві «Тепличний», в якому за нею було закріплено земельну ділянку [NUMBER] площею 0,060га. В тому ж році, їй як члену товариства було видано членську книжку садоводу. Згодом, виділена їй земельна ділянка [NUMBER] була передана іншому члену товариства - [PERSON] З приводу незаконного вилучення в неї ділянки [NUMBER] вона звернулася до правління садівничого товариства. За клопотанням голови реорганізованого СТ «Тепличний» в ГО «Авангард-2», Овідіопольською районною державною адміністрацією їй було виділено вільну земельну ділянку у вказаному об'єднанні за [NUMBER]. Згодом, у зв'язку із плутаниною у нумерації земельних ділянок в ГО «Авангард-2», на підставі протоколу зборів членів правління об'єднання №24 від 24.07.2009 року було присвоєно земельній ділянці, що булла виділена їй [NUMBER] замість [NUMBER], та напроти ділянці, що булла виділена [PERSON] (нині її спадкоємець - син [PERSON], було присвоєно [NUMBER] замість [NUMBER]. Фактичне користування суміжними земельними ділянками, які вони займали до зміни нумерації не змінилася. Вони продовжували користуватися тими ж ділянками, змінилася лише нумерація. В 2010 році [PERSON] звернулася до проектної землевпорядної організації з приводу виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. Відповідно до розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації від 07.06.2010 року [NUMBER] їй було передано безоплатно у власність земельну ділянку в ГО «Авангард-2» на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів). У вказаному розпорядженні визначено, що їй передається у власність ділянка в ГО «Авангард-2» за [NUMBER] загальною площею 0,0596га для ведення садівництва. В 2010 році позивачка не мала змоги отримати державний акт на вказану ділянку через сімейні обставини. Згодом їй стало відомо, що [PERSON], яка є суміжним із нею землекористувачем та користувалася земельною ділянкою [NUMBER], здійснила приватизацію земельної ділянки за [NUMBER]. З державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], що був виданий [PERSON], вбачається, що їй було передано у власність ділянку [NUMBER] в ГО «Авангард-2» Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області площею 0,060га для ведення садівництва. Вказаний державний акт було видано 14.11.2005 року Овідіопольським відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації від 06.10.2005 року за №807. Вважає, що при приватизації ділянки [PERSON] в 2005 році, нею було приватизовану ту ділянку, яку вона фактично не займала та яка їй не виділялася, а лише мала помилково присвоєний номер [NUMBER] замість [NUMBER] Тому, за тих обставин, передача у власність [PERSON] ділянки [NUMBER], яка виділялася їй як члену ГО «Авангард-2» є незаконною. З цих підстав просить суд визнати недійсним розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області від 06.10.2005 року за №807 щодо передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки [NUMBER] та визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] про передачу у власність [PERSON] ділянки [NUMBER] в ГО «Авангард-2» Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області площею 0,060га для ведення садівництва. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, надав суду заперечення в якому просив відмовити у позові, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, та пропуском позивачем строку позовної давності. Представник Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи ГО "Авангард-2" в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивач, його представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушили. З матеріалів справи вбачається, що правовідносини на які посилається позивач мали місце в жовтні 2010 року, а позовна заява подана 2016 року, строк позовної давності сплинув. Під час подачі заяви позивачка вказала, що дізналася про порушення свого права лише у жовтні 2010 року, що в розумінні ч.1 ст. 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності. Відповідачем заявлена заява про пропуск позивачем строків позовної давності, однак позивач не просить суд поновити йому строк позовної давності. Враховуючи той факт, що позивачем пропущений строк позовної давності на звернення до суду з позовом, у відповідності до ч.4 ст.267 ЦК України у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed