Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Прокурор Солом'янського району м. Києва в жовтні 2014 року звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] і просив визначити додатковий строк для прийняття Позивачем спадщини після померлої [PERSON]. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що [PERSON], яка померла [INFO], за життя склала заповіт, яким все своє майно заповідала [PERSON], яка, відповідно, є єдиним спадкоємцем першої черги після [PERSON] Прокурор стверджує, що у зв'язку з сімейними обставинами [PERSON] не мала змоги вчасно звернутись до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини. Причинами пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] стало її перебування за кордоном, а саме в Російській Федерації в передмісті м. Москва з квітня 2012 року по липень 2014 року. Тривале перебування за кордоном [PERSON] було зумовлене необхідністю догляду за інвалідом дитинства [PERSON], [INFO], яка є онучкою її рідного брата. Після повернення на територію України, як вказує прокурор, [PERSON] в кінці липня 2014 року звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після [PERSON], проте дізналась про рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11.02.2014 у справі №760-28134-13-й, яким було задоволено позов [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON], визнання її спадкоємцем четвертої черги та визнання права власності спадкове майно, до складу якого увійшла квартира [ADDRESS]. Позивач вказує, що у відповідь на звернення [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, державним нотаріусом Бочковою Н.Г. 28 серпня 2014 року було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] у зв'язку з пропуском [PERSON] 6-місячного строку для прийняття спадщини. Враховуючи наявність поважних причин такого пропуску, Позивач просить визначити [PERSON] додатковий строк, достатній для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. У судовому засіданні прокурор Київської місцевої прокуратури №9 позов підтримала. [PERSON] в суді також підтримала заявлений в її інтересах позов. На уточнюючі запитання сторін та суду підтвердила, що могла на один-два дня повернутись в Україну для виконання термінових справ (постриг у Свято-Покровському жіночому монастирі в листопаді 2012 року, участь у судовому засіданні в Святошинському районному суді м. Києва з приводу відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП), проте з [PERSON] в ці дні не намагалась зв'язатись, а тому і не могла знати про її смерть. Представник Відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, піддаючи сумніву справжність наданої суду довідки Садового товариства «Юпітер» про постійне проживання [PERSON] в період з квітня 2012 року по липень 2014 року в Російській Федерації в Московській області, оскільки зібрані у справі матеріали свідчать про те, що в цей час вона хоча б періодично бувала в Україні, зокрема: постриг у Свято-Покровському жіночому монастирі 28 листопада 2012 року; подання [PERSON] заяви до управління Пенсійного фонду 11 грудня 2012 року; оформлення в 2012 році Оболонською районною в м. Києві державною адміністрацію матеріалів подання про призначення [PERSON] опікуном на [PERSON] та [PERSON], за результатами якого ухвалене відповідне рішення Оболонським районним судом м. Києва від 21 вересня 2012 року; документи які посвідчують особисту участь [PERSON] в судовому засіданні Святошинського районного суду м. Києва навесні 2013 року, подання нею документів, отримання виконавчого листа у справі в липні 2013 року. Зазначене, на думку Відповідача, свідчить про те, що у [PERSON] не було об'єктивних перешкод вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до актового запису про смерть №13370 від 26 липня 2012 року, [PERSON] померла [INFO]. (а.с.49) В матеріалах справи наявна належним чином засвідчена копія заповіту [PERSON], посвідченого 03.02.2009 приватним нотаріусом КМНО Підгаєцьким А.І. та зареєстрована в реєстрі за №224, відповідно до якого на випадок своєї смерті [PERSON] заповідала все своє майно громадянці Російської Федерації [PERSON] (а.с.12). Вказане також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановлено, що до складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла квартира за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом, не звернулась у встановлений законом строк (шість місяців) до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Натомість, заяву про прийняття спадщини після померлої у встановлений строк подала [PERSON], яка заявила себе спадкоємцем четвертої черги як особа, яка проживала з померлою на момент відкриття спадщини однією сім'єю. Визначаючи наявність або відсутність підстав для задоволення позову, заявленого в інтересах [PERSON], суд враховує наступне. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року роз'яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до постанови державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Бочкової Н.Г. від 28.08.2014, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] у зв'язку з пропуском встановленого законом шестимісячного терміну для прийняття спадщини (а.с.20). Як зазначено Позивачем, встановлений шестимісячний строк для подачі заяви нотаріусу щодо прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], [PERSON] пропустила з поважних причин у зв'язку з перебуванням у Російській Федерації, де доглядала за онукою інвалідом дитинства та відсутністю у неї інформації про смерть спадкодавиці. Згідно з висловленою Верховним Судом України правовою позицією у постановах від 4 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15) та від 26 вересня 2012 року (№ 6-85цс12), відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Під час розгляду справи судом не встановлено будь-яких об'єктивних перешкод у [PERSON] у поданні заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON], не зважаючи на твердження Позивача про постійне проживання її за межами України в період з квітня 2012 року по липень 2014 року. Суд звертає увагу на те, що зазначені обставини не перешкодили [PERSON]: -пройти постриг у Свято-Покровському жіночому монастирі 28 листопада 2012 року (Том 1, а.с. 91); -отримати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2012р. та 10 грудня 2012 року звернутись до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва із заявою про перерахунок пенсії (Том 1, а.с. 176-178); -взяти участь у підготовці Оболонською районною в м. Києві державною адміністрацією подання про призначення її опікуном на [PERSON] та [PERSON], за результатами розгляду якого Оболонським районним судом м. Києва постановлене рішення від 21.09.2012р. про задоволення вказаного подання (Том 2, а.с.155); -сплатити судовий збір та 11.02.2013р. подати позовну заяву до Святошинського районного суду, 24 травня 2013 року особисто взяти участь у судовому засіданні у вказаному суді, 05 липня 2013 звернутись до суду із заявою про видачу виконавчого листа у справі та 08 липня 2013 року отримати його (Том 2, а.с. 160-167). Сама по собі відсутність у [PERSON] інформації про смерть спадкодавця, як визначив у своїх правовій позиції Верховний Суду України, не є достатньою підставою для визнання додаткового строку для прийняття спадщини. За таких обставин суд не має підстав для задоволення позову, заявленого прокурором в інтересах [PERSON] Відповідно до ч. 6 ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позову, скасуванню підлягають заходи забезпечення позову в вигляді арешту на квартиру [ADDRESS], застосовані ухвалою суду від 03 квітня 2015 року. (Том 1, а.с. 219-220)

Outcome: dismissed