Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

04 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання узгодженим меж земельної ділянки. В обґрунтування позовові пояснила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВРО №866696 від 18.01.2013р. вона - [PERSON], є власницею 1/2 частини житлового будинку з господарчими побудовами на даній земельній ділянці, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та має право на приватизацію землі. З метою встановлення меж та оформлення державного акту на земельну ділянку вона звернулася до приватного підприємства "Глобус-ММ", яким виготовлено акт встановлення і погодження меж земельної ділянки що знаходить за адресою: [ADDRESS]. Данний акт був підписаний майже всіма суміжними землекористувачами лише [PERSON] відмовилась ставити свій підпис в акті. Оскільки [PERSON] не бажає добровільно погодити межі земельних ділянок, вона позбавлена можливості отримат державний акт на землю. Передбачена у чинному законодавстві, як обов'язкова процедура, узгодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами, має на меті забезпечити усунення будь-яких претензій між суміжними землекористувачами, перш ніж особа набуде право власності на земельну ділянку. [PERSON] не надано жодних доказів щодо порушення її прав внаслідок розмежування меж земельної ділянки. Оскільки відповідно до вимог ЗК України та Конституції України вона - [PERSON], має право на приватизацію земельної ділянки, але [PERSON], яка являється суміжним землекористувачем безпідставно відмовляються від підписання акту встановлення і погодження меж земельної ділянки і своєю відмовою в погодженні меж земельної ділянки перешкоджає їй скористатися своїм законним правом на приватизацію, тому вога змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. На підставі вищевикладеного просить суд визначити безпідставною відмову [PERSON] у погодженні меж земельної ділянки [NUMBER] площею 0.0786 га., меж земельної ділянки [NUMBER] площею 0.0125 га., меж земельної ділянки [NUMBER] площею 0.0059 га., розташованих за адресою: [ADDRESS], визначити погодженими межі земельної ділянки [NUMBER] площею 0.0786 га., межі земельної ділянки [NUMBER] площею 0.0125 га., межі земельної ділянки [NUMBER] площею 0.0059 га., розташованих за адресою: [ADDRESS], без згоди суміжного користувача [PERSON], згідно Акту встановлення і погодження меж земельної ділянки від 11 жовтня 2013р., складеного приватним підприємством "Глобус-ММ" та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги позивача. Відповдач [PERSON] заперечує проти позову, вказуючи на невідповідність розмірів земельної ділянки зазначених в документації про узгодження меж земельних ділянок та безпосередньо самих ділянок, які знаходяться в користуванні, а також не згодна з використанням сервітуту позивачем. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 121 ЗК України, сторони мають право на приватизацію присадибної земельної ділянки. Згідно з вимогами ст.ст. 91, 96, 103 ЗК України власники, землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок землекористувачів, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. Згідно ст.198 ЗК України, є обов'язковим погодження меж земельної ділянки суміжними землекористувачами. Документація, яка надана відповідачу по справі [PERSON] для погодження меж земельної ділянки [NUMBER] площею 0.0786 га., меж земельної ділянки [NUMBER] площею 0.0125 га., меж земельної ділянки [NUMBER] площею 0.0059 га., розташованих за адресою: [ADDRESS] відповідає всім передбаченим нормам та не містить протиріч з документами на власність. Посилання відповідача на невідповідність розмірів земельної ділянки зазначених в документації про узгодження меж земельних ділянок та безпосередньо самих ділянок, які знаходяться в користуванні, є необґрунтованими, оскільки носять в собі форму допущення. Використання сервітуту позивачем для вирощування квітів, є теж необґрунтованим, оскільки ці дії позивача не порушують права відповідача використання сервітуту в безпосередніх його цілях. Виходячи з вищевикладеного позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання узгодженим меж земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] слід задовольнити. На підставі ст.ст.91, 96, 103, 121, 198, Земельного кодексу України,

Outcome: approved