Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

22 липня 2014 року СТ "Зайчевське" в особі голови правління Кожухаря Ю.Л. звернулося до суду із позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнених вимог, просить визнати недійсним розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації №812-р від 26 листопада 2007 року та просить визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії ЯЕ№915465 від 21 лютого 2008 року, виданий на ім'я [PERSON], зобов'язати [PERSON] повернути СТ «Зайчевське» металевий бак та металевий каркас, вивезені з ділянки [NUMBER], та розподілити судові витрати. В обґрунтування цих вимог позивач вказував, що [PERSON] 30 квітня 2007 року рішенням правління СТ «Зайчевське» було виділено 3,5 сотки земельної ділянки [NUMBER] з земель колективної власності цього товариства. Згідно генерального плану товариства ця ділянка відведена для магазину з пунктом прийому продукції. Вказане рішення, в порушення вимог Статуту товариства не було затверджене загальними зборами, проте в лютому 2008 року [PERSON] приватизувала вказану земельну ділянку та отримала на неї Державний акт. Приймаючи до уваги, що органом наділеним правом розпорядження землями колективної власності є загальні збори СТ «Зайчевське», куди позивачка не зверталась і рішення з цього приводу не приймалось, позивач просить визнати недійсним розпорядження Жовтневої РДА №812-р від 26.11.2007 року про передачу у власність [PERSON] вищевказаної земельної ділянки, а також недійсним виданий на підставі цього розпорядження Державний акт про право власності на земельну ділянку. Також просить зобов'язати повернути відповідачку до колективної власності товариства металевий бак та каркас, що були вивезені на земельну ділянку, якою вона користується, без відповідної правової підстави. Представники позивача Кожухар Ю.Л. та Гаврилаш О.Л. позовні вимоги підтримали та пояснили про вищевикладене. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнала, вважає, що [PERSON] набула права власності на вказану земельну ділянку на законних підставах. Рішення з цього питання вирішувалося на загальних зборах товариства. Більш того, одержавши в 2008 році Державний акт на право власності на земельну ділянку вона особисто надала його копію керівництву СТ «Зайчевське». Щодо металевого баку та каркасу, то це майно вона дійсно придбала у 2007 році, та кошти було прийнято та оприбутковано СТ «Зайчевське» в рахунок боргів власника цього майна. Представник відповідачки [PERSON] також просив у задоволенні позову відмовити як безпідставному. Посилався на те, що позивачем не надано доказів набуття ним у колективну власність землі відповідно до рішення Коларівської сільської ради від 24.12.1999 року № 7, яким позивач не скористався та не отримав відповідного правовстановлюючого документу - державного акту, а тому останній не є належним позивачем у справі. Крім того, просив про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що про приватизацію вказаної земельної ділянки позивачу стало відомо ще в 2008 році. Щодо витребування металевого баку та каркасу, то вказує, що надані позивачем документи (акт) щодо розташування на ділянці [PERSON] саме переданих [PERSON] баку та каркасу не є допустимими доказами, адже ідентифікація цих об'єктів не проведена та будь-які дані, якій свідчили про їх належність саме СТ «Зайчевське» як попередньому власнику відсутні. Представник відповідача - Жовтневої РДА підтримала позицію РДА, викладену у їх письмових запереченнях, згідно яких вважає про безпідставність заявлених вимог щодо скасування розпорядження Жовтневої РДА та державного акту, оскільки передача у власність вищевказаної земельної ділянки була здійснена відповідно до ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» Жовтневою РДА як власником цих земель відповідно до приписів ст. 35 ЗК України. Крім того, Жовтнева РДА просить про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що документи по СТ «Зайчевське» були передані новому голові Кожухарю Ю.Л. 31 травня 2008 року. Тобто з того часу новообраний голова та члени цього товариства мали змогу ознайомитись із попередніми рішеннями керівного органу цього товариства та, у разі виявлення порушень чи невідповідності Статуту товариства, вирішувати питання про їх скасування. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України - земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З матеріалів справи вбачається, що СТ «Зайчевське» створено у 1987 році. Рішенням Миколаївського облвиконкому від 7 грудня 1987 року № 326 в постійне користування цього товариства виділена земельна ділянка, площею 28 га, на території с.Зайчевське Жовтневого району. Натомість за даними акту на право користування землею серії Б №030471 від 1987 року, Чорноморському суднобудівельному заводу із землекористування колгоспу ім. Коларова Української ССР для розташування колективних садів виділено 14,5 га землі (а.с. 66-68). Рішенням Коларівської сільської ради від 24.12.1999 року № 7 передано у колективну власність СТ «Зайчевське» земельну ділянку площею 28,5 га в безстрокове та безоплатне користування. Відповідно до положень п.2.2 Статут СТ «Зайчевське» на землі, передані у колективну власність видається державний акт на право власності згідно законодавству (а.с. 125). Натомість за даними головного управління Держземагентсва у Миколаївській області від 15.07.2014 року № Р-127/6-14, вказаним правом товариство не скористалося та державного акту на право колективної власності на вказану земельну ділянку не отримало (а.с. 100). За такого, та відповідно до положень ст.ст. 22, 23 ЗК України 1990 року (в редакції чинній на час прийняття рішення Коларівською сільською радою), а також положень нині діючого Земельного кодексу України, на сьогоднішній день, єдиним правовстановлюючим документом, що підтверджує права СТ «Зайчевське» як користувача земельної ділянки є зазначений Державний акт серії Б №030471 від 1987 року. Відповідно до записів членської книжки, виданої у 2007 року, [PERSON] є членом СТ «Зайчевське», садова ділянка останньої складається з ділянок [NUMBER]- 400 м.кв.[NUMBER] - 400 м.кв. та [NUMBER] - 350 м.кв., фактичний розмір 1181 кв.м. (а.с. 91). У цій же книжці мається запис про отримання 07.03.2008 року бухгалтером садівництва [PERSON] копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №915465 від 21.02.2008 року (а.с. 92). Такий же запис мається на самому державному акті (а.с. 99). Відповідно до вказаного Державного акту, останній видано [PERSON] 21.02.2008 року на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області від 26 листопада 2007 року № 812-р та, яким підтверджується право власності відповідачки на земельну ділянку площею 0,1181га в СТ «Зайчевське», ділянки [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] ? в межах території Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області для ведення садівництва. Право власності [PERSON] щодо цього майна зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно запису у графі Додаткові відомості: зміна номера земельної ділянки з [NUMBER] ? на [NUMBER], [NUMBER] [NUMBER], присвоєно назва [ADDRESS], підстава: рішення виконавчого комітету Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 18 від 30.01.2013 року (а.с. 87-88). Посилання позивача на порушення вимог Статуту СТ «Зайчевське» щодо користування [PERSON] земельної ділянки [NUMBER] без рішення загальних зборів товариства, спростовується положеннями п. 2.1, п. 2.2 та п. 2.4 вказаного Статуту. Згідно п. 2.1 Статуту товариство є суб'єктом колективної власності на землю. Земельні ділянки в товаристві складаються із земель загального користування, що знаходяться у колективній власності товариства і земель, що знаходяться у приватній власності, чи в користуванні членів товариства. Тобто, за цими положеннями, до земель колективної власності віднесені лише землі загального користування. За положеннями п.2.2 Статуту, розпорядження землями, що знаходяться у колективній власності громадян здійснюється лише рішенням загальних зборів колективу співвласників, проте вказане стосується лише вулиць, проїздів, шляхів, майданчиків для автотранспорту, зайняті насосними станціями, тощо. Будь-яких доказів щодо належності земельної ділянки [NUMBER] до земель загального користування СТ «Зайчевське» позивачем не надано. Згідно п. 2.4 Статут - передача у власність земельної ділянки при організації садівництва чи ділянки, яка раніше була передана громадянину, проводиться місцевою радою за місцем розташування Товариства на основі заяви громадянина. За даними Технічної документації від 2007 року, із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку члена садівничого товариства «Зайчевське» [PERSON] для ведення садівництва в межах території Коларівської сільської ради, межі розташування земельної ділянки [PERSON] було узгоджено із суміжними землекористувачами [PERSON], [PERSON], від СТ «Зайчевське» діючим на той час головою правління [PERSON], та землекористувачем [PERSON], який також не оспорював погодження меж в ході судового розгляду цієї справи (а.с. 160-171). Відповідно до розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області від 26.11.2007 року № 812-р, було затверджено [PERSON] вищевказана технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,1181 га в СТ»Зайчевське» для ведення садівництва в межах території Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Передано у власність земельну ділянку в розмірах, визначених технічною документацією із землеустрою (а.с.с172). Оскаржуване розпорядження відповідно до положень ст.ст. 2, 6 п. 7 ст. 13, п. 2 ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст. ст. 35, 118 та п. 12 розділу Х Перехідних положень Земельного Кодексу України ( і далі в редакції Закону, яка діяла на час прийняття розпорядження) прийнято у межах компетенції Жовтневої РДА. Підстави та порядок приватизації земельних ділянок для ведення садівництва визначені ст. 35 та 118 ЗК України. Так, відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 35 ЗК України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність земельні ділянки для ведення садівництва. Приватизація земельної ділянки громадянином - членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства. Зважаючи на встановлені обставини справи, наведені положення закону, суд вважає, що оскаржуване розпорядження прийняте відповідно до положень законодавства, які регулюють безоплатну передачу земельних ділянок громадянам - членам садівничих товариств, а отже вимоги позивача щодо визнання недійсним вказаного розпорядження необґрунтовані. Встановивши законність прийнятого розпорядження Жовтневої РДА, суд вважає і безпідставними вимоги позивача про визнання недійсним виданого на підставі цього рішення Державного акту про право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] Більш того, пояснення позивача про порушення прав СТ «Зайчевське» внаслідок приватизації [PERSON] частини земельної ділянки [NUMBER] спростовуються листом цього ж товариства, яке, посилаючись на рішення зборів, запропонувало [PERSON] переоформити на себе ділянку [NUMBER] повністю, а в іншому разі вирішуватиметься питання щодо її повернення до земель кооперативу в судовому порядку (а.с. 84). Посилаючись на приватизацію земельної ділянки майже в максимально можливих межах - 011,81 га, відповідачка відхилила цю пропозицію, що і стало підставою звернення до суду із цим позовом. Пропозиція позивача здійснити оформлення відповідачкою всієї ділянки [NUMBER] в СТ «Зайчевське» вже вказує, на те, що приватизація нею частини від цієї ділянки, не порушувала будь-чиїх прав, тоді як за приписами ст. 15 ЦК України, захисту підлягають порушені, невизнані чи оспорювані права. Крім того, як Жовтневою РДА так і представником відповідачки було заявлено про застосування строку позовної давності, посилаючись на обізнаність позивача щодо приватизації вказаної земельної ділянки відповідачкою ще в 2008 році. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За вимогами ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як встановлено судом з поданих письмових документів копію вищевказаного державного акту [PERSON] було надано СТ «Зайчевське» ще 07.03.2008 року(а.с. 92, 99). Зміна керівництва СТ «Зайчевське» відбулася в травні 2008 року (а.с. 139), отже з 2008 року позивач мав можливість виявити, як він вважає, порушення прав кооперативу. За вищевказаного, приймаючи до уваги, що позивачем не ставилося питання про поновлення строку позовної давності, у задоволенні позовних вимог СТ «Зайчевське» щодо визнання недійсним розпорядження Жовтневої райдержадміністрації №812-р від 26 листопада 2007 року та визнання недійсним державного акту серії ЯЕ №915465 від 21.02.2008 року, виданого на ім'я [PERSON] слід відмовити. Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача [PERSON] повернути до загального майна товариства металевий бак та металевий каркас вивезені з ділянки [NUMBER], то позивачем надано акт №42 від 01.10.2014 року, згідно якого на земельній ділянці [NUMBER] в СТ Зайчевське знаходяться металевий бак та металевий каркас, що був переданий товариству колишнім власником ділянки [NUMBER] за борги (а.с. 57). Натомість, будь-які посилання у вказаному акті на ідентифікацію цих об'єктів не міститься. Згідно заяви [PERSON] (ділянка [NUMBER]) від 19.12.2006 року, останній просив виключити його з членів товариства та у рахунок погашення заборгованості передав, в тому числі: металевий бак та металевий каркас (а.с. 35). Відповідно до протоколу правління СТ «Зайчевське» від 22.12.2006 року, було вирішено про виключення [PERSON] з членів садоводства, та реалізацію матеріальних цінностей на його ділянці у рахунок відшкодування боргу (а.с. 36). Згідно заяви члена товариства ділянки [NUMBER] ([PERSON].) від 26.04.2007 року, остання просила реалізувати їй вказані металевий бак та каркас, і за відповідним узгодженням, сплатила за нього СТ «Зайчевське» 150 грн. (а.с. 120-122). За такого, посилання позивача щодо безпідставного користування відповідачкою вказаним майном, не знайшло свого підтвердження. Більш того, посилання позивача на можливість розпорядження цим майном, в тому числі надання дозволу на його продаж, лише за згодою загальних зборів СТ «Зайчевське» є безпідставним, адже відсутні первинні документи щодо прийняття вказаного майна на баланс СТ «Зайчевське», за такого у задоволенні цих вимог також слід відмовити. У зв'язку із відмовою у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі, не підлягають задоволенню і його вимоги щодо стягнення судових витрат.

Outcome: dismissed