Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

27 лютого 2015 року до Миргородського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON], в якій він виклав прохання визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті рідного брата померлого [INFO], [PERSON]. Серед причин пропуску строку позивач вказує на те, що він не зміг подати заяву до нотаріальної контори, так як відразу після смерті брата поїхав у тривале відрядження. Позивач також вказує, що вважав себе таким, що прийняв спадщину після смерті брата, так як постійно проживав разом із ним, до моменту його смерті. В судове засідання позивач та його представник, [PERSON], який діє на підставі доручення не з'явились. Представник позивача надав до суду заяву, в які виклав прохання провести розгляд позовної заяви [PERSON] без його присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Представник відповідача Миргородської міської ради, яка діє на підставі доручення Погребська Катерина Сергіївна, в судове засідання не з'явилась. До суду надала заяву, в якій виклала прохання провести розгляд справи без її участі. В заяві вказала, що відповідач позовні вимоги [PERSON] заперечує. Судом встановлено, що [INFO] в м. Краснодар, Краснодарського краю, Російської Федерації помер [PERSON], рідний брат позивача по справі (а.с.10, 8). Спадкова справа після померлого не заводилась (а.с. 19-20). Пропустивши строк визначений ст. 1272 ЦК України, 18 квітня 2014 року до нотаріальної контори звернувся представник позивача [PERSON]. Нотаріус своєю постановою відмовив у видачі свідоцтва в зв'язку із пропуском шестимісячного строку визначеного законом для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не приймати її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України) Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту викриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом визнаються поважними причинами - тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбуття покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій службі у Збройних Силах України, тощо. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] посилається на те, що він після смерті брата поїхав в тривале відрядження. Однак, достатніх доказів на підтвердження фактів, якими обґрунтовуються наявність обставин поважності пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини, позивачем не надано. Довідка ООО "Кама" без номера та дати видачі, в які вказано, що [PERSON] працює на підприємстві та знаходився у відрядженні з 10.05.2012 року по 16 грудня 2012 року в м. Вороніж РФ на переконання суду не є поважною причиною звернення позивача до нотаріальної контори при прийняття спадщини лише 18 квітня 2014 року. Таким чином суд вважає, що позивач не навів суду доказів наявності в нього поважних причин, що перешкоджали йому звернутися до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене та тривалість проміжку час з моменту смерті [PERSON] до моменту звернення позивача до нотаріальної контори, суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON].

Outcome: dismissed