Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

12 грудня 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 15455 грн. 40 коп. (а.с. 2-4) Вимоги позову обґрунтовані тим, що з вини відповідача 07 вересня 2012 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль, що належить [PERSON], зазнав механічних ушкоджень. Потерпілій було виплачено суму страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача в порядку регресу. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що під час дорожньо транспортної пригоди [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ ТВП «Торгресурс», відтак не може нести повну відповідальність за заподіяну шкоду. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 30 червня 2015 року до участі у справі як співвідповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю торгівельно виробничу фірму «Торгресурс» ( далі ТОВ ТВП «Торгресурс» ). (а.с. 121) Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 09 листопада 2015 року провадження у справі ТОВ ТВП «Торгресурс» закрите з підстав п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 23 лютого 2012 року між ПрАТ Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON] та [PERSON] було укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АВ/1880703, відповідно до якого, забезпеченим транспортним засобом являється автомобіль Камаз, державний номерний знак 142-40ОН (а.с. 5). Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області № 1121/5478/12, 3/1121/1761/12 від 02 листопада 2012 року встановлено, що 07 вересня 2012 року близько 22 год. 00 хв. на автомобільній дорозі Н-14 Олександрівка-Миколаїв [PERSON], керуючи автомобілем Камаз, державний номерний знак 142-40ОН, не перевірив та не забезпечив технічно справний стан автомобіля, в результаті чого заднє ліве колесо відєдналося та завдало механічних ушкоджень автомобілю МАN, державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] (а.с. 28). Статтею 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди\~\~життю,\~\~здоров'ю, майну третьої особи. Згідно положень ст. 29 вказаного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленого законодавством. Згідно копії звіту № 1915/4 від 26 вересня 2012 року про оцінку автомобіля МАN TGA 18.430, державний номерний знак [NUMBER], матеріальний збиток завданий власнику автомобіля складає 18173 грн. 58 коп. (а.с. 30-36). 10 грудня 2012 року ПрАТ Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON] складено розрахунок розміру страхового відшкодування по пошкодженому транспортному засобу № 132747817-1, відповідно до якого страхове відшкодування становить 15955 грн. 40 коп. (а.с. 47). На підставі заяви від 30 листопада 2012 року власнику пошкодженого транспортного засобу [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 15955 грн. 40 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № ЗР049304 від 13 грудня 2012 року (а.с. 51). 20 грудня 2012 року та 04 жовтня 2014 року на імя відповідача було направлено претензії, у яких позивач вимагав відшкодувати в порядку регресу суму страхового відшкодування (а.с. 52-54). Вказані вимоги відповідачем виконані не були. Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. П. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191\~ЦК. На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров'ю у зв'язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187\~ЦК). Судом встановлено, що [PERSON] з 01 червня 2005 року працює водієм автотранспортних засобів у ТОВ ТВП «Торгресурс», що підтверджується копією трудової книжки, копією наказу ( розпорядження) № 9 про прийом на роботу (а.с. 112, 144) З довідки директора ТОВ ТВФ «Торгресурс» б/н від 26 серпня 2015 року вбачається, що дорожньо транспортна пригода 07 вересня 2012 року за участю водія [PERSON] відбулася під час виконання ним трудових обовязків. (а.с. 145) Ч. 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. При таких обставинах суд приходить до висновку, що [PERSON] не є відповідальним перед позивачем як особа, яка заподіяла збиток, так як в силу ч. 1 ст. 1172 ЦК України така відповідальність покладається на роботодавця відповідача, а саме на ТОВ ТВП «Торгресурс». Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed