Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

В червні 2013 року Прокурор Прилуцької міжрайонної прокуратури звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення збитків (упущеної вигоди), посилаючись на те, що відповідачка маючи у власності нежитлову будівлю (приміщення магазину) на підставі договору купівлі-продажу від 29 жовтня 2007 року, яка розташована на земельній ділянці площею 0,0835 га в [ADDRESS], неправомірно користується даною земельною ділянкою в порушення правил ст.ст.125,126, 206 Земельного кодексу України та ст.18 Закону „Про оренду землі" без укладення договору оренди земельної ділянки і без врахування обставин про те, що користування землею є платним. Тому згідно з розрахунком упущеної вигоди, виконаним Івковецькою сільською радою, позивач вважав, що відповідачка через неправомірне користування земельною ділянкою має сплатити до бюджету Івковецької сільської ради в межах строків позовної давності 3 тис. 532 грн. 80 коп., заподіяних збитків сільській раді у вигляді упущеної вигоди і просив суд стягнути ці грошові кошти з [PERSON] в користь бюджету Івковецької сільської ради. Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 27 червня 2013 року позовні вимоги Прилуцького міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Івковецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Івковецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області матеріальні збитки в сумі 3532 грн. 80 коп. та вирішено питання про судові витрати. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду від 27 червня 2013 року, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що суд не врахував її похилий вік, через що вона не змогла прибути у судове засідання; що земельній ділянці, на якій розміщено магазин по [ADDRESS] тільки 12 червня 2013 року було присвоєно кадастровий номер. Вказує, що у позивача - Івковецької сільської ради відсутнє право власності на спірну земельну ділянку; що за період з 01.01.2010 року по 18 червня 2010 року сплив строк позовної давності, тому у позивача відсутнє право вимоги за вказаний період; що суд не застосував Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затверджений постановою Кабміну України № 284 від 19 квітня 1993 року і тому з наведених доводів рішення суду не може вважатись законним та обґрунтованим. В письмових запереченнях на апеляційну скаргу Прилуцька міжрайонна прокуратура і Державна інспекція сільського господарства в Чернігівській області просять апеляційний суд відхилити скаргу та залишити рішення місцевого суду без змін, вважаючи, що суд постановив законне і обґрунтоване рішення. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, у відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України , не перешкоджає розглядові справи . Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 29 жовтня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького нотаріального округу [PERSON], [PERSON] придбала у власність нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка розташована на земельній ділянці земель територіальної громади с. Івківці та зареєструвала право власності придбаного нерухомого майна в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 2231. Рішенням Івковецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 2 листопада 2012 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на правах оренди [PERSON] для обслуговування магазину, розташованого за адресою: [ADDRESS] та передано останній в оренду строком на 5 років земельну ділянку загальною площею 0,085 га, яка розташована в [ADDRESS] за рахунок земель державної власності. Відповідно до довідок виконавчого комітету Івковецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 15 січня 2013 року № 03-04/23, 17 червня 2013 року [PERSON] користується земельною ділянкою (цільове призначення - землі комерції) під магазином з жовтня 2007 року площею 0,0835 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 20 вересня 2012 року, складеного головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області Євтушенком В.М., вбачається, що [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0, 0835 га, яка відноситься до земель комерційного використання (призначення), на якій розташована нежитлова будівля (магазин) за адресою: [ADDRESS], належна відповідачці на праві власності, і на яку відповідачкою на час перевірки договір оренди не укладався та не проходив державну реєстрацію. З приводу зазначених порушень головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області Євтушенком В.М. 20 вересня 2012 року було винесено [PERSON] припис за № 000678, в якому приписано в тридцяти денний термін з дня отримання даного припису усунути виявлені порушення земельного законодавства при використанні земельної ділянки комерційного призначення для обслуговування нежитлової будівлі магазину) за адресою: [ADDRESS]. Згідно розрахунку виконавчого комітету Івковецької сільської ради Чернігівської області від 17 червня 2013 року упущена вигода, тобто плата за користування зазначеною земельною ділянкою [PERSON] за 2010 рік становить 1 033 грн. 99 коп., за 2001 рік - 1 033 грн. 99 коп., за 2012 рік - 1 033 грн. 99 коп., та за період з 1 січня 2013 року по 1 червня 2013 року - 430 грн. 83 коп. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачка використовувала земельну ділянку з 29 жовтня 2007 року по 1 червня 2013 року без належного правового оформлення, тим самим позбавила Івковецьку сільську раду, як власника землі, права на отримання від цієї земельної ділянки доходу у розмірі орендної плати. Апеляційний суд не може погодитись з даним висновком суду з наступних підстав. Вирішуючи спір, суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, належним чином не перевірив на якій правовій підставі користувався земельною ділянкою колишній власник не житлової будівлі та в якому розмірі , чи перейшло до відповідача у встановленому законом порядку право користування земельною ділянкою та в якому розмірі, в чому полягає неправомірне користування земельною ділянкою та якими неправомірними діями завдано збитків у вигляді упущеної вигоди. Відповідно до п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі - Порядок), затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19 квітня 2013 року, збитки відшкодовуються власникам землі та землекористувачам. Неодержаний дохід - це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Пунктом 2 цього Порядку передбачено, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, що створили ці комісії. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, в порушення ст. 215 ЦПК України не перевірив, чи Івковецька сільська рада Прилуцького району Чернігівської області дотрималась вимог Порядку в частині створення для визначення розміру збитків відповідної комісії та складення акту за результатами роботи такої комісії. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В ході розгляду справи апеляційним судом, доказів створення відповідної комісії та проведення відповідних нарахувань суду не надано. Натомість Прилуцьким міжрайонним прокурором Чернігівської області надано апеляційному суду заяву про залишення позовних вимог без розгляду в частині стягнення збитків ( упущеної вигоди) за 2010-2011 роки. Відповідно до вимог ст. 304 ЦПК України вирішення питання про залишення позовних вимог без розгляду на стадії апеляційного розгляду не передбачено ЦПК України. Крім того, відповідно до вимог ст. 21 Закону України „ Про оренду землі" орендар повинен сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою. Між відповідачкою та Івковецькою сільською радою Прилуцького району Чернігівської області 26 жовтня 2012 року укладено договір оренди землі. Відповідно до умов якого, орендна плата вноситься в грошовій формі до відповідних бюджетів по нормативних відрахуваннях. ( а.с.78-79) Тому вважати упущеною вигодою не отримані кошти за користування земельною ділянкою [PERSON] після укладення договору оренди не можливо. За таких обставин, враховуючи вищенаведені факти, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Так як, апеляційна скарга [PERSON] підлягає задоволенню, тому судові витрати 114 грн. 70 коп. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, необхідно компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed