Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

30 січня 2015 року ТОВ Південенерго звернулося до суду із зазначеним позовом, а пізніше із доповненнями до нього, в яких просив суд визнати недійсними прилюдні торги від 23 вересня 2013 року, які були проведені філією 22 ПП [PERSON]Ш. з реалізації нежитлової будівлі спортивного залу (літ. А) загальною площею 520,9 кв.м. та мощення № 1, розташованої за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Щорса, 35 б; витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] нежитлову будівлю спортивного залу (літ. А) загальною площею 520,9 кв.м. та мощення № 1, розташованої за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Щорса, 35 б, на користь ТОВ Південенерго; скасувати рішення державних реєстраторів та записи в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень щодо реєстрації прав власності на нежитлову будівлю спортивного залу (літ. А) загальною площею 520,9 кв.м. та мощення № 1, розташованої за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Щорса, 35 б, за [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ Південенерго на праві власності належала нежитлова будівля спортивного залу (літ. А) загальною площею 520,9 кв.м. та мощення № 1, розташована за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Щорса, 35 б. Відділом примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Херсонській області при виконанні наказу Господарського суду Херсонської області № 11/108-09 від 06.10.2009 року про стягнення з ТОВ Південенерго на користь ТОВ Камбіо заборгованості вище зазначене нерухоме майно було передано на реалізацію. Відповідно до акту головного державного виконавця ВПВР УДВСГУЮ в Херсонській області Григоренка М.Ю. про затвердження протоколу № 2213202 від 26.09.2013 року про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, спірне нерухоме майно було реалізоване філією 22 ПП [PERSON]Ш. на прилюдних торгах 23 вересня 2013 року за продажною ціною 156000грн. Вважає, що прилюдні торги від 23 вересня 2013 року були проведені філією ПП [PERSON]Ш. з порушенням встановлених законодавством правил проведення торгів, а саме: в інформаційних повідомленнях, які були розміщені ПП [PERSON]Ш. на інформаційному веб сайті МЮ України відсутня інформація щодо строків сплати гарантійного внеску. Кінцевий термін реєстрації відповідно до інформаційного повідомлення був встановлений 09 вересня 2013 року, тобто на реєстрацію відводилося всього 5 днів, два дні з яких вихідні і сама реєстрація закінчувалася 09 вересня 2013 року о 9.00 годині. Враховуючи що реалізуєме майно знаходилося в м. Нова Каховка, а реєстрація проводилася в м. Херсон, що до зменшення кількості можливих покупців, і відповідно вплинуло на формування ціни реалізації, тобто недотримано правил про інформованість невизначеного кола осіб; інформаційне повідомлення не містить відомості про земельну ділянку, на якій розташоване нежитлове приміщення (її правовий режим та розмір); звіт суб'єкта оціночної діяльності [PERSON] щодо оцінки спірного нерухомого майна не відповідає вимогам нормативно правових актів з оцінки майна, має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, а в подальшому і на стартову ціну лота; торгівельною організацією не вірно визначено місце проведення прилюдних торгів та не в повній мірі були вжиті заходи щодо залучення більшої кількості учасників прилюдних торгів, було порушено основні принципи публічних торгів: прозорість, конкурентність та вигідність, оскільки на участь в прилюдних торгах, які були проведені 23 вересня 2013 року було зареєстровано лише дві особи, переможцем яких було визнано [PERSON], а другого учасника [PERSON], яку вважає технічним учасником, бо вона представляє інтереси [PERSON] в судах. Отже вважає, що підставою для визнання торгів недійсними є одночасна наявність двох факторів: порушення норм закону при проведенні торгів і порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, тобто вважає, що прилюдні торги від 23 вересня 2013 року були проведені філією 22 ПП [PERSON]Ш. з порушенням встановлених законодавством правил проведення торгів, які є істотними, що призвело до продажу майна за значно меншою ціною і це в свою чергу вплинуло на майнові права позивача. Під час розгляду справи позивачу стало відомо, що 07.05.2015 року на підставі Договору дарування спірне нерухоме майно було передано [PERSON]. Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі продажу, вважає, що така угода, згідно ст. 215 ЦК України, повинна бути визнана недійсною з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. 1 3 та 6 ст. 203 ЦК України, та яка у відповідності до ст. 216 ЦК України не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, при цьому кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, та у відповідності до ст. 388 ЦК України, враховуючи, що підприємство не приймало рішення про відчуження спірного майна, спірне майно вибуло від власника поза його власною волею, оскільки ТОВ Південенерго не відчужувало зазначене майно та з причини недійсності договору купівлі продажу (прилюдних торгів), вважає, що дане майно вибуло з володіння Товариства не з його волі. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з наведених підстав та просили його задовольнити. В судове засідання представник відповідача ПП [PERSON] В.Ш. не з'явився з невідомих суду причин, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] управління юстиції в Херсонській області позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнала та просив відмовити в його задоволенні. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, в своїх письмових запереченнях просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що вона є добросовісним набувачем, а справу просила розглядати в її відсутність. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 12.07.2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби [PERSON] управління юстиції у Херсонській області ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу № 11/108-09 виданого 06.10.2009 року Господарським судом Херсонської області про стягнення з ТОВ Південенерго на користь ТОВ Камбіо заборгованості на загальну суму 107470,98 грн. В ході проведення виконавчих дій 12.07.2012 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника, а 05.12.2012 року здійснено опис та арешт нерухомого майна боржника, а саме: нежитлової будівлі спортивного залу, розташованого за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Щорса, будинок, 35-а; постановою від 29.12.2012 року державним виконавцем призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні [PERSON], якій доручено надати письмовий висновок, звіт про оцінку спірного майна (акт оцінки майна); згідно звіту про незалежну оцінку майна, який підписаний суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання 16.04.2013 року, вартість арештованого майна на дату оцінки 18 березня 2013 року, складає 299877 грн.; на заперечення боржника державним виконавцем постановою від 16.05.2013 року з питання проведення рецензування звіту експерта [PERSON] призначено експерта [PERSON]; 30.05.2013 року за вихідним № 2132/02.1-27 від експерта надійшло повідомлення про вартість рецензування звіту про незалежну оцінку майна та необхідність провести авансування робіт на розрахунковий рахунок експерта; державним виконавцем боржнику 29.05.2013 року було направлено повідомлення про необхідність оплати витрат експерта, який отримано боржником 06.06.2013 року, проте, у встановлений державним виконавцем строк оплату витрат за рецензування звіту боржником не здійснено; 20.06.2013 року державним виконавцем передано до конкурсної комісії управління ДВС ГУЮ у Херсонській області матеріали для визначення спеціалізованої торгівельної організації, якою буде проведено реалізацію арештованого майна боржника. Вище перераховані дії державного виконавця були предметом судового розгляду за скаргою ТОВ Південенерго, які ухвалою господарського суду Херсонської області від 13.08.2013 року визнані законними. В подальшому, 27.06.2013 року з ПП НИВА В.Ш. було укладено договір про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації спірного арештованого нерухомого майна, якою 09.07.2013 року на адресу державного виконавця, боржника та стягувача направлено повідомлення про призначення прилюдних торгів на 25.07.2013 року; листом від 25.07.2013 року повідомлено, що 25.07.2013 року реалізація спірного майна проведена не була у зв'язку з відсутністю купівельного попиту; 01.08.2013 року державним виконавцем у відповідності до ст. 62 Закону України Про виконавче провадження було проведено уцінку спірного майна на 15 % та встановлено вартість для повторних торгів в сумі 254895,45 грн.; листом від 05.08.2013 року торгівельною організацією повідомлено, що 21.08.2013 року відбудуться повторні прилюдні торги; листом від 21.08.2013 року повідомлено, що 21.08.2013 року реалізація спірного майна проведена не була у зв'язку з відсутністю купівельного попиту; 30.08.2013 року державним виконавцем у відповідності до ст. 62 Закону України Про виконавче провадження було проведено уцінку спірного майна на 48 % та встановлено вартість для повторних торгів в сумі 155936,04 грн.; листом від 04.09.2013 року торгівельною організацією повідомлено, що 23.09.2013 року відбудуться повторні (треті) прилюдні торги; протоколом № 2213202 були оформлені результати торгів, які відбулися 23.09.2013 року, з якого вбачається, що стартова ціна лоту склала 155936,04 грн., переможцем зазначених торгів визнано фізичну особу підприємця [PERSON], яким запропоновано найвищу ціну за вказаний лот, що дорівнювала 156000 грн.; 26.09.2013 року державним виконавцем складено акт про затвердження протоколу № 2213202 про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ТОВ Південенерго; 04.02.2014 року за реєстровим № 1-85 державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори Херсонської області [PERSON] видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів на нежитлову будівлю спортивного залу, розташованого за адресою: м. Нова Каховка, Херсонської області, вул. Щорса, 35б на підставі акту про затвердження протоколу № 2213202 про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна та, відповідно проведено державну реєстрацію прав власності на вищевказаний об'єкт нерухомого майна за [PERSON] (дії якої були предметом судового розгляду за позовом ТОВ Південенерго, за результатами розгляду якого 05.03.2014 року Херсонським окружним адміністративним судом ухвалено постанову про відмову в задоволені позову, визнавши дії державного нотаріуса законними); вказане виконавче провадження було закінчено 16.01.2014 року. 07.05.2014 року на підставі договору дарування [PERSON] набула право власності на спірне нерухоме майно. Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV, Інструкцією про проведення виконавчих дій (затверджено наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158) та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (затверджено наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за № 745/4038). Питання реалізації іпотечного майна регулюються нормами Закону України Про іпотеку від 5 червня 2003 року № 898-ІV. За змістом ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню. Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України "Про виконавче провадження", ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), які в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону. Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Відповідно до частини першої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Частинами другою, третьою та четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію. У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту субєкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина пята статті 58, частина третя статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», частина друга статті 43 Закону України «Про іпотеку). Пунктом 3.2 Тимчасового положення передбачено, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою, та інші відомості, передбачені Інструкцією. Відповідно до частини пятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Отже, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку, що звіт про оцінку спірного майна, на день проведення прилюдних торгів був чинним, оскільки від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців та боржник не реалізував своє право оскарження звіту субєкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, тому цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті. За цих підстав, суд не приймає до уваги доводи позивача про недійсність вказаного звіту з огляду на наявність висновку № 087/2013, складеного 04.03.2014 року судово будівельним експертом в рамках кримінального провадження, згідно якого імовірна ринкова вартість спірного нерухомого майна перевищує його вартість, зазначену у звіті. Посилання позивача про невідповідність опублікованого торгівельною організацією на інформаційному веб сайті МЮ України інформаційного повідомлення про оспорювані прилюдні торги, вимогам чинного законодавства, суд визнає безпідставними, оскільки наведені позивачем обставини суперечать тексту цього повідомлення. Посилання позивача на невідповідність місця проведення торгів, суд визнає безпідставним, оскільки торгівельною організацію місце проведення оспорюваних торгів обрано відповідно до вимог чинного законодавства. Розглядаючи вимоги, викладені позивачем в заяві про збільшення позовних вимог, яка надійшла до суду 03.07.2015 року, суд вважає за необхідне привести такі норми чинного законодавства: відповідно до вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування; відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребували його від добросовісного набувача у всіх випадках. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з чим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватися як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсності наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. В цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про безпідставність заявленої позивачем позовної вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки як вже зазначено вище доводи позивача про недійсність оспорюваних прилюдних торгів, не знайшли свого підтвердження, тобто, в даному випадку [PERSON] є добросовісним набувачем, яким спірне майно було придбано, у особи, яка мала право його відчужувати, та яке було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, та який, пізніше, скористався своїм правом на розпорядження належним йому майном. За таких підстав, не підлягає задоволенню і позовна вимога про скасування рішення державних реєстраторів щодо реєстрації прав власності на спірне нерухоме майно за [PERSON] та [PERSON] Отже, позов ТОВ Південенерго задоволенню не підлягає. З огляду на вищевикладене,

Outcome: dismissed