Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

03 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що 21.06.2015 помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в с. Пилятин, вул. Партизанська, 19 Козелецького району Чернігівської області; земельна ділянка загальною площею 3,8117 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області та земельна ділянка загальною площею 3,7922 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину прийняв, але не може оформити її в нотаріальному порядку, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки втрачені, зареєструвати право власності на житловий будинок неможливо, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом секретаря Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області з проханням розглядати справу без представника відповідача. Позов визнає. Третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно довідки виданої виконкомом Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за вих. № 128 від 17.05.2016, житловий будинок № 19 по вул. Партизанська с. Пилятин станом на 01.07.1990 відносився до категорії колгоспних дворів. До складу даного колгоспного двору входили [PERSON] та [PERSON] /а.с. 17/. Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки станом на 01.07.1990 до складу колгоспного двору входили [PERSON] та [PERSON], тому кожен з них мав право на ? частину житлового будинку № 19 по вул. Партизанська с. Пилятин Козелецького району Чернігівської області. Згідно довідки № 78 від 30.05.2016, виданої субєктом господарювання ФОП [PERSON], право власності на домоволодіння № 19 по вул. Партизанська в с. Пилятин не зареєстровано /а.с.20/. 29 серпня 2002 року на імя [PERSON] на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Пилятинської сільської ради від 13.04.2001 було виготовлено та видано державний акт серії IV-ЧН № 016438 на право приватної власності на землю площею 3,81 га, розташованої на території Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 22/. 29 серпня 2002 року на імя [PERSON] на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Пилятинської сільської ради від 13.04.2001 було виготовлено та видано державний акт серії IV-ЧН № 016437 на право приватної власності на землю площею 3,79 га, розташованої на території Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 23/. 21 серпня 2008 року померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 101386, видане 23.08.2008 виконавчим комітетом Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 7/. Згідно довідки виданої виконкомом Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за вих. № 127 від 17.05.2016, [PERSON], яка померла 21.08.2008, на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] та мала склад сімї чоловік [PERSON] /а.с. 16/, тому в силу вимог ст. 1268 ЦК України, спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] 21 червня 2015 року помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 259057, видане 22.06.2015 виконавчим комітетом Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 8/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в с. Пилятин, вул. Партизанська, 19 Козелецького району Чернігівської області; земельна ділянка загальною площею 3,81 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області та земельна ділянка загальною площею 3,79 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його донька позивач у справі [PERSON], родинні відносини підтверджуються записом про батька у свідоцтві про народження /а.с. 10/, з врахуванням того, що [PERSON] при одруженні змінила прізвище з «Примачок» на «Івасьова», відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу /а.с. 11/. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв, оскільки звернувся до Козелецької районної державної нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи № 228/2015 /а.с. 49/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти були втрачені, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 42/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до\~ ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України\~ -"захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належної [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-ЧН № 016438 від 29.08.2002, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 3,8117 га, з яких: рілля 2,3442 га, кадастровий номер 7422088200:87:102:0119, сіножать 0,4118 га, кадастровий номер 7422088200:87:064:0119, пасовище 1,0557 га, кадастровий номер 7422088200:87:062:0119; фактична площа земельної ділянки належної [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-ЧН № 016437 від 29.08.2002, становить 3,7922 га, з яких: рілля 2,3245 га, кадастровий номер 7422088200:87:102:0118, сіножать 0,4119 га, кадастровий номер 7422088200:87:064:0118, пасовище 1,0558 га, кадастровий номер 7422088200:87:062:0118 /а.с. 26, 28, 30, 32, 34, 36/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. За таких обставин враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved