Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до відповідача про стягнення надміру отриманих коштів у сумі 2070,81 грн. Ухвалою судді від 19.12.20178 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (зворотнє повідомлення міститься в матеріалах справи), про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву у відповідності до вимог ст.278-279 ЦПК України суду не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін відповідно до вимог ч.8 ст.279, положень ст. 280 ЦПК України. Вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, на обліку в Управлінні перебуває та отримує пенсію за віком [PERSON], призначену відповідно до ЗУ від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі-Закон). Відповідно до ст. 42 Закону, пенсії, призначені за цим Законом, індексується відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. При перевірці Управлінням пенсійної справи було виявлено рахункову помилку в нарахуванні індексації пенсії пенсіонера, спричинену некоректним визначенням базового місця для її проведення. Внаслідок вказаної помилки розмір пенсії збільшився, що призвело до її надмірної виплати відповідачу в період з 01.07.2013 по 31.03.2017. Згідно із пунктом першим частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України, не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Положення ст. 1215 ЦК України мають застосовуватися з урахуванням положеньст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка є спеціальною нормою. Відповідно до даної норми суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Аналогічні положення також містяться і у ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (постанова Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-91цс14). Судом встановлено, що відповідач не вчиняв будь-яких неправомірних дій, що привели до вказаної переплати. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 зазначено: «До лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору». У постанові Верховного Суду України від 22.01.2014 у справі № 6-151цс13 зазначається, що безпідставно набуті кошти (пенсійна виплата), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і відсутності факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Окрім того, пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки, у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії». Враховуючи те, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття [PERSON] отриманих коштів у розмірі 2070,81 гривень, які є пенсійною виплатою, призначеною йому Центральним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Миколаєва, як не встановлено й наявності рахункової помилки, а тому, відповідно до статті 1215 ЦК України, зазначена сума поверненню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заяви не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed