Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

17.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті його двоюрідного діда [PERSON], який помер 09 квітня 2015 року, право власності на гараж № 5-69, загальною площею 19,8 кв. м., площа забудови 24,4 кв.м., розташований за адресою: м. Харків, вул. Мистецтв, 21. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 09 квітня 2015 року помер його двоюрідний дід [PERSON], а він є єдиним спадкоємцем померлого, оскільки рідна племінниця спадкодавця [PERSON] від права на прийняття спадщини відмовилася на його користь. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з гаражу № 5-69, що знаходиться в м. Харкові по вул. Мистецтв, будинок № 21. Спадщину після смерті свого двоюрідного діда він прийняв, однак свідоцтво про право на спадщину на спірний гараж нотаріусом видано не було, посилаючись на відсутність правовстановлюючого документа на гараж. Також вказує, що даний гараж був за власні кошти збудований спадкодавцем у 1988 році. 26 грудня 2006 року рішенням Київського районного суду м. Харкова по справі № 2-6952/06/04 за спадкодавцем було визнано право власності на самочинно зведений гараж № 5-69 загальною площею 24,4 кв. м., розташований по вул. Червонопрапорна (сучасна назва - вул. Мистецтв), 21 в м. Харкові. На підставі даного рішення право власності на вказаний гараж було зареєстровано за [PERSON], що підтверджується витягом КП «Харківське міське БТІ» № 13290526 від 22.01.2007 р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке в подальшому було анульовано на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 26.01.2010 р. по справі № 2-6952/06/04 № 8-4/10/04. Проте, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2010 року по справі № 2-2148/10/04 за спадкодавцем знов було визнано право власності на самочинно зведений гараж № 5-69 загальною площею 24,4 кв. м., розташований по вул. Червонопрапорній (сучасна назва - вул. Мистецтв), 21 в м. Харкові. Однак, після набрання вказаним судовим рішенням законної сили спадкодавець не встиг до моменту смерті зареєструвати своє право у встановленому законом порядку (спочатку у звязку з тяжкою хворобою, пізніше через ускладнений порядок реєстрації прав на нерухоме майно, а потім знов за станом здоров'я). Позивач просить визнати за ним право власності на гараж в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], оскільки вважає, що спадкодавець [PERSON] за життя фактично набув право власності на спірний гараж, однак не встиг це право зареєструвати у встановленому законом порядку. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на правове обґрунтування, викладене в заяві. В судове засідання 28.11.2016 року представник відповідача - Харківської міської ради не зявилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, через канцелярію суду надала письмові заперечення по даній справі, в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні з позовом погодилася, просила його задовольнити. Також, пояснила, що відмовилась від спадщини на користь [PERSON] Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 493813, [PERSON] помер 09 квітня 2015 року (а.с.13). Згідно відповіді Восьмої Харківської державної нотаріальної контори від 22.01.2016 року на заяву позивача про надання письмових розяснень щодо подальших дій з питання оформлення спадщини, державний нотаріус повідомив, що свідоцтво про право на спадщину за законом на гараж № 5-69, розташований по вул. Червонопрапорній (сучасна назва - вул. Мистецтв), 21 в м. Харкові не може бути видане спадкоємцю, оскільки не було надано документів на нерухоме майно, що підтверджують належність майна спадкодавцю на праві власності та реєстрацію права власності згідно з чинним законодавством. Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з п. 6 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року № 6, право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2006 року були задоволено позовні вимоги [PERSON] та визнано за ним право власності на самочинно возведений гараж № 5-69 загальною площею 24,4 кв.м., розташований по вул. Червонопрапорній, 21 в м. Харкові, однак ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.01.2010 року зазначене рішення було скасовано за заявою Харківської міської ради про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами. Як вбачається з матеріалів справи в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» було скасовано реєстрацію вищевказаного рішення суду від 26.12.2006 року (а.с.178). Згідно представлених документів вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2010 року було задоволено позов [PERSON] та визнано за ним право власності на самочинно возведений гараж № 5-69 загальною площею 24,4 кв.м., розташований по вул. Червонопрапорній, 21 в м. Харкові. Однак, в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», або в реєстрі прав власності належним чином право власності на даний гараж за [PERSON] зареєстровано не було, що підтвердив і позивач в судовому засіданні. Згідно довідки, наданої КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 25), право власності на гараж №5-69, що знаходиться в м. Харкові по вулиці Мистецтв, будинок 21 станом на 25.11.2015 року не зареєстровано за жодною особою. Отже, судом встановлено, що право власності на спірний гараж у встановленому законом порядку зареєстровано не було і відсутня реєстрація станом і на час розгляду справи. Також, відсутні і докази на підтвердження того, що [PERSON] у встановленому законом порядку на час виникнення правовідносин з приводу оформлення права власності на гараж набув на нього право з підстав, дійсних на момент його набуття. Посилання позивача на поважність причин не оформлення права власності за померлим з 2010 року є необґрунтованим та безпідставним. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК). Зокрема, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 ст. 59 ЦПК України). Згідно зі ст. 14 ЗУ «Про основи містобудування», до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать проведення робіт з прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо реєстрації права власності на спірний гараж, щодо введення його в експлуатацію у встановленому законом порядку, дані про виділення у користування або власність земельної ділянки під будівництво або експлуатацію гаражу, тобто позивач фактично просить визнати право власності на спірний гараж, який є самочинним будівництвом. Враховуючи, що спадкодавець [PERSON] за життя не набув права власності на спірний гараж, який не був введений у встановленому законом порядку в експлуатацію, то спадкоємець [PERSON] також не набуває права власності на гараж у порядку спадкування після смерті спадкодавця. Судом також прийняті до уваги і ті обставини, що технічний паспорт на спірний гараж, наданий до позову був виготовлений після смерті [PERSON], а на час завершення будівництва також не надані до суду докази щодо підтвердження законності будівництва та оформлення права власності відповідно до вимог законодавства, дійсного на той час. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, у зв*язку з чим суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог за недоведеністю та безпідставністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed