Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що відповідачі є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . 13.06.2019 року до служби у справах дітей надійшла інформація КНП «Марганецького центру первинної медико-санітарної допомоги» щодо загрози стану здоров`я дітей - [PERSON] та [PERSON] . Батьки не належно виконують свої обов`язки по вихованню дітей: зловживають алкогольними напоями, діти брудні, голодні, без нагляду вештаються вулицями. В зв`язку з чим просять суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] по відношенню до дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Представник позивача в судовому засіданні надала пояснення, що родина відповідачів періодично перебуває під соціальним супроводом служби у справах дітей, як родина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Відповідачі систематично вживають алкогольні напої, діти залишаються без нагляду. Основні проблеми цієї сім`ї - схильність батьків до зловживання алкогольними напоями, незадовільні побутові умови, безробіття батьків, неналежний догляд за дітьми, а саме: діти одягненні не по сезону, голодні, не доглянуті. Надано акт обстеження сім`ї, згідно якого, станом на 24 жовтня 2019 року санітарний стан житла, в якому проживають відповідачі з дітьми є задовільним, дитячий одяг випрасуваний у дітей є власний куточок для навчання та відпочинку, достатній запас їжі. Але не зважаючи на те, що відповідачі стали на шлях виправлення, наполягає на задоволенні позовних вимог, оскільки дії відповідачів по неналежному догляду та вихованню дітей є постійними. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що вона працює з сьомої години ранку по сьому годину вечора, дитячий садочок працює до четвертої години дня, в зв`язку з чим вона не може вчасно дітей забирати із дитячого садочка і тому дітей не водить в дитячий садочок. З липня 2019 року дітей забрали в центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Теплий дім» при цьому служба у справах дітей пояснила, що необхідно написати заяву про тимчасове поміщення дітей у даний цент, але наслідків тимчасового перебування дітей у цьому центрі не роз`яснили. У дітей є всі необхідні речі, одяг, їжа. Надала суду довідку, видану 04.11.2019 року лікарем-наркологом «Марганецької центральної міської лікарні» [PERSON], згідно якої [PERSON] пройшла обстеження у лікаря-нарколога та направлена на кодування за методом А. Р. Довженка, 02.11.2019 року пройшла кодування. Просила суд не позбавляти її батьківських прав по відношенню її неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду надав пояснення, що це його діти і вони йому потрібні, він всі свої зусилля направляє на виховання та утримання дітей. Надав суду довідку, видану 04.11.2019 року лікарем-наркологом «Марганецької центральної міської лікарні» [PERSON], згідно якої [PERSON] виписано направлення на кодування за методом А. Р. Довженка. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції 20 червня 2013 року відповідачі є матір`ю та батьком дитини, [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції 17 липня 2014 року відповідачі є матір`ю та батьком дитини, [PERSON] , [INFO] . 07 серпня 2019 року за № 15/20-1348 виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів по відношенню до дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження сім`ї, складеного працівниками служби у справах дітей, станом на 24 жовтня 2019 року санітарний стан житла, в якому проживають відповідачі з дітьми є задовільним, дитячий одяг випрасуваний у дітей є власний куточок для навчання та відпочинку, достатній запас їжі. Згідно довідок, виданих 04.11.2019 року лікарем-наркологом «Марганецької центральної міської лікарні» [PERSON], відповідачі пройшли обстеження у лікаря-нарколога та направлені на кодування за методом А. Р. Довженка, 02.11.2019 року відповідач [PERSON] пройшла кодування. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. На підтвердження позовних вимог позивач надав характеристику відповідачів за місцем проживання, письмову інформацію КНП «Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги, письмову інформацію директора Навчально-виховного комплексу «Марганецька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 5 - дошкільний навчальний заклад» Марганецької міської ради Дніпропетровської області, висновок виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів по відношенню до неповнолітніх дітей. Суд критично ставиться до твердження позивача, що відповідачі зловживають алкогольними напоями, в наслідок чого не піклуються про фізичний та моральний розвиток дітей, оскільки суду не надано доказів перебування відповідачів на обліку у лікаря нарколога та не підтверджено наявності підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав, як то існування реальної загрози для життя або здоров`я дітей, небезпеки для морального виховання. Крім того, у судовому засіданні відповідачі надали довідки, що пройшли обстеження у лікаря-нарколога, відповідачка [PERSON] пройшла кодування за методом А .Р. Довженка. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. У відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В порушення зазначених вимог позивачем не надано належних та допустимих доказів винної поведінки відповідачів щодо умисного злісного ухилення від виконання батьківських обов`язків. Також позивачем не доведено, в чому будуть полягати позитивні зміни в житті дітей в разі застосування до відповідачів такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позбавлення [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дітей та стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачам необхідно приймати більш активну участь у вихованні та утриманні дітей. Суд вважає, що сам факт звернення позивача до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, є достатнім стимулюючим заходом щодо спонукання відповідачів змінити ставлення до виховання дітей, піклування про їх фізичний і духовний розвиток, спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі та більш активної участі батьків у їх вихованні. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за недоведеністю.

Outcome: dismissed