Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

07.03.2017 представник заявника [PERSON] -[PERSON] та заявник [PERSON] звернулися до суду з заявою, в якій просили встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO] є рідним батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що [INFO] помер їхній батько - [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно - земельні ділянки. 02.03.2017 вони звернулися до державного нотаріуса Марківської держвної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але їм було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через розбіжності в прізвищах зі спадкодавцем. Так, в їхніх свідоцтвах про народження їхні прізвища та прізвище батька вказано «[PERSON]», а в паспорті батька та свідоцтві про його смерть вказано прізвище «[PERSON]». Встановлення факту родинних відносин необхідне їй для оформлення спадщини після смерті батька. Через наявність помилки у написанні прізвища батька у їхніх документах, вони не мають змоги реалізувати своє право на оформлення спадщини. У судовому засіданні заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] - [PERSON] на заявлених вимогах наполягали та просили їх задовольнити, 30.03.2017 30.03.2017 в судове засідання не з'явилися надали заяви про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи - Краснопільська сільська рада Марківського району Луганської області в судовому засіданні 27.03.2017 заперечень щодо встановлення даного факту не мала, 30.03.2017 в судове засідання не з'явилася надала заяву про розгляд справи без її участі. Свідок [PERSON], в судовому засіданні 27.03.2017 будучи попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення засвідчила суду, що дійсно [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON], оскільки вона знає цю сім'ю, [PERSON] та [PERSON] з дитинства , бо вони живуть в одному селі. Стосунки між ними завжди були, як між батьком та дітьми, ніколи ні в кого не було сумнівів, що це діти [PERSON]. Важає, що то випадкова помилка в документах. Свідок [PERSON], в судовому засіданні 27.03.2017 будучи попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення дав аналогічні показання, що і свідок [PERSON] Суд, заслухавши представника заявника, допитавши свідків та дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] у віці 75 років помер [PERSON], про що виконавчий комітет Краснопільської сільської ради Марківського району Луганської області зробив відповідний актовий запис №19 та 15.09.2016 видав свідоцтво про смерть [NUMBER] Згідно копії паспорту [NUMBER] виданого Марківським РВ УМВС України в Луганській області померлий мав прізвище "[PERSON]". Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в с.Малі Мости Рава-Руського району Львівської області. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] вона народилася [INFO] її батьком записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON] (а.с.11) Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] 05.03.1974 року уклала шлюб з [PERSON], після уклаження шлюбу її прізвище - [PERSON] (а.с.11) Згідно свідоцтва про народження [PERSON] він народився [INFO] його батьком записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON] (а.с.12) Згідно довідки виконкому Краснопільської сільської ради Марківського району Луганської області №135 від 27.02.2017 [PERSON] проживав в [ADDRESS] , разом з сином [PERSON].(а.с.13) Згідно державного акту [PERSON] мав право власності на земельну ділянку площею 8,8/420 га , що розташована на території Краснопільської сільської ради Марківського району Луганської області (а.с.13) Постановою про відмову у вчиненні ноторіальної дії [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину до підтвердження факту родинних відносин (а.с.16) Вирішуючи питання про можливість встановлення факту родинних відносин суд виходить з наступного. Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. В п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 рокузазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Зі змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту родинних відносин для заявників має юридичне значення, оскільки їм необхідно реалізувати свої спадкові права, спору про право не має. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин [PERSON], [PERSON] та [PERSON], та є встановленим в судовому засіданні, оскільки заявником надано достатньо доказів на підтвердження цього, що також підтверджено і показаннями свідків, які знали померлого та заявників з дитинства, та підтвердили, що це батько та діти. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви в повному обсязі. У відповідності до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved