Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути солідарно з неї в користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 548243,59 грн., посилаючись на те, що 12 вересня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] Віталієвичем було укладено кредитний договір №11037036000, згідно з умовами якого останньому було надано кредитні кошти в розмірі 19900,00 швейцарських франків з розрахунку 7,99 % річних на строк з 12.09.2006 року по 10.09.2021 року. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки №11037036000 від 12.09.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], згідно з яким [PERSON] поручилась перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором №11037036000 від 12.09.2006 року. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобовзаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимогів до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе зобовязань належним чином не виконував, банк просить стягнути з [PERSON] вищевказану суму заборгованості. Позивач свого представника в судове засідання не направив, проте надав заяву у якій просив справу розглядати у відсутності його представника, заявлені вимоги підтримує, в разі неявки відповідача в судове зачідання проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте подала заяву в якій зазначила, що будь-яких повідомлень з банку з приводу заборгованості на її адресу не надходило, вимоги про дострокове повернення коштів не отримувала. Просить у задоволенні позову відмовити повністю, справу розглянути у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно з стаття 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 12.09.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] Віталієвичем було укладено кредитний договір №11037036000, згідно з умовами якого останньому було надано кредитні кошти в розмірі 19900,00 швейцарських франків з розрахунку 7,99 % річних на строк з 12.09.2006 року по 10.09.2021 року /а.с. 3-8/. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки №11037036000/1 від 12.09.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], згідно з яким [PERSON] поручилась перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором №11037036000 від 12.09.2006 року /а.с.14/. 13.02.2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] Віталієвичем було укладено Додаткову угоду №1, цього ж дня між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до договору поруки. В даних угодах змінено кінцеву дату повернення кредиту на 10.09.2031 року /а.с. 13, 15/. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року стверджується, що 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимогів до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами /а.с.18/. Розрахунком заборгованості за договором кредиту №11037036000 від 12.09.2006 року стверджується, що всього заборгованість за кредитом складає 548243,59 гривень, з яких сума заборгованості за кредитом - 397096,65 грн., сума заборгованості за відсотками - 151146,94 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У пункті 24 Постанови пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» дано розяснення правил застосування положення даного Закону. Зокрема, при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Відповідно до ст. 251 ЦК України, строком є певний період часу, зі спливом якого повязана подія, яка має юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Оскільки в договорі поруки п. 3.2 зазначено, що порука припиняється з припиненням всіх зобовязань позичальника по вищеназваному кредитному договору, то в силу вищевикладеного вважається, що конкретний строк припинення дії поруки не встановлено. Представник відповідача звернувся в суд у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Разом з тим, відповідно до Договору, зокрема Розділу 11 "Порядок дострокового повернення кредиту", у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій строком більше ніж на 1 місяць, банк на адресу позичальника направляє повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту. Таким чином, надіславши таку вимогу, банк встановлює новий строк виконання зобовязання за кредитним договором, а графік повернення кредиту втрачає чинність. Відповідно з дати вказаної у вимозі починається перебіг строку позовної давності та шестимісячного строку для звернення з позовом до поручителя у відповідності до п.4 ст.559 ЦКУ. Проте в матеріалах справи відсутня вимога до позичальника про погашення заборгованості, хоча в позовній заяві представник позивача зазначає, що письмова вимога направлялась до позичальника. Така вимога не надана суду і під час розгляду справи. У своїх письмових поясненнях [PERSON] зазначила, що ніякої вимоги (претензії) про дострокове погашення заборгованості від банку не отримувала. Ці обставини не дають суду можливості зробити обєктивний висновок чи подано позивачем позов до поручителя у строк, передбачений законодавством, тому позов задоволенню не підлягає. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а в задоволенні позовних вимог відмовлено, згідно із ст.88 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed