Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. В обґрунтування позову зазначив, що станом на 01.06.2016 року у нього утворилась заборгованість по аліментам по виконавчому листу № 2-120 від 12 січня 2010 року, виданого Михайлівським районним судом Запорізької області, у відповідності до якого, з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Вважає, що поважною причиною виникнення вказаної заборгованості по сплаті аліментів є перебування його в місцях позбавлення волі на протязі 5 років 5 місяців, звідки він був звільнений умовно достроково 02 березня 2015 року. Також зазначив, що він завжди привітно зустрічав дітей, дає їм гроші, гостинці, 01 серпня 2016 року поштовим переказом відправив їм 1500 грн. З відповідачем домовився, що він буде щорічно оплачувати по 850 грн. за навчання старшої доньки. Він не працює, в центрі зайнятості на обліку не перебуває. Вважає, що причини, вказані ним, є істотними підставами для звільнення його від сплати заборгованості по аліментам. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву з клопотанням по розгляд справ за її відсутності, а також письмові заперечення, відповідно до яких вона категорично заперечує проти задоволення позову, оскільки на її думку [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, наведені ним обставини для звільнення від сплати заборгованості по аліментам не є винятковими, просить суд прийняти рішення в інтересах неповнолітніх дітей і відмовити в задоволенні позову. В судове засідання представники третьої особи - Служби в справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області [PERSON] не зявилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, просить відмовити в задоволенні позову, оскільки його задоволення призведе до порушення майнових прав дітей. В судове засідання представники третьої особи - Рада опіки та піклування при виконкомі Пришибської селищної ради Запорізької області [PERSON] не зявилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, просить вирішити справу на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню. Так, в ході судового розгляду встановлено, що розпорядженням Путильської РДА Чернівецької області №194-р від 20 жовтня 2009 року дітям [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], надано статус дітей, які позбавлені батьківського піклування, у звзку з тим, що мати дітей [PERSON] померла, а батько [PERSON] був засуджений до покарання в виді позбавлення волі. Розпорядженням Михайдівської РДА Запорізької області № 553 від 14 грудня 2009 року, [PERSON] була призначена опікуном над дітьми - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Михайлівського районного суду запорізької області від 12 січня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнулі аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного рішення, 26 січня 2010 року Михайлівським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист № 2-120 від 12 січня 2010 року, про стягнення з [PERSON] аліментів на користь опікуна [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с.7). Згідно з контрольним листом стягнення аліментів по виконавчому листу № 2-120 від 12 січня 2010 року, виданого Михайлівським районним судом Запорізької області, заборгованість по аліментам у [PERSON] за період з березня 2015 року по червень 2016 року становить 21680 грн. 62 коп. (а.с. 10). З наданої довідки про звільнення серії I-ФР № 06062, виданої начальником установи відбування покарань Державної кримінально виконавчої служби, встановлено, що [PERSON], [INFO] відбував покарання в установах Державної кримінально виконавчої служби з 13 жовтня 2009 року по 02 березня 2015 року, звідки звільнився умовно достроково на підставі ухвали Долинського районного суду Івано Франківської області від 20 лютого 2015 року, невідбутий термін 2 роки 7 місяців (а.с.13). Відповідно до положень ч. 1 ст. 3\~Конвенції\~про\~права\~дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~в усіх діях щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Діти у будь-якому випадку повинні бути захищені та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.ст.\~180,\~181 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а одним із способів виконання батьками такого обов'язку є сплата аліментів. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу\~(ч. 2\~ст. 182 СК України). Так, у відповідності до ч. 2\~ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно з ч.3 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження"\~розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому\~Сімейним кодексом України. Звільнення від сплати заборгованості за аліментами на умовах ч.2\~ст.197 СК\~ перш за все повязується з тяжким захворюванням, а саме: платника аліментів або іншою обставиною, що має істотне значення. Таких обставин судом не встановлено. Так, у справі відсутні медичні висновки про погіршення стану здоров'я платника аліментів або наявності у нього тяжкої хвороби, в період з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів до звернення до суду із даним позовом. Посилання позивача як на обставину, що має істотне значення, а саме: перебування ним в місцях позбавлення волі, звідки він звільнився 02 березня 2015 року, судом не можуть прийняті до уваги як підстави звільнення від сплати заборгованості по аліментам. По-перше, [PERSON] був звільнений з місць позбавлення волі 2 березня 2015 року, заборгованість на березень 2015 року складала 9498,22 грн., заборгованість станом на червень 2016 року складає 21680,62 грн., тобто більша частина заборгованості по аліментам виникла сем після звільнення [PERSON] По-друге, звільнившись з місць позбавлення волі, позивач, який має працездатний вік, та якому достовірно було відомо про обовязок сплати аліментів, аліменти на утримання неповнолітніх дітей, не сплачував, спроб, спрямованих на їх виплату, не вчиняв, доказів на підтвердження поважності не сплати аліментів суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не обґрунтовані і такі, що порушують законні інтереси неповнолітніх дітей, які мають право на утримання від батька. В свою чергу, не сплата [PERSON] аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей, призвела до утворення заборгованості, чим він позбавляє їх можливості забезпечення належного рівня життя. Враховуючи, що під час судового розгляду належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявні обставини, які б послугували підставами звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам позивачем надано не було, і такі обставини судом не встановлені, суд вважає, що звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам є недоцільним та таким, що не буде відповідати інтересам відповідача та самих неповнолітніх дітей. За вказаних обставин, підстав для задоволення позовних вимог позивача, суд не вбачає.

Outcome: dismissed