Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

У вересні 2017 року позивач [PERSON] управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утримання будинків та прибудинкової території. Свої вимоги мотивував тим, що на балансі позивача перебуває пожежне депо , в складі якого знаходиться житлове приміщення за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., вул. Київська, 6. На даний час за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., [ADDRESS] проживає [PERSON]. На адресу відповідача було направлено попередження стосовно заборгованості за житлово-комунальні послуги. Станом на 28 серпня 2017 року, в результаті несвоєчасної сплати за утримання будинку та прибудинкової території, отримані житлово-комунальні послуги у [PERSON] виникла заборгованість перед [PERSON] управлінням у розмірі 15\~144, 58 грн. Тому просив суд стягнути з [PERSON] на користь Головного управління, заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 15\~144, 58 грн. та сплачений позивачем судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві та в запереченнях на заяву про перегляд заочного рішення. У судовому засіданні відповідач проти позову заперечувала, подала письмовий відзив. У відзиві вказує, що позивачем не конкретизовано які саме послуги надавалися позивачем відповідачу, позовна заява не містить періоду часу за який, на думку позивача, у відповідача утворилася заборгованість. Зазначає, що не надано документальних доказів на підтвердження існування боргу, крім того вказувала на відсутність договору про надання комунальних послуг. Просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.. Ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування належать: 1) затвердження та виконання місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, участь у розробленні та виконанні відповідних державних і регіональних програм; 2) встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону; 3) затвердження норм споживання комунальних послуг; 4) інформування населення відповідно до законодавства про стан виконання місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, а також про відповідність якості житлово-комунальних послуг нормативам, нормам, стандартам та правилам; 5) здійснення моніторингу стану виконання місцевих програм розвитку житлово-комунального господарства; 6) встановлення одиниці виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами. При розгляді справи судом встановлено, що При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області має договірні відносини з організаціями, які забезпечують населення комунальними послугами, тому підприємство проводить нарахування платежів за теплопостачання, водопостачання і водовідведення та надає послуги по обслуговуванню житлового фонду. (17-41). З довідки від 28.08.2017 року вбачається, що [PERSON] проживає в службовому житлі при ЧТС за адресою: м. Вишневе, вул. Київська 6. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ст. 12 Закону України надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що договір між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг не укладений. Ст. 10 Закону встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку" визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором. Крім того матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наявності боргу у відповідача за спожиті житлово-комунальні послуги та розрахунку такої заборгованості. У судовому засіданні представник позивача не надав суду пояснень щодо наявності боргу в розмірі 15\~144, 58 грн., за який період він виник та за як послуги. П.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року, з відповідними змінами та доповненнями, встановлено, що власники та наймачі квартир зобовязані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. За п.2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку і при будинкової території. За ст. 67, 68 ЖК України відповідач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Також обовязок споживача оплачувати послуги встановлений і Законом України «Про житлово-комунальні послуги»: ст.7 оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. При розгляді справи позивач на підтвердження своїх позовних вимог надав суду лише суму заборгованості по прізвищу відповідача, копії попереджень про заборгованість, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, договори про постачання електроенергії, газу та надання послуг з водопостачання. Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень на підставі чого проводиться надання послуг, в тому числі послуги з електропостачання, які тарифи та чим ці тарифи встановлені, підстави нарахування боргу. Оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, а зазначення суми боргу є недостатнім, тому в задоволенні позову суд відмовляє. Крім того слід зазначити, що подані представником позивача докази були повернуті, оскільки подані з порушенням порядку подачі доказів. Крім того представником позивача не було обґрунтовано неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від позивача. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed