Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № СL-200/1521/2008 від 14.03.2008 р. в розмірі 712497 грн. 70 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 14 березня 2008 року між ЗАТ „ОТП Банк", правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № СL-200/1521/2008. Згідно до умов укладеного кредитного договору та кредитної заявки, Банк здійснив видачу кредитних коштів [PERSON] у розмірі 39545 доларів США. Відповідно до п. 1.1 Частини № 2 Кредитного договору Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі та валюті, визначеній в Частині № 1 цього Договору, а Позичальник приймає Кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у цьому Договорі. Згідно з пунктом 3 Частини №1 Кредитного договору було встановлено фіксовану процентну ставку, що складається із фіксованого відсотка у розмірі 10,99 % річних. Відповідно до п. 1.5.1 Кредитного договору повернення відповідної частини Кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку Платежів (Додаток до Кредитного договору), шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на Поточний рахунок. Датою остаточного повернення Кредиту відповідно до умов Кредитного договору є 14.03.2015 року. Однак, в супереч умовам кредитного договору, вищевказані зобов'язання Позичальником щодо повернення Кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються, взагалі не сплачує кредит. Також Позивач зазначив, що 26 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк»та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»було укладено договір купівлі -продажу кредитного портфелю № б/н, до якого увійшли кредитний договір, який був укладений між Банком та Відповідачем. Згідно з умовами зазначеного договору купівлі -продажу кредитного портфелю № б/н Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»прийняло право вимоги за цим кредитним договором. У зв'язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, 07.12.2011 року Факторинг надіслав на адресу Відповідача досудову вимогу від 07.12.2011року за вих. №№ 48782 про погашення заборгованості протягом 30-ти днів. Однак, вказані досудові вимоги Відповідачем виконані не були. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість Відповідачів станом на 21.06.2012 року складає: 16104,65 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2012 р. складає 128724,46 гривень; 5676,18 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2012 р. складає 24179,54 гривень відсотки, нараховані відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору; 559593,69 гривень -пеня, нарахована відповідно до п. 4.1.1. Кредитного договору на прострочену заборгованість в розмірі 1 % за кожний день прострочення сплати кредиту. Всього заборгованість Відповідача за тілом кредиту, відсотками та пенею станом на 21.06.2012 року становить 712497,70 грн. У процесі розгляду справи позивачем уточнено вимоги і остаточно позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 712488,14 грн., та судовий збір 3219,00 грн. У судове засіданні представник позивача та третьої особи ПАТ «ОТП Банк» не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У минулих судових засіданнях представник позивача заявлені вимоги підтримував і просив задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову, надав суду свої письмові пояснення, зазначав, що заявлений розмір до стягнення з боку відповідача недоведений належними доказами, відсутні належні докази про наявниість у позивача права вимоги, більш того, відповідач заперечує внесення будь- яких платежів після 2008 року, а позивач не довів, що [PERSON] ці платежі вносилися, отже звернення до суду відбулося з пропуском строку позовної давності. [PERSON] у судове засідання не з'явився, у 27.11.2015 року у судовому засіданні надавав суду пояснення з приводу поданого позову і просить у його задоволенні відмовити так як останній платіж ним вносився 28.10.2008 року, однак усі документи за цим договором він втратив на пожежі. У судове засідання арбітражний керуючий Клименко О.Ю. не з'явився, від нього наявна заява про розгляд справи у його відсутність, у минулих судових засіданнях надавав свої пояснення, в яких зазначав, що ТОВ «ОТП Факторинг» здійснюється спроба повторного стягнення з [PERSON] грошових коштів за тим же кредитним договором, за яким вже відбулася реалізація майна і виплата коштів заставоутримувачу. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 14 березня 2008 року між ЗАТ „ОТП Банк", правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № СL-200/1521/2008. Згідно до умов укладеного кредитного договору та кредитної заявки, Банк здійснив видачу кредитних коштів [PERSON] у розмірі 39545 доларів США. Відповідно до п. 1.1 Частини № 2 Кредитного договору Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі та валюті, визначеній в Частині № 1 цього Договору, а Позичальник приймає Кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у цьому Договорі. Згідно з пунктом 3 Частини №1 Кредитного договору було встановлено фіксовану процентну ставку, що складається із фіксованого відсотка у розмірі 10,99 % річних. Відповідно до п. 1.5.1 Кредитного договору повернення відповідної частини Кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку Платежів (Додаток до Кредитного договору), шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на Поточний рахунок. Датою остаточного повернення Кредиту відповідно до умов Кредитного договору є 14.03.2015 року. 15.06.2009 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до № СL-200/1521/2008 від 14.03.2008 року. (т.1 а.с. 199). 26 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк»та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»було укладено договір купівлі -продажу кредитного портфелю № б/н, до якого увійшли кредитний договір, який був укладений між Банком та Відповідачем. Згідно з умовами зазначеного договору купівлі -продажу кредитного портфелю № б/н Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»прийняло право вимоги за цим кредитним договором. 07.12.2011 року Факторинг надіслав на адресу Відповідача досудову вимогу від 07.12.2011року за вих. №№ 48782 про погашення заборгованості протягом 30-ти днів. Разом із тим, відповідно до ст. 3 ЦПК України заінтересована особа вправі в порядку встановленому законом, звернутися до суду за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу. Юридична заінтересованість позивача у цивільному процесі зобов'язує його довести як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і ту обставину, що його права порушені і вони можуть бути захищені у визначений та обраний ним спосіб. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому зазначені особи самостійно розпоряджуються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 при ухваленні рішення суд відповідно до ст. 212 ЦПК України оцінює докази з урахуванням вимог ст. ст. 58 та 59 ЦПК України про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як зазначено, у позовній заяві, станом на 21.06.2012 року заборгованість [PERSON] складає: 16104,65 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 21.06.2012 р. складає 128716,41 гривень; 3025,06 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на 21.06.2012 р. складає 24178, 03 гривень проценти, 559593,69 гривень -пеня, нарахована в розмірі 1 % за кожний день прострочення сплати кредиту. Згідно уточненого позову, всього заборгованість Відповідача за тілом кредиту, відсотками та пенею станом на 21.06.2012 року за розрахунком позивача становить 712488,14 грн. (т.1 а.с.177-179). У процесі судового розгляду за клопотанням відповідачасудом 27.01.2016 року призначалася судова економічна експертиза. За висновком експерта Бондарчук Т.С. №112/05-16 від 24.05.2016 року експертом встановлено, що відповідно даних відображених у графіку сплати кредиту згідно Кредитного договору CL-200/1521/2008 від 14.03.2008р. до 15.06.2009р. (до моменту складання додаткового договору №1 до кредитного договору №СЬ-200/1521/2008 від 14.03.2008р. від 15 червня 2009р.) погашення основної суми кредиту складає - 470,78 дол, США; проценти нараховуються щомісяця у день сплати процентів, але не пізніше дати повернення Кредиту, визначеної у Графіку Платежів (Додаток № 1), на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення. За формою = (Залишок непогашених кредитних коштів) х 10,99% (% ставка) / 360 х (фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення за місяць періоду). З 15.06.2009р. (з моменту складання додаткового договору №1 до кредитного договору №CL-200/1521/2008 від 14.03.2008р. від 15 червня 2009р.) з 15,06.2009р. по 16.11.2009р. повернення відповідної частини Кредиту та сплата процентів буде здійснюватись шляхом сплати Позичальником ануїтетних платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у Графіку Платежів у розмірі - 400,00 дол. США; За формою = (Залишок непогашених кредитних коштів) х 10,99% (% ставка) / 360 х (фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення за місяць періоду). З 14.12.2009р. по 14.03.2015р. повернення відповідної частини Кредиту та сплата процентів буде здійснюватись шляхом сплати Позичальником ануїтетних платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у Графіку Платежів у розмірі - 799,39 дол. США для розрахунку процентів за користування Кредитом використовується - Фіксована процентна ставка - 11,10% річних. За формою = (Залишок непогашених кредитних коштів) х 11,10% (% ставка) / 360 х (фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення за місяць періоду). Проценти нараховуються у день сплати, що визначається у Графіку Платежів (Додаток №1) на фактичну суму непогашених кредитних коштів за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення. В межах наданих на дослідження документів, при зрівняльному аналізу повноти розрахунків доданих Позивачем до позовної заяви по Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 26.11.2010р., даних Відомості про рух операцій АТ «ОТП Банк» по рахунку №26205001797458 клієнт - [PERSON] за період з 01.03.2008р. по 30.12.2010р., даних відображених у Графіках погашення заборгованості по кредитному договору №СL-200/1521/2008 від 14.03.2008р. (додаток №1 до договору, додаток №1 Додаткового договору) встановлено, що станом на 26.11.2010р. [PERSON] має перед ЗАТ «ОТП Банк» строкову заборгованість не сплаченого кредиту у розмирі - 19088,63 дол. США, відповідно до умов П. 1.5.1.3. договору №СL- 200/1521/2008 від 14.03.2008р. заборгованість зобов'язання по процентам за користування кредитом, з 14.12.2009р. по 30,08.2010р., в розмирі -.3 025.72 дол. США мала бути списана банком при погашенні боргових зобов'язань 25.10.2010 року. В межах наданих на дослідження документів, при зрівняльному аналізу розрахунків доданих Позивачем до позовної заяви по Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 26.11.2010р., даних Відомості про рух операцій АТ «ОТП Банк» по рахунку №26205001797458 клієнт - [PERSON] за період з 01.03.2008р. по 30.12.2010р., даних відображених у Графіках погашення заборгованості по кредитному договору №СL-200/1521/2008 від 14.03.2008р. (додаток №1 до договору, додаток №1 Додаткового договору) встановлено, що станом на 26,11.2010р. [PERSON] має перед ЗАТ «ОТП Банк» строкову заборгованості залишку не сплаченого кредиту у розмирі - 19 088,63 дол. США. В межах наданих на дослідження документів, прострочена заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №СL-200/1521/2008 від 14.03.2008р. перед ТОВ «ОТП - Факторинг Україна» у сумі боргу 712 488, 14грн. документально не підтверджується (т.2) Допитана у судовому засіданні 12.09.2016 року експерт Бондарчук Т.В., висновок судової економічної експертизи підтримала і зазначила, що з матеріалів цивільної справи, у тому числі і тих, що були надані експерту позивачем за її клопотанням, неможливо документально встановити і підтвердити заявлену суму заборгованості, так як, розмір внесених коштів 21783,92 долара США, ніби- то за продаж автомобілю, окрім розрахунку позивача, більше жодним документом не підтверджується, вказана сума є значною і суттєво впливає на розмір заборгованості, у разі зарахування її, як на погашення тіла, так і на погашення відсотків. Крім того, дійсно нею встановлено лише документальне підтвердження саме строкової суми боргу перед ПАТ «ОТП Банк» на час передання кредитного портфелю ТОВ «ОТП Факторинг», однак з урахуванням надлишково сплаченого позивачем тіла кредиту за часів ТОВ «ОТП Факторинг» із урахуванням відсутності документів визначити реальний розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг» є неможливим, навіть приблизно. Більш того, також не є можливим встановити внесення грошових коштів безпосередньо [PERSON] так як жодного належного документу цьому не надано, оскільки ПАТ «ОТП Банк» ці документи знищені згідно до Акту №15. Виписки також такі відомості не містять. Окрім того, позивачем проводилося зарахування грошових коштів не у порядку передбаченому договором, про що у висновку є відповідні розрахунки і відомості. На думку експерта, проведені розрахунки з боку Банку виконані не на користь позичальника, штучно нараховується прострочена заборгованість, тоді як, вона взагалі документально не підтверджується. За наведених обставин, позивачем не надано суду належних первинних документів, щодо наявності заборгованості відповідача, а також не повідомлено про підстави звільнення від доказування, виникнення саме такого розміру заборгованості. Разом із тим, наданий позивачем розрахунок (т.1 а.с.179 ) з огляду на те, що вказаний розрахунок не підтверджений належними доказами, які б підтверджували сплату боргу з боку відповідача розмір таких платежів, доводи відповідача щодо дати останнього платежу у жовтні 2008 року позивачем не спростовані, суд не може прийняти як належний доказ заборгованості за Кредитним договором від CL-200/1521/2008 від 14.03.2008 року у розмірі 712 488, 14грн. Отже, розмір заборгованості [PERSON] є недоведеним. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши наданий позивачем розрахунок та матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] мав перед ЗАТ «ОТП Банк» строкову заборгованості залишку не сплаченого кредиту у розмірі - 19 088,63 дол. США. Проте надати оцінку розрахунку позивача та встановити розмір простроченої заборгованості суд не має можливості, оскільки доказів на підтвердження часткового погашення саме позичальником тіла кредиту позивачем не надано. За поясненнями повноважного представника позивача в судовому засіданні, інших доказів, окрім даного розрахунку, в обґрунтування розміру простроченої заборгованості та періоду її виникнення, не має. Отже, встановити суму заборгованості, період її виникнення та визначити обґрунтованість нарахованих позивачем процентів та пені за наданими позивачем доказами не представляється можливим. Таким чином, позивачем до стягнення сума не доведена належними засобами доказування і не може бути визнана судом обґрунтованою. У пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 1990р. №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді цивільних справ по першій інстанції» зазначається, що при судовому розгляді предметом доказування є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення. До обставин, на яких сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, відносяться обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування це сукупність обставин, що їх необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача і заперечень відповідача. У предмет доказування включаються також факт приводу для позову, який являє собою обставини, що підтверджують право на звернення до суду, тобто факти порушення суб'єктивного права позивача. Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Більш того, слід зазначити, що судом в порядку ст. 10 ЦПК України позивачу роз'яснювалися наслідки невчинення процесуальних дій, судом в порядку ч. 4 ст. 10 цього Кодексу було запропоновано ТОВ «ОТП Факторинг» надати такі докази та відповідні документи для визначення розміру заборгованості позивача, у зв'язку із чим, судом в порядку ст. 195 ЦПК України поновлювалося судове слідство саме з метою сприяння сторонам у встановленню розміру простроченої заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг», однак позивач цим правом не скористався, жодного належного документу з цього питання не надав, двічі у судове засідання не з'явився, дана пропозиція суду залишилася без задоволення. Дослідивши обставини справи та оцінивши надані докази, що мають юридичне значення для вирі рішення спору, суд дійшов висновку, що в даному випадку позивачем не доведено розмір простроченої позичальником заборгованості, період її виникнення, та не надано належних та безспірних доказів на підтвердження цієї суми, тому за наведених у позовній заяві та доповненнях до неї підстав, позовні вимоги не є обґрунтованими, а відтак ці вимоги підлягають залишенню без задоволення за недоведеністю. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати у розмірі 3219, 00 грн. залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed