Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2020 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просила визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , поважними та визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк для подання заяви прр прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , терміном два місяці після набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , [INFO] , який на момент смерті проживав з відповідачкою, яка єдина хто в передбачений законом строк прийняла спадщину після його смерті. Про смерть батька позивач дізналася у травні 2019 року , так як ще в маленькому віці батьки розлучилися. Після розірвання шлюбу батько створив нову сім`ю та проживав з відповідачкою окремо. Позивач єдина дитина, оскільки від другого шлюбу дітей у батька не було. Звернувшись у лютому 2020 року з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Медведєвої В.А., 17.02.2020 року [PERSON] отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із тим тим, що позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, передбачений ст.1270 ЦК України. Посилаючсиь на те, що позивач не проживала з батьком багато років, а відповідач у свою чергу не повідомила її про смерть батька, що фактично позбавило її можливості звернутися з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, [PERSON] вважає, що строк, встановлений ст.1270 ЦК України, вона пропустила з поважних причин. Ухвалою суду від 20.03.2020 року було відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали. Відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, в зв`язку з безпідставністю. Вказала, що дійсно [INFO] помер її чоловік [PERSON] , з яким вони прожили майже тридцять років. Чоловік в останні роки тяжко хворів, у нього були ампутовані ноги і увесь час за ним доглядала лише відповідач. Жодного разу позивач на контакт з батьком не виходила, жодної підтримки та допомоги не надавала. Зазначила, що позивачці та її матері було відомо про смерть спадкодавця у вересні 2018 року . Також, вказана позивачем обставина (незнання про смерть [PERSON] ) не може бути визнана судом як поважна причина для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У позивачки не було перешкод для подання заяви про прийняття спадщини, та вона, дізнавшись про факт смерті у травні 2019 року , із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулась лише у лютому 2020 року. Ухвалою суду від 17.04.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник до суду не з`явилися, представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явилася, в наданій заяві просила справу розглянути у її відсутність, відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа до суду не з`явилася, просила справу розглянути у її відсутність. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу зі спадкового реєстру (а.с.10), спадкова справа на майно померлого [INFO] [PERSON] заведена 20.03.2019 року. Згідно листа-відповіді приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) Медведєвої В.А., заява [PERSON] про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] не може бути взята до уваги, враховуючи положення ЦК України про шестимісячний строк на прийняття спадщини (а.с.12). Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1269 ЦК України врегульований порядок подання заяви про прийняття спадщини спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Так, ця особа має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Зазначена заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлений термін 6 місяців, що обчислюється з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив термін для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, для подачі їм заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи наведене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведенні поважності причин його пропуску. Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно позовних вимог, на час відкриття спадщини позивач не проживала з батьком, не знала що він помер, а відповідач у свою чергу не повідомила її про смерть батька, що фактично позбавило її можливості звернутися з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Суд вважає, що доказів того, що строк, визначений законом для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, немає. Відтак, належить зробити висновок, що у позивача перешкод для подання заяви не було. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено та не надано належних доказів того, що вона не мала можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У правовій позиції ВСУ, яка висловлена при розгляді справи № 6-1486цс15 зазначено таке: «Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зазначена правова позиція має безпосереднє відношення до вирішення даної справи. Таких поважних причин позивачем не зазначено, а посилання на незнання про сметь батька не є підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Жодного доказу про об`єктивні непереборні труднощі на вчинення дій щодо прийняття спадщини позивачем не надано. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю та безпідставністю. Оскільки, в задоволенні позову відмовлено, то у відповідності до ст.141 ЦПК України сплачені позивачем 840,80 гривень судового збору не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed