Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

27.02.2014 року позивач Кредитна спілка «Добробут» звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], третя особа Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м. Києві про визнання договору дійсним та зобов'язання до вчинення дій. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12.09.2012 року між [PERSON] та КС «Добробут» було укладено Кредитний договір №ОД00-0338-П, та, в якості забезпечення виконання умов даного договору, укладено попередній Договір застави №ОД00-0338-З, предметом якого виступає земельна ділянка за адресою [ADDRESS] Позивач свої зобов'язання за Договором №ОД00-0338-П виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти. Одночасно, договір застави, щодо істотних умов якого сторонами було досягнуто домовленості, не було нотаріально посвідчено з причин, що не залежали від волі позивача. З огляду на таке, посилаючись на положення ст. 219 ЦК України, позивач КС «Добробут» просив суд визнати Договір застави №ОД00-0338-З від 12.09.2012 року дійсним та зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції в м. Києві внести запис у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про обтяження іпотекою та заборони на відчуження земельної ділянки за адресою [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, відповідно до якої просив суд розглядати справу у відсутність свого представника, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, відповідно до якої просив суд розглядати справу у свою відсутність. Зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та пояснив,що нотаріальне посвідчення договору застави не відбулося в зв'язку наявністю певних фінансових складнощів та неможливості сплати витрат за проведені нотаріальні дії. Третя особа Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м. Києві в судове засідання свого представник не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 26.05.2014 року відповідачем [PERSON] було подано до Голосіївського районного суду м. Києва заяву, відповідно до якої останній зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує той факт, що між ним та позивачем існують договірні відносини з приводу передання в заставу земельної ділянки [ADDRESS] Водночас, не має змоги нотаріально посвідчити Договір застави з тих причин, що фінансові складнощі унеможливлюють сплату збору за проведення нотаріальних дій. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що 12.09.2012 року між [PERSON] та КС «Добробут» було укладено Договір застави №ОД00-0338-З, предметом якого виступає земельна ділянка за адресою [ADDRESS] Відповідно до ч.1, 2 ст. 577 ЦК України, якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України «Про заставу» у випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, космічні об'єкти, транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів. Відповідно до п. 1.2 Договору сторони погодили, що в строк до 12.10.2012 року [PERSON] зобов'язується підготовити всю документацію та завірити договір нотаріально. Водночас, як зазначається в позовній заяві та в заяві [PERSON], вказані дії не було проведено у зв'язку з фінансовими складнощами відповідача. Як вбачається з норм чинного цивільного законодавства, для укладення договорів застави нерухомого майна визначена особлива форма, а саме передбачено обов'язкове нотаріальне посвідчення, водночас, під час судового розгляду не встановлено, що сторони заперечують проти обов'язків, покладених на них умовами договору, з огляду на що, суд вважає, що останні не позбавлені можливості на даний час звернутися до нотаріуса та посвідчити договір належним чином. Разом з тим, посилання позивача та відповідача на наявність фінансових складнощів у останнього, які унеможливлюють сплату збору за проведення нотаріальних дій, на думку суду, не є визначеною законом підставою для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як вбачається із заяв, які надходили від сторін по справі під час перебування справи в провадженні суду, сторони не заперечують факт укладення договору між ними, не мають будь-яких спорів стосовно істотних умов договору, таким чином, спір між [PERSON] та КС «Добробут» з приводу передачі майна в заставу відсутній. За таких обставин, враховуючи викладене вище, а також те, що інтереси спілки не було невизнано чи оспорено, позовні вимоги Кредитної спілки "Добробут" до [PERSON] не підлягають задоволенню. Стосовно вимог щодо зобов'язання Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві внести запис у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про обтяження іпотекою та заборони на відчуження земельної ділянки за адресою [ADDRESS], суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про заставу», право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Оскільки Договір №ОД00-0338-З нотаріально посвідчено не було, підстави для здійснення вказаних дій у Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві відсутні, таким чином, позовні вимоги є передчасними. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Як вбачається з позовної заяви, Реєстраційна служба залучена до участі у справі в якості третьої особи, таким чином, до неї не можуть бути пред'явлені позовні вимоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в даній частині заявлені без урахування вимог процесуального законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed