Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору оренди землі. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідачем не виконуються умови договору оренди землі укладеного між ними, а саме, відповідач систематично порушує свої зобов'язання щодо виплати орендної плати з урахуванням коефіцієнта індексації, а також відповідачем не дотримуються вимоги законодавства щодо екологічної безпеки землекористування та збереження родючості землі, не розроблено проект землеустрою, що забезпечують еколого-екомомічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь. Під час судового розгляду справи позивач та його представник підтримали позовні вимоги, суду пояснили, що відповідач не належним чином виконує свої зобов'язання за договором оренди землі, має заборгованість по сплаті орендної плати, крім того не сплачує податок за землю, а також не розроблено проект сівозміни на земельній ділянці. Відповідач позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що при укладанні договору оренди землі з позивачем було оговорено розмір та порядок сплати орендної плати. 16 листопада 2012 року позивач отримав 40 000 грн. в рахунок орендної плати за період 2012-2016 роки. 14 березня 2015 року позивач отримав орендну плату за 2017 рік у розмірі 13000 грн. У 2016 році позивач додатково отримав за 2016 рік 5000 грн., та за 2017 рік 3000 грн. Таким чином свої зобов'язання за договором оренди землі відповідач виконує належним чином. Представник відповідача під час судового засідання також вважала позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Податок на землю сплачено у 2016 році до податкової інспекції, до 2015 року податок сплачувався до сільської ради. Що стосується позовних вимог щодо недотримання вимог законодавства щодо екологічної безпеки, то воно також, на думку представника відповідача, не підлягають задоволенню, оскільки чинним договором оренди землі не передбачено обов'язкової розробки проекту землеустрою. Позивач додатково пояснив, що дійсно ним отримувалися кошти від відповідача, проте, орендна плата була сплачена без урахування коефіцієнта індексації, відповідач має заборгованість, що стосується підписів на видаткових касових ордерах, то у нього є сумніви щодо їх справжності. Судом роз'яснювалося позивачеві його право на призначення судово- почеркознавчої експертизи, проте таке клопотання заявлено не було. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого на підставі розпорядження Братської районної державної адміністрації № 9-р від 11.01.2011 року [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 13,9089 га. 11 листопада 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди землі термін дії якого становить 10 років. Даний договір зареєстровано 14 грудня 2011 року у відділі Держкомзему Братського району за № 482140004000489. Відповідно до п. 9, 11 даного Договору, орендна плата становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 4033,80 грн. Орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року. Пунктом 38 передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадку знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон) встановлено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до статті 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Статтями 526 і 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання по ньому має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями частини другої статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За змістом частини першої статті 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до статей 24 та 25 Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення останнім орендної плати, а орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Аналогічні положення викладено у ст. 32 Закону. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Тобто, розірвання договору оренди вимагає систематичність невиконання користувачем обов'язку щодо сплати орендної плати. Матеріалами справи підтверджується, що позивачем отримано орендну плату 16.11.2012 року за період 2012-2016 роки по 8000 грн. за кожен рік, додатково 22.02.2016 року за 2016 рік отримано 5000 грн., 14.03.2015 року за 2017 рік отримано 13000 грн. та 01.09.2016 року 3000 грн. Тобто, твердження позивача щодо системності несплати відповідачем орендної плати спростовуються матеріалами справи. Що стосується невиконання відповідачем умов щодо розробки проекту землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, то слід зазначити, наступне. Відповідно до ст. 52 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, розробляються за заявою землевласників або землекористувачів з метою організації сільськогосподарського виробництва і впорядкування сільськогосподарських угідь у межах землеволодінь та землекористувань для ефективного ведення сільськогосподарського виробництва, раціонального використання та охорони земель, створення сприятливого екологічного середовища і покращання природних ландшафтів. Згідно до п. 18 Договору оренди землі сторонами визначено, що земельна ділянка передається в оренду без розроблення відповідно проекту. Таким чином, умови договору відповідачем в цій частині також не порушувалися. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем зазначений обов'язок не виконано, не доведено наявність заборгованості щодо сплати орендної плати за договором оренди землі, не доведено порушення вимог договору щодо розробки проекту сівозміни Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розірвання договору оренди землі та як наслідок, відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed