Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

У травні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «АВІАТОР-14», Київської міської ради, треті особи - [PERSON], [PERSON], Головне управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що вона є донькою [PERSON], який перебуваючи членом ЖБК «Авіатор-14» та шляхом сплати пайових внесків, набув права власності на квартиру [ADDRESS]. Позивачка вказала, що [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина на спірну квартиру. Зазначила, що відповідно до норм діючого законодавства та у встановлені строки вона звернулася до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], у зв'язку із тим, що не було надано правовстановлюючий документ, який підтверджував би право власності на майно померлого. Посилаючись на те, що були порушені її права на спадкування за законом, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO]. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Пояснила, що позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом після смерті батька, оскільки не було надано до нотаріуса правовстановлюючий документ на спірну квартиру, так як за життя спадкодавець не отримав свідоцтво про право власності. Представник Київської міської ради та ЖБК «Авіатор-14» у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник Київської міської ради направив до суду пояснення по справі, в яких просить слухати справу у відсутність їх представника та на підставі поданих стороною доказів, прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства (а.с. 45-46). Представник ГУ юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви, в яких зазначили, що вони позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять розглядати справу у їх відсутність ( а.с. 89, 90). Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів та на підставі ордеру виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 05 серпня 1988 року отримав право на вселення до квартири [ADDRESS] (а.с. 8). У судовому засіданні встановлено, що позивачка є донькою померлого ( а.с. 7). Згідно свідоцтва про смерть [INFO] [PERSON] помер (а.с. 6). 09 вересня 2015 року позивачка, у строки передбачені ЦК України, звернулася до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] (а.с. 51). Чотирнадцятою Київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с. 50-69). 24 грудня 2015 року нотаріальна контора надала позивачу відмову у видачі свідоцтва про право власності на квартиру, у зв'язку із тим, що не надано правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності на спірну квартиру (а.с. 69). Як пояснила представник позивача спірну квартиру [PERSON] отримав на підставі ордеру, однак за свого життя померлий не встигл здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи позивачка належать до спадкоємців за законом, оскільки вона є донькою померлого. Відповідно до копії спадкової справи позивачка звернулася до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Враховуючи неможливість видачі Свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру, питання про визнання права власності підлягає вирішенню у судовому порядку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення права на спадщину у спадкоємця, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовляює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не дійсним його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про власність" (в редакції чинній на час придбання майна) визначено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. У довідці ЖБК «Авіатор-14» вказано, що [PERSON] повністю сплатив суму пайового внеску за спірну квартиру (а.с. 14). Як роз'яснено у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Оскільки [PERSON] сплатив пайовий внесок у повному обсязі, то до складу спадщини, яка залишилася після його смерті входить спірна квартира. Враховуючи, що позивач в інший спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позов про визнання за позивачем права власності на квартиру у порядку спадкування після померлого [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved