Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником 13/25 частини будинку [ADDRESS] в м.Маріуполі, що підтверджується рішенням Народного суду Іллічівського району м.Жданова від 18.12.1980 року, зареєстрованого в БТІ м.Маріуполя, за реєстровим номером 29579 від 04.12.1984 року. 02 червня 2005 року позивачка зареєструвала відповідачів у вказаному будинку, однак з моменту їх реєстрації та по теперішній час [PERSON] і [PERSON] за місцем реєстрації не проживають, комунальні послуги не сплачують та не приймають участі в утриманні житла. У будинку не знаходиться ніяких особистих речей відповідачів. Просила визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги, просила позов задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомні належним чином. За викладених обставин, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з рішенням Народного суду Іллічівського району м.Жданова від 18.12.1980 року, зареєстрованого в БТІ м.Маріуполя, за реєстровим номером 29579 від 04.12.1984 року позивач [PERSON] є власником 13/25 частини будинку [ADDRESS] в м.Маріуполі. З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивач - [PERSON] є власником 13/25 частини будинку [ADDRESS] в м.Маріуполі, а отже, наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов'язані з володінням та користуванням цим майном. Згідно із домовою книгою на жилий будинок [ADDRESS] вбачається, що у вказаному будинку зареєстровані позивачка та відповідачі - невістка [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки №97 від 15.05.2015 року та акту №27 від 15.05.2015 року, виданими Комітетом самоорганізації населення «Лучистий», [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS], однак з дня реєстрації, тобто з 02.06.2005 року по теперішній час за вказаною адресою не проживають. Відповідно до ст..72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачі не проживають в [ADDRESS] понад один рік, вони втратили право користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved