Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

06 червня 2017 року до суду надійшла позовна заява ПАТ "Укрсоцбанк" до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 210/06/КД/57 від 03 серпня 2007 року в розмірі 27180,43 долари США, в якій зазначено, що відповідно до вищевказаного договору, укладеного між сторонами по справі 03 серпня 2007 року відповідач [PERSON] отримала від позивача кредит в розмірі 19600 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5% річних із кінцевим терміном погашення не пізніше 02 серпня 2017 року. [PERSON] неналежним чином виконувала взяті на себе зобов*язання з повернення кредиту, у зв*язку з чим виникла заборгованість. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 210/06/КД/57 від 03 серпня 2007 року станом на 14 квітня 2017 року в загальному розмірі 27180,43 долари США, яка складається із : заборгованості за кредитом в розмірі 17803,37 долари США, заборгованості за процентами в розмірі 9377,06 долари США, судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання представник позивача не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України шляхом публікації оголошення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач по справі та відповідачем [PERSON] 03 серпня 2007 року був укладений кредитний договір № 210/06/КД/57 (а.с.4-9), відповідно п.1.1 якого відповідач [PERSON] отримала від банку кредитні кошти в розмірі 19600 доларів США із сплатою відсотків в розмірі 13,5% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 02 серпня 2017 року. 17 жовтня 2008 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 210/06/КД/57 від 03 серпня 2007 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди про зміну розміру відсоткової ставки за договором - з 03 серпня 2007 року по 20 жовтня 2008 року - 13,5% річних, а з 21 жовтня 2008 року - 14,5% річних (а.с.10). Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку станом на 14 квітня 2017 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 210/06/КД/57 становить: 27180,43 долари США, яка складається із : заборгованості за кредитом в розмірі 17803,37 долари США, заборгованості за процентами в розмірі 9377,06 долари США (а.с.11). З довідки від 14 квітня 2017 року вбачається, що в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 210/06/КД/57 від 03 серпня 2007 року за період часу з 31 єовтня 2008 року по 13 квітня 2017 року позичальником було перераховано 5 доларів США (а.с.12). В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов*язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. При цьому згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам статті 533 ЦК України. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не виконала зобов*язань по поверненню кредитних коштів, передбачених договором, суд вважає за необхідне задовольнити позов і стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 210/06/КД/57 у загальному розмірі 27180,43 долари США, яка складається із : заборгованості за кредитом в розмірі 17803,37 долари США, заборгованості за процентами в розмірі 9377,06 долари США. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору та оплатою оголошення про виклик відповідача.

Outcome: approved