Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування якого зазначає, що 15 квітня 2002 року рішенням Київського районного суду м.Сімферополя за сторонами визнано право власності на домоволодіння [ADDRESS] по ? частці за кожним. В жовтні 2013 року позивач звернувся до Кримського республіканського підприємства «Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації» з приводу прийняття в експлуатацію свого нерухомого майна, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. 28.10.2013 року за вказаною адресою був здійсненний вихід техніка КРП «СМБРТІ» щодо здійснення необхідних обмірів приміщень, однак відповідач відмовив техніку в доступі для обміру належної йому частки домоволодіння, а саме приміщення №8 на першому поверсі, площею 16,7 кв..м., приміщень № 10, 10а, 9, 12, 13а, корисною площею 48 кв.м., загальною площею 64,9 кв.м. на другому поверсі. Позивач вважає, що відповідач, який є співвласником в праві власності використовує своє право на шкоду правам та свободам другого співвласника, інтересам суспільства, не виконує обов'язки пов'язані із спільним майном. Тому, позивач просить усунути перешкоди в здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, які здійснює відповідач, та зобов'язати останнього вчинити певні дії, а саме допустити техніка КРП «СМБРТІ» для огляду та обмірів, в його ? частки домоволодіння [ADDRESS], в приміщенні №8 на першому поверсі, площею 16,7 кв..м., приміщень № 10, 10а, 9, 12, 13а, корисною площею 48 кв.м., загальною площею 64,9 кв.м. на другому поверсі. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному об'ємі, з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не явився, про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, по доказах, що є в наявності, шляхом ухвалення заочного рішення в порядку ст. 224 ЦПК України. Вислухав представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 ЦК). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 57 ЦПК України, передбачено, що доказами по справі є будь які фактичні данні, на підставу яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини які мають значення для вирішення справи, ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказах, речових доказах, зокрема звуко- та відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Окрім того, Пленум Верховного Суду України в пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» розтлумачив, що встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення, визнаються одні та відхиляються інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вказане положення також закріплено і ст. 60 ч. 4 ЦПК України. У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Стаття 213 ЦПК України вимагає від суду повно та всебічно з'ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідити всі докази в їх сукупності. Судовим розглядом встановлено, що 15 квітня 2002 року рішення Київського районного суду м.Сімферополя задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл сумісно нажитого майно, визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності по ? частки в домоволодінні [ADDRESS] ( ас. 7-10). Відповідно листа Кримського республіканського підприємства "Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації" № 13/9813 від 31.10.2013 року, за адресою: мікрорайон «Пригородний» (поз. По ГП 20/14) відповідно оформленого заказу 28.10.2013 року був здійснений вихід техніка на об'єкт нерухомого майна. Доступ для обмірів представлений тільки в частині приміщень, які знаходяться в користуванні замовника [PERSON]. Для виконання робіт по виготовлення технічної документації в повному обсязі, необхідно забезпечити доступ для обміру домоволодіння в цілому (а.с.6). Позивач вважає, що відповідач, який є співвласником в праві власності використовує своє право на шкоду правам та свободам другого співвласника, інтересам суспільства, не виконує обов'язки пов'язані зі спільним майном. Згідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Стаття 360 ЦК України передбачає, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав -це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень - це є основною вимогою, що є невід'ємною для будь-якої судової справи, що розглядається судами з дотриманням принципів гласності, рівності, змагальності, неупередженості та законності. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до норм ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Будь-яких доказів, що відповідач чинить перешкоди в здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, що відповідач не допускає техніка КРП «СМБРТІ» для огляду та обмірів ? частки в домоволодінні [ADDRESS], позивачем не надано. Враховуючи вищезазначене, порушення прав [PERSON] будь-якою особою, зокрема, [PERSON], судом не встановлено. Таким чином, в порушення ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 57, ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України позивач не надав та матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували вимоги позивача та його правову позицію, натомість ті докази які містяться у матеріалах справи доводять лише необхідність забезпечити доступ для обміру домоволодіння в цілому, що відповідачем жодним чином не порушено, як й прав та законних інтересів позивача, а вимоги останнього є незаконними, необґрунтованими та безпідставними. На підставі ст.ст. 12,15,203,215,216,230 ЦК України,

Outcome: dismissed