Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ « Факторингова компанія Вектор Плюс», третя особа [PERSON] про захист прав споживачів та припинення зобов'язань за кредитним договором. Посилається в позові на те, що 15 лютого 2006 року між ним та АКБ « ТАС-Комерцбанк» був укладений Кредитний договір №16.06-04/312-КЛ, за умовами якого банк надав йому кредит у сумі 43000,00грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 21,00% по 14.02.2011року. Для забезпечення виконання умов кредитного договору 15.02.2006 року між [PERSON] та банком був укладений Договір іпотеки № 16.06-04/312-КЛ-І. Предметом іпотеки за укладеним договором є квартира [ADDRESS], загальною площею 31,00 кв.м., яка належить йому на праві власності. 28 листопада 2012року ПАТ « Сведбанк» на підставі договору факторингу від 28.11.2012р. № 15 та договору про відступлення прав на іпотечний договір відступило ТОВ « ФК Вектор плюс» право вимоги заборгованості за кредитним договором від 15.02.2006року № 16.06-04/312-КЛ. 25.03.2016р. на підставі звернення ТОВ « ФК Вектор плюс» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.03.2016р., індексний номер 29033686, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] та ТОВ ФК « Вектор плюс». 26.09.2017р.рішенням Апеляційного суду Черкаської області відмовлено в позові про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.03.2016р., індексний номер 29033686, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] та ТОВ ФК « Вектор плюс». Таким чином ТОВ ФК « Вектор плюс» задовольнив свої вимоги, щодо заборгованості за кредитним договором від 15 лютого 2006 року №16.06-04/312-КЛ. Виходячи з цього, вважає, що зобов'язання позивача за кредитним договором від 15 лютого 2006 року між ним та АКБ « ТАС-Комерцбанк» був укладений Кредитний договір №16.06-04/312-КЛ припиненими. Позивач до судового засідання надав клопотання про розгляд справи без його участі, оскільки на позові наполягає та просить суд постановити рішення, яким позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував. Зазначив, що банком при укладанні оспорюваних договорів було дотримано всіх необхідних умов, визначених законом, і порушення прав позивача, як споживача, при їх укладенні допущено не було. Однак не зважаючи на звернення стягнення на предмет іпотеки, позивачем не в повному обсязі погашено суму боргу. Виходячи з цього, просить у позові відмовити. Треті особи до судового засідання не з'явилися про дату, місце та час повідомлялися належним чином. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу, зокрема, договорів та інших правочинів. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За змістом ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов"язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 15 лютого 2006 року між ним та АКБ « ТАС-Комерцбанк» був укладений Кредитний договір №16.06-04/312-КЛ, за умовами якого банк надав йому кредит у сумі 43000,00грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 21,00% по 14.02.2011року. Для забезпечення виконання умов кредитного договору 15.02.2006 року між [PERSON] та банком був укладений Договір іпотеки № 16.06-04/312-КЛ-І. Предметом іпотеки за укладеним договором є квартира [ADDRESS], загальною площею 31,00 кв.м., яка належить йому на праві власності. 28 листопада 2012року ПАТ « Сведбанк» на підставі договору факторингу від 28.11.2012р. № 15 та договору про відступлення прав на іпотечний договір відступило ТОВ « ФК Вектор плюс» право вимоги заборгованості за кредитним договором від 15.02.2006року № 16.06-04/312-КЛ. 25.03.2016р. на підставі звернення ТОВ « ФК Вектор плюс» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.03.2016р., індексний номер 29033686, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] та ТОВ ФК « Вектор плюс». Відповідно до п. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони повинні усвідомлювати, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Тобто сторони, які укладають правочин, повинні насправді прагнути досягнення саме того правового результату, який завжди виникає при укладенні правочину такого виду. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилами ч.5 ст.11 Закону України « Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: В ч.ч.1,2 ст.18 Закону зазначено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. З укладеного між сторонами Кредитного договору вбачається, що його кожний аркуш засвідчений підписом позивача, тобто він при його укладенні ознайомилася з усіма істотними та іншими умовами договору. У Кредитному договорі, укладеному між сторонами, зазначена мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту. Укладений кредитний договір був спрямований на реальне настання наслідків, що були ним обумовлені, тобто банк надав, а [PERSON] взяв кредит та зобов'язався повернути його банку відповідно до умов Кредитного договору. Виходячи з цих обставин суд вважає безпідставними вимоги позивача в частині припинення зобов'язань за кредитним договором, оскільки навіть після проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень від 31.03.2016р., індексний номер 29033686, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] та ТОВ ФК « Вектор плюс» та її реалізацію в майбутньому, сума боргу за кредитним договором позивачем не повернута. Враховуючи викладене вище, висновок суду про відсутність підстав для припинення зобов'язань за кредитним договором.

Outcome: dismissed