Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернувся до суду із позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з відповідача на його користь вартість електроенергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення (надалі - ПКЕЕН) у розмірі 2530,11 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та відповідачем на протязі значного періоду часу виникли цивільні правовідносини, які підтверджуються конкретними обставинами (юридичними фактами), а саме з боку позивача - це постачання на об'єкт відповідача, який розташований за адресою: [ADDRESS] електроенергії, контроль її споживання шляхом зняття показів приладу обліку, а з боку відповідача - це зокрема, споживання електроенергії, оплата за її споживання. З метою правовідносин позивачем відкрито особовий рахунок № [NUMBER]. Представниками позивача 20 березня 2013 року за вказаною адресою було виявлене порушення, а саме: самовільне підключення електропроводів до електричної мережі іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку. Після припинення електропостачання з причини порушення ПКЕЕН. Вказане правопорушення було зафіксоване в Акті за № 184245 від 20.03.2013 року. Відповідно до діючої Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії не врахованої ПКЕЕН, затвердженої Постановою Національної комісії по регулюванню електроенергетики України від 04.05.2006 року за № 562 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за № 782/12656 з наступними змінами та доповненнями, було визначено обсяг та вартість електричної енергії не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН на загальну суму 2530,11 грн. До теперішнього часу вартість не облікованої електроенергії відповідачем не оплачена, у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду для захисту своїх прав та економічних інтересів. Представник позивача - Дорогокупля Є.Г., який діє на підставі довіреності у судовому засіданні у повному обсязі підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у поданій позовній заяві. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив у їх задоволенні відмовити, оскільки обставини викладені в акті не відповідають дійсності, про відключення від споживання електроенергії йому не відомо, акт складено без його участі, копію акту в день його складання не отримував, лише через декілька днів виявив копію у поштовій скрині, після чого ним була надана скарга щодо дій робітників енергопостачальної організації. Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, допитаних у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику» за № 575/97-ВР від 16 жовтня 1997 року, Правилами користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за № 1357 від 26 липня 1999 року (з наступними змінами та доповненнями) і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року за № 782/12656 (надалі Методика). Відповідно до статті 714 ЦПК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві,) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Статтею 27 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; порушення правил користування енергією тощо. Відповідно до статті 26 цього ж Закону, споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 48 ПКЕЕН передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки. Пунктом 53 ПКЕЕН, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2009 року № 731, яка діє з 27 липня 2009 року, визначено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (надалі - НКРЕ України) від 14.10.2010 року № 1338 була доповнена Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією (надалі - Методика), затверджена постановою НКРЕ України від 04 травня 2006 року № 562. Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення» саме НКРЕ України надано право надавати роз'яснення щодо виконання ПКЕЕН. Відповідно до пунктів 4.1 та 4.5 Методики акт про порушення складається у присутності споживача або уповноваженого представника споживача у разі виявлення порушень ПКЕЕН. У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника, за умови що порушення ПКЕЕН було виявлено в присутності споживача або уповноваженого ним представника. Судом встановлено та підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Донецькій області, що відповідач [PERSON] зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 10). Відповідно до копії заявки № 6574 від 13.06.2011 року на відключення та повідомлення про виконання заявки, 24.06.2011 року було виконано відключення квартири споживача [PERSON], яка розташована за адресою: [ADDRESS] від електромережі (а.с. 18). З акту від 20 березня 2013 року № 184245 про порушення ПКЕЕН вбачається, що він був складений представниками енергопостачальника - ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» [PERSON], [PERSON] та [PERSON], стосовно споживача [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту, споживач порушив ПКЕЕН, яке виявилося в самовільному підключенні електропроводів до електричної мережі іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку. (а.с. 3-4). Згідно розрахунку ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» вартість не облікованої електричної енергії складає 2530,11 грн. (а.с. 6). З матеріалів справи вбачається, що засідання комісії Докучаєвського РЕМ з розгляду актів про порушення ПКЕЕН відбулося 12 квітня 2013 року, за наслідками якого визначену сума у розмірі 2530,11 грн. нарахована відповідачу (а.с. 7). Проте, з вищезазначеного акту вбачається що він складений з порушенням вимог пунктів 4.1 та 4.5 Методики, оскільки не містить в собі відомостей про його складання в присутності споживача, а також відомостей про ознайомлення споживача або уповноваженої ним особи та свідків з актом про порушення. Крім того, у зазначеному акті не зазначено механізм підключення до електричної мережі власника мереж. Судом встановлено і підтверджується поясненнями відповідача [PERSON] та допитаних у судовому засіданні свідків , що акт про порушення ПКЕЕН від 20 березня 2013 року № 184245 складений без присутності споживача [PERSON] Так, з пояснень свідка [PERSON] вбачається, що 20 березня 2013 року нею при здійсненні планового обходу раніше відключених споживачів по вулиці Калініна у місті Докучаєвську було виявлено порушення ПКЕЕН в квартири [ADDRESS], де мешкає відповідач, а саме: самовільне підключення споживача до електричної мережі через прилад обліку. Акт складався на сходах у відсутності споживача, оскільки він не виходив з квартири. Акт споживач особисто не отримував, другий його примірник був залишений у поштовій скрині споживача. При цьому, після відключення і до моменту складання акту вонаблизко двох разів виходила з перевіркою на адресу місця проживання відповідача, з приладу обліку знімалися показання але пояснити, чому при попередніх перевірках не було складено акт про порушення пояснити не може. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що їй відомо про відключення квартири відповідача від електропостачання у 2001 році. 20 березня 2013 року за місцем проживання відповідача було виявлено самовільне підключення споживача до електричної мережі через прилад обліку після відключення, про що було складено акт про порушення але його копія особисто споживачеві не надавалася, а була залишена у поштовій скриньки споживача, оскільки він не був присутній при складанні акту. Відповідач перешкоджав знаходженню рейдової бригади у квартирі, у зв'язку з зим акт складався в під'їзді на сходах. До цього близько трьох разів нею здійснювався вихід на адресу місця проживання відповідача, з приладу обліку знімалися показання, при цьому акт про порушення не складався. Частиною 3 статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно частини 1 статті 58 цього ж Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. При цьому, як зазначено в частині 2 статті 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачем не доведено, що порушення відповідачем ПКЕЕН було виявлено у його присутності, а також ті обставини, що акт про порушення ПКЕЕН також був складений у присутності відповідача, тому посилання представника позивача на те, що акт є відповідним доказом, оскільки він був підписаний трьома представниками енергопостачальника, не має юридичного значення і не може бути прийнятий до уваги, оскільки відповідно до змісту положень пункту 53 ПКЕЕН, пунктів 4.1, 4.5 Методики, акт про порушення складається у присутності споживача або уповноваженого ним представника у разі виявлення порушень ПКЕЕН. Крім того, позивачем не надано і матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту самоовільного підключення відповідачем [PERSON] до електричної мережі, після відключення. При цьому, судом встановлено і про це не заперечують сторони, що починаючи з 24.06.2011 року, тобто з моменту відключення і на час розгляду справи в суді працівниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» систематично проводиться зняття контрольних показань з приладу обліку електроенергії за місцем проживання відповідача [PERSON] та відповідач отримує від відповідача рахунки на оплату за спожиту електроенергію, що підтверджується таблицею контрольних вимірювань (а.с. 6) та наданими копіями рахунків на і'мя відповідача [PERSON] (а.с. 23, 43-47), які сплачуються останнім. Зазначені обставини також підтверджуються поясненнями свідка [PERSON] Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України та у зв'язку з відмовою у задоволенні позову покладає їх на позивача, які ним сплачені до подання позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed