Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

06.02.2019 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з позовом до Оріхівської сільської ради Болградського району, [PERSON] та просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташований за адресою: [ADDRESS] , в наступних частках: - за [PERSON] на 1/4 частину, як за членом колгоспного двору; - за [PERSON] на 1/4 частину, як за членом колгоспного двору та на 1/4 частину, як за спадкоємцем після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . При цьому позивачі посилаються на те, що цей житловий будинок станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору, вони - позивачі, померлий [PERSON] , а також [PERSON] - відповідач по справі,входили до його складу та придбали кожний право власності на 1/4 частину цього будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Після смерті батька [PERSON] , він позивач успадкував його частину в житловому будинку, як спадкоємець за законом першої черги, інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини, тому він просить визнати за ним 1/4 частину вищезазначеного житлового будинку. Але постановою приватного нотаріуса позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім`я померлого.Також обом позивачам рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно відмовлено в проведенні реєстрації права власності на їх частку будинку, через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. Тому позивачі звернулися до суду з цим позовом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] до суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: [PERSON] , помер [INFO] , [PERSON] , [PERSON] - позивачі по справі та [PERSON] - відповідач по справі. На підставі ст.123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/4 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами, що підтверджується довідкою виконавчого документу Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області № 1419 від 06.08.2018 року (а.с.25). Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім`я власника. Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов`язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності , з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об`єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них) , що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно № 42807480 від 03.09.2018 року та № 44558431 від 12.12.2018 року позивачам відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вищевказані частини житлового будинку через відсутність у них правовстановлюючого документу на ці частини будинку (а.с.32,33). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.12.2011 року, виданого виконавчим комітетом Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області, а/з №32, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.19). Спадкоємцем після його смерті є син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 02.09.1982 року Оріхівською сільської радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 35 від 22.08.1982 року (а.с.17), тобто відповідно до ст. 1261 ЦК він є спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Оріхівської сільської ради №1419 від 06.08.2018 року (а.с.25) та матеріалами спадкової справи № 140/2012, заведеною державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Станєвою В.Б., з якої також вбачається, що на деяке майно спадкоємець вже отримав свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.89, 102). Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. №904/02-31 від 23.08.2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність житлового будинку спадкодавцю (а.с.31). Іншій спадкоємець після смерті [PERSON] - його дружина [PERSON] , позивач по справі, яка постійно проживала з ним в одному будинку, відмовилася від спадщини у встановлені законом строки, що підтверджується її заявою №316 від 20.04.2012 року (а.с.55). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved