Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

позивачі звернулись в суд із позовом до відповідача у якому просять визнати за ними право власності на реконструйовану квартиру [ADDRESS], яка складається з коридору площею 6,5 кв. м, кухні площею 6,5 кв. м, вбиральні площею 0,8 кв. м, ванної кімнати площею 1,5 кв. м, двох житлових кімнат площею 17,2 кв. м та 13,00 кв. м, комірки площею 0,8 кв. м, веранди площею 18,20 кв.м. В обґрунтування позову покликається на те, що позивачам на праві спільної сумісної власності належить зазначена квартира. Після одруження позивачки [PERSON] та у звязку із народженням у її сімї двох дітей. виникла необхідність у збільшенні житлової площі. У звязку із цим здійснено реконструкцію спірної квартири з розширенням за рахунок влаштування веранди зі сторони дворового та бокового фасаду. В подальшому позивачами було отримано проект проведення такої реконструкції до діючих норм та правил, технічний висновок про стан житлового будинку та відповідність виконаної реконструкції міцності та надійності. Разом із тим, позивачку [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 96 КпАП України (порушення законодавства щодо реконструкції обєкта) та накладено адміністративне стягнення. Вважають, що проведена реконструкція не порушує права третіх осіб чи співвласників будинку. Така проведена самовільно, а тому у відповідності до ст. ст. 331, 319, 328, 383,\~392 ЦК України, просить позов задовольнити Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на позов. 01 грудня 2017 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Судові засідання неодноразово відкладались з поважних причин. У судовому засіданні представник позивачів підтримав позов та просить такий задовольнити з підстав викладених у заяві по суті. У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позову, оскільки реконструкція квартири відбулась з порушенням Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», є самочинною, адже відсутні бідь-які дозволи від уповноважених органів на таке будівництво. Просить у позові відмовити. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, що позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджено копією свідоцтва про право власності, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно / арк. спр. 4, 5 /. У вказаній квартирі позивачі зареєстровані разом із [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджено довідкою ЛКП «Бондарівка» від 24.10.2017 № 4156. Згідно з технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] остання розташована на першому поверсі та складається із двох кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, комірки та обладнана балконом / арк. спр. 6/. Попре те, позивачами здійснено реконструкцію зазначеної квартири з розширенням за рахунок влаштування веранди зі сторони дворового та бокового фасаду. Суд відмічає спільну позицію сторін з цього питання. Згідно з проекту державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІ ПРОЕКТКОНСТРУКЦІЯ» від 2016 року про приведення у відповідність до діючих норм здійсненої реконструкції квартири [ADDRESS] з розширенням за рахунок влаштування веранди встановлено готовність та можливість його безпечної експлуатації / арк. спр. 16-46/. Відповідно до технічного висновку державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІ ПРОЕКТКОНСТРУКЦІЯ» від 2016 року про стан конструкції житлового будинку № 127 по вулиці Стрийська у місті Львові та відповідність виконаної реконструкції квартири № 3 з розширенням за рахунок влаштування веранди вимогам міцності та надійності, згідно з яким влаштована веранда знаходиться у доброму стані, не має негативного впливу на несучу здатність конструкцій будинку, міцність і надійність конструкції будинку забезпечені. Згідно з ст. 328 Цивільного кодексу України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 цього Кодексу право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно з ст. 392 цього Кодексу\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно підпунктів 6 п. «б» ч. 1\~ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування»\~вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування належить до повноважень виконавчих органів. Зазначене свідчить про те, що переобладнання і прийняття в експлуатацію переобладнаних квартир проводиться з дозволу і за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування чи органу державної влади. Із матеріалів справи суд не встановив отримання позивачами відповідного дозволу на реконструкцію квартири в уповноважених на те органах. Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із\~Законом України "Про оцінку впливу на довкілля". Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю є єдиним органом державної влади уповноваженим на встановлення факту готовності об'єкту до експлуатації та приймати в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти. Однак, матеріали справи не містять інформації з приводу звернень позивачів з повідомленням про проведення будівельних робіт до уповноваженого на те органу. Натомість, повертаючись до матеріалів справи суд відмічає, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові проведено позапланову перевірку дотримання вимого законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та встановлено проведення будівельних робіт з реконструкції квартири № 3 3 будинку № 127 по вулиці Стрийська у місті Львові з влаштуванням веранди площею 18,20 кв.м. Виявлене будівництво проведено без дозвільних документів, які надають право на виконання підготовчих і будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, станом на момент проведення перевірки відомостей про реєстрацію декларацій на право проведення будівельних робіт відсутні. В подальшому такі порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил не були усунуті. Вказаним органом 21.12.2016 винесено постанову про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за порушення ч. 8 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Дані обставини підтверджено актом перевірки від 15.12.2016,протоколом про адміністративне правопорушення від 15.12.2016, приписом про усунення порушень від 15.12.2016 та постановою по справі про адміністративне правопорушення прийнятих Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові / арк. спр. 67-73/. Разом із тим, позивачами не подано жодних доказі звернення у визначений законом порядком до зазначеного компетентного із заявами про прийняття в експлуатацію проведеної реконструкції до квартири, відсутня відмова з цього питання від вказаного органу, а відтак немає підстав для застосування ст. ст. 328, 331, 392 ЦК України. Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що орган судової влади не може заміняти органи, на які покладені обов'язки по видачі дозволів на будівництво й узгодженню забудови. За нормами ч.1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу наданого позивачами окремо, а також в їх сукупності, суд прийшов висновку, що обставини, на які посилаються позивачі як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому суд прийшов переконання, що у позові необхідно відмовити повністю. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд установив, що позивачем [PERSON] при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 4000,00 грн /арк. спр. 1/. Таким чином, оскільки у позові відмовлено повністю, судовий збір необхідно покласти на позивача, який здійснив оплату.

Outcome: dismissed