Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору від 30 листопада 2010 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за його користування. Відповідач взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 18 жовтня 2017 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 12534,90 грн. Просить стягнути з [PERSON], [INFO], зазначену суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. З позову вбачається, що просить розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2018 року визнано обовязковою явку в судове засідання представника позивача (а. с. 57). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. На підтвердження обставин, на які він посилається в позовній заяві, позивачем надано копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, з якої вбачається, що 23 листопада 2010 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ [PERSON] "ПРИВАТБАНК" та [PERSON], [INFO], ІПН: 28943000890, укладено договір про надання банківських послуг, який складається із заяви, памятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів. За умовами договору банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом (а. с. 11-27). Розмір наданого кредитного ліміту в заяві не зазначено, довідку про зміну кредитного ліміту до позову не додано. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість за договором від 30 листопада 2010 року, укладеним між позивачем та [PERSON], станом на 18 жовтня 2017 року становить 12534,90 грн, з яких: -тіло кредиту 2470,13 грн; -нараховані відсотки 4957,66 грн; -нарахована пеня 4034,02 грн; -штрафи 1073,09 грн (а. с. 9-10). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобовязань за кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір від 30 листопада 2010 року, заборгованість за яким він просить стягнути. Зазначений кредитний договір до позову не долучено. Надану копію анкети-заяви позичальника суд не сприймає як доказ, оскільки договір укладено з іншою особою [PERSON] Анкета-заява містить відомості про ІПН позичальника [NUMBER], у той час, як ІПН відповідача [NUMBER] (а. с. 72). У позовній заяві в анкетних даних відповідача також зазначено ІПН [NUMBER]. Крім того, надана позивачем анкета-заява підписана 23 листопада 2010 року, а не 30 листопада 2010 року. Таким чином, позивачем не доведено наявність кредитних зобовязань відповідача перед позивачем. Судом було визнано обовязковою явку представника позивача у судове засідання, проте вимога суду виконана не була. Представник позивача у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, своїм правом надати пояснення, обґрунтувати позицію щодо позову, уточнити позовні вимоги, долучити докази на підтвердження обставин, на які він посилається у позові не скористався. З огляду на викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed