Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ужгородський МВ ГУДМС України в Закарпатській області про зняття особи з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS]. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.01.2009 року виконкомом Ужгородської міської ради квартира [ADDRESS] належить їй та її неповнолітньому сину - [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності. В квартирі крім неї та членів її сім'ї , за її заявою також з 02.06.2010 року зареєстрований відповідач [PERSON] терміном реєстрації на один рік. Проте, після спливу терміну, на який нею було надано дозвіл для реєстрації відповідача за вказаною адресою жодних дій по зняттю з реєстрації відповідача вчинено не було. З посиланням на викладене, а також на те, що відповідач [PERSON] в даній квартирі не проживає, але залишається зареєстрованим за вказаною адресою, що змушує її нести додаткові витрати по оплаті житлово - комунальних послуг, перешкоджає їй в реалізації прав як власника користуватися та розпоряджатися своєю власністю, не є членом сім'ї власника квартири, а також з посиланням на норми ст. ст. 118,119 ЦПК України, ст. 157 ЖК України просить суд винести рішення яким зняти з реєстрації [PERSON] за адресою [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Пояснила, що відповідачу була потрібна реєстрація для виготовлення закордонного паспорту, зі згоди позивача [PERSON] йому був наданий дозвіл на реєстрацію терміном на 1 рік за адресою [ADDRESS] . Відповідач не є членом сім'ї позивача [PERSON], не проживав у вказаній квартирі, сплив термін його реєстрації, а тому вважає , що відповідача [PERSON] необхідно зняти з реєстрації за адресою [ADDRESS] . Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи, а також заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. В газеті обласної ради і обласної державної адміністрації «Новини Закарпаття» №91(4262) від 19.08.2014 року, мітиться оголошення про розгляд даної справи на 10 год. 30 хв. 27.08.2014 року та виклик [PERSON] у судове засідання у якості відповідача. Тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. В судове засідання представник третьої особи Ужгородський МВ ГУДМС України в Закарпатській області не з'явився, однак надав суду заяву, у якій повідомляє, що питання зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб відноситься до компетенції Ужгородського МВ ГУ ДМС в Закарпатській області. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов до наступного. Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.01.2009 року за №17, виданого виконавчим комітетом Ужгородської міської ради /а.с.6/. Згідно з даними витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.11.2009 року власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності, копія приєднана до матеріалів справи./а.с.19/ Відповідно до заяви від 02.06.2010 року [PERSON] зверталася до будинкового комітету «Мрія» для реєстрації її чоловіка на один рік в квартирі [ADDRESS]./а.с.17/ Як встановлено судом, у вказаній квартирі [ADDRESS] , яка є власністю [PERSON] та [PERSON], зареєстрований, але не проживає відповідач у вказаній справі [PERSON] зареєстрований з 03.06.2010 року. Вказаний факт підтверджується формою Б /а.с. 29/ , даними акту від 25 лютого 2014 року Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] /а.с. 21/ Як встановлено судом, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 06.12.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. /а.с. 23-24/ Звертаючись до суду із вказаним позовом, [PERSON] просила зняти відповідача з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири з посиланням на норми ст.ст. 118,119ЦПК України та ст. 157 ЖК України. Проте, ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у ч. 2 ст. 16 ЦК України. Зокрема, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як убачається із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. Отже, виходячи з того, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Тому, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з цим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою та про оголошення фізичної особи померлою. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 січня 2012 року при розгляді за винятковими обставинами цивільної справи № 6-57цс11. Згідно ч.1 ст. 360-7 ЦПК України - рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статей 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК). Орган реєстрації,

Outcome: dismissed