Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов'язань щодо повернення коштів за кредитним договором № б/н від 26.11.2010, внаслідок чого на 04.01.2018 утворилася загальна заборгованість відповідача перед банком 35727,72 грн. Також заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем судового збору 1762,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглядати справу за відсутності представника позивача, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, де не проживає. Відповідач про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, не подав відзив чи заперечення щодо позову, заяв про розгляд справи за відсутності відповідача, клопотання про відкладення розгляду справи тощо до суду не надходили. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив вирішувати справу за відсутності представника позивача, відповідача і провести заочний розгляд справи. Виконуючи приписи ст. 264 ЦПК України суд зазначає таке. Між позивачем, як банком, і відповідачем, як позичальником, шляхом заповнення та підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 8) 26.11.2010 укладено договір № б/н, згідно якого відповідач 26.11.2010 отримав у банку емітовану останнім кредитну карту "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". Відповідно до зазначеної заяви заява разом із пам'яткою клієнта (відсутня у справі), тарифами (а.с. 9), умовами і правилами надання банківських послуг (а.с. 10-31) складають договір про надання банківських послуг. Умовами кредитування визначено, зокрема, кредитний ліміт 6600,00 грн, відновлювальний тип кредитної лінії, пільговий період кредитування 55 днів за кожною витратою зі ставкою 0,01 % річних, базова процентна ставка 2,5% на місяць ( за тратами здійсненими з 01.09.2014 - 2,9%, за тратами здійсненими з 01.04.2015 - 3,6 %), обов'язковий щомісячний платіж 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; формула розрахунку пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кожен день прострочки; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів. Пеня 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн та більше. Штраф при порушенні термінів платежів по буд-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів складає 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій; комісія за зняття готівки, безготівкові платежі. Отже між позивачем і відповідачем укладено договір банківського рахунка і кредитний договір (далі Договір). За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України - далі ЦК). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК ). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК). З наданого позивачем розрахунку (а.с. 4-7) вбачається, що з 26.11.2010 відповідач користувався кредитними коштами банку, допустив несвоєчасне погашення відповідних платежів на користь банку. Останнє повернення коштів відповідачем здійснювалось 26.06.2015 у розмірі 9,69 грн. Згідно розрахунку станом на 04.01.2018 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за Договором на суму 35727,72 грн, яка складається із: 3420,63 грн заборгованість за кредитом, 773,88 грн заборгованість за відсотками, 29355,70 грн заборгованість за пенею, 500,00 грн штраф (фіксована частина), 1677,51 грн штраф (процентна складова). Відповідач не оспорив розрахунок. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України ). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 17 жовтня 2017 року № 347/1910/15-ц). Отже позовна вимога про стягнення 29355,70 грн пені, 1677,51 грн штрафу (процентна складова) не ґрунтується на законі. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов'язань за Договором, станом на 26.11.2010 відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором на загальну суму 4694,51 грн (3420,63+773,88+500,00), і позов підлягає частковому задоволенню у цих межах. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 231,52 грн (1762 * 4694,51/35727,72) На підставі викладеного,

Outcome: approved