Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

у серпні 2018 року з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області надійшла цивільна справа за позовом ПП «Ланнівський цукровий завод», в якій представник позивача посилається на те, що 11.07.2008 р. між відповідачем [PERSON] та ПП «Жупій» в особі [PERSON] укладено договір позики №11/07, відповідно до якого указане ПП позичало 58 тон цукру строком до 01.09.2009 р., який не було своєчасно виконано позичальником . Так, 14.10.2009 р. [PERSON] відповідач по справі звернувся до директора ТОВ «Карлівський цукровий завод» [PERSON] з вищевказаним договором поруки, відповідно до якого вказане товариство зобовязалося передати відповідачу 116 тон цукру у разі невиконання договору позики №11/07 від 11.07.208 р. з боку ПП «Жупій» та вимагав передання цукру. Заперечуючи даний факт, існування договору поруки позивач звернувся до поліції та по даному факту було порушено кримінальне провадження. В подальшому дії відповідача щодо вчинення погроз застосування фізичної сили та вимагання передання продукції було засуджено вироком Полтавського апеляційного суду. В ході проведення експертизи документів по вищевказаному кримінальному провадженні зроблено висновок, що відтиск печатки на аркуші договору поруки нанесений не в той час коли датований документ, що відповідає поясненням колишнього генерального директора ТОВ «Карлівський цукровий завод» [PERSON] про те, що він ніякого договору не підписував. За таких обставин позивач вважає, що договір поруки від 11.07.2008 р. складений з порушенням вимог законодавства та просить визнати його недійсним. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив встановити, що спірний договір є неукладеним, оскільки правочин фактично ніколи не укладався. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить надана ним розписка, відібрана за місцем відбування покарання\~в Державній\~установі «Дніпровська\~виправна колонія\~(№89)»(а.с.125,126). Третя особа в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином та завчасно, подав письмові пояснення на позов (а.с.111-113), в яких просив розглянути справу без його участі та участі його представника [PERSON], по відношенню до позову покладається на розсуд суду, пояснивши, що між ПП «Жупій» та [PERSON] був укладений договір позики №11/07 від 11.07.2008, відповідно до якого ПП «Жупій» отримало у власність 58 тонн цукру зі строком повернення 01.09.2009 року. Вказаний договір позики не містить ніяких посилань на будь-який договір поруки та про наявність такого договору йому, як директору ПП «Жупій» стало відомо при розгляді справи за позовом [PERSON] до ПП «Жупій», ТОВ «Карлівський цукровий завод» про стягнення заборгованості за договором позики. На даний час зобовязання ПП «Жупій» перед [PERSON] за договором позики виконані повністю. Також звертає увагу, що він, [PERSON], як фізична особа, не має ніякого правового відношення до зазначених вище договорів, виступав в якості директора ПП «Жупій». Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка та дослідивши письмові докази у справі, прийшов до такого висновку. \~Судом установлено, що 11.07.2008 р. між [PERSON] (позикодавцем) та ПП «Жупій» в особі директора [PERSON] (позичальником) укладено договір позики №11/07, відповідно до умов якого позикодавець передав у власність позичальнику цукор пісок у розмірі 58 тонн. Відповідно до пп.3.1,3.2,4.1 позикодавець передає позику позичальникові в день підписання сторонами цього Договору, позика вважається переданою позикодавцеві в момент підписання акта прийому-передачі. Строк позики починається з моменту набрання чинності цим Договором і діє до 01.09.2009 р. (а.с.5). На виконання договору позики сторонами було складено і підписано акт від 11.07.2008 р. відповідно до якого зазначено, що позичальник отримав, а позикодавець передав в рахунок позики наступне майно, 58 тон цукру піску (а.с.6). Водночас, як убачається з договору поруки від 11.07.2008 р., укладеного між ТОВ «Карлівський цукровий завод» в особі генерального директора [PERSON] та [PERSON]В, поручитель зобовязується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобовязань ПП [PERSON] (боржник), що виникли з Договору №11/07 від 11.07.2008 р., який укладений між кредитором та боржником (а.с.7,8). Відповідно до п.4 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязання боржником. Згідно основного Договору у розмірі 58 тон цукру, а також за відшкодування кредитору збитків та сплату неустойки (а.с.7). Генеральним директором ТОВ «Карлівський цукровий завод» [PERSON] було направлено заяву до Карлівського РВ ГУ МВС України у Полтавській області, в якій повідомив про факт предявлення гр. [PERSON] необґрунтованих претензій та по даному факту просив провести перевірку та прийняти відповідне рішення стосовно гр. [PERSON] (а.с.9,10). За договором купівлі продажу цілісного майнового комплексу від 16.04.2010 р. продавець ТОВ «Карлівський цукровий завод», а покупець ВАТ «Ланнівський цукровий завод» прийняв цілісний комплекс ТОВ «Карлівський цукровий завод» (а.с.11-14). За результатами розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №12014170000000009 стосовно [PERSON] ухвалено вирок Полтавським районним судом Полтавської області 28.07.2014 року та Апеляційним судом Полтавської області 15.12.2014 року, відповідно до яких встановлено, що [PERSON] без законних підстав вимагав у потерпілого [PERSON] 116 тон цукру за договором поруки з "Карлівським цукровим заводом", погрожуючи застосуванням насильства (а.с.155-167). За результатами проведення судово-технічної експертизи документів №13622/13623/15-33 від 10.12.2015 р. зроблено висновок, що у наданому на дослідження договорі поруки від 11.07.2008 р. друкований текст та відтиск печатки і підпис від імені [PERSON] виконані відповідно у різний час (а.с.17-35). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що з 2003 по 2013 рік був директором Карлівського цукрового заводу та з [PERSON] ніяких договорів поруки завод не укладав. В 2008 році головний бухгалтер доповіла йому, що [PERSON] повідомив про існування договору поруки, про що він повідомив в поліцію та було зясовано, що договір підроблений на бланку з печаттю нанесено текст, бланк він залишав коли їхав на лікування. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обовязки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. У порядку ст.\~215\~ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203\~цього Кодексу (ч. 1 статті); якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У судовому засіданні установлено відсутності волевиявлення [PERSON], генерального директора ТОВ «Карлівський цукровий завод» на укладення вказаної угоди, стороною позивача - правонаступником ТОВ «Карлівський цукровий завод» спростовано легітимність документу, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання правочину недійсним. Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», зокрема визначено, що відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст.203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір. \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved