Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до підприємства теплових мереж «Володимир-Волинськтеплокомуненерго» про стягнення не донарахованої заробітної плати за 2012-2015 року та за лютий-березень 2016 року. Заяву мотивує тим, що згідно наказу № 130 від 11.10.2004 року він був прийнятий на роботу на підприємство теплових мереж «Володимир-Волинськтеплокомуненерго» електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування по 5-му розряду. Згідно колективного договору зазначеного підприємства на 2012-2017 роки, підприємство повинно нараховувати працівникам премію в розмірі 10-50 %, проте у 2012 році йому премія була виплачена лише за жовтень-грудинь, в 2013 році не виплачувалась взагалі, у 2014 році за жовтень-грудень, у 2015 році і 2016 році премія була нарахована тільки в січні. У звязку із зазначеним, просить стягнути з підприємства теплових мереж «Володимир-Волинськтеплокомуненерго» в його користь не донараховану заробітну плату за 2012-2015 року та за лютий-березень 2016 року в сумі 11875,15 грн. 25.05.2016 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача в його користь суму заробітної плати за 2012-2015 року та за лютий-березень 2016 року в сумі 11875,15 грн. та 6779,33 грн. індексації за відповідний період, а разом 18654,48 грн. та просить рішення в частині стягнення в його користь не донарахованої заробітної плати допустити до негайного виконання. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали повністю, просять його задовольнити, в своїх поясненнях суду зіслались на обставини, викладені в позовній заяві. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заявлений позивачем позов не визнали, подавши суду письмові заперечення. Додатково пояснили, що жодними нормативними та локальними актами на підприємстві не передбачена обовязкова щомісячна виплата премій працівникам. Позивачу премія нараховувалась та виплачувалась в певні місяці за результатами праці та виходячи з виробничо-господарських та фінансових показників підприємства. В задоволенні позову просять відмовити у звязку з його безпідставністю. Заслухавши пояснення позивача, його представника [PERSON], представників відповідача, дослідивши наявні матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав. Питання оплати праці регулюється Кодексом законів про працю України, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.1\~ст.21 Закону України "Про оплату праці", працівник має право на оплату праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до\~ст.97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні ставки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат , встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі\~з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації\~не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених ч.2\~ст. 97 КЗпП України. Згідно\~ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР\~у чинній редакції, витрати на оплату праці поділяють на основну заробітну плату, додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні витрати. Зокрема, додаткова заробітна плата, - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Умови преміювання і розміри премій, якими можуть бути заохочені працівники підприємства, визначаються в положенні про преміювання працівників підприємства, розробленому власником підприємства або уповноваженим ним органом, узгодженому з представниками трудового колективу (профспілки) і включеному до Колективного договору. 08.08.2012 року за № 362 в УПСЗН Володимир-Волинської міської ради було зареєстровано колективний договір на 2012-2017 роки, укладений між адміністрацією, в особі директора ПТМ «Володимир-Волинськтеплокомуненерго» та профспілковим комітетом професійної спілки працівників даного підприємства, який схвалено загальними зборами трудового колективу і набув чинності 03.08.2012 року. Окремим пунктом у розділі V «Оплата праці». в даному колективному договорі передбачено матеріальне заохочення (преміювання) працівників. Як вбачається з п. 5.19 колективного договору підприємства теплових мереж «Володимир-Волинськтеплокомуненерго» матеріальне заохочення (преміювання) працівників підприємства здійснюється за результатами їх праці, відповідно до затверджених положень (додатки № 11, № 11/1, № 11/2). Відповідно до п. 4 ч. 1 «Положення про преміювання» (додаток № 11), преміювання інженерно технічних працівників проводиться по показниках, які характеризують їх внесок в кінцевий результат виробничо-господарської діяльності підприємства в цілому. Згідно п. 5 даного Положення, премії виплачуються працівникам при виконанні основних показників згідно додатків до Положення № 11/1. А відповідно до п. 6 цього ж Положення, конкретний розмір премії для всіх працівників підприємства встановлюється директором, враховуючи використання фонду оплати праці та виконання основних показників згідно п. 5 даного Положення. Порядок виплати премії на підприємстві визначено в розділі ІІ Положення. Зокрема п. 1 даного розділу Положення передбачає, що джерелом коштів на виплату премії за результатами праці є кошти, одержані внаслідок діяльності підприємства, а п.2, що основою для виплати премії є дані бухгалтерського обліку в розмірі поточного місяця, а також наростаючим підсумком з початку року. Показники для виплати премії керівникам, спеціалістам і службовцям, робітникам ПТМ «Володимир-Волинськтеплокомуненерго» передбачено Додатком № 11/1 Положення про преміювання. Як вбачається з копії трудової книжки, на підставі наказу № 130 від 11.10.2004 року позивач [PERSON] був прийнятий на роботу на підприємство теплових мереж «Володимир-Волинськтеплокомуненерго» електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування по 5-му розряду. Згідно довідки № 244, виданої ПТМ «Володимир-Волинськтеплокомуненерго», [PERSON] за періоди з 2012-2-15 років та січень-березень 2016 року виплачено премію на суму 11344 грн. Як пояснили в судовому засіданні представники відповідача, джерелом коштів для виплати премії позивачу були дані бухгалтерсього обліку щодо фінансово-господарської діяльності підприємства, наявність коштів на виплату даного виду матеріального заохочення, службові записки керівників відповідних підрозділів щодо показників роботи працівників, в тому числі і позивача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що підставою для виплати премії є відповідні накази керівника підприємства. В разі, коли преміювання не здійснювалось, відповідні накази не видавались. Аналогічні пояснення дала в судовому засіданні свідок [PERSON] Виходячи з нормативних актів, що регулюють оплату праці, Колективного договору, преміювання працівників являється правом а не обовязком роботодавця, і працівник має право отримати такий вид заохочення лише у тому разі, якщо роботодавець самостійно, шляхом закріплення в локальних нормативних актах підприємства встановлює види, розміри, умови й порядок преміювання працівників без обмеження в централізованому порядку максимальних розмірів, що зазначено в ч. 2 ст. 97 КЗпП України. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази, відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України . Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивачем не надано доказів на підтвердження обовязкових виплат йому пенсії в терміни, зазначені в позовній заяві. За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими і до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed