Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

мотивований позов тим, що 07.06.2013 року між [PERSON] та ТОВ «Медікор» укладений договір купівлі-продажу № F0706/73 автомобіля FORD, 2013 року випуску, за ціною 147 490 грн. Відповідно до п. 5.3 договору протягом 24 місяців для покупця здійснюється гарантійний ремонт автомобіля. 30.08.2013 року автомобіль перестав працювати в зв`язку з цим він евакуатором був доставлений на ТОВ «Медікор» і прийнятий на гарантійне обслуговування з пробігом 1116 км, що підтверджується замовленням № ЧП-103702 від 20.08.2013 року. Після здійснення ремонту автомобіль був повернутий лише 14.10.2013 року із пробігом 1801 км, що підтверджується актом виконаних робіт № ГМД-000548. Оскільки автомобіль знаходився на ремонті більше 14 днів, аналогічний товар на цей період йому наданий не був, на підставі ст.ст. 708, ч. 5 ст. 709, п. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі 1% вартості товару, за 31 день затримки, в сумі 45 721,90 грн. Також діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях в зв`язку із значним терміном ремонту автомобіля, тому шкоду він оцінив в 10 000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позов і пояснив, що коли він здавав автомобіль в ремонт, йому повідомили, що після діагностики буде визначений приблизний термін ремонту, але спочатку на станції провели неправильну діагностику автомобіля, замінили модуль АКПШ, але автомобіль так і не працював, потім усно йому повідомили, що необхідна заміна модуля РСМ, який слід замовляти з Німеччини. Заяв про повернення автомобіля або договору про погодження строків виконання ремонту він не писав, спілкування було лише усне. На період ремонту інший автомобіль йому не надали, в зв`язку з цим він і його сім`я тривалий час користувались послугами таксі і громадським транспортом, що становило незручності. Внаслідок недобросовісного виконання обов`язків відповідачем, він отримав стрес, переживання, змушений був звертатись до лікаря. Тому просив стягнути неустойку в сумі 45 721,90 грн. і моральну шкоду в сумі 10 000 грн. Додав, що автомобіль вже не раз знаходився на ремонті, що свідчить про недобросовісність відповідача. Представник позивача позов підтримав і пояснив, що розмір неустойки визначений на підставі ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», ч. 5 ст. 709 ЦК України і вона нарахована за те, що відповідач порушив строки гарантійного ремонту - 14 днів, а на цей період позивача не забезпечили іншим транспортним засобом. Представник відповідача Костенко О.А. позов не визнала, подала письмові заперечення (а.с. 50-53). Суду пояснила, що на період ремонту автомобіль позивачу в заміну не пропонувався, оскільки обмінного фонду автомобілів не існує і це визначено Постановою КМУ від 19.03.1994 року, крім того, позивач із такою вимогою до ТОВ «Медікор» не звертався. Вважає, що вимоги про стягнення неустойки також є безпідставними, оскільки при прийнятті автомобіля на ремонт орієнтовний час ремонту не визначався, оскільки необхідно було провести діагностику. Після проведення такої діагностики визначили поломку і замовили необхідні запчастини із Німеччини, про що також повідомлявся позивач, і саме через це строк проведення ремонту був збільшений. Він погоджувався, письмових заяв про повернення автомобіля або скарг не пред`являв, лише повідомив про невдоволення під час отримання автомобіля з ремонту. Моральна шкода відшкодуванню не підлягає, оскільки її розмір і завдання відповідачем не доведені. Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу № F0706/73 від 07.06.2013 року, [PERSON] купив у ТОВ «Медікор» автомобіль «Ford Fiesta», 2013 р.в. за 147 490 грн. (а.с. 15-17). Гарантійний термін експлуатації становить 24 місяці, гарантійний ремонт автомобіля забезпечується будь-яким офіційним дилером компанії Форд, що визначено в п.п. 5.1-5.6 договору та підтверджується сервісною книжкою (а.с. 4-14). Офіційним дилером мережі Форд в м. Вінниці визнано ТОВ «Медікор» (а.с. 5). Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язальні правовідносини, тому при вирішення спору суд застосовує відповідні норми глави 54 ЦК України, а також Закону України «Про захист прав споживачів». 30.08.2013 року позивач звернувся до ТОВ «Медікор» з приводу усунення поломки автомобіля та передав на технічне обслуговування, що підтверджується замовленням № ЧП-103702 (а.с. 20). В судовому засіданні позивач і представник відповідача визнали, що орієнтовний час виконання робіт визначений не був, оскільки для цього потрібно було провести діагностичні роботи. Відповідно до акту виконаних робіт № ГМД - 000548 від 14.10.2013 року автомобіль був повернутий [PERSON] із ремонту 14.10.2013 року, в акті зазначено про виконання ряду робіт, втому числі заміни деталей: модуля РСМ та АКПШ (а.с. 21). Загальний термін проведення ремонту становив 45 днів. Відповідно до ч. 1 ст. 709 ЦК України продавець або виготовлювач (чи уповноважені ними представники) зобов`язані прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків. Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. Відповідно до ст.ст. 251, 252 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями днями або годинами. В судовому засіданні сам позивач визнав, що представник відповідача повідомляв його про результати діагностики, причини поломки автомобіля, необхідність замовлення і доставки деталей з Німеччини і їх заміни, тому строк ремонту буде збільшений. Конкретний термін не визначався. Заяв про повернення автомобіля без ремонту він не писав, оскільки автомобіль йому потрібен був у справному стані. Представник відповідача також підтвердила, що якби [PERSON] не погоджувався на проведення гарантійного ремонту із збільшенням строку проведення, і про це заявив у письмовому вигляді, автомобіль був би повернутий без ремонту. Такі дії позивача свідчать про прийняття пропозиції щодо продовження строку виконання договору, тому підстав для стягнення неустойки немає. Конкретний термін виконання ремонту в замовленні і за погодженням сторін визначений не був, тому підстав стверджувати, що відповідач порушив цей термін, також немає. Крім того, правовою підставою позову [PERSON] визначив ч. 5 ст. 709 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 709 ЦК України за кожний день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару і невиконання вимоги про надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару. Таким чином, сплата неустойки можлива за наявності двох обов`язкових умов: 1) прострочення усунення недоліків товару, і 2) невиконання вимоги про надання в користування аналогічного товару. Порядок надання в користування іншого товару визначений Законом України «Про захист прав споживачів» і постановою КМУ від 19.03.1994 року «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів». Так, на письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. В даному переліку відсутні транспортні засоби, тобто, законодавець не визначив наявність відповідного обмінного фонду. Таким чином, відповідач не зобов`язаний був надавати на час гарантійного ремонту у користування [PERSON] інший автомобіль. Враховуючи те, що збільшення строку ремонту автомобіля було за згодою позивача, вимог про надання в користування аналогічного товару [PERSON] не пред`являв, підстав для стягнення неустойки в розмірі 1% вартості товару за кожен день прострочення усунення недоліків немає. Оскільки основні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, позов в частині відшкодування моральної шкоди також є безпідставним. Крім того, суд вважає необхідним роз`яснити позивачу, що він не позбавлений можливості звернутись до суду за захистом свого права відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

Outcome: dismissed