Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що між ним та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір, відповідно до якого ним було отримано позику, однак ознайомившись зі змістом договору, він вважає, що укладений договір є недійсним. Звертає увагу на те, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, однак ним даний договір не було підписано. Зважаючи на те, що вказаний вище кредитний договір не був ним підписаний, йому письмово не повідомлено всю необхідну інформацію щодо умов договору та не зазначено їх в його змісті, а сам договір містить несправедливі умови, які суперечать принципу сумлінності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на погіршення становища споживача, вказаний договір здійснений з використанням нечесної підприємницької практики. Зазначає, що оспорюваний договір про надання позики на умовах фінансового кредиту містить ознаки кредитно договору, який укладається у письмовій формі. Також в договорі не зазначено реальну річну процентну ставку та загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрат, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. У зв`язку з чим реально нарахований відсоток за користування кредитними коштами став значно більшим, за зазначений працівниками фінансової установи у розрахунку платежів. Крім того [PERSON] покликається на те, що відповідачем обуло введено його в оману на рахунок істотних умов договору, зокрема на рахунок відсоткової ставки за користуванням кредитом у випадку порушення зобов`язання. Також при укладенні договору було порушено принцип рівності сторін, так як йому запропонували укласти договір на фактично відомих лише відповідачу умовах. Враховуючи наведені вище обставини позивач просить суд визнати Договір позики укладений між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» недійсним. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області [PERSON]. від 04.12.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. 05.02.2021 року від представника відповідача Лигіна О.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позову в повному обсязі, вважають позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 05.05.2020 року між товариством та [PERSON] було укладко договір про надання кредиту №809050134на суму 7400,00 грн. зі сплатою проценті строком на 30 календарних днів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (банківська картка [NUMBER] ), що засвідчує факт укладення між ними кредитного договору у формі електронного документу. Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту «смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» визначають порядок і умови надання товариством грошових кошті у кредит та згідно п.4.1 Договору є невід`ємною частиною цього Договору. Правила розміщенні на сайті товариства за посиланням httpsa://moneyveo.com.ua. Кредитний договір було підписано позивачем з допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який було направлено позичальник на номер мобільного телефону вказаний ним під час заповнення заявки на отримання кредиту [NUMBER] (який збігається з номером мобільного телефону вказаним у позовній заяві), одноразовий персональний ідентифікатор було введено позивачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 05.05.2020 року о 20:17:39 год., після чого позивач натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, 05.05.2020 року о 20:17:50 год. товариством було перераховано грошві кошти у сумі 7400,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] , що належить позивачу, що слугує доказом того, що позивач акцептував оферту відповідача. Позивач посилається у позовній заяві на ЗУ «Про споживче кредитування», однак, відповідно до пункту 1 частини 2 ст.3 ЗУ «Про споживче кредитування» (що діяв в редакції від 02.04.2020 року) Закон не поширюється на договір, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця. Відповідно до п.1.2 кредитного договору №809050134 від 05.05.2020 року кредит надається строком на 30 днів, а тому посилання на ЗУ «Про споживче кредитування» є безпідставними. Відповідно до п.4.12 Договору позичальник засвідчує, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків товариства та позичальника. Відповідно по п.4.13 договору сторони засвідчують, що укладення цього договору відповідає волевиявлення сторін, жодна із сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа Договору, права та обов`язки сторін, інші умови договору), та умови договору є взаємовигідними для кожної із сторін. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний тільки за згодою сторін. Окрім того, згідно пункту 4.1 договору, невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у позику», в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті товариства www.moneyveo.com.ua. Інформація надана фінансовою установою з дотриманням всіх вимог законодавства, викладена в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме позивач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті фінансової установи. Позивач вчинив певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту від фінансової установи, тобто позивач самостійно для себе визначив необхідний для нього обсяг часу для ознайомлення з умовами договору, після чого проявив намір вступити з відповідачем в договірні відносини на умовах визначених правилами. Звертає увагу суду, що позивач не надав, а в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження доводам позивача щодо використання товариством нечесної підприємницької практики, з чого можна дійти висновку, що вказані твердження позивача не відповідають дійсності. З умов договору вбачається, що позивач перед підписанням договору, був ознайомлений з сумою кредиту, нарахованими процентами за користуванням кредитом, терміном платежу та сукупною (загальною) вартістю кредиту. Всі умови щодо кредитування були надані для знайомлення товариством позивачу, перед укладанням договору, без проставлення у чекбоксі відмітки щодо ознайомлення з умовами договору, договір не був би укладений. Зі змісту оспорюваного кредитного договору вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить його заявка до товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Посилання позивача у заяві на те, що він не підписував договір не підтверджується належними та допустимими доказами. Матеріалами справи підтверджено, що договір був підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором з мобільного телефону позивача, який зазначений позивачем також у позовній заяві. Позивач продовжує користуватися грошовими коштами товариства, а за допомогою позовного провадження щодо визнання договору недійсним, намагається уникнути відповідальності за порушення умов договору. На підставі викладеного представник відповідача просить у позові відмовити повністю. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 18.02.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. Рішенням Вищої ради правосуддя від 14.09.2021 року № 1978/0/15-21 суддю [PERSON] звільнено з посади судді Буринського районного суду Сумської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Відповідно до розпорядження керівника апарату Буринського районного суду Сумської області від 23.09.2021 року №93 проведено повторний автоматизований розподіл, згідно якого головуючим суддею для розгляду даної справи визначено суддю Гука Т.Р. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області Гука Т.Р. від 28.09.2021 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду по суті. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] разом із позовом подав письмову заяву про розгляд справи без його та його представника участі за наявними в справі матеріалами. Від представника відповідача Ятель С. до суду надійшла заява в якій вона просила розглянути справу без участі їхніх представників на підставі матеріалів справи. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 05.05.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Договір №809050134, відповідно до якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 7400,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, нараховані згідно з п. 1.3, 1.4 або 1.5 цього договору. Відповідно до п.1.2 договору, кредит надається строком на 30 днів. За п.1.3 на період строку, визначеного п.1.2 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,78 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Пунктом 1.4 передбачено, що у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п.1.2 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка у розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення). У відповідності до п.1.6 позичальник зобов`язується повернути товариству кредит, нараховані проценти згідно з п. 1.3 цього договору не пізніше строку вказаного в п. 1.2 цього договору. Пунктом 1.7 оспорюваного договору встановлено, що розрахунок сукупної вартості кредиту за дисконтною процентною ставкою та термін платежу згідно строку передбаченого п. 1.2 договору, зазначені у Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1 до договору). Відповідно до п.1 додатку № 1 до договору №809050134 від 05.05.2020 року, сторони погодили наступний графік розрахунків: термін платежу 04.06.2020 року, сума кредиту 7400,00 грн., нарахований процент 1731,60 грн., до сплати (разом) 9131,60 грн. Згідно з п.2 додатку № 1, сукупна вартість кредиту за Дисконтною ставкою складає 123,40 % від суми кредиту (у процентному вираженні) або 9131,60 грн. (у грошовому вираженні) та включає в себе: 1) проценти за користування кредитом у розмірі 23,40% від суми кредиту (у процентному виражені) або 1731,60 грн. (у грошовому виразі); 2) суму кредиту у розмірі 7400 грн. (у грошовому вираженні). За умовами п.4.1 договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися правил, текст яких розміщений на сайті товариства: www.moneyveo.ua. Крім того, п.4.3 визначено, що сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку надання кредиту, визначеного п.1.2 цього договору, є процентами у розумінні частини другої статті 625 Цивільного кодексу України. З врахуванням положень п. 1.3, 1.4, 1.5 договору, позичальник сплачує Товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 622,20відсотків річних за дисконтною ставкою або 622,20 відсотків річних за базовою ставкою (пункт 4.4 договору). Згідно з п.4.5, усі істотні умови договору, в тому числі розмір базової та дисконтної процентної ставок та порядок їх застосування, погоджені сторонами під час укладення цього договору. За п. 4.7 договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідно до п. 4.12 договору, позичальник засвідчує, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків товариства та позичальника. Згідно з п.4.13 договору, сторони засвідчують, що укладення цього договору відповідає вільному волевиявленню сторін, жодна із сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа договору, права та обов`язки сторін, інші умови договору), та умови договору є взаємовигідними для кожної із сторін. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний тільки за згодою сторін. Пунктом 4.16 договору передбачено, що позичальник підтверджує, що отримав від товариства до укладення цього договору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію передбачену ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка надана Товариством з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння позивальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Крім того, п.4.16 позичальник підтверджує, що кредит ним отримано не на споживчі цілі. Згідно п.4.18 цей договір є електронним документом, створеним і збереженим і Інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та перетвореним електронним засобами у візуальну форму Встановлено, що відповідно до довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 05.05.2020 р. відповідачем ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» позивачу [PERSON] перераховані кошти в сумі 7400,00 грн. згідно кредитного договору № 809050134 від 05.05.2020 р. (а.с.44). Зарахування на картковий рахунок позивача [PERSON] кредитних коштів в розмірі 7400,00 грн. також підтверджується письмовою відповіддю ПАТ "Альфа-Банк" від 21.01.2021 року та позивачем не спростовано (а.с. 48). Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). За положеннями статей 626-628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Умови кредитного договору, на яких укладають двосторонні правочини з відповідачем, є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 Цивільного кодексу України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з частиною другою статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частинами першою, третьою статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. За приписами статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Розділом 3 Правил надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» встановлений порядок надання грошових коштів у кредит. За умовами вказаного розділу, з метою отримання кредиту позичальник, ознайомившись з Правилами, заповнює заявку, вказавши всі дані, визначені в заявці як обов`язкові (пункт 3.1). У заявці позичальник зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні товариству для прийняття рішення про надання чи ненадання кредиту, а також бажаний спосіб отримання кредиту (пункт 3.2). За результатами заповнення заявки здійснюється одночасна перевірка дійсності та аутентифікація платіжної карти позичальника відповідно до стандартів відповідних платіжних систем (пункт 3.4). Рішення про надання чи відмову у наданні кредиту приймається товариством на підставі обробки персональних даних позичальника, зазначених в заявці, та будь-якої інформації, наданої позичальником, чи отриманої товариством з інших джерел (пункт 3.6). Товариство інформує позичальника про прийняте рішення щодо видачі кредиту через СМС-повідомлення на телефонний номер та/або електронним листом на електронну пошту позичальника, зазначені у заявці, а також відповідним повідомленням в особистому кабінеті (пункт 3.12). У випадку схвалення заявки на отримання кредиту, Інформаційно-телекомунікаційна система товариства генерує індивідуальну частину електронного договору, що є офертою та містить усі істотні умови, про що інформує позичальника в особистому кабінеті, а також шляхом надсилання відповідного повідомлення на номер телефону позичальника та/або електронним листом на електронну пошту, вказану в заявці (пункту 3.14). Кожен з позичальників ознайомившись з усіма істотними умовами оферти надає згоду шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписується відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатору, який відповідає вимогам пункту 3 частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка може стати активною лише після введення одноразового ідентифікатора. Зазначений ідентифікатор генерується товариством в інформаційно-телекомунікаційній системі та надсилається позичальнику в СМС-повідомленні (пункту 3.15). Після підпису електронного повідомлення позичальником, зазначене повідомлення надходить в Інформаційно-телекомунікаційну систему товариства та свідчить/повідомляє товариство про те, що позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (оферту) товариства щодо укладання кредитного договору з позичальником. Після зазначених дій договір між товариством та позичальником вважається укладеним і товариство здійснює дії, передбачені умовами укладеного договору щодо надання кредиту (пункт 3.16). Вчинення Позичальником вказаних вище дій по зміні даних в Інформаційно-телекомунікаційну систему Товариства та введення одноразового ідентифікатора є проставленням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором в електронному договорі, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (пункт 3.17). Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Заявкою є документ встановленої Товариством форми, інтегрований в інформаційну систему Товариства, який заповнюється на сайті Товариства, і виражає намір заявника отримати грошові кошти від Товариства на умовах цих Правил та договору (п. 2.1.9. Правил). Таким чином, бажаючи вступити у правовідносини із Фінансовою установою, позичальник заповнив заявку на укладення договору, після чого Товариство надіслало пропозицію (оферту) укласти договір позичальнику, який акцептував її за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, увівши його у спеціальне поле та натиснувши іконку «відправити/підписати». Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі позичальника для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису. Очевидним є, що саме позивач звернувся до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» із заявкою на отримання кредиту, що, відповідно до умов правил надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», є акцептом на укладення кредитного договору. Окрім цього, зі змісту договору вбачається, що позичальником вказано значну за обсягом і інформативністю кількість особистих даних, зокрема, дата народження, серія і номер паспорту, номер облікової картки платника податків, сімейний стан, номер мобільного телефону, місце навчання. Позивач після проходження ідентифікації особи, верифікації банківської картки позичальника, погодження істотних умов договору та ознайомлення з умовами кредитування, здійснив акцепт шляхом зазначення у відповідному чек-боксі галочки в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримав на мобільний телефон у вигляді sms-повідомлення одноразовий ідентифікатор та здійснив його введення, тобто вчинив дії, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір. Позивачем, не надано належних доказів неналежної форми оскаржуваного правочину, а саме його не підписання, як підставу для визнання його недійсним, оскільки приписами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або sms-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину (правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 524/5556/19 від 12 січня 2021 року). Без отримання листа на адресу електронної пошти та sms-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету, без заповнення заявки, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (правова позиція Верховного Суду по справі № 127/33824/19 від 07 жовтня 2020 року). Зі змісту оскаржуваного кредитного договору №809050134 від 05.05.2020 року вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, зокрема: предмет договору (п. 1.1. договору); строк договору (п. п. 1.2. договору); інформація про відсотки за користування кредитом (п. п. 1.3. - 1.5. договору, додаток № 1 до договору); права та обов`язки сторін (п. п. 2.1. - 2.2.2.5. договору); розрахунок сукупної вартості та термін платежу за кредитом (п. 4.4, додаток № 1 до договору). Позичальник [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, перед укладенням договору, фінансова установа надала позивачу усю інформацію, яку необхідно надати відповідно до законодавства України після чого останній підписав договір за допомогою електронного підпису, погодився і зобов`язався неухильно дотримуватися умов Договору. Судом встановлено, що спірний договір укладався з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи відповідача - веб-сайту (www.moneyveo.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем відповідача, у межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Такий договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) Товариством та її прийняття (акцепту) позичальником. У разі погодження позичальником з умовами запропонованої Товариством оферти, він має заповнити в особистому кабінеті заяву про прийняття оферти (здійснити акцепт оферти). Заява про акцепт оферти підписується заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Оскільки, підписуючи договір позичальник погоджується зі всіма його умовами, маючи для цього всі можливості та час ознайомитися із цими умовами, то посилання позивача на ненадання відповідачем йому повної інформації щодо умов договору, використання нечесної підприємницької практики, несправедливість умов кредитного договору та введення його в оману працівниками відповідача при укладенні договору є безпідставними і ґрунтуються виключно на припущеннях, які не підтверджені належними і допустимими доказами, та спростовуються матеріалами справи. Суд вважає, що укладений між сторонами кредитний договір відповідає наведеним вище нормам матеріального права та вільному волевиявленню обох сторін. Згідно з частиною першою ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно статей 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню у зв`язку з його недоведеністю та необґрунтованістю.

Outcome: dismissed