Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

04 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], уродженцем м. Новий Буг Миколаївської області, зареєстрований 16.03.1985 року у Жовтневому відділі ЗАГС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 282. В підтвердження пред'явлених позовних вимог посилається на те, що 16.03.1985 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Жовтневому відділі ЗАГС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 282. Позивачка мотивуючи тим, що з початку 2013 року вона з відповідачем проживає окремо, подружні відносини не підтримує, спільне господарство не ведеться. Причиною розлучення є непорозуміння та невиконання відповідачем своїх подружніх обов'язків. Вважає, що збереження сім'ї та її відновлення є неможливим. А тому просить її позовні вимоги задовольнити. В добровільному порядку через органи ДРАЦС відповідач розірвати шлюб відмовляється. В судове засідання позивачка не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала, просить його задовольнити. Також просила справу слухати без її участі. Суд ухвалив справу розглядати в заочному режимі без участі відповідача, який належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання повісткою, котра направлялася рекомендованим листом, повідомлення про отримання поштового відправлення повернуте поштовим відділенням з відміткою, що 23 квітня 2015 року [PERSON] отримав листа, в судове засідання не з'явився. Суд приходить до висновку про те, що відповідач свідомо не бажає брати участь у розгляді справи в суді, проте матеріалів справи достатньо для винесення рішення. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.03.1985 року сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі ЗАГС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про, що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 282, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.7) Як було встановлено в судовому засіданні спільне життя у сторін не склалося через непорозуміння та невиконання відповідачем своїх подружніх обов'язків. Шлюбні відносини на момент розгляду справи в суді сторони не підтримують, хоча і проживають за однією адресою. З моменту подачі позовної заяви до суду 04.11.2014 року до розгляду справи по суті 20.05.2015 року сторони по справі не примирились. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved