Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Державної науково - виробничої Корпорації «Київський інститут автоматики» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості по заробітній платі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, в день звільнення позивача, відповідач розрахунок не провів в результаті чого виникла заборгованість по заробітній платі. Тому, позивач просила суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 14826,01 грн. та моральну шкоду - 5000,00 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним, заперечення на позовну заяву не надав. Суд, заслухавши пояснення позивача та надані по справі докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що позивач дійсно працювала у відповідача на посаді старшого наукового співробітника у період з 01.01.2008 р. 20.03.2014 р., що підтверджується довідкою від 14.05.2014 р. (а.с.7). У ході розгляду справи, судом неодноразово направлялися вимоги до відповідача про надання довідки про заборгованість по заробітній платі позивача, однак, відповідач вимоги суду не виконав, а надсилав до суду листи про те, що довідку надати неможливо, у зв'язку із вилученням відповідних документів. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення (ч. 1 ст. 116 КЗпП України). Як вбачається із розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача по заробітній платі позивача за періоди: жовтень - грудень 2012 року, листопад - грудень 2013 року та січень 2014 р. становить 14826,01 грн. Зважаючи на те, що відповідач доказів відсутності заборгованості по заробітній платі перед позивачем суду не надав, суд вважає, що вимога про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" за № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Враховуючи тривалий період затримки розрахунку по заробітній платі, зважаючи на те, що позивач змушена значний час витрачати на захист своїх прав у суді, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу про стягнення на користь позивача моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що з відповідача на корись позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 14826,01 грн. та моральна шкода - 5000,00 грн., а всього підлягає стягненню 21090,10 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved