Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Львівський національний аграрний університет 12.03.2014 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання, посилаючись на те, що між ним та [PERSON] в інтересах [PERSON] укладено Договір № 2850 про навчання, підготовку, перепідготовку у Львівському національному аграрному університеті від 18.08.2011 року на термін з 01.12.2011 року до 31.08.2015 року. Відповідно до п. 1 Договору Позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів Відповідача-1 здійснити навчання Відповідача-2 за напрямком підготовки «Екологія, охорона навколишнього середовища та збалансоване природокористування» денної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня „Бакалавр". Згідно договору загальна вартість освітньої послуги становить 19 300,00 гривень. Вартість річного навчання становить 4825,00 гривень. [PERSON] зобов'язалася оплачувати вартість за перший рік навчання не пізніше 12 днів після зарахування. Плата за наступні курси вноситься Замовником один раз у семестр. Згідно п. 3.1 Договору Відповідач-1 зобов'язаний своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановленні Договором. Позивач зобов'язання по Договору виконав в повному обсязі, зарахував Відповідача-2 студенткою за відповідним напрямком підготовки, де Відповідач-2 і навчалася, а Позивач здійснював надання освітньої послуги у повному обсязі. Згідно наказу № 235/к-с від 05.07.2013 Відповідача-2 відраховано за невиконання вимог навчального плану, а саме: за незадовільні результати здачі підсумково-модульного контролю за II семестр 2012/13 навчального року та заборгованість по оплаті за навчання за 2012/13 навчальний рік Проте, Відповідачі в порушення умов Договору свої зобов'язання виконали частково, заборгувавши перед Позивачем 4 825,00 гривень. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості по платному навчанню. Таким чином, заборгованість за навчання Відповідачів, яка підлягає стягненню на користь Позивача, становить 4 825,00 грн. (чотири тисячі вісімсот двадцять п'ять гривень). Просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість у сумі 4 825,00 гривень та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був належно повідомлений. 23.04.2014 року надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника позивача. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлялася, письмове заперечення на позовну заяву та заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, пояснивши, що перед позивачем на день розгляду справи у неї заборгованості по платі за навчання немає, оскільки така нею погашена, а також вона внесла кошти за сплату позивачем судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок. Відповідно до вимог ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від Відповідача виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що між позивачем - Львівським національним аграрним університетом та відповідачем [PERSON] в інтересах [PERSON] укладено Договір № 2850 про навчання, підготовку, перепідготовку у Львівському національному аграрному університеті від 18.08.2011 року на термін з 01.09.2011 року до 31.08.2015 року. ( а. с. 4) Відповідно до п. 1 цього Договору позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача [PERSON] здійснити навчання відповідача [PERSON] за напрямком підготовки «Екологія, охорона навколишнього середовища та збалансоване природокористування" заочної форми навчання, освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр». ( а. с. 4) Згідно пункту 4.4. Договору № 724 про навчання, підготовку, перепідготовку у Львівському національному аграрному університеті від 18.08.2011 року. загальна вартість освітньої послуги становить 19300,00 грн. Вартість річного навчання становить 4825,00 гривень. ( а. с. 4). Умовами Договору передбачено обов'язок відповідача [PERSON] своєчасно вносити оплату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені Договором. ( а. с. 4). Як встановлено судом, позивач зобов'язання по Договору виконав в повному обсязі, зарахував відповідача [PERSON] студентом денної форми навчання за відповідним напрямком підготовки, де відповідач [PERSON] і навчалася, а позивач здійснював надання освітньої послуги у повному обсязі. Згідно наказу № 235/к-с від 05.07.2013 року відповідача [PERSON] відраховано (а.с. 5). З контокорентної карточки відомо, що відповідачі заборгували позивачу 4825,00 гривень. ( а. с. 6). Однак, із долучених у судовому засіданні квитанцій № 82 від 12.05.2014 року та № NОАYF43036 від 16.05.2014 року вбачається, що відповідач [PERSON] добровільно, ще до винесення рішення по справі, сплатила повністю борг за навчання в сумі 4825.00 гривень та судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. Враховуючи вищевказані обставини та той факт, що відповідачем [PERSON], ще до винесення судом рішення, у добровільному порядку, було сплачено повністю суму заборгованості та судові витрати суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed