Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що відповідно виконавчому листу №21250 виданого 15.12.2005 року Макарівським районним судом Київської області з нього на користь відповідачки стягуються аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. 12.02.2015 року він, позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , від якого вони мають сина [PERSON] [INFO] . Оскільки він офіційно не працює, має мінливий дохід, та на його утриманні перебуває малолітня дитина, тому позивач вважає, що визначений судом розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки підлягає зменшенню. Позивач [PERSON] просить: - зменшити розмір аліментів по виконавчому листу №21250 від 12.12.2005 року, виданого Макарівським районним судом Київської області про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, зменшивши їх розмір з ј частини на 1/5 частину щомісячно до досягнення повноліття. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Лютий О.В. надав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову з посиланням на те, що позивачем не надано жодних письмових доказів про матеріально-побутові умови його проживання, не надано доказів на підтвердження збільшення витрат на утриманців (дружини, дитини, батьків тощо), не надано даних про його стан здоров`я та його поліпшення або погіршення, не надано даних про стан здоров`я його іншої дитини та дружини (поліпшення або погіршення стану здоров`я вказаних осіб), не надано жодних доказів про місце роботи позивача та про його доходи, не надано доказів про перебування його на обліку у центрі зайнятості у разі відсутності у позивача постійного місця роботи, доказів про перебування у статусі самозайнятої особи або фізичної особи-підприємця, не надано доказів про грошове державне соціальне забезпечення його дружини та дитини тощо. Позивач посилається на п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Ciмейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якої за відсутності домовленості між батьками про сплачу аліментів на дитину, той із них з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Посилаючись на вказаний судовий акт позивач не взяв до уваги той факт, що вказаний пункт Постанови Пленуму ВСУ наділяє повноваженнями звернення до суду не позивача, а відповідача [PERSON] , оскільки саме з нею проживає неповнолітній син [PERSON] [INFO] , на утримання якого з позивача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки від його доходів, але не менше прожиткового мінімум , встановленому для дитини відповідного віку. Тому застосування вказаної позиції у даних правовідносинах є помилковим. Позивачем не надано даних про стан його заборгованості по аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] , на момент звернення з позовом. Наразі Позивач має постійне офіційне місце роботи комірника у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Логістик Юніон», проте даний факт не висвітлює, оскільки не має на меті надавати достовірні дані про розмір заробітної плати. Позивач отримує заробітну плату на постійному місці роботи , яка склала відповідно : за серпень 2018 року - 4 982,62 гривень, за вересень 2018 року - 15945,69 гривень, за жовтень 2018 року - 19897,19 гривень. Також позивач жодним чином не зазначає той факт, що син [PERSON] є тяжко хворою дитиною з діагнозами: вроджене органічне ураження центральної нервової системи, легкий психоорганічний синдром, дизартрія, синдром вегетативних дисфункції. Хвороби дитини призвели до ускладнень, зокрема порушення рухових систем, підвищеної нервово-рефлекторної збудженості, епілептичних приступів , дисбактеріозу кишківника ІІ-ІІІ ступенів. Наразі дитина має вкрай тяжкий стан та перебуває на постійному обліку у лікаря ентеролога, психіатра за місцем проживання , відвідуючи періодично Київську обласну дитячу лікарню. За таких умов не вистачає коптів на лікування сина [PERSON] , при цьому позивач має значну заборгованість по сплаті аліменти. Таким чином, є недоведеними та неґрунтованими вимоги позивача про зменшення розміру аліментів із 1/4 частини його доходу до 1/5 частини. Судові витрати, які [PERSON] понесла та очікує понести у зв`язку із розглядом цивільної справи при подачі відзиву на позовну заяву складаються із витрат на правничу допомогу адвоката Лютого О.В. на підставі договору № 001 від 25.01.2019 року та становлять відповідно 3500.00 гривень. У відповіді на відзив позивач [PERSON] заперечив проти відзиву, просив позов задовольнити. Ухвалою суду від 20.03.2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу надавався строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для виправлення недоліків заяви. Ухвалою суду від 05.06.2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно свідоцтву про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної Макарівського районного управління юстиції у Київської області, [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , зареєстрували шлюб 12.02.2015 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №10 (а.с.5). Відповідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] , виданого 03.07.2015 року Виконавчим комітетом Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані: [PERSON] , [PERSON] (а.с.6). Згідно довідок №А-2018-001629 від 26.10.2018 року, №П-2018-001866 від 22.11.2018 року [PERSON] з 22.08.2018 року працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Логістик Юніон» на посаді молодшого комірника його нарахований дохід складає: за серпень 2018 року - 4 982,62 гривень, за вересень 2018 року - 15945,69 гривень, за жовтень 2018 року - 19897,19 гривень (а.с.32, 33). З виписки з медичної карти хворого [PERSON] [INFO] , з народженнях хворіє, має діагноз: порушення рухових систем, підвищеної нервово-рефлекторної збудженості, епілептичних приступів, дефіцитна анемія, дисбактеріозу кишківника ІІ-ІІІ ступенів (а.с.34). З консультативного висновку від 25.08.2015 року, консультативного висновку спеціаліста №028/о від 16.03.2018 року слідує, що [PERSON] [INFO] , встановлений діагноз: органічне ураження ЦНС, легкий психорганічний синдром, синдром вегетативних дисфункцій (а.с.35, 36). Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються вимогами ст.192 СК України, якою передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21.04.1999 року "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведений факт зміни його матеріального або сімейного стану; матеріального становища особи, з якою проживає дитини; погіршення або поліпшення його здоров`я, здоров`я дитини, на утримання якої стягнуті аліменти; здоров`я, особи, з якою проживає дитина, на утримання якої стягнуті аліменти. Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. З протоколу узгодження видів, обсягів та договірної ціни за надання юридичних послуг (виконаних робіт) від 25.01.2019 року, вбачається, що адвокат Лихой О. В . та [PERSON] визначили загальну вартість наданих послуг, яка складає 3500.00 гривень. В пункті 4.2. договору №001 про надання правової допомоги у цивільних справах від 25.01.2019 року, укладеного між адвокатом Лютим О.В. та Ольховець І.О., гонорар адвоката складає 3500.00 гривень, та сплачується клієнтом у строк до 31.12.2019 року, тобто на час розгляду справи гонорар не сплачений, а тому відсутні підставі для стягнення з позивача витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Outcome: dismissed