Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову тим, що він є власником земельної ділянки, площею 3,5641 га (кадастровий номер - 0522281400:04:000:0059), цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, на підставі свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 20.02.2019, зареєстрованого в реєстрі №126. 12.02.2019 між ним, [PERSON] , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс Агро», яке змінило назву на ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД», було укладено договір оренди належної йому земельної ділянки, строком до 31.12.2026. Право оренди землі було зареєстровано державним реєстратором Липовецької міської ради Вінницької області 07.06.2019. Позивач вказує у позові, що між ними із відповідачем було досягнуто домовленості, що відповідач повинен використовувати земельну ділянку в майбутньому так, щоб забезпечити збереження родючості ґрунту з урахуванням періоду ротації основної сівозміни, утім в порушення вказаних домовленостей відповідачем не розроблено проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, що є істотним порушенням умов договору та підставою для розірвання договору , на думку позивача, відповідно до вимог частини другої статті 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 32 Закону України «Про оренду землі» (далі - ЗУ «Про оренду землі»), що стало підставою звернення до суду із даним позовом. Відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію тим, що дійсно 12.02.2019 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАС АГРО ЗАХІД" було укладено договір оренди землі належної позивачеві земельної ділянки, загальною площею 3,5641 га, кадастровий №0522281400:04:000:0059, право оренди було зареєстровано 07.06.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, починаючи з червня 2019 року відповідач є законним користувачем земельної ділянки та належним чином виконує усі зобов`язання взяті на себе за умовами Договору оренди. Основною причиною, яка є підставою для визнання договору оренди землі недійсним, на думку позивача, є те, що відповідачем не здійснено розробку проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, що загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки, утім позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вказаної обставини. Відсутність проекту землеустрою не входить до переліку підстав, зазначених у ст. ст. 24, 25 ЗУ «Про оренду землі», тому не може бути підставою для розірвання Договору оренди. Також договором оренди землі встановлено, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розробки проекту відведення, передача земельної ділянки орендарю здійснюється після держаної реєстрації договору за актом приймання-передачі, тобто на орендаря не покладається обов`язку здійснити розробку проекту землеустрою щодо еколого-економічного обґрунтування сівозміни, не встановлено порядку і строків вчинення відповідних дій, договір не містять такого обов`язку орендаря, тому сторона договору не може бути зобов`язана до вчинення дій не передбачених його умовами. При цьому, посилання позивача, що такі дії відповідача загрожують збереженню стану орендованої земельної ділянки та використання орендованої земельної ділянки не за цільовим призначенням, не підтверджені належними та допустимими доказами. Отож підстави для дострокового розірвання договору у вигляді протиправної бездіяльності відповідача внаслідок не розроблення ним проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, не може вважатись правовою підставою, в розумінні ст. 651 ЦК України, для розірвання договору оренди землі. Ухвалою суду від 25.03.2020 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. 14.04.2020 ухвалою суду клопотання представника відповідача про розгляд справи №136/448/20 за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення. Ураховуючи викладене суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що [PERSON] , є власником земельної ділянки, площею 3,5641 га, кадастровий номер 0522281400:04:000:0059, в межах згідно з планом, розташованої на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданим державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області 12.02.2019, яке зареєстроване в реєстрі за №126 (а.с.6). Право власності [PERSON] на вищевказане майно підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.7). Судом встановлено, що 12.02.2019 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс - Агро» було укладено договір оренди земельної ділянки, предметом якого є належна позивачеві земельна ділянка. Відповідно до умов договору сторонами узгоджено його істотні умови, зокрема строк дії договору визначено до 31.12.2026; умови передачі земельної ділянки в оренду, зміна умов договору його припинення та розірвання. Право оренди земельної ділянки за Товариством з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс - Агро» зареєстровано державним реєстратором Липовецької міської ради 05.06.2019, на що вказує Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.11). Позивач звернувся до суду із вимогою про розірвання вищевказаного договору оренди земельної ділянки від 12.02.2019, мотивуючи тим, що відповідачем не здійснено розробку проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, що загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки. Згідно із ст. 2, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Положеннями статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем. Як убачається з умов спірного договору, сторони узгодили, що належна позивачеві земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно із договором оренди сторони узгодили умови використання земельної ділянки у п.5, відповідно до якого земельна ділянка передається для вирощування товарної сільськогосподарської продукції. Умови збереження стану об`єкту оренди: орендар здійснює користування орендованою земельною, а також здійснює необхідні заходи для збереження стану орендованої земельної ділянки. Судом встановлено, що у п.6.1. Договору сторонами було узгоджено, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється після держаної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі. Згідно п.12 Договору сторонами було узгоджено умови зміни та припинення договору, відповідно до п.12.4 якого зазначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок істотного невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом або цим договором. Тобто договором оренди землі сторони погодили, що розірвання договору в односторонньому порядку допускається у випадках передбачених земельним законодавством. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Разом з тим за частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Судом встановлено, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів недбалого ставлення відповідача до орендованої земельної ділянки, зниження родючості ґрунтів. Крім цього, аналізуючи зібрані у справі докази та умови договору, судом встановлено, що передача земельної ділянки в оренду відбувалась без розроблення проекту її відведення, розробки проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, такий обовязок не покладався на орендаря, а ні договором, а ні в силу закону, отож позивачем не доведено наявності істотного порушення умов договору відповідачем. При таких обставинах, установивши недоведеність обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для дострокового розірвання договору оренди землі з наведених позивачем підстав, отож в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed