Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

02.11.2020 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом та змінивши 01.03.2021 р. позовні вимоги представник позивача просить: визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, площею 4,4656 га, кадастровий номер 6320281200:01:000:1493, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та припинити право ПАТ «БХПП» оренди цієї земельної ділянки, зареєстроване на підставі договору оренди земельної ділянки від 30.12.2016 р., а також скасувати державну реєстрацію права оренди. В обґрунтування позовних вимог вказує про те, що після смерті його матері залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Бригадирівської сільської ради, що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 25.06.2003 р. однак, під час оформлення спадщини з`ясувалося, що на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі вищевказаній земельній ділянці визначено інший кадастровий номер та передано її в оренду Балаклійською РДА (як невитребуваний пай) в оренду ПАТ «Балаклійське хлібоприймальне підприємство». Право оренди при цьому зареєстровано без державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Позивачу було відмовлено у державній реєстрації прав у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття речових прав на нерухоме майно. З цих підстав державним нотаріусом також було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва на право власності на спадщину за законом на спірну земельну ділянку. Тому за захистом своїх прав позивач вимушений звернутися до суду (а.с. 1-6, 89-91). За ухвалою від 28.12.2020 р., яка набрала законної сили, було залучено ПрАТ «Балаклійське хлібоприймальне підприємство» до участі у справі, як співвідповідача, виключивши його із складу учасників справи, як третю особу (а.с. 45). 14.01.2021 р. відповідачем ПрАТ «БХПП» подано відзив на первісну позовну заяву, у якому вказали, що 30.12.2016 р. між Балаклійською РДА та ними було укладено договір оренди спірної земельної ділянки. Так, з 2017 р. по теперішній час вони своєчасно сплачують орендну плату за користування земельною ділянкою до місцевого бюджету. Також зазначили, що з моменту реєстрації договору оренди їхнє підприємство цією земельною ділянкою не користується, фактично її обробляє [PERSON] . Тому вважають, що вони не порушують права [PERSON] , викладених у позовній заяві. Крім того, вказали, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки (паї) перебувають у розпорядженні сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрації з метою надання їх в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди спірної земельної ділянки (а.с. 51, 52). За ухвалою від 01.03.2021 р., яка набрала законної сили, було залучено Балаклійську РДА Харківської області до участі у справі, як співвідповідача (а.с. 115). За ухвалою від 24.05.2021 р., яка набрала законної сили, було замінено первісного відповідача Бригадирівську сільську раду Балаклійського району Харківської області належним відповідачем - Балаклійською міською радою Харківської області, а також було замінено первісного відповідача Балаклійську РДА Харківської області належним відповідачем - Ізюмською РДА Харківської області (а.с. 168, 171, 172). За ухвалою від 22.07.2021 р., яка набрала законної сили, було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 188). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача ПрАТ «БХПП» позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Відповідачі БМР Харківської області та Ізюмська РДА Харківської області про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином на офіційну електронну адресу та шляхом вручення судової повістки представнику (а.с. 206, 207), однак в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали, поважності неявки не убачається. Тому, суд ухвалив провести розгляд справи за їх відсутності. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджено відповідними документами: свідоцтвами про народження та смерть (а.с. 8, 9). Згідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 735712, виданого 25 червня 2003 року на підставі розпорядження Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області № 361 від 26.12.2002 р. і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 333, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,7256 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Бригадирівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з 4,4656 гектарів ріллі (6320281200:01:000:0310) і 1,2600 гектарів кормових угідь (а.с. 11). Розпорядженням голови Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області № 106 від 23.02.2015 р. ПАТ «БХПП» було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв) колективної власності КСП ім. Кірова: рілля - контур № 22 , ділянка № 110 , площею 4,4656 га, розташованої за межами населених пунктів на території Бригадирівської сільської ради Балаклійського району Харківської області з метою подальшої передачі в оренду, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 53). Розпорядженням № 435 від 03.06.2016 р. затверджено відповідну технічну документацію, передано ПАТ «БХПП» в оренду земельну ділянку, площею 4,4656 га (рілля), кадастровий номер 6320281200:01:000:1493, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв) колективної власності КСП ім. Кірова, розташовану за межами населених пунктів на території Бригадирівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, до моменту отримання їх власниками документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку (пай), але не більше ніж на 7 років (а.с. 56). Відповідно до договору оренди земельної ділянки, укладеного 30.12.2016 р. між БРДА (орендодавцем) та ПАТ «Балаклійське ХПП» (орендарем), в строкове платне користування було надано земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,4656 га, кадастровий номер 6320281200:01:000:1493, розташовану за межами населених пунктів на території Бригадирівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У договорі оренди земельної ділянки зазначено строк його дії: «Договір укладений до моменту отримання їх власниками документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку (пай), але не більше ніж на 7 років» (а.с. 18-20, 57-59). 13.02.2017 р. на підставі договору оренди землі від 30.12.2016 р. було здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 4,4656 га (рілля), кадастровий номер 6320281200:01:000:1493 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 33916316 від 17.02.2017 р. приватного нотаріуса Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області), номер запису про інше речове право 19075452 (спеціальний розділ) (а.с. 21, 60). Відповідно до рішення річних Загальних зборів акціонерів від 24.04.2017 р. було змінено тип акціонерного товариства з Публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство та відповідно відбулася зміна найменування з ПАТ «Балаклійське ХПП» на ПрАТ «Балаклійське ХПП» (а.с. 54, 55). Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.09.2020 р. земельну ділянку площею 4,4656 га, кадастровий номер 6320281200:01:000:1493 було зареєстровано 04.09.2014 р. відділом Держземагенства у Балаклійському районі на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня (а.с. 12-14). З листа відділу у Балаклійському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 17.09.2020 р. встановлено, що відділ здійснює державну реєстрацію земельних ділянок за допомогою програмного забезпечення НКС (кадастровий номер визначається під час державної реєстрації за допомогою програмного забезпечення НКС). На підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, площею 4,4656 га (кадастровий номер 6320281200:01:000:0310 згідно державного акту серії Р2 № 735712 від 25.06.2003 р. на ім`я [PERSON] ), розташованої за адресою: Харківська область, Балаклійський район, Бригадирівська сільська рада, за допомогою програмного забезпечення земельній ділянці визначено кадастровий номер 6320281200:01:000:1493 (а.с. 15). За рішенням № РВ-6302446992020 від 12.08.2020 р. [PERSON] було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру з підстави невідповідності поданих документів законодавству, а саме перетин ділянок з ділянкою 6320281200:01:000:1493, площа співпадає на 100% (повне співпадіння). Земельна ділянка, площею 4,4656 га з кадастровим номером 6320281200:01:000:0310, яка перебуває у власності [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю, в державному земельному кадастрі (НКС) зареєстрована 04.09.2014 р. з кадастровим номером 6320281200:01:000:1493 та передана в оренду Балаклійською РДА (як невитребувані паї) ПАТ «Балаклійське ХПП» (а.с. 16). За рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Балаклійської РДА Харківської області було відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6320281200:01:000:1493, за [PERSON] , оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття речових прав на нерухоме майно (а.с. 17). Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункти 2, 10 частини 2 статті 16 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно до правил статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. На запит суду було надано копію спадкової справи № 407/2020 р. після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 126-140), з якої вбачається, що за заявою [PERSON] державним нотаріусом БДНК Харківської області Голуб В.М. 15.09.2020р. було заведено спадкову справу після смерті його матері. Згідно довідки Бригадирівської сільської ради [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з її сином [PERSON] . Постановою державного нотаріуса БДНК Харківської області Голуб В.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.10.2020 р. позивачу, на підставі заяви якого було заведено спадкову справу, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку було відмовлено, оскільки видача свідоцтва проводиться нотаріусом після подання спадкоємцем оригіналу документу, який підтверджує право власності на об'єкт нерухомого майна, належного спадкодавцеві, яке в свою чергу підлягає обов'язковій державній реєстрації. Натомість встановлено, що право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] не зареєстровано (а.с. 22). Суд виходить з того, що право власності спадкодавця [PERSON] на спірну земельну ділянку кадастровий номер 6320281200:01:000:0310 згідно державного акту від 25.06.2003 р., не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що не було передбачено діючим на той час законодавством, а рішенням державного реєстратора позивачу було відмовлено в такій реєстрації прав. Разом з тим, вказана земельна ділянка, як невитребуваний пай, 30.12.2016 р. була передана в оренду з присвоєнням їй іншого кадастрового номеру 6320281200:01:000:1493. Осіб, що мають право на обов`язкову частку у спадщині, не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо за це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Досліджені документи свідчать, що мати позивача мала право власності на спірну земельну ділянку, однак через те, що їй було присвоєно інший кадастровий номер на теперішній час позивач позбавлений можливості зареєструвати таке право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримати свідоцтво про право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування у нотаріуса, що зумовлює необхідність визнання права власності лише в судовому порядку. Вирішуючи цивільний позов суд виходить з положень ст. 1261 ЦК України, констатуючи наявність у позивача прав, як спадкоємця першої черги, на спірну земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері позивача [PERSON] , якій право власності на неї належало на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що право оренди на нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки, земельні ділянки колективної власності, надані в оренду органами державної влади, органами місцевого самоврядування в порядку, визначеному статтями 13, 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", здійснюється без державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки в Державному реєстрі прав. Державна реєстрація припинення права оренди на невитребувані (нерозподілені) земельні ділянки, земельні ділянки колективної власності, надані в оренду в порядку, визначеному статтями 13, 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", проводиться без подання відповідної заяви заявниками одночасно з державною реєстрацією права власності на відповідну земельну ділянку. Згідно умов договору оренди земельної ділянки її було надано за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв) та договір укладений до моменту отримання їх власниками документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку (пай), але не більше ніж на 7 років. При цьому, спірна земельна ділянка, яка є спадковим майном, не належить до невитребуваних земельних часток (паїв), що зумовлю необхідність припинення права оренди в судовому порядку. Згідно частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, проводиться державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). За таких обставин, скасування державної реєстрації іншого речового права - права оренди, є наслідком припинення права оренди, а також є належним способом захисту прав позивача та узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими по справі обставинами. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved