Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого вона прийняла спадщину і 18.12.2001 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, де серед іншого майна було вказано - право на земельну частку (пай), що знаходиться в КСП «Україна» с.Ставище Коростенського району Житомирської області та належного померлому на підставі сертифікату ЖТ №0101436 виданого Коростенською РДА 20.03.1997 року. Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ЖТ №023643 на ім`я її чоловіка був виданий 10.05.2002 року, тобто після його смерті. Оскільки в свідоцтві про право на спадщину за законом серед спадкового майна був вказаний сертифікат і враховуючи те, що державний акт був виданий не за життя спадкодавця, вона звернулась до Ставищенської сільської ради для отримання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва взамін сертифікату на право на земельну частку (пай), але отримала відмову. Просила визнати за нею право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. Сторони клопотали про розгляд справи за їх відсутності, представник відповідача позов визнав. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] в с.Ставище Коростенського району помер чоловік позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі права на земельну частку (пай) загальною площею 4,3789 га, що знаходиться в КСП «Україна» с.Ставище Коростенського району Житомирської області та належного померлому на підставі сертифікату ЖТ №0101436, виданого Коростенською РДА 20.03.1997 року. Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ЖТ № 023643 на ім`я [PERSON] був виданий 10.05.2002 року, тобто після його смерті. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналогічні норми містять положення статей 524,548,549 ЦК (в редакції 1963 року). Позивач після смерті чоловіка прийняла спадщину, 18.12.2001 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, в тому числі права на земельну частку (пай), що знаходиться в КСП "Україна" с.Ставище Коростенського району, належного померлому на підставі сертифікату ЖТ №0101436, виданого Коростенською РДА 20.03.1997 року. Рішенням Ставищенської сільської ради №142 від 20.02.2020 року позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай), у зв`язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті [PERSON] .. У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України та розділу VII Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (частина друга статті 1299 ЦК України). Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Аналогічні норми містять положення статей 560,561 ЦК (в редакції 1963 року). Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку, про що зазначено в постанові Верховного Суду України від 15.07.2020 року у справі № 355/340/17. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивач набула право на спадщину після смерті чоловіка у визначеному законом порядку, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, відмова відповідача у наданні дозволу на виготовлення технічної документації з землеустрою не є предметом судового розгляду всенсі невизнання права позивача на спадщину, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed