Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом, у якому просив стягнути з відповідача суму завданої майнової шкоди у розмірі 25338 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1762 грн. В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що 01.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Добропільське АТП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова група «Прайд» уклали договір поставки № 06/03/18 (далі Договір), відповідно до якого ТОВ «Торгова група «Прайд» зобов`язалось передати у власність позивача визначений специфікацією товар. Відповідно до Специфікації № 1 від 07.09.2018 до Договору товаром визначалось скло лобове MAN 422 LionStar1664*2650 у кількості однієї одиниці вартістю 25\~338 (двадцать п`ять тисяч триста тридцять вісім) гривень. Відповідно до п. 4.2. Договору покупець сплачує 100% вартості товару не пізніше наступного банківського дня після отримання рахунку від постачальника. Сторони погодили, що право власності на товар переходить до покупця з моменту передачі постачальником товару організації-перевізнику для відправки (п. 3.3. Договору). 07.09.2018 позивач отримав від ТОВ «Торгова група «Прайд» рахунок на оплату № 678-3 від 07.09.2018. 10.09.2018 позивач здійснив перерахування грошових коштів за товар відповідно до платіжного доручення № 4310 від 10.09.2018 року. 11.09.2018 позивач звернувся до постачальника із листом про відправлення товару на вказану адресу, а саме до міста Запоріжжя, визначивши особу, уповноважену отримати відправлення Духіна Олександра Вікторовича. Позивач стверджує, що мав попередні домовленості із відповідачем, щодо виконання робіт Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Профі ЛТД», учасником якого є відповідач, з установки вищезазначеного скла на автобус, який належить позивачу на праві власності. А 13.09.2018 відправлене скло без зауважень було отримано відповідачем у відділенні ТОВ «Нова Пошта». Позивач наголошує, що факт відсутності претензій з боку отримувача відповідача свідчить про те, що відповідачем було отримано скло належної якості. 17.09.2018 перед встановленням на автобус позивача на склі було виявлено тріщину довжиною до 60 см зі сторони водія з нижнього краю до середини скла, про що свідчить Акт технічного обстеження скла підприємства перед встановленням. Таким чином, позивач вважає, що скло MAN 422 LionStar отримало вищезазначені пошкодження у період його знаходження у володінні відповідача, внаслідок протиправної поведінки якого позивачу було заподіяно майнової шкоди. Позивач оцінив майнову шкоду у розмірі вартості пошкодженого скло, тобто у 25\~338 гривень, оскільки відновлення даної речі є неможливим, а встановлення на автобус та подальша експлуатація вказаного скла порушує нормативні вимоги щодо технічного стану колісного транспортного засобу. Ухвалою суду від 21.03.2019 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 336/88/19, поданої в порядку позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Добропільське АТП» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судовому засіданні о 10 годині 00 хвилин 15 квітня 2019 року. 10.04.2019 на адресу Вільнянського районного суду Запорізької області відповідачем було відправлено відзив на позовну заяву про відшкодування майнової шкоди. Згідно з яким, відповідач категорично не згоден з доводами позивача та вважає їх такими, що не відповідають дійсності, посилаючись на те, що надані позивачем докази, а саме: копія договору з постачальником, рахунка на оплату, платіжне доручення про сплату за лобове скло, експрес-накладна № [NUMBER] , копія акту технічного обстеження від 17.09.2018 та листа № 185 від 11.09.201 на адресу ТОВ «Торгова група «Прайд», не доводять того, що [PERSON] був уповноважений на отримання товару, що відповідач отримав вищевказане скло, що скло знаходилось у володінні відповідача та, найголовніше, не встановлюють, що отриманні пошкодження скла сталися з вини [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, відповідач наполягає на тому, що позивачем не доведено вину відповідача та причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями відповідача та спричиненням майнової шкоди, до того ж, відповідач стверджує, що не отримував вищевказане скло, воно не знаходилось у його володінні, жодних пошкоджень вказаному склу відповідач не завдавав. Вказані пояснення відповідача надійшли на адресу суду 16.04.2019, тобто після ухвалення рішення, тому не були досліджені та враховані. Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 15.04.2019 по справі № 336/88/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Добропільске АТП» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди було задоволено повністю. 19.05.2019 від представника відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення, яка вмотивована тим, що відзив на позовну заяву надіслано в передбачені законодавством строки, однак рішення було прийняте у першому судовому засіданні до закінчення встановленого судом строку на подачу відзиву та доказів відповідачем. Представник відповідача у судовому засіданні підтримала заяву, просила її задовольнити, зазначила, що відповідач не з`явився у судове засідання у зв`язку із зайнятістю на роботі, однак відзив на позовну заяву було надіслано до суду вчасно, обставини, викладені в ньому, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, оскільки немає підстав для скасування заочного рішення, доказів, на які посилався суд під час ухвалення рішення, достатньо для розгляду справи. Суд, вислухав учасників процесу, вивчив надані докази, 28.05.2019 постановив ухвалу, якої вирішив задовольнити заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 15.04.2019 по цивільній справі №336/88/19, заочне рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 15.04.2019 по цивільній справі №336/88/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Добропільске АТП» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди скасувати та цивільну справу №336/88/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Добропільске АТП» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні 26.09.2019 року представником позивача заявлено клопотання про витребування доказів у Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», оскільки на адвокатський запит інформацію не надано. Представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що представником позивача пропущено строк для подання зазначеного клопотання, оскільки такі клопотання мають бути подані разом з позовною заявою або ж до початку розгляду справи по суті. Суд, розглянувши клопотання позивача про витребування письмових доказів, розглянувши матеріали цивільної справи, з метою об`єктивного розгляду справи, 26.09.2019 виніс ухвалу по справі № 336/88/19, якою постановив витребувати у Товариства зобмеженою відповідальністю«Нова Пошта» (03131, м. Київ, Столичне шосе, буд. 103, корп. 1, поверх 9): яким чином було доставлено відправлення відповідно до експрес-накладної №100 3087 4186; ким та коли було отримано відправлення відповідно до експрес-накладної №100 3087 4186; чи були в отримувача відправлення №100 [NUMBER] будь-які скарги чи зауваження щодо стану і якості отриманого відправлення, чи складались акти з цього приводу, якщо складалися надати належним чином засвідчені їх копії. У судовому засіданні 01.11.2019 представником позивача повторно заявлено клопотання про витребування доказів у Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», оскільки на адвокатський запит інформацію не надано, а станом на дату проведення даного судового засідання інформація на виконання ухвали суду не надана. Представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що представником позивача пропущено строк для подання зазначеного клопотання, оскільки такі клопотання мають бути подані разом з позовною заявою або ж до початку розгляду справи по суті. Суд, розглянувши клопотання позивача про витребування письмових доказів, розглянувши матеріали цивільної справи, з метою об`єктивного розгляду справи, 01.11.2019 виніс ухвалу по справі № 336/88/19, якою постановив повторно витребувати зазначені в клопотанні письмові докази у Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (03131, м. Київ, Столичне шосе, буд. 103, корп. 1, поверх 9): яким чином було доставлено відправлення відповідно до експрес-накладної №100 3087 4186; ким та коли було отримано відправлення відповідно до експрес-накладної №100 3087 4186; чи були в отримувача відправлення №100 [NUMBER] будь-які скарги чи зауваження щодо стану і якості отриманого відправлення, чи складались акти з цього приводу, якщо складалися надати належним чином засвідчені їх копії. На виконання ухвали суду від 01.11.2019 ТОВ «Нова пошта» надано інформацію, згідної якої у базі даних відсутні відомості щодо того, що саме [PERSON] 14.09.2018 року було отримано відправлення відповідно до експрес-накладної №100 3087 4186. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. 01.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Добропільське АТП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова група «Прайд» було уклали договір поставки № 06/03/18, відповідно до якого ТОВ «Торгова група «Прайд» зобов`язалось передати у власність позивача визначений специфікацією товар. Відповідно до Специфікації № 1 від 07.09.2018 до Договору товаром визначалось скло лобове MAN 422 LionStar 1664*2650 у кількості однієї одиниці вартістю 25 338 (двадцять п`ять тисяч триста тридцять вісім) гривень. 11.09.2018 позивач звернувся до постачальника із листом про відправлення товару на вказану адресу, а саме до міста Запоріжжя, визначивши особу, уповноважену отримати відправлення [PERSON] Олександра Вікторовича. 13.09.2018 відправлене скло без зауважень було отримано у відділенні ТОВ «Нова Пошта». На підтвердження даного факту, позивачем надано копію експрес-накладної №100 3087 [NUMBER] . Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Частиною 1 статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Однак судом встановлено, що з наданої копії експрес-накладної № 100 [NUMBER] 4186 не можливо встановити, ким було отримано відправлення. На копії накладної не видно дати, підписів, реквізитів осіб та будь-якої іншої інформації, яка б дозволила встановити, що цей документ підтверджує отримання [PERSON] або іншою особою відправлення у відділенні ТОВ «Нова Пошта». До того ж, з інформації, наданої ТОВ «Нова Пошта», на виконання ухвали суду від 01.11.2019, у базі даних відсутні відомості щодо того, що саме [PERSON] 13.09.2018 було отримано відправлення відповідно до експрес-накладної №100 3087 4186. Отже, експрес-накладна №100 3087 4186 не відповідає вимогам ЦПК України, а тому не може не може бути належним доказом отримання [PERSON] відправлення. Посилання позивача на договір поставки № 06/03/18 від 01.03.2018 та лист№ 185 від 11.09.2018 як доказу домовленостей між позивачем та відповідачем, суд визнає помилковими, оскільки вказаний договір укладений позивачем з ТОВ «Торгова група «Прайд», а наявності договірних відносин між позивачем та відповідачем суду не доведено. Також, 17.09.2018 перед встановленням на автобус позивача на склі було виявлено тріщину довжиною до 60 см зі сторони водія з нижнього краю до середини скла. На підтвердження даного факту позивачем надано Акт технічного обстеження скла підприємства перед встановленням, складений та підписаний за участі директора ТОВ «Добропільське АТП» Черкашина Ю.Ю. та представників ТОВ «АВТО ПРОФІ ЛТД» - фінансового директора Чмута С.В. і начальника АРМ [PERSON] . Суд дослідив даний документ, з якого вбачається, що відповідач не був присутній при обстеженні пошкодженого скла та при складанні даного Акту технічного обстеження скла. Таким чином, єдиний зв`язок [PERSON] з подіями, викладеними в позовній заяві, полягає в тому, що згідно даних з ЄДР [PERSON] є співзасновником ТОВ «Авто Профі ЛТД». Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідач стверджує, що не отримував скло лобове MAN 422 LionStar, воно не знаходилось у його володінні, жодних пошкоджень вказаному склу Відповідач не завдавав. Положеннями ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідач заперечує будь-які домовленості з позивачем і зобов`язання стосовно отримання, зберігання, володіння склом MAN 422 LionStar, а позивачем цього доведено не було, тому твердження позивача про наявність будь-яких зобов`язань підповідача стосовно позовних вимог є припущенням. Згідно до ст. 19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законом. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що позивач за наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, скористався своїм процесуальним правом та звернувся до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Проте, в даному випадку, інформація, отримана від ТОВ «Нова пошта», не підтвердила обставини, на які посилався позивач. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На важливість дотримання судами вимоги щодо мотивованості (обґрунтованості) рішень йдеться також у ряді рішень ЄСПЛ, зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б встановлювали вину Відповідача та причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями Відповідача та спричиненням майнової шкоди. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed