Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Миколаївської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому посилаючись на прийняття спадщини після смерті свого чоловіка до складу якої входив гараж №172 (далі Гараж), розташований в обслуговуючому автогаражному кооперативі по експлуатації колективних гаражів «Зоряний» (далі Гаражний кооператив), просила визнати за нею право власності на вказаний гараж в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, пояснивши що чоловік позивачки, який помер в 2003 році, був членом гаражного кооперативу «Зоряний», на підставі рішення виконкому міськради та посвідчення побудував у вказаному кооперативі гараж №172, зараз виникла необхідність оформити право власності позивачки на вказане майно, але в нотаріальному порядку це зробити неможливо, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно. Додала, що між спадкоємцями досягнуто усної згоди, що право на гараж буде оформлено на позивачку. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких підтвердили обставини викладені у позові та не заперечували проти задоволення заявлених вимог. Представник Миколаївської міської ради, який повідомлявся про дату час та місце судового засідання, на розгляд справи не зявився, про поважність причин неявки суд не повідомив. В судове засідання представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечував, зазначивши, що заборгованості по внескам за Гараж №172 не має. Дослідивши матеріали справи, суд встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №263/2004, 25 квітня 1980 року між [PERSON] та позивачкою зареєстровано шлюб, 19.06.2003 [PERSON]В помер, після його смерті відкрилась спадщина, яку прийняли дружина померлого - позивачка, та його діти: Старощук ([PERSON], [PERSON]) [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За життя [PERSON] рішенням виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів від 04 жовтня 1991 року №393 «Про реєстрацію автогаражного кооперативу «Зірковий» включений до списку членів автогаражного кооперативу «Зірковий» («Зоряний», у документі російською мовою «Звёздный»), отримав посвідчення №254, в якому зазначено, що він є членом «АГК «Звёздный» та має гараж №172 (а.с.10, 29). Постановою державного нотаріуса від 13.11.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на Гараж. Відповідно п. 3 Постанови Верховної Ради Української РСР «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність» від 26 березня 1991 року, положення статті 15 Закону Української РСР "Про власність" застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» (який діяв в період існування спірних правовідносин) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про власність» володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом. Виходячи з роз'яснень, викладених у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 червня 1991 року № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних із діяльністю гаражно-будівельних кооперативів», у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. Частиною 4 ст.10 ЦПК передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.60 вказаного кодексу, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Для вирішення питання про право власності позивачки на Гараж в порядку спадкування за законом необхідно зясувати питання стосовно: законності будівництва Гаражу (знаходження гаражу на земельній ділянці виділеній Гаражному кооперативу), внесення пайового внеску за Гараж та наявність права на спадщину. Так, представником позивача доведено, що позивачка має право на спадщину за законом як спадкоємець першої черги, яка відкрилась після смерті її чоловіка - [PERSON], і між спадкоємцями є усна угода про зміну часток у спадщині на користь позивачки. Проте, незважаючи на неодноразові розяснення судом представниці позивачки про необхідність доказування вказаних обставин та можливість сприяти їй у цьому, позивачкою та її представником не надано суду жодного доказу щодо наявності наступних обставин: виділення Гаражному кооперативу земельної ділянки, розташування на ній Гаражу та внесення пайового внеску [PERSON] Судом не приймається до уваги в якості доказу про внесення паю [PERSON] інформація викладена в заяві Гаражного кооперативу (а.с.30) про відсутність заборгованості по внескам у вказаної особи станом на 10.01.2015 року, оскільки вона не містить інформації щодо предмету доказування про сплату пайового внеску [PERSON] Враховуючи викладене підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed