Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

17 жовтня 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 березня 2010 року між банком та [PERSON] укладено договір, згідно якого йому надано кредит у розмірі 910 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на умовах, передбачених договором. Однак, в порушення умов кредитного договору, [PERSON] погашення кредиту не здійснював і станом на 31 серпня 2016 року має заборгованість по кредиту у розмірі 13604 грн. 79 коп. У зв'язку зі смертю [PERSON], за клопотанням позивача, до участі у справі залучено у якості відповідача [PERSON] В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повісткою. До судового засідання надійшла заява за підписом представника позивача про розгляд справи без його участі та заява про зменшення суми позовних вимог до 3015 грн. 98 коп., яку просить стягнути з [PERSON] Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, не повідомивши про причини неявки, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що [PERSON] дійсно зверталася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], однак ніякого майна вона у спадщину не отримувала, оскільки з'ясувалося, що у померлого відсутнє будь-яке майно, яке може перейти до спадкоємця. Заслухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 23 березня 2010 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із анкети-заяви разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви. На виконання умов договору, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 910 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на його зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0% на місяць (36,00% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією актового запису про смерть № 2 від 06 квітня 2015 року та копією свідоцтва про смерть [NUMBER]. Згідно з уточненим розрахунком позивача, станом на [INFO] заборгованість за кредитним договором, укладеним 23 березня 2010 року з [PERSON], складає 3015 грн. 98 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 585 грн. 88 коп., заборгованість за відсотками - 1130 грн. 10 коп., заборгованість з пені та комісії 1300 грн. 00 коп. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений сторонами строк, відповідно до вказівок договору та вимог Цивільного кодексу, одностороння відмова від виконання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою. Згідно з статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Таким чином, у разі смерті фізичної особи - боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи - боржника за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців, у зв'язку з чим відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Перелік зобов'язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, отже зобов'язання за кредитним договором входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, ч. 3 ст. 1268 ЦК України закріплено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (6 місяців від дня відкриття спадщини) він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з копії спадкової справи № 98/2015, заведеної 20 липня 2015 року Другою Очаківською державною нотаріальною конторою щодо майна [PERSON], померлого [INFO], вказана справа була заведена за заявою його дружини [PERSON] про прийняття спадщини. Також з матеріалів спадкової справи вбачається, що на день смерті [PERSON] разом з ним була зареєстрована та проживала [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Також за вказаною адресою були зареєстровані, але не проживали їх діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які подали до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини на користь [PERSON] Таким чином, [PERSON], яка є спадкоємцем першої черги, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Отже, межі відповідальності спадкоємців визначаються вартістю майна, отриманого у спадщину. З довідки Дмитрівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області від 14 липня 2015 року № 555, яка мається в матеріалах вищевказаної спадкової справи. вбачається, що згідно по господарської книги №2 [PERSON] вказаний як домовласник житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], однак документи на будинок не видавались. 23 жовтня 2015 року за № 982/02-14 завідувачем Другої Очаківської державної нотаріальної контори надано відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок по причині відсутності правовстановлюючих документів будинок на ім'я спадкодавця. Відомості про будь-яке інше майно, яке входить до складу спадкового майна, в матеріалах спадкової справи відсутні. Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Недоведеність позову є підставою для відмови в його задоволенні. Позивачем доказів про те, що [PERSON] належало на праві власності будь-яке майно, яке увійшло до складу спадщини, не надано, а тому підстави для покладення на [PERSON] обов'язку по погашенню заборгованості по кредиту відсутні. З врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та в їх задоволенні слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed