Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

30 вересня 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 25 квітня 2006 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № DNH4KP90750618, відповідно до якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 2\~665,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 22 квітня 2008 року. В порушення умов кредитного договору, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, в звязку з чим, станом на 21 вересня 2015 року виникла заборгованість в сумі 52\~587,15 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 2\~413,47 грн., заборгованість по процентам 15\~011,15 грн., пеня за несвоєчасне виконання умов договору 35\~162,53 грн. Позивач зазначив, що у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2013 року з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариством Комерційний банк «ПриватБанк» стягнута заборгованість за договором, яка виникла станом на 21 січня 2013 року в розмірі 31\~382,29 грн., різниця становить 21\~204,86 грн. Крім того, у відповідності до ст. 5.3 умов кредитного договору, відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1\~060,24 грн. Таким чином, сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 22\~765,10 грн. В звязку з наведеним, в позовній заяві Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просило суд стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № DNH4KP90750618 від 25 квітня 2006 року в сумі 22\~765,10 грн., судові витрати в сумі 1\~218,00 грн. В судове засідання представник позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, просив суд задовольнити його позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обовязків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що 25 квітня 2006 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № DNH4KP90750618, відповідно до якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 2\~665,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 22 квітня 2008 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам(«Розстрочка») (Стандарт) складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач припинив сплачувати суми за кредитом і відсотки за користування кредитними коштами, в звязку з чим, заборгованість за договором станом на 21 вересня 2015 року виникла заборгованість в сумі 52\~587,15 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 2\~413,47 грн., заборгованість по процентам 15\~011,15 грн., пеня за несвоєчасне виконання умов договору 35\~162,53 грн. Встановлено, що на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2013 року з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариством Комерційний банк «ПриватБанк» стягнута заборгованість за договором, яка виникла станом на 21 січня 2013 року в розмірі 31\~382,29 грн.. Таким чином, різниця становить 21\~204,86 грн., крім того, у відповідності до ст. 5.3 умов кредитного договору, відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1\~060,24 грн. Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 22\~765,10 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком банку. В той же час, у відповідності до умов кредитного договору, кредит надавався строком 22 квітня 2008 року включно, тобто, до зазначеного часу [PERSON] повинен був погасити заборгованість за кредитним договором. У відповідності до п.5.5. "Умов надання споживчого кредиту фізичним особам(«Розстрочка») (Стандарт), терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором визначений сторонами тривалістю 5 років. У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки. Згідно до ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. У відповідності до ст. 256 ЦК України, визначено, що позовна давність це строк, у межа якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. В звязку з наведеним, вбачається, що Банк мав право вимоги за зобовязанням в термін до 22 квітня 2013 року. У відповідності до позовної заяви, ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON] 30 вересня 2015 року, тобто, з пропуском терміну позовної давності. На підставі ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, є підставою для відмови у позові. В звязку з наведеним, в задоволенні позовних вимог належить відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed