Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

04.08.2020 [PERSON] звернулася із вказаним позовом у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15.10.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області та відновити її дошлюбне прізвище. На обґрунтування позову [PERSON] вказала, що з 15.10.2013 вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, постійні сварки. З липня 2018 року вони проживають окремо, шлюб існує формально, примирення неможливе. Ухвалою від 20.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Сторони в судове засідання не з`явились, на адресу суду спрямували зави у яких позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, 15.10.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 5). З копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Згідно довідки № 308 від 10.03.2020 виданої ПП "Бокуд" та акта № 157 від 10.03.2020 затвердженого директором ПП "Бокуд" [PERSON] , [PERSON] [INFO] та її син [PERSON] , [INFO] проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11,12). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Оскільки подружнє життя у сторін розладналося, сторони не бажають зберігати шлюб, наполягали кожен на розлученні, про що свідчать їх заяви, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб належить розірвати. За положеннями статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, прохання позивачки відновити її дошлюбне прізвище відповідає закону.

Outcome: approved