Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

у листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що 09.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис про стягнення з нього на користь АТ «Альфа-банк» заборгованості в загальному розмірі 24 077,31 грн за кредитним договором № 500822237 від 03.10.2019. Цей виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні в Приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гуріної Т.В. та в межах виконавчого провадження накладено арешт на його майно та звернено стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи. Натомість позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинений з грубим порушенням чинного законодавства, зокрема, нотаріусу не надано всі необхідні документи, які свідчать про безспірність заборгованості, а також зважаючи на відсутність у нотаріуса повноважень на вчинення нотаріальних дій та вчинення виконавчого напису поза межами строку позовної давності, просить визнати виконавчий напис таким, не підлягає виконанню. 08.11.2021 суд задовольнив заяву позивача про забезпечення позову та зупинив стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису (а.с. 31). 16.11.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Одночасно залучив до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального Бригіда В.О., Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріну Т.В., а також витребував від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. належним чином завірену копію виконавчого напису № 17407 від 09.07.2021 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-банк» заборгованості в загальному розмірі 24 077,31 грн за кредитним договором № 500822237 від 03.10.2019, а також документів та матеріалів, на підставі яких вчинявся даний виконавчий напис(а.с. 38-39). У судове засідання сторони не з`явилися вдруге, представник позивача Бульбах Н.М. подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала (а.с.78). Відповідач та треті особи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно (а.с.47-52,76,77), відповідач надав письмові пояснення (а.с.68-75), в яких просить розглядати справу за відсутності представника відповідача та відмовити в задоволенні позову [PERSON] , при цьому посилається на те, що позовна заява взагалі не містить посилань на відсутність в позивача заборгованості або неповноту чи неправильність здійснення кредитором розрахунків заборгованості та до стягнення підлягає лише заборгованість за тілом кредиту в розмірі 22 748,21 грн та 1329,10 грн заборгованості за відсотками. Вказана заборгованість позивачем не спростована, а посилання останнього на ненадання відповідачем нотірусу повного пакету документів є лише припущенням. Приватний нотаріус КМНО Бригіда В.О. також подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та одночасно завірену копію виконавчого напису, вчиненного 09.07.2021 та документів, на підставі яких його було вчинено (аю.с.79-85). Виходячи з викладеного, суд уважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та, дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 09.07.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О.вчинив виконавчий напис № 17407 про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №500822237 від 03.10.2019 року, укладеним з АТ «Альфа - банк», заборгованості в розмірі 24 077,31 грн за період з 30.01.2021 по 26.04.2021, яка складається із простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 8684,23 грн, простроченої заборгованості за комісією та процентами в розмірі 1329,10 грн, строкової заборгованості за сумою кредиту - 14 063,98 грн. Також стягнута плата за виконавчий напис нотаріуса в розмірі 650,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 24727,31 грн (а.с. 20). Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т.В. від 31.08.2021 відкрито виконавче провадження № 66656012 з виконання вказаного вище виконавчого напису нотаріуса (а.с. 15), та винесена постанови про арешт майна боржника (а.с. 16). 01.09.2021 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с. 17). Звертаючись до суду позивач посилається на те, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону, оскільки нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості боржника, яка є завищеною та виконавчий напис вчинений на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, а тому він не підлягає виконанню. У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Відповідно до пунктів 1, 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У постанові Верховного суду України від 05 липня 2017 року № 754/9711/14-ц зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З позову вбачається, що [PERSON] з наявністю у нього заборгованості перед АТ «Альфа-Банк» не згодний, оскільки на його думку стягувачем завищено заборгованість, водночас не обгрунтовує свої доводи. Водночас з документів, доданих стягувачем до заяви про вчинення виконавчого напису вбачається, що офертою на укладення угоди про надання кредиту № 500822237 від 03.10.2019 та Анкетою-заявою про акцепт Публічної пропозиції від 03.10.2019 стверджується, що [PERSON] погодився з умовами кредитного договору, згідно з яким отримав кошти в розмірі 47 964,18 грн на строк 24 місяці з процентною ставкою 23% річних, та за розрахунком АТ "Альфа-Банк" заборгованість за вказаним договором станом на 26.04.2021 складає 24 077,31 грн, з яких 8684,23 грн прострочена заборгованість за кредитом, 14 063,98 грн строкова заборгованість за кредитом та 1329,10 грн прострочена заборгованість за комісією та процентами (а.с.79-85). Розглядаючи доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинений на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, а тому він не підлягає виконанню, суд зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 09 липня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, оскільки укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та відповідно для задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути сплачений останньою судовий збір в розмірі 908,00 грн за подання позовної заяви та 454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved