Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 1. 24 жовтня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі позивач) звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 27.08.2012 року в розмірі 123513 грн. 76 коп. (сто двадцять три тисячі п`ятсот тринадцять гривень76 копійок) та 1921 грн. 00 коп. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок) в повернення судового збору. 2. Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобов`язань, визначених вищевказаним кредитним договором. 3. Відповідач відзиву на позов не надав. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Ухвалою суду від 30 жовтня 2019 року (а.с.50) було постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. 6. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача просив справу розглядати у його відсутності . 7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносини. 8. 27 серпня 2012 року позивач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. При цьому, як відмічено в заявці, позивач висловила бажання оформити на своє ім`я « Сберкнижку (Депозит)».(а.с.7-8) 9. На підтвердження позовних вимог відповідач додав до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» ( Універсальна,30 днів пільгового періоду; Універсальна, 55 днів пільгового періоду; Універсальна CONTRACT, Універсальна GOLD). ( а.с.9). 11. До матеріалів позову позивачем надано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. При цьому в зазначених Умовах та Правилах відсутній підпис відповідача про ознайомлення з ними. 12. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 27.08.2012 року вбачається, що станом на 30.09.2019 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 205915,62 грн, з яких : заборгованість за кредитом 2307,79 грн., заборгованість за процентами 200707,83 грн, заборгованість за пенею та комісією 2900,00 грн. При цьому розрахунок складено за період з 27.06.2012 року по 30.09.2019 року. ( а.с.5-6). 13. В позовній заяві та наданому розрахунку позивач зазначає, що розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 30.09.2019 року за договором б/н від 27.08.2019 року складає 205915 грн. 62 коп. (двісті п`ять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять гривень 62 копійки), з яких: - заборгованість за кредитом - 2307 грн.79 коп. (дві тисячі триста сім гривень 79 копійок); - заборгованість за процентами за користування кредитом - 200707 грн. 83 коп. (двісті тисяч сімсот сім гривень 83 копійки); - заборгованість за комісією - 2900 грн. 00 коп. ( дві тисяч дев`ятсот гривень ). З відповідача позивач просить стягнути не всю суму заборгованості, а лише її частину, що складається з заборгованості за кредитом 2307 грн.79 коп. (дві тисячі триста сім гривень 79 копійок); та заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 27.08.2012 р. по 31.12.2018 р. в сумі 121205,97 грн. (сто двадцять одна тисяча двісті п`ять гривень 97 копійок) 14. Згідно витягу із статуту (а.с.39-40) позивач є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк". А, довідкою з ЄДРПОУ (а.с.20) та банківською ліцензією (а.с.38) підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. V. Норми права. 15. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Нормою ст. 599 ЦК України визначено, що зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно вимог ч.1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується верховенством права. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно - правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. VІ. Оцінка Суду. 16. За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає позов не обґрунтованим доходить висновку про необхідність відмовити в його задоволенні. Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного. Позивачем надано суду заяву-анкету підписану відповідачем 27.08.2012 року згідно якої [PERSON] висловила бажання оформити на своє ім`я « СБЕРКНИЖКУ (ДЕПОЗИТ)». В позовній заяві позивач просить стягнути заборгованість за невиконання відповідачем умов кредитного договору, тобто за неповернення грошових коштів наданих відповідачу в кредит, але документів не надає. Позивачем не надано доказів про умови такого договору . До матеріалів позову також додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» Крім того позивачем не надано належних доказів на підтвердження позовних вимог. Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що заяву-анкету відповідач підписала 27.08.2012 року ( а.с.7), в позовній заяві позивач також вказує, що договір з відповідачем було укладено 27.08.2012 року ( а.с.2-3), а розрахунок заборгованості позивачем долучено до матеріалів справи виконано за період з 27.06.2012 року по 30.09.2019 року, тобто до укладення договору. ( а.с.5-6). Також надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в Заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Наведена правова позиція сформульована Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 (справа № 342/180/17), яка, відповідно до положень ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права. З огляду на це, Витяг з тарифів та Умови та Правила не можуть вважатись складовою договору, та належним доказом у цій справі. VІІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 17. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення № РROM6BGM10 від 16 жовтня 2019 року (а.с.1) позивачем було сплачено 1921 грн. 00 коп. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 копійок) судового збору. А, тому у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судовий збір слід віднести за рахунок позивача. З цих підстав,

Outcome: dismissed