Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

02.09.2015 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем [PERSON] 16.09.2000 року Паплинецькою сільською радою Старосинявського району Хмельницької області, актовий запис №5 та стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання спільних дітей: дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дочкою повноліття та аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення сином повноліття. Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивач посилається на те, що 16 вересня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис про реєстрацію шлюбу № 5 від 16 вересня 2000 року зареєстрований Паплинецькою сільською радою Старосинявського району Хмельницької області). Від цього шлюбу сторони мають спільних дітей - дочку [PERSON], [INFO], (актовий запис № 544 від 29 березня 2002 року Відділ реєстрації актів громадського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві), та сина [PERSON], [INFO] (актовий запис № 2563 від 24 вересня 2008 року Відділ реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві). Сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Вони тривалий час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. На даний час діти проживають з позивачкою, суперечки про місце проживання дітей та поділ майна немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. 16 жовтня 2015 року в судовому засіданні позивачка позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримала повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні 16 жовтня 2015 року позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Наслідки визнання відповідачем позову, передбачені ст. 174 ЦПК України, йому роз'яснені і зрозумілі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 вересня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис про реєстрацію шлюбу № 5 від 16 вересня 2000 року, зареєстрований Паплинецькою сільською радою Старосинявського району Хмельницької області). Від цього шлюбу сторони мають спільних дітей - дочку [PERSON], [INFO] (актовий запис № 544 від 29 березня 2002 року, зроблений Відділом реєстрації актів громадського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві), та сина - [PERSON], [INFO], (актовий запис № 2563 від 24 вересня 2008 року, зроблений Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві). Сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Вони на даний час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Діти проживають з позивачкою, суперечки про місце проживання дітей та поділ майна немає, примирення між сторонами не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про те, що вимоги позивачки про розірвання шлюбу мають бути задоволені. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Виходячи з наведеного вище, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох малолітніх дітей у єдиній частці 1/3 від усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Таким чином суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивачки за позовними вимогами про стягнення аліментів. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині розірвання шлюбу з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн. Разом з цим, з урахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, суд дійшов висновку про те, що з відповідача, відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved