Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

20.11.2018 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернулася [PERSON] з позовом до Харківської міської ради, третя особа [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просить суд визначити для [PERSON] додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її рідного батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер, який є батьком [PERSON] . Факт родинних відносин між померлим [PERSON] та [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON] , рішенням апеляційного суду Харківської області від 18.04.2016 року №643/16466/15-ц, яким встановлено факт народження позивача від батька [PERSON] , [INFO] . Позивач звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Селезньової В.Ф. з питанням щодо оформлення спадщини. Постановою від 21.09.2018 року за вих. №79 позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії на підставі того, що пропущено строк прийняття спадщини та строк подачі заяви про прийняття спадщини; відсутня довідка з місця реєстрації проживання, в якій була б надана інформація про те, що спадкоємець на час смерті [PERSON] , разом із ним проживала та була зареєстрована за його адресою; відсутній оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] . Позивачу на момент смерті спадкодавця виповнилося 23 роки, після відкриття спадщини займалася питанням оформлення паспорта громадянина України, який було видано [PERSON] лише 09.11.2017 року, через сім місяців після відкриття спадщини. В судове засідання представник позивача з`явилася, позов підтримала в повному обсязі з обставин викладених у ньому. Відповідач повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи [PERSON] повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував, надав суду письмові пояснення Вх. №1711 від 14.01.2020 року. Суд, вислухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , актовий запис №5366 від 11.04.2017 року. Про факт смерті [PERSON] дізналася [INFO] , оскільки її представник [PERSON] отримала відповідь на запит № 5475/15.10-04-06, в якому підтверджувався факт смерті [PERSON] . (а.с. 10) Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 18.04.2016 року по справі №638/16466/15-ц, встановлено факт народження [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , та батька [PERSON] , [INFO] . (а.с.8-9) Свідоцтво про народження [PERSON] отримала [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження запис поновлено повторно серії [NUMBER] . (а.с. 7) В позовній заяві [PERSON] вказує, що не мала можливості вчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини, з огляду на те, що в неї був відсутній паспорт громадянина України, а відсутній був так як було відсутнє свідоцтво про народження. Однак згідно матеріалів справи, свідоцтво про народження було отримано 20.05.2016 року, а паспорт громадянина України позивач оформила лише 09.11.2017 року. Тобто майже через 1 рік та 5 місяців, поважності причин позивач не зазначає. Окрім того, з моменту отримання паспорту громадянина України з 09.11.2017 року, позивач з заявою про оформлення спадщини звернулася лише у 2018 році, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.09.2018 року. Тобто, після того як позивачем було отримано паспорт громадянина України, лише через 9 місяців позивач звернулася з заявою про оформлення спадщини. Поважності причин, пропуску цього часу позивачем також не обґрунтовані. За змістом статей 12, 81, 89, 263 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування " вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України ). За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, судом встановлено, що з моменту отримання свідоцтва про народження з 20.05.2017 року по момент оформлення паспорту громадянина України 09.11.2017 року минуло 6 місяців, хоча згідно п. 1.2 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України затв. Наказом МВС України від 13.04.2012 року №320, видача та обмін паспорта проводиться у місячник строк. Поважність причин, чому позивач не оформляла паспорт на протязі 6 місяців не вказує. Більш того, з моменту отримання паспорта громадянина України 09.11.2017 по момент звернення до нотаріуса, вересень 2018 року, минуло 1 рік 5 місяців, і причин які б могли бути оцінені як поважні, позивач суду не надала. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такого правового висновку Верховний суд дійшов у постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приймаючи до уваги не надання позивачем доказів на підтвердження обставин, які об`єктивно та істотно перешкодили реалізації ним права на прийняття спадщини після смерті батька шляхом звернення у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, приходить до висновку про відсутність правових підстав вважати, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed