Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, свої вимоги обґрунтовуючи наступним. 02.06.2004 р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Як вказує позивач, у її власності перебуває кв. [ADDRESS]. Також із 19.09.2014 р.,у спірній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] але в ній не мешкає вже понад 6 р. із листопада 2010 р. Тому просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, саме: кв. [ADDRESS], так як останній не тільки у ній не мешкає, але і змінив замки у вхідних дверях квартири та таким чином чинить перешкоди позивачу, яка повинна не мешкаючи у квартирі, сплачувати за неї комунальні послуги. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному об'ємі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав у повному об'ємі, надав письмові заперечення із додатками, що свідчать про проведення саме ним ремонтних робіт у спірній кватирі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та отримані докази вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно вищезазначеної статті, може бути припинення дії яка порушує це право. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як було з'ясовано судом, дійсно 02.06.2004 р. між відповідачем та позивачем було укладено шлюбі. Від даного шлюбу є дитина [PERSON] [INFO], який мешкає із відповідачем у кв. [ADDRESS] (з його слів), так як позивач - мати дитини покинула їх (даний факт не був спростований представником позивача). При цьому, (на даний факт не заперечується сторонами) позивач має реєстрацію у [ADDRESS]. У відповідності до договору міни (з відкладувальною умовою) від 16.03.2011 р. укладеного між ТОВ «Обіо», ТОВ «Традекс-Трейд» та позивачем [PERSON], остання отримала у власність спірну квартиру [ADDRESS], а позивач, як сторона № 2 по даного договору передала у власність облігації іменні цільові, і право власності у позивача - сторони № 2 повинно було викинути згідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України з моменту державної реєстрації. Тобто таким чином суд з'ясував, що з 14.06.2001 р. право приватної власності на кв. [ADDRESS] належить позивачу, яка на той час перебувала у шлюбі із відповідачем, тобто належить подружжю на праві спільної сумісної власності. У відповідно до вимог ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла є право на користування цим житлом у разі відсутності цього члена понад один рік. У відповідно до положень ч. ч. 1, 2, п. 3 ч. 3, ч. 5 ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначено, що у справах визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Оскільки обставини, викладені вище позивачем свідчать про те, що відповідач [PERSON] на даний час є зареєстрованим у спірній квартирі, разом із ним мешкає син [PERSON] 2004 р.н., а позивач не має взагалі реєстрації у спірній квартирі те, що жоден доказ так і не підтвердив не проживання відповідача із листопада 2010 р., суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача у повному об'ємі. У відповідності до ст. 79, 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню із позивача на користь держави. Враховуючи вищевикладене.

Outcome: dismissed