Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В жовтні 2014 року вона звернулась до Відповідача для виконання сантехнічних робіт в її квартирі, а саме: установки 4-х лічильників води. 16.10.2014 року майстер Товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК Гідросфера» [PERSON], використовуючи власні матеріали здійснив монтаж 4-х лічильників води. 15.03.2015 року вночі відбувся порив на з»єднанні трубопровода та лічильника гарячої води із зворотним клапаном, внаслідок чого, ПАК КБ «Приватбанк», яке розташовано під її квартирою, було заподіяно майнову шкоду, яку вона просить суд стягнути з ТОВ «ІБК» Гідросфера» та стягнути завдану їй моральну шкоду. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просить суд його задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала повністю, подавши суду письмові заперечення та додаткові заперечення посилаючись на те, що прорив в квартирі Позивачки стався не з їх вини. Позивачка після виникнення аварійної ситуації не вжила всіх передбачених законодавством заходів на виявлення та підтвердження обставин, які зумовили порив у водопроводі, а відповідно відсутність у Позивача доказів причинно наслідкового зв»язку між поривом та діями Відповідача по встановленню засобів обліку води, а тому просить суд в позові відмовити. Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного : Судом при розгляді справи встановлено, що 16 жовтня 2014 року, у квартирі [ADDRESS], власником якої є Позивачка було проведено роботу по монтажу вузлів обліку води, про що було складено акт виконаних робіт (а.с. 7). Відповідно до вимог Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, встановлені в квартирі водолічильники були опломбовані та постановлені на абонентський облік, що підтверджується актом від 03.12.2014 року (а.с. 9). 15 березня 2015 року, вночі, відбувся порив на з»єднанні водопроводу та лічильника води у квартирі Позивачки, внаслідок якого було завдано матеріальних збитків приміщенню ПАТ КБ «Приватбанк», яке знаходилось поверхом нижче. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01 квітня 2016 року у справі №591/7027/15-ц, яке було залишено без змін Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 27 квітня 2016 року було стягнуто на користь ПАП КБ «Приватбанк» з [PERSON] 4153 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди спричиненої залиттям (а.с.17-18). Вимогами частини 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01 квітня 2016 року у справі №591/7027/15-ц встановлено, що «…залиття нежитлового приміщення Позивача сталось з вини відповідача, яка не забезпечила утримання санітарно технічного обладнання квартири у якій вона мешкає у належному технічному стані». Під час розгляду вказаної справи судом не було встановлено вини інших осіб у аварійній ситуації або визначенні причин пориву. Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою статті 59 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Про відсутність вини Відповідача у залитті квартири [ADDRESS] також свідчать інші докази наявні в матеріалах справи. Так, відповідно до Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" зокрема, п. 2.2.1 встановлено, що позапланові огляди передбачають огляд окремих елементів будинку або приміщень після злив, ураганних вітрів, сильних снігопадів, повеней та інших явищ стихійного характеру, що викликають ушкодження окремих елементів будинків, а також у разі аварій на зовнішніх комунікаціях чи при виявленні деформації конструкцій і несправності інженерного обладнання, що порушують умови нормальної експлуатації. Вимогами п. 2.3.6 цих Правил також визначено, що заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатися в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Не усунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт. Заявки, пов»язані з забезпеченням безпеки проживання, усуваються в терміновому порядку. У разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Додатком №4 до Правил №76 визначена типова форма акта про залиття, в якому зазначається, де трапилась аварія, описується, що трапилось і які наслідки (що залито, які обсяги робіт, які речі ушкоджено), зазначаються причини залиття, надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та інше. Акт про залиття приміщення Приватбанку було складено лише 25 березня 2015 року в приміщенні ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 21). А це через 10 днів з моменту залиття. Крім того, причина залиття в акті вказана як «… зі слів мешканців квартири №132…», що свідчить про те, що комісія до квартири №132 не заходила, місце пориву уповноважені представники балансоутримувача не оглядали, а причини пориву не встановлювали. Власниця квартири самостійно експертиз на дату пориву не проводила. В межах розгляду судового спору між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» судова експертиза для з»ясування місця та причин аварії не призначалась. Ухвалою від 01 грудня 2016 року, у даній справі, судом було призначено судово-технічну експертизу. Висновок судової будівельно технічної експертизи №1454 було складено 13.01.2017 року (а.с. 98-104). Як видно з описової частини цього висновку, відповіді на постановлені судом запитання робились експертом аналізуючи надані судом документи, які були наявні у матеріалах цивільної справі. При цьому, однозначної відповіді на поставлене судом запитання про наявність причинного зв»язку між порушеннями ТУ та ДБН при встановленні лічильників та поривом, експертом надано не було. Чіткої причини пориву висновок експерта не містить. Також суд не може взяти до уваги висновок експерта про порушення при встановленні в туалетній кімнаті лічильника гарячої води ТУ, так як технічні умови на встановлення лічильників системи водопостачання експерту для проведення дослідження не надавались. Про це зазначено в самому тексті Висновку №1454 (а.с. 99). Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] також повідомив суду, що йому технічні умови на встановлення лічильників системи водопостачання для проведення дослідження не надавались. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив суду, що монтаж лічильників у квартирі Позивача було проведено ним відповідно до будівельних норм та правил. Лічильники були постановлені ще в 2014 році на облік КП «Міськводоканал», порушень при їх монтажі виявлено не було, а відповідно позов вважає безпідставним. Допитана у якості свідка, [PERSON], яка працює контролером КП «Міськводоканал» повідомила, що 09.10.2016 року її було направлено до квартири [ADDRESS] для проведення огляду лічильників води. За результатом огляду нею було складено акт (а.с. 54) в якому вона зазначила про те, що лічильник гарячої води не відповідає технічним умовам установки лічильників. В судовому засіданні ж [PERSON] зазначила, що надання таких висновків не є її компетенцією, вона не має спеціальної освіти, в її посадові обов»язки входить лише перевірка наявності пломб на засобах обліку, зняття показів води та перевірка відсутності несанкціонованих втручань в міську мережу. Надаючи такий висновок вона не бачила технічних умов на лічильник, і не володіє достатніми знаннями про монтаж лічильників. Відповідно до частини 6 статті 147 ЦПК, висновок експерта для суду не є обов»язковим і оцінюється судом за правилами, статті 212 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 статті 212 ЦПК, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Так, суд не може взяти до уваги акт обстеження системи водопостачання та водовідведення в квартирі за адресою: вул. Харківська, буд.№32, кв.№132 так як, допитана в судовому засіданні в якості свідка контролер [PERSON] вказала, що технічні умови на лічильники вона не бачила, а зроблений нею висновок про невідповідність встановленого лічильника гарячої води технічним умовам, який викладений в акті, не є її компетенцією. Також суд критично ставиться до акту від 31.01.2017 року, який підписано комісією від ОСББ «Вулик» в якому зазначено про порушення цілісності зворотного клапану, що спричинило підтоплення кухні Позивачки та приміщення банку з зазначенням дати аварії 31 січня 2017 року близько 16-00год., що суперечить обставинам справи. Відповідно до п.2\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року, з внесеними змінами та доповненнями, внесеними Постановами Пленуму ВСУ №7 від 08.07.1994 року №11 від 30.09.94 року, № 15 від 25.05.98 року, № 9 від 24.10.2003року шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи. Імперативними вимогами частини 4 статті 60 ЦПК визначено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На підставі наявних в справі доказів суд вважає, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність причинного зв»язку між нанесеними Позивачем матеріальними збитками ПАТ КБ «Приватбанку» затопленням та проведенням за п»ять місяців до цієї події монтажу лічильників у її квартирі суду надано не було. Акти оглядів та експертиза, які містяться в справі та досліджувались судом, були проведенні через 2 роки після аварії та навіть за цих умов, не містять висновків про зв»язок між монтажем лічильників води та поривом у системі водопостачання, а відповідно відсутні докази наявності вини Відповідача у збитках нанесених Позивачу. Натомість, як на дату монтажу лічильників так і до сьогодні, вони перебувають на абонентському обліку в КП «Міськводоканал», а відповідно порушень при їх встановленні до сьогодні не виявлено. Також Позивачем не було надано доказів, що об»єктивно свідчить про заподіяння їй моральних страждань, яких вона зазнала у зв»язку з затопленням нежитлового приміщення банка. Додані до позову платіжні документи про придбання ліків та медичний висновок датований 2016 роком. А це через рік після пориву. Таким чином, позовні вимоги є не обґрунтовані та не підлягають задоволенню в повному обсязі.\~ На підставі викладеного,

Outcome: dismissed