Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

24 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. З липня 2014 року їх сім'я фактично розпалась, з того часу вони проживають окремо, деякий час вона мала близькі стосунки з іншим чоловіком. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2016\~року шлюб між сторонами було розірвано. 24 грудня 2016 року позивач народила доньку Ніколь. Оскільки дитина була народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, відповідно до п.\~2 ст. 122 Сімейного кодексу України батьком дитини записали відповідача. Позивач стверджує, що відповідач не є батьком дитини, а тому просить суд виключити з актового запису № 29 від 17 січня 2017 року про народження [PERSON], [INFO], вчиненого Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, даних про батька [PERSON], а також зобов'язати Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести відповідні зміни до актового запису про народження. 21 лютого 2017 року позивачем подано клопотання про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою суду від 21 лютого 2017 року клопотання позивача [PERSON] задоволено, призначено у цій справі судову генетичну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 12 липня 2017 року на адресу суду повернута без виконання ухвала суду від 21\~лютого 2017 року про призначення судової генетичної експертизи, у зв'язку з неявкою відповідача на експертизу. Ухвалою суду від 12 липня 2017 року провадження у справі поновлено. 01 вересня 2017 року на адресу суду засобами поштового зв'язку надійшла заява відповідача [PERSON] про визнання позову і розгляд справи за його відсутності. 05 лютого 2018 року представником позивача [PERSON] заявлено клопотання про допит в якості свідка [PERSON], яке ухвалою суду від 05\~лютого 2018 року задоволено. Позивач\~в судове засідання не зявився,\~про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. 01 вересня 2017 року на адресу суду засобами поштового зв'язку надійшла заява відповідача [PERSON] про визнання позову і розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка [PERSON], дослідивши надані письмові докази, а також матеріали цивільної справи № 183/3674/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, прийшов до наступного висновку. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 29 серпня 2016 року (а.с. 6). 24 грудня 2016 року позивач народила доньку Ніколь і 17 січня 2017 року зареєструвала її народження, про що Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 29 від 17 січня 2017\~року та видано відповідне свідоцтво про народження серії І-КИ №\~631748 (а.с. 5, 8). Батьком дитини відповідно до ч.\~2 ст. 122 Сімейного кодексу України записаний відповідач. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступних норм права. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1, 2 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.\~Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 138 Сімейного кодексу України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. При цьому, згідно ч. 2 ст. 138 Сімейного кодексу України вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Ураховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що між сторонами виник спір щодо визначення походження дитини, і приймаючи до уваги норми законодавства й обставини, встановлені судом під час розгляду справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки у матеріалах справи відсутня заява іншої, ніж відповідач, особи про своє батьківство відносно [PERSON], [INFO]. Показання ж в судовому засіданні свідка [PERSON] про те, що її сестра позивач [PERSON] з літа 2014\~року не проживала однією сім'єю зі своїм чоловіком відповідачем [PERSON], а зустрічалась з іншим чоловіком, і народила доньку Ніколь від чоловіка на ім'я [PERSON], який забирав їх з пологового будинку, не є належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом, на підставі якого суд може встановити обставини, що підтверджують заявлені позовні вимоги, і постановити рішення про задоволення позовних вимог, а також не виключають обов'язку подання іншою, ніж відповідач, особою заяви про своє батьківство відносно [PERSON], [INFO]. Крім того, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд ставить під сумнів справжність підпису відповідача в заяві про визнання позовних вимог і подання цієї заяви ним особисто. Недоведення позивачем обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позбавляє суд можливості визначитися з питанням щодо порушення, невизнання або оспорення прав позивача будь-якою особою під час державної реєстрації народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed