Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] в якій просить зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого сараю. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями в смт Клевань, вул.Залізнична, 47 Рівненського району Рівненської області та земельна ділянка площею 0,0485 га. яка виділена для будівництва та обслуговування даного будинку. Вищевказана земельна ділянка межує з земельною ділянкою відповідача. Відповідачем в безпосередній близькості із її земельною ділянкою, на відстані 0,5 метра від огорожі, в 2000 році було побудовано деревяний сарай. Оскільки при будівництві вказаного сараю відповідачем не дотримано встановленої п.3.17 Б.2.4.-1-94 "Планування та забудови міських та сільських поселень" відстані до межі сусідньої земельної ділянки та він не обладнаний водовідводами на земельну ділянку та забор позивача стікають всі опади, що розмиває землю та руйнує забор. Окрім цього вказаний сарай побудований біля літньої кухні позивача з порушенням протипожежних норм та при виникненні пожежі наявна загроза пошкодження її літньої кухні. Допущенні порушення при будівництві вищевказаного сараю порушують право позивача, як власника суміжної земельної ділянки. В судовому засіданні позивач пославшись на обґрунтування викладенні в позовній заяві просила позов задоволити, усунути їй перешкоди у користуванні її земельною ділянкою. Представник позивача повністю підтримав позицію довірительки, просив позов задоволити в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги не визнала, вказавши, що сарай побудований на її земельній ділянці на відстані 1-го метра від межі з сусідньою земельною ділянкою, обладнаний водовідводами і жодні опади не стікають на земельну ділянку позивача. Заслухавши пояснення позивача її представника, відповідача, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов задоволенню не підлягає. Так, позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями в смт Клевань, вул.Залізнична, 47 Рівненського району Рівненської області та земельна ділянка площею 0,0485 га. виділена для будівництва та обслуговування даного будинку, про що свідчить витяг про державну реєстрацію права власності від 22.11.2012 року та державний акт на право власності на земельну ділянку від 18.11.2008 року (серія ЯЖ№060558). Відповідачу на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями в смт Клевань, вул.Залізнична, 49а Рівненського району Рівненської області та земельна ділянка площею 0,154 га. виділена для будівництва та обслуговування даного будинку на якій збудовано спірний сарай. Згідно ст. 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач вказує на те, що відповідач порушує її право на користування земельною ділянкою та просить усунути дане порушення шляхом знесення самочинно збудованого відповідачем сараю посилаючись на норми ч.1 ст.103 та ч.2 ст.152 Земельного кодексу України. В силу вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивач не довела ту обставину, що будівля сараю відповідача перешкоджає користуватись належною їй земельною ділянкою, а відповідно порушує її право. На думку суду посилання позивача на ту обставину, що сарай не обладнаний водовідводами, а опади з його криші розмивають землю на її ділянці і є причиною руйнування забору, є безпідставними та спростованими дослідженими доказами. Як вбачається із фотознімків наданих обома сторонами на приміщенні сарая відповідача міститься водовідвід і вода або інші опади жодним чином не можуть попадати на земельну ділянку або паркан позивача. Окрім цього із вказаних фотознімків вбачається, що на приміщенні яке належить позивачу міститься водовідвід який спрямований на її ж паркан і земельну ділянку відповідача, що свідчить про порушення саме позивачем правил добросусідства передбачених ст.103 Земельного кодексу України. На думку суду, ці правила стосуються як відповідача [PERSON] так і позивача [PERSON] та повинні дотримуватись обома сторонами. Поряд з цим суд вважає безпідставним і недоведеними належними доказами посилання позивача на те, що сарай відповідача побудований з порушенням правил планування та забудови міських та сільських поселень і вказані порушення перешкоджають їй користуватись належною земельною ділянкою. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що права позивача порушенні не були, позов є безпідставним і не доведеним належними доказами, а тому до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed