Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду до Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області про визнання права на земельну частку( пай) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] На момент смерті матері вона проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 6,9 га, що належала останній на підставі сертифікату серії [NUMBER]. Оскільки зазначений документ, що підтверджує право на земельну частку ( пай) був втрачений, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дій від 18.04.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] право на земельну частку ( пай) розміром 6,9 умовних кадастрових гектара, який перебуває в колективній власності КСП «Дружба» Покровського району Донецької області. В подальшому змінила позовні вимоги, а саме просила визнати в порядку спадкування право на земельну частку ( пай) розміром 6 умовних кадастрових гектара, який перебуває в колективній власності КСП «Дружба» Покровського району Донецької області. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача Удачненської селищної ради в судове засідання не з» явився, просили справу слухати без участі відповідача. Представник відповідача СТОВ Агрофірма «Дружба» в судове засідання не з» явився, просив справу слухати без участі позивача, визнав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача Покровської районної державної адміністрації в судове засідання не з» явився, просив справу слухати без участі представника. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 6,9 га, що належала їй на підставі сертифікату на право на земельну ділянку ( пай) серія [NUMBER]. У зв'язку з втратою сертифікату про право на земельну частку ( пай) постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дій від 18.04.2017 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину ( а. с. 10). Факт втрати сертифікату підтверджено матеріалами справи , зокрема листом ГУ Держгеокадастру про неможливість видати дублікат, публікацією в газеті « Телескоп» ( а. с. 11,18). Згідно листа ГУ Держгеокадастру від 12.06.2017 року від 12.06.2017 року нормативна грошова оцінка земельної частки ( паю), який належав [PERSON], згідно Сертифікату на право на земельну частку ( пай) серія [NUMBER] КСП «Дружба» розміром 6,00 ( площа змінена згідно розпорядження РДА № 209 від 08.06.2005 року ) в умовних кадастрових гектарах складає 170546,68 грн (а. с. 26). Згідно розпорядження Красноармійської РДА від 08.06.2005 року № 209 внесені зміни в розпорядження голови райдержадміністрації від 19.11.2004 року № 536 « Про затвердження корегованих показників розміру, складу та вартості земельної частки (паю), зокрема розмір земельної ділянки паю становить 6,00 умовних кадастрових га . Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3. ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 67 Закону України « Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Статтею 16 ЦК України встановлено,що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК визнання права є одним із способів цивільних прав та інтересів. Якщо спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, дослідивши матеріали справи, суд вважає їх належними та достатніми для вирішення справи по суті, та такими, що відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 19.03.2010 року позови громадян, пов»язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки в натурі, тощо. Таким чином, враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема на наявність перешкод в оформленні свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу, право на земельну частку підтверджено вищезазначеними доказами, та враховуючи, що у позивача були вичерпані інші можливості одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину внаслідок чого її цивільне право підлягає захисту в цивільному порядку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 6,0 умовних кадастрових гектара, який перебуває в колективній власності КСП «Дружба» Покровського району Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed