Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

03 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем з 21 жовтня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Доньки знаходяться на її утримані. Відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо їх утримання. Також ухиляється від свого обов`язку щодо її утримання до досягнення малолітньою дитиною трирічного віку, в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав. Судом встановлено,що 21 жовтня 2017 року [PERSON] та [PERSON] у Южноукраїнському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєстрували шлюб. Після державаної реєстрації шлюбу прізвища чоловіка та дружини " [PERSON] " та " [PERSON] ", відповідно /а.с. 3/. Сторони мають неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а. с. 4, 5/. Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) дані на [INFO] року /а.с. 6/, малолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за місцем мешкання своєї матері [PERSON] в квартирі [ADDRESS] /а.с. 6/. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи зі змісту позову, [PERSON] не приймає участі у матеріальному утримані малолітніх дітей, протилежного відповідач не довів. Таким чином, [PERSON] не виконує обов`язки щодо утримання своїх малолітніх доньок, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, а тому суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти на їх утримання. За приписами ч. 3 ст. 181 СК України та ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дітей, суд враховує майновий стан відповідача, а також визнання відповідачем позову і вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Також, [PERSON] , виходячи зі змісту позову, не приймає участі і у матеріальному утримані дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Як вбачається з довідки № 922, [PERSON] знаходиться на обліку ДСП та ОЗ Южноукраїнської міської ради та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини. Розмір допомоги за період з травня 2019 року по липень 2019 року становить 2580 грн. /а.с. 10/. Відповідно до статті 84 СК України, право на утримання мають вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Оскільки малолітня [PERSON], [INFO], не досягла трирічного віку, вимоги позивача щодо стягнення аліментів на її утримання є правомірними. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] , суд враховує як матеріальне становище позивача, так матеріальне становище платника аліментів, та, зважаючи на обов`язок відповідача по утриманню дружини, з якою проживає дитина, від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, враховуючи інтереси останньої та визнання позову відповідачем, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку щомісячно. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Частиною 2 статті 133 ЦПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору па підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а також визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів та судового збору, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України судовий збір за дві немайнові вимоги у розмірі 768,40 грн. (1536,8 грн.:2) на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved