Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

В червні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні гаражем. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що вона є членом Гаражного кооперативу «Світанок» та користувачем гаражу №21, що підтверджується довідкою голови ГК «Світанок» від 15.11.2013 та квитанцією про сплату за користування гаражем. На сьогоднішній день вона не може вільно користуватись гаражем, так як відповідач чинить їй перешкоди в цьому, вже двічі міняв замки, на її зауваження не реагує. З цього приводу вона зверталась за допомогою до правоохоронних органів, однак складу кримінального правопорушення в діях [PERSON] вони не вбачають, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 27.12.2013. В звязку з протиправними діями відповідача вона понесла матеріальні витрати зі свого бюджету на загальну суму 800 гривень, а саме: на відкриття нових замків, які були встановлені відповідачем без її згоди, та на виготовлення трьох ключів. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд усунути перешкоди у користуванні гаражем №21, який розташований у ГК «Світанок», що знаходиться у Жовтневому районі м. Кривого Рогу, шляхом заборони [PERSON] користуватися останнім, а також стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 800 гривень та судові витрати в розмірі 393,60 грн., посилаючись на обставини викладені в уточненій позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та пояснив, що дідусь по заповіту все своє майно заповідав йому і він ним користується на законних підставах. Крім того, гараж у дідуся був ще до шлюбу з [PERSON], тому вона не може на нього претендувати. В судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] пояснив, що гараж встановлений в 1989 році. По їхньому статуту після смерті власника, вони обох прийняли в члени кооперативу. Так як в них виник спір, він не дає згоду на продаж, поки спір не вирішиться в суді. Позивачку прийняли в члени кооперативу, так як вона має право після смерті чоловіка, а відповідача по заповіту. В судовому засіданні свідок [PERSON] надав пояснення, що позивачка є членом кооперативу. За життя померлого всі разом спілкувались. Гаражем користувався померлий та його жінка. Останній раз він був у гаражі в 2007 році. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала пояснення, що гараж будували померлий з жінкою, вони ним і користувались, вона так чула. Вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що померлий [PERSON] являвся членом гаражного кооперативу «Світанок», на території якого було встановлено металевий гараж стандартного типу під автомобіль і він є власником гаражу. Згідно заповіту від 19.09.2007, [PERSON], усе майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, та взагалі, все те, на що він матиме на день смерті, заповів [PERSON]. Судом встановлено, що відповідач [PERSON],[INFO], після смерті свого дідуся [PERSON], померлого 21 липня 2012 року, згідно заповіту від 19.09.2007, отримав у спадок належне померлому майно, в тому числі і гараж №21, який розташований в гаражному кооперативі "Світанок". У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стаття 386 ЦК України вказує на засади захисту права власності, а саме, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст. 191 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Тому, на думку суду, усні та письмові доводи позивача, якими вона обґрунтовувала позовні вимоги , спростовуються матеріалами справи та законами України і не можуть бути покладені в основу рішення. Оскільки суд дійшов висновку, що за позивачем не зареєстровано право власності на гараж, то відсутні підстави для задоволення вимог стосовно усунення перешкод в користуванні власністю то й відсутні підстави для задоволення вимог стосовно відшкодування матеріальної шкоди. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати необхідно віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed