Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], що діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], третя особа - Комінтернівський РВ ГУ ДМС України в Харківській області, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: в'їзд Балаклійський, 1-Б, кв. 1, м. Харків. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в квартирі № 1 по в'їзду Балакліївському, 1-Б у м. Харкові зареєстровані позивач, її онук [PERSON] та колишній чоловік позивача [PERSON] Онук позивача [PERSON] ніколи не проживав в квартирі № 1 по в'їзду Балакліївському, 1-Б у м. Харкові, його матір не сплачує за комунальні послуги за сина, не бере ніякої участі в утриманні квартири. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити, виписати онука з квартири. Крім того, зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Законний представник відповідача у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Третя особа Комінтернівський РВ ГУ ДМС України в Харківській області у судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.11.2016 року до участі у справі у якості третіх осіб залучені Харківська міська рада, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, відділ реєстрації місця проживання у Комінтернівському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради. Представник Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення проти позову, в яких, посилаючись на не надання позивачем належних доказів щодо не проживання відповідача у вказаній квартирі більше шести місяців, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відділ реєстрації місця проживання у Комінтернівському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради у судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 115 від 23.02.2016 року визнано [PERSON] наймачем двокімнатної квартири № 1 житловою площею 26,7кв.м. по в'їзду Балакліївському, 1Б зі складом сім'ї 3 особи: [PERSON] - наймач, [PERSON] - чоловік, [PERSON] - онук. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, видану Дільницею № 25 КП "Жилкомсервіс" № 1159 від 22.03.2016 року, за адресою: в'їзд Балаклійський, 1-Б, кв. 1, м. Харків, зареєстровані: наймач [PERSON], її чоловік [PERSON] та онук [PERSON]. Квартира не приватизована, особовий рахунок відкрито на ім'я позивача [PERSON] Згідно свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 296996 [PERSON] народився 23.10.2004 року, тобто є неповнолітнім, батько дитини - [PERSON], мати - [PERSON]. Посилаючись на те, що у квартирі дитина фактично не проживає понад шість місяців, позивач звернулась до суду з цим позовом. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Зазначена конституційна норма кореспондується з ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу, відповідно до якої ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших осіб або прав державних і громадських організацій. Поняття житла надано законодавцем у статті 379 ЦК України, згідно якої житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно до ст. ст. 6, 64 ЖК житлове приміщення надається наймачу та членам його сім'ї для постійного в ньому проживання, тобто для використання його за цільовим призначенням (задоволення своїх потреб та розпорядження ним у відповідних межах). Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть всі обов'язки , що випливають з договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 65 ЖК Української РСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. З пояснень позивача встановлено, що дитина була зареєстрована у спірній квартирі без згоди позивача його батьком, який також був зареєстрований за адресою: в'їзд Балаклійський, 1-Б, кв. 1, м. Харків, однак в подальшому знятий з реєстрації місця проживання в зв'язку зі смертю. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР ), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] повідомила, що [PERSON] ніколи в спірній квартирі не проживав, тільки приходить в гості та інколи залишається ночувати. [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] Перешкод у користуванні квартирою [PERSON] не чинили, речей [PERSON] в квартирі немає. Свідок [PERSON] повідомила, що є сусідкою [PERSON] Відповідача [PERSON] прописав в спірній квартирі його батько, однак [PERSON] ніколи в спірній квартирі фактично не проживав, тільки приходить в гості до бабусі [PERSON] Перешкод у користуванні квартирою [PERSON] не створювали. При цьому, суд зазначає, що само по собі посилання позивача про непроживання дитини у спірній квартирі відповідно вимог ст. 60 ЦПК України не є належними та достатніми доказами на підтвердження відсутності відповідача у спірній квартирі без поважних причин. Позивачем не надано належних доказів щодо не проживання [PERSON] у вказаній квартирі більше шести місяців, зокрема, акту, складеного балансоутримувачем будинку, який містить інформацію про особу, яка не проживає за місцем реєстрації без поважних причин більш ніж шість місяців; відомостей Слобідського ВП ГУНП в Харківській області щодо відсутності звернень з боку законного представника неповнолітньої відносно створення перешкод у проживанні дитини за спірною адресою; доказів наявності у дитини або його законного представника (матері) іншого місця проживання. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем факту непроживання відповідача [PERSON] у квартирі за адресою: в'їзд Балаклійський, 1-Б, кв. 1, м. Харків, більше 6 місяців без поважних причин, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed