overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування, мотивуючи тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON] На території Поліської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області залишилось спадкове майно - житловий будинок. [PERSON] є спадкоємцем за законом померлого [PERSON], прийняв спадщину, проте позбавлений можливості належно оформити свої спадкові права на нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник Поліської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно свідоцтва про смерть встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 4). Позивач являється сином та спадкоємцем померлого [PERSON] за законом, прийняв спадщину після смерті батька, що підтверджується свідоцтвом про народження, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, свідоцтвами про право на спадщину за законом (а.с. 5, 6, 11-13). Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] виготовлений на ім'я [PERSON], який фактично являвся власником житлового будинку, проте правовстановлюючі документи на будинок відсутні, що підтверджується довідкою комунального підприємства "Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації" (а.с. 14-18). Відповідно до довідки Ізяславської державної нотаріальної контори встановлено, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу. Спадкоємцем являється [PERSON] Інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини (а.с. 21). Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. За таких обставин, з урахуванням того, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги померлого [PERSON], прийняв спадщину в установлені законом строк та порядку, інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини, а правовстановлюючі документи на спірний будинок відсутні, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що з відповідачем проживає однією сім"єю без державної реєстрації шлюбу з травня 2003 року. [INFO] у них народилася спільна дочка [PERSON]. [PERSON] у добровільному порядку допомоги на утримання дочки не надає, тому, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позовної заяви та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце його проведення належним чином повідомлений. Будь-яких повідомлень про причини неявки та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. При таких обставинах, суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено і це вбачається з копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 13.07.2010 року, що батьком [PERSON] записаний відповідач [PERSON] Проте, що [PERSON] перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] свідчить довідка № 113 від 07.02.2014 року, видана виконкомом Кошелівської сільської ради Червоноармійського району. Враховуючи, що відповідач ухиляється від матеріального утримання дитини, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, до досягнення дитиною повноліття. При зверненні до суду позивачка звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує його з відповідача в сумі 243 грн. 60 коп. на користь Червоноармійського районного суду Житомирської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом та відповідно до уточнених позовних вимог просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки площею 1,7250 га, укладений 25 липня 2011 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЗЯСЛАВ-АГРО». В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 25 липня 2011 року між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого вона передала відповідачу в платне користування земельну ділянку площею 1,7250 га. Проте, відповідач не здійснює господарську діяльність та не використовує вказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а тому вона і звернулася з вказаним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Представник відповідача під час розгляду справи позовні вимоги визнав, зазначивши, що земельна ділянка протягом останніх двох років дійсно не оброблялася. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 25 липня 2011 року між [PERSON] та ТОВ "ІЗЯСЛАВ-АГРО" було укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,7250 га, яка розташована на території Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Відповідно до умов зазначеного договору орендар зобов'язався приступити до використання земельної ділянки за цільовим призначенням (а.с. 5, 6). Представник відповідача у судовому засіданні визнав ту обставину, що орендар не виконував вимоги договору щодо безпосереднього використання спірної земельної ділянки. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі», орендар земельної ділянки зобов'язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку. Згідно з ч. 1 ст. 24 цього Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря безпосереднього використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. За змістом ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки орендар не виконує обов'язок, передбачений ст. 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, щодо використання орендованої земельної ділянки, що відповідно до статті 32 зазначеного Закону є підставою для його розірвання. Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною [PERSON] та призначення опікуна, в якій зазначає, що остання являється інвалідом дитинства 2-ї групи. Через хворобу вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, у зв'язку з чим потребує постійного догляду та нагляду. Визнання [PERSON] недієздатною необхідне для одержання її пенсії для придбання лікарських препаратів, продуктів харчування, одягу та вчинення інших дій від її імені. Враховуючи наведене, просить суд визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном. В судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала з вищенаведених підстав та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Вислухавши пояснення заявниці та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як встановлено судом і це вбачається з довідки ВТЕ-11 № 067321 Житомирської лікарсько-трудової експертної комісії [PERSON] являється інвалідом дитинства ІІ групи та потребує стороннього догляду. Згідно акту судово-психіатричного експерта № 1168-2014 від 08 квітня 2014 року [PERSON] з раннього дитинства страждає на розумову відсталість (в ступені вираженої дебільності). Має з цього приводу ІІ групу інвалідності дитинства безстроково. Ступінь вираженості наявної у [PERSON] розумової відсталості така, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Судом встановлено, що [PERSON], є матір"ю хворої [PERSON], проживають разом в [ADDRESS], що стверджується довідкою про склад сім"ї, виданою виконкомом Івановицької сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, № 62 від 22.01.2014 року. Відповідно до подання органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Івановицької сільської ради Червоноармійського району Житомирської області від 19.02.2014 року, він не заперечує щодо призначення [PERSON], [INFO] опікуном над її дочкою [PERSON], [INFO], яка є інвалідом ІІ -ї групи загального захворювання. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуном [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

У лютому 2014 року до суду Жовтневого району міста Харкова звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] та просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 19 лютого 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 51. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, майже одразу після реєстрації шлюбу між ними почали виникати сварки і досягти порозуміння вони не змогли. Подальше спільне проживання та збереження родини неможливе, спору про поділ майна між ними не має, дійшли взаємної згоди, що дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати із матір'ю. Як зазначив позивач, їх сім'я розпалась і поновленню не підлягає, в зв'язку з чим просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач з'явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої просить провести розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання з'явилася, однак надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, проти позову не заперечує, просить задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 19 лютого 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 51, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюбно-сімейні стосунки припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сім"я розпалась та поновлена бути не може. Строк на примирення позитивних наслідків не дав, сторони наполягають на розірвання шлюбу. Спір про майно на даний час відсутній. Сторони вважають, що сім"я розпалася та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, пояснення сторін свідчать про те, що вони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю, досягнення згоди щодо усіх питань, пов'язаних з розірванням шлюбу, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

У лютому 2014 року до суду Жовтневого району міста Харкова звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] та просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб між ним та відповідачем [PERSON] було зареєстровано 26 січня 2002 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 26. Від цього шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони не змоги створити гарне подружжя, тому що в нас різні погляди на життя, з приводу чого по різним питання постійно виникали ссори та сварки, вони стали чужі один одному, втратили почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження родини неможливе. Шлюбно-сімейні стосунки припинили 10 років тому, спільне господарство не ведуть. Крім того, на даний час в нього склалися фактичні шлюбні стосунки із іншою жінкою, із якою він має намір оформити офіційно стосунки. Як зазначив позивач, їх сім'я розпалась і поновленню не підлягає, в зв'язку з чим просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач з'явився, однак надав заяву, відповідно до якої просить провести розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої вона проти розірвання шлюбу між нею та позивачем не заперечує, просить провести розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 26 січня 2002 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від цього шлюбу дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки припинені 10 років тому, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сім"я розпалась та поновлена бути не може. Як зазначив позивач, на даний час у нього склалися фактичні шлюбні стосунки із іншою жінкою, із якою він має намір оформити офіційно стосунки. Спір про майно відсутній. Сторони вважають, що сім"я розпалася та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи те, що сторони спільного господарства не ведуть, не мають намір відновлювати сім'ю, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї не можливо, шлюб між ними має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

У лютому 2014 року до суду Жовтневого району міста Харкова звернувся з позовом до [PERSON] та просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 07 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 213. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони не змогли створити гарне подружжя, тому що різні погляди на життя, з приводу чого по різним питанням постійно виникали сварки, вони сталі чужі один одному, втратили почуття любові та поваги, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження родини неможливо. Шлюбно-сімейні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. На даний час спір про майно відсутній. Як зазначив позивач, їх сім'я розпалась і поновленню не підлягає, в зв'язку з чим просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач з'явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої просить провести розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явилася, однак надала заяву, відповідно до якої вона проти розірвання шлюбу між нею та позивачем не заперечує, просить провести розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 07 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 213, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Шлюбно-сімейні стосунки припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сім"я розпалась та поновлена бути не може. На даний час спір про майно відсутній. Сторони вважають, що сім"я розпалася та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи те, що сторони спільного господарства не ведуть, не мають намір відновлювати сім'ю, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї не можливо, шлюб між ними має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

У лютому 2014 року до суду Жовтневого району міста Харкова звернувся з позовом до [PERSON] та просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 14 лютого 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 55. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони не змогли створити гарне подружжя, тому що різні погляди на життя, з приводу чого по різним питанням постійно виникали сварки, вони сталі чужі один одному, втратили почуття любові та поваги, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження родини неможливо. Шлюбно-сімейні стосунки припинені з жовтня 2013 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Дійшли взаємної згоди, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з відповідачем. Як зазначив позивач, їх сім'я розпалась і поновленню не підлягає, в зв'язку з чим просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач з'явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої просить провести розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надійшла заява, відповідно до якої вона проти розірвання шлюбу між нею та позивачем не заперечує, просить провести розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 14 лютого 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 55, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Шлюбно-сімейні стосунки припинені з жовтня 2013 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сім"я розпалась та поновлена бути не може. Дійшли взаємної згоди, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з відповідачем. Сторони вважають, що сім"я розпалася та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи те, що сторони спільного господарства не ведуть, не мають намір відновлювати сім'ю, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї не можливо, шлюб між ними має бути розірваний.

Outcome: approved