Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивачі по справі [PERSON], [PERSON] звернулися до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом, яким просять суд визнати недійсними договори оренди землі від 15.01.2015 року, укладені між кожним з них та ТОВ «АМАТОР-АГРО» на земельні ділянки площею 5,8614 га з кадастровим № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що при отриманні примірників договорів після державної реєстрації було виявлено, що в договорах відсутні істотні умови, передбачені ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», а саме: в п.5 не зазначена нормативно -грошова оцінка і в п.9 не зазначений розмір орендної плати. Також в актах прийому- передачі земельних ділянок не вказані договори оренди, за якими передаються земельні ділянки та дата коли вони передавались. В судовому засіданні представник позивачів за довіреністю (а.с.13,41) позов підтримала в повному обсязі та наполягала на задоволенні позовних вимог. Представники відповідача (а.с.28) у судовому засіданні заперечували проти позову, пояснивши, що строк дії спірних договорів оренди землі складає 10 років, укладено їх було у 2015 році. Пояснили, що посилання позивачів на відсутність такої істотної умови як не зазначення в п.5 договору нормативної грошової оцінки і розміру орендної плати не може братися до уваги, оскільки в п. 9 Договорів оренди землі розмір орендної плати складає 4% від грошової оцінки земельної ділянки, нормативно-грошова оцінка в п.5 через неуважність при складанні не була вказана, на підтвердження чого надав до суду письмові заперечення на кожну з позовних вимог позивачів (а.с.19-20, 47-48). Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що в позовних вимогах позивачів по справі належно відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини, пов'язані з орендою землі. Позивачам [PERSON] і [PERSON] на праві приватної власності належать земельні ділянки площею 5,8614 га з кадастровими № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області згідно Державних актів на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданих на підставі розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації від 10.12.2002 № 254 (а.с.7, 35). 15 січня 2015 року між кожним з позивачів та ТОВ «АМАТОР-АГРО» було укладено договори оренди землі (а.с.8-9, 36-37). До технічної документації до договорів оренди додані витяги з документації із землеустрою щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок позивачів, яка становить 133 тисячі 280 гривень (а.с.27,55). При нарахуванні орендної плати позивачам у 2015 році відповідач зазначав грошову оцінку земельних ділянок для розрахунку оренди з урахуванням коефіцієнту індексації в сумі 166 506, 51 гривень (а.с.21,49), у 2016 році грошова оцінка земельних ділянок складала 199 807, 84 гривень. Судом вбачається, що відповідач виплатив позивачам в 2016 році орендну плату в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки, що більше на 1%, ніж зазначено в договорах (в договорах зазначено 4% (а.с.22,49). Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Харківської області від 16.03.2017 року, яка була надана суду представником позивачів, середня вартість 1 га ріллі Петропільської сільради станом на 2017 рік складає 32 485 гривень (а.с.58), тобто вартість земельної ділянки позивачів складає (32 485 Х 5, 8 га = 188 413 гривень). Відповідач при розрахунку орендної плати позивачам ще у 2016 році брав для розрахунку оренди грошову оцінку в розмірі 199 807 гривень, що значно більш ніж указано в довідці відділу за 2017 рік, що підтверджується наказом відповідача про нарахування орендної плати за земельні ділянки від 01.03.2016 року (а.с.22, 50). Договори виконувалися сторонами на протязі 2015, 2016 року згідно умов зазначених договорів за надання позивачами в строкове платне користування земельних ділянок. Орендна плата позивачам виплачується у розмірі не менше 4% від нормативно грошової оцінки земельних ділянок з урахуванням індексів інфляції, що передбачено укладеними договорами. Судом встановлено, а саме підтверджено наявними у справі доказами та сторонами не заперечується, що відповідно до пункту 9 умов зазначених договорів, позивачам була нарахована орендна плата у 2015 році з застосуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки земель на дату її виплати відповідно до рівня інфляції національної грошової одиниці 6 660, 26 гривень, у 2016 році - 9 990, 39 гривень; з урахуванням податків розмір орендної плати склав у 2015, 2016 роках відповідно - 5 561, 32 грн. та 8 042, 26 грн. , яку позивачі отримали під розпис (а.с.21-26,49-49-54). Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами), вимог які встановлені ч. 1-3, 5,6 ст.203 цього кодексу. В силу частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є, в тому числі і умови, що визначені законом як істотні. За правилами ч.1 ст.15 ЗУ «Про оренду землі»,істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, тощо. Суд не сприймає до уваги позовні вимоги щодо визнання договорів недійсними на підставі ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», а саме того, що в договорах не зазначений розмір орендної плати, оскільки згідно п. 9 договорів розмір орендної плати зазначений - 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.8,36). Посилання представника позивачів про те, що в актах прийому-передачі земельних ділянок не вказані договори оренди, за якими передавалися земельні ділянки та відсутня дата не є суттєвими, оскільки в п. 20 договорів зазначено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації договору. В 2016 році відповідач виплатив позивачам орендну плату значно вищу від грошової оцінки земельних ділянок, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі від 16.03.2017 року (а.с.58), копіями наказів відповідача про нарахування орендної плати за земельні ділянки (а.с.21-26, 49-54) та копіями відомостей на виплату коштів. При цьому представник відповідача зазначив, що кожен рік розмір орендної плати змінюється підприємством з врахуванням коефіцієнта індексації. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. В порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, а відсутність в п.9 договорів оренди нормативної грошової оцінки не порушує права позивачів, її істотності, так як орендна плата виплачується позивачам відповідно до договорів із нормативно-грошової оцінки земельних ділянок позивачів. До технічної документації до договорів оренди додані витяги з документації із землеустрою щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок позивачів, яка становить 133 тисячі 280 гривень (а.с.27,55). Розмір орендної плати зазначений в п.9 договору і складає 4% від нормативної грошової оцінки. Позивачі у 2016 році орендну плату отримали в більшому розмірі, ніж зазначено в договорах від вартості нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Тому суд вважає, що представником позивачів не надано суду доказів щодо порушення законних прав позивачів по розміру і виплаті орендної плати. Дана правова позиція викладена у справі Верховного Суду України № 6-223ц14 від 04 лютого 2015 року, про те, що відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен встановити, чи дійсно порушує право орендодавця відсутність у договорі оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України "Про оренду землі", визначити істотність цих умов, а також з'ясувати, у чому саме полягає порушення законних прав орендодавця. В постанові Верховного Суду України по справі № 6-1512цс16 від 21.09.2016 року також зазначена аналогічна правова позиція, а саме якщо відсутність у договорі однієї з істотних умов не унеможливила виконання договору, зокрема в частині проведення розрахунків, і сторони протягом певного часу виконували договір погодженим способом, то незгода позивачів з умовою виконання договору не може бути підставою для визнання їх прав порушеними в момент укладення договору та визнання його недійсним з цих підстав. Дані правові позиції ВСУ, відповідно до ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Оцінивши надані докази у їх сукупності , надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов висновку, що у позовних вимогах [PERSON] та [PERSON] необхідно відмовити, так як їх позовні вимоги є безпідставними, недоведеними та такими, що не можуть визнаватися судом правомірними для визнання договорів недійсними.

Outcome: dismissed