Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

[PERSON], [PERSON] в листопаді 2016 року заявили позов до ПАТ "ПроКредит Банк", за яким з урахуванням наступних доповнень, просили визнати припиненими договори поруки №1280-ДП2, №8.10486/1280-ДП2, та №1280-ДП1, що були укладені між сторонами 26.02.2008р., за підстав спливу строку на пред'явлення вимоги до поручителів, та у зв'язку зі збільшенням обсягу відповідальності за договорами без згоди поручителів. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 30.01.2017р. Позивачі та їх представник [PERSON] надіслали заяву, за якою на вимогах позову наполягали, просили розглянути справу без їх участі. Представник відповідача в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю, надала пояснення, що по суті зводяться до викладеного в запереченнях до позову. Судом встановлено таке. 26.02.2008. року між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» (Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) було укладено Рамкову угоду №1280, за якою Кредитор зобов'язався здійснювати кредитування Позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених Угодою та Кредитними договорами, а Позичальник зобов'язався належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання, передбачені Угодою та Кредитними договорами. Згідно з пунктом 2.2. Рамкової угоди, на підставі угоди встановлюються наступні ліміти умов кредитування Позичальника: ліміт суми кредитування еквівалент 210000 доларів США, ліміт строку кредитування 180 місяців, максимальний розмір процентів 40% річних. На підставі та на умовах Рамкової угоди 26.02.2008р. між сторонами угоди було укладено Договір про надання траншу №8.10486/1280, за яким Позичальник отримала всю суму кредиту під 13% річних. Відповідно до пункту 8.1. Рамкової угоди якщо інше не встановлено Кредитним договором чи Кредитором Позичальник здійснює дострокове погашення після подання відповідної письмової заяви, її погодження Кредитором та сплати комісії за дострокове погашення. За змістом пункту 8.2. Рамкової угоди Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту, зокрема, в наступних випадках: прострочення погашення грошових зобов'язань тривалістю більш ніж 3 банківських днів, наявності обставин, вказаних у пунктах 3.3.1. - 3.3.5. та/або порушення вимог пункту 5.4., 9.2. Угоди; невиконання чи неналежне виконання у встановлений Кредитором строк вимоги Кредитора про приведення фінансового стану Позичальника чи стану забезпечення до вимог Кредитора, усунення порушень Договорів; інших випадках. Пунктами 11.1., 11.2. Рамкової угоди визначено, що вона набирає чинності з моменту її підписання Сторонами. Угода укладена на строк дії ліміту строку кредитування, встановленого пунктом 2.2. Угоди. Закінчення строку дії Рамкової угоди має наслідком лише припинення її умов щодо можливості укладення з Позичальником нових Кредитних договорів та видачі нових кредитів на підставі Угод. Усі інші умови Рамкової угоди, зобов'язання Сторін, що виникли на підставі Рамкової угоди і були неналежно виконані, зобов'язання щодо відповідальності, а також права та обов'язки Сторін продовжують діяти до повного належного виконання таких зобов'язань та реалізації прав. В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань за Рамковою угодою та наступними кредитними договорами 26.02.2008 року були уладені Договори поруки: № 1280-ДП2 - між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] ; №1280-ДП1 - між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON], а також між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки №8.10486/1280-ДП1 на забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Рамковою угодою та Договором про надання траншу. За Договорами поруки обсяг відповідальності Поручителів поширюється на всі зобов'язання Позичальника за Рамковою угодою, наступними кредитними договорами, Договором про надання траншу. У зв'язку із порушенням Позичальником зобов'язань за Рамковою угодою та Договором про надання траншу ПАТ «ПроКредит Банк» 03.12.2014 року направив Позичальнику вимогу про повне дострокове погашення кредиту, а також вимоги до Поручителів про виконання зобов'язань за договором поруки. Проте, дані вимоги залишились без відповідного на те реагування, а тому ПАТ «ПроКредит Банк» 30.12.2014р. заявили позов до Позичальника та Поручителів про стягнення заборгованості за кредитом, що перебуває на розгляді в Приморському районному суді м. Маріуполя Донецької області . Згідно з ст. 559 ч. 4 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п.4.1 Договорів поруки №№1280-ДП1, 1280-ДП2 від 26.02.2008 р., порука діє з моменту укладання Договору протягом усього часу дії, встановленого Рамковою угодою ліміту строку кредитування та до моменту припинення строку дії Рамкової угоди, належного виконання усіх зобов'язань Позичальника. Пунктами 4.1, 4.2 Договорів поруки №№1280-ДП1, 1280-ДП2 від 26.02.2008 р. визначено, що припинення окремих Кредитних договорів чи погашення заборгованості Позичальника до моменту строку дії Рамкової угоди, а також непред'явлення Кредитором вимоги про погашення Поручителем заборгованості Позичальника не тягне за собою припинення поруки. Договір вступає в силу з моменту його укладення, діє протягом усього часу дії, встановленого Рамковою угодою ліміту строку кредитування та до моменту припинення строку дії Рамкової угоди, належного виконання усіх зобов'язань Позичальника за Кредитними договорами та Поручителя за Договором. Згідно з п. 8.3 Рамкової угоди, вимога Кредитора про дострокове погашення кредиту (надалі - Вимога) здійснюється у письмовій, а на вибір Кредитора вручається або передається Позичальникові, у порядку, встановленому п.12.2 Угоди. У випадку неможливості надати Вимогу Позичальникові вимога може бути пред'явлена його Поручителям. Позичальник зобов'язаний достроково погасити кредит на суму, що вказана у Вимозі, протягом п'яти робочих днів з дня відправлення (вручення, якщо Кредитор вручив Вимогу) Позичальнику чи Поручителям Вимоги, якщо інший строк не вказаний у Вимозі (п.8.4 Рамкової угоди). З аналізу наведеного суд приходить до висновку, що з направленням Позичальнику Вимоги про дострокове погашення кредиту, позивач змінив строк виконання основного зобов'язання, а відповідно сплив шестимісячного строку на пред'явлення вимоги до Поручителів починається з дня визначеного у Вимозі, для добровільного виконання основного зобов'язання. Аналогічні правові позиції були висловлені Верховним Судом України в постановах № 6-368цс16 від 22.06.2016 р., № 6-2875цс15 від 17.02.2016 р., № 6-1599цс15 від 03.02.2016 р., № 6-990цс15 від 27.01.2016р. Як зазначалось вище Вимога про дострокове погашення кредиту була направлена Позичальнику 03.12.2014 року, а позов про стягнення заборгованості заявлено 30.12.2014 року, тобто в межах шестимісячного строку. Що стосується доводів відповідача про збільшення позивачем обсягу відповідальності за Договорами поруки без погодження з Поручителями, то вони суперечать доказам у справі. Так, позивачі в обґрунтування цих доводів зазначають, що внаслідок зміни Графіку погашення заборгованості, що мало місце 10.06.2013р., сума внеску та проценти внеску збільшилась на 24359,23 дол. США., тобто така зміна графіку призвела до збільшення обсягу відповідальності Поручителів. Відповідно до п. 2.3 Договорів поруки за № 1280-ДП1 та № 1280-ДП2, а також п. 2.2 Договору поруки за № 10486/1280-ДП2, встановлена Договором порука у повному обсязі поширюється на зобов'язання Позичальника із врахуванням усіх Кредитних договорів, а також змін та/або доповнень до Кредитних договорів з моменту набрання ними чинності. Якщо зміни та/або доповнення до Рамкової угоди стосуватимуться збільшення вказаних п. 2.2 Договору лімітів умов кредитування (а у випадку Договору поруки за № 10486/1280-ДП2 - строку кредиту, його суми чи процентів за користування кредитом, п. 2.3.), то порукою будуть забезпечуватися зобов'язання Позичальника з врахуванням таких змін за умови отримання на те попередньої чи наступної згоди Поручителя. Така згода може бути надана шляхом внесення змін до Договору або вчинення Поручителем погоджувального підпису на договорі про внесення змін до Рамкової угоди або подання Поручителем письмової згоди у формі листа. У випадку відсутності вказаної згоди порукою будуть забезпечуватися зобов'язання Позичальника у обсязі та на умовах, які діяли до внесення таких змін до Рамкової угоди. Отже, сторони досягли згоди щодо особливого порядку зміни лімітів умов кредитування. Так, зміна ліміту суми кредитування, ліміту строку кредитування та максимального розміру відсотків передбачає попередню чи наступну письмову згоду на це Позивачів у справі. Проте, зміна Графіку повернення кредиту, що мала місце 10.06.2013р., в супереч твердженню позивачів не призвела до збільшення відповідальності Поручителів. Так, залишилися незмінними кількість внесків - 180 (по числу місяців на які надавався кредит), дата сплати чергового платежу на погашення кредиту, капітал внеску - 210 000,00 дол. США., процентна ставка залишилась в межах Рамкової угоди. Що стосується різниці в розмірах суми внесків, та сумах внеску по процентам, то така різниця виявилась внаслідок врахування в новому Графіку заборгованості за кредитним договором, що була наявна на день затвердження даного Графіку, тобто сторонами Рамкової угоди, Договору про надання траншу фактично було відповідним чином реструктаризовано кредитну заборгованість. Така реструктаризація не призвела до збільшення відповідальності Поручителів, навпаки направлена на зменшення обсягу відповідальності, оскільки в цьому разі усуваються наслідки, пов'язані з наявністю простроченої заборгованості за кредитним договором. Щодо наведених в обґрунтування позову правових позицій ВС України, то суд вважає, що вони не суперечать висновкам у справі, а доводи позивачів про їх застосування до спору є надуманими. Отже, достатніх підстав для застосування до спору наслідків, передбачених ст. 559 ч. 4 ЦК України, як на тому наполягають позивачі, не має, а тому суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю. Судові витрати, за такого рішення, розподілу не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed