Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом через пошту 12 лютого 2020 року. Позовна заява з доданими позивачем документами надійшла до суду та зареєстрована 17 лютого 2020 року. Провадження у справі відкрито 21 лютого 2020 року, постановлено розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін 08 квітня 2020 року. Відповідачем приватним акціонерним товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна», «Авентус Україна») 16 березня 2020 року подано відзив на позовну заяву. Розгляд справи відкладався за клопотанням відповідача та у зв`язку з визнанням явки позивача у судове засідання обов`язковою. Позивач у судові засідання не з`являлась, 23 червня 2020 року подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідача у суді представляв адвокат Клубук Олександр Павлович. Розгляд справи завершено складенням вступної та резолютивної частин рішення 25 вересня 2020 року у відсутності сторін. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом 25 вересня 2020 року не здійснювалось. 2. Стислий виклад позиції позивача у позовній заяві. Позов умотивовано тим, що сторони 23 травня 2019 року уклали договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 902961 (далі - Договір). Згідно з пунктом 1.1 Договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалось надати [PERSON] 7000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до пункту 1.2 Договору кредит видається строком на 30 днів, але у будь- якому разі Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань. Пунктами 1.3, 1.3.1, 1.3.2 Договору сторони погодили процентні ставки. Знижена процентна ставка становить 0,90 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку надання кредиту (328,8 % річних). Стандартна процентна ставка -1,80 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (657 % річних). Згідно з пунктом 1.4 Договору загальна вартість кредиту за зниженою ставкою складає 127 % від суми кредиту або 8890 гривень. Відповідно до пункту 2.2 Договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язане на вимогу клієнта надати інформацію з питань надання фінансових послуг та інформацію, право на отримання якої закріплені законодавством України. Кредит надається шляхом заповнення електронної заявки на сайті https://credstplus.ua та оформлюється наступним чином: 1. Сума і термін. 2. Оформлення заявки. 3. Отримання грошей. Надаючи кредит, працівники «Авентус Україна» не ознайомили позивача з умовами кредитування та усіма ризиками, не надали Правила надання коштів у позику, які є невід`ємною частиною Договору і розміщені на сайті. У зв`язку з цим [PERSON] вважає, що при укладенні Договору порушені її права як споживача. ТОВ «Авентус Україна» у встановлений законом спосіб не надало позивачу відомостей, що передбачені у частині другій статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та у частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», зокрема про умови кредитування та усі ризики. Зазначене є підставою для визнання недійсним Договору відповідно до положень статті 215 ЦК. Позивач також звертає увагу суду на недотримання відповідачем пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язань за договором. Відповідно до пункту 4.4 Договору у випадку прострочення повернення суми кредиту позивач зобов`язана сплатити товариству штраф у розмірі 84 гривні за кожен день прострочення, починаючи з четвертого дня. Крім цього, відповідач не повідомив про умови та строки обробки персональних даних позивача. З налізу умов Договору вбачається, що надана [PERSON] згода на обробку персональних даних є безстроковою та безвідкличною, що суперечить абзацам 5, 11 пункту 2 статті 8 Закону України «Про захист персональних даних». 3.1 Стислий виклад позиції відповідача у відзиві на позовну заяву. ТОВ «Авентус Україна» просить суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Відповідач звертає увагу, що уся процедура надання коштів у позику відбувається відповідно до законодавства України та проходить в онлайн-режимі. Товариство шляхом розміщення на власному вебсайті надає клієнту доступ до інформації, необхідної для укладення кредитного договору, зокрема про тарифи, ціни та умови надання фінансових послуг. На першій сторінці вебсайту відповідача міститься інформація про акційну (знижену) процентну ставку; стандартну проценту ставку; про максимальний строк кредиту, що становить не більше 30 днів; про максимальну суму кредиту; умови пролонгації, способи отримання кредиту тощо. На одній із вкладок сайту міститься уся інформація про товариство як надавача фінансових послуг, про фінансову послугу (загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити клієнт, включно з податками), кредитний договір (наявність у клієнта права та строк на відмову від кредитного договору, мінімальний строк дії договору, наявність у клієнта права припинити та розірвати договір, неможливість збільшення процентної ставки без письмової згоди клієнта). Перед подачею заявки на отримання кредиту клієнт повинен ознайомитись з обов`язковою інформацією про товариство, про порядок та умови надання фінансових послуг, з правилами та примірним кредитним договором, що розміщені на вебсайті. Відповідно до пункту 5 Правил надання коштів у позику клієнт самостійно обирає бажані умови кредитування, у тому числі суму та строк, і розпочинає реєстрацію на вебсайті товариства. Під час першого етапу реєстрації клієнт підтверджує надання згоди на обробку персональних даних та ознайомлення з Правилами надання коштів, вказує особисті засоби зв`язку, створює пароль доступу до особистого кабінету. Після цього товариство надсилає клієнту код (одноразовий ідентифікатор), який клієнт вводить на сайті товариства, за результатами чого формується електронне повідомлення позикодавцю. У разі правильного введення коду товариство створює обліковий запис клієнта в інформаційній системі. Одночасно клієнт підтверджує, що одноразовий ідентифікатор є його електронним підписом і використовується як аналог власноручного підпису. Після завершення реєстрації та перед подачею заявки на отримання кредиту клієнт ще раз підтверджує бажані умови кредитування. Відповідач звертає увагу, що перед підписанням кредитного договору клієнт повинен підтвердити, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно дотримуватись Правил та умов Договору. Про підтвердження своєї обізнаності та згоди з усіма істотними умовами кредитного договору та прийняття пропозиції [PERSON] у своєму особистому електронному кабінеті натиснула кнопку «Погоджуюсь/Согласен». У наведений вище спосіб 23 травня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено Договір, згідно з яким позичальнику в цей же день шляхом перерахування коштів на банківську картку було надано 7000 гривень на умовах строковості, зворотності та платності. [PERSON] зобов`язалася повернути кошти та сплатити проценти за користування кредитом. Сторони погодили істотні умови Договору: строк договору - 30 днів, акційна процентна ставка - 0,9 % від суми кредиту за кожен день користування. Позивач не скористалась передбаченим статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» правом і протягом 14 днів не відкликала свою згоду на укладення договору. Крім цього, відповідач звертає увагу, що [PERSON] є клієнтом «Авентус Україна» з 26 листопада 2018 року та до оспорюваного Договору отримувала ще один кредит, який успішно закрила. Щодо недотримання, на думку позивача, при укладенні спірного Договору частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» ТОВ «Авентус Україна» доводить, що плата (проценти) за користування кредитними коштами не є компенсацією у розумінні вищенаведених положень Закону. Відповідно до пункту 4.4 Договору у випадку прострочення повернення суми позики клієнт зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 84 гривні за кожен день прострочення, починаючи з четвертого дня. Між тим, штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але у будь-якому випадку розмір неустойки не може перевищувати 50 % суми, одержаної клієнтом, і становить 3500 гривень відповідно до пункту 4.5 Договору. Відповідач наголошує, що персональні дані клієнтів товариства зберігаються правомірно відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» не менше п`яти років після завершення фінансової операції. 3.2 Стислий виклад позиції відповідача у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача у судовому засіданні 13 серпня 2020 року проти задоволення позову заперечив, вважає, що передбачених законом підстав для визнання Договору недійсним немає. При укладенні спірного Договору досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Позивач через вебсайт «Авентус Україна» самостійно визначила бажану суму кредиту, строки та порядок його повернення. [PERSON] через одноразовий цифровий ідентифікатор підписала договір та згодом частково погасила заборгованість. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Позивачем та відповідачем не заперечується, що вони є сторонами Договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 23 травня 2019 року. Відповідно до абзацу четвертого преамбули Договору невід`ємною його частиною є Правила надання коштів, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті www.creditplus.ua. Приймаючи умови цього Договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно з пунктами 1.1-1.5 Договору товариство зобов`язалось надати клієнту грошові кошти в загальній сумі 7000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат клієнта, а клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за її користування. Позика видається строком на 30 днів. Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань. Знижена процентна ставка становить 0,90 % від суми позики за кожен день користування позикою (328,5 % річних). Стандартна процентна ставка становить 1,8 % від суми позики за кожен день користування позикою (657 % річних). Загальна вартість позики за зниженою ставкою складає 127 % від суми позики або 8890 гривень. Позика надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий клієнтом. Відповідно до пунктів 3.1-3.4 Договору сторони домовилися, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору. Нарахування процентів за Договором здійснюється за заниженою процентною ставкою на залишок фактичної заборгованості за позикою за фактичну кількість календарних днів користування позикою. Проценти за користування позикою нараховуються щоденно, починаючи з дня надання позики в межах строку її надання, визначеного у пункті 1.2 Договору, за виключенням дати повернення позики та сплати нарахованих процентів. Умови застосування заниженої процентної ставки - дотримання клієнтом терміну повного повернення позики, зазначеного у графіку платежів, недопущення прострочення виконання зобов`язання більше трьох календарних днів. У разі недотримання умов застосування заниженої процентної ставки, нарахування процентів здійснюється на умовах пункту 3.2, але за стандартною процентною ставкою. Підпунктами 3.6.1, 3.6.2 пункту 3.6 Договору передбачено, що у разі порушення клієнтом строків виконання зобов`язань протягом пільгового періоду з першого по третій день прострочення зобов`язання нарахування процентів не здійснюється. З четвертого дня прострочення товариство відновлює щоденне нарахування процентів за користування позикою за стандартною процентною ставкою, яке здійснюється не більше ніж до дев`яностого дня прострочення. Пунктами 4.4, 4.5 Договору визначено, що у випадку прострочення повернення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 84 гривні за кожен день прострочення, починаючи з четвертого дня. Штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але у будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів та пені) не може перевищувати 50 % суми, одержаної клієнтом за договором, і становить 3500 гривень. Згідно з пунктом 6.5 Договору з його укладенням клієнт надає свою однозначну, беззастережну і необмежену згоду на обробку персональних даних, у тому числі, на їх збір, систематизацію, накопичення, зберігання, уточнення, використання, розповсюдження, знеособлення, блокування та знищення будь-якої інформації, що стосується клієнта. Відповідно до графіку платежів датою повернення позики та сплати нарахованих процентів є 22 червня 2019 року. Позивач [PERSON] 02 грудня 2019 року звернулась із заявою у Національну комісію, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг), про порушення ТОВ «Авентус Україна» Законів України «Про захист прав споживачів», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Конституції України. У відповідь на звернення позивача Нацкомфінпослуг листом № 27323/16-12 від 19 грудня 2019 року повідомило, що з інформації, яку отримала комісія від «Авентус Україна» станом на 31 жовтня 2019 року за договором № 902961 позикодавець нарахував позивачу 5607 гривень процентів за користування кредитом, 10962 гривні - проценти за прострочення кредиту; 3500 гривень - штрафи. З наданих документів комісія вбачає порушення ТОВ «Авенту Україна» статті 2 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статті 21 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідачем надано суду у паперовому вигляді Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна» (нова редакція) від 15 березня 2019 року (далі -- Правила), які також розміщені на сайті товариства www.creditplus.ua. Згідно з пунктом 1.2 Правил вони є невід`ємною частиною договору надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту та/або договору надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, що укладається між товариством та клієнтом в електронній формі. Відповідно до пунктів 2.4, 2.5, 2.6, 2.9, 2.10, 2.13 Правил інформаційно-телекомунікаційна система товариства -це програмний комплекс, який включає облікову та реєструючу систему товариства, вебсайт. Вебсайт -- інтернет-сторінка товариства www.creditplus.ua, яка є частиною Інформаційно-телекомунікаційної системи товариства. Особистий кабінет - захищена частина вебсайту, яка доступна клієнту шляхом входу з ідентифікацією особи зо допомогою одноразового ідентифікатора. Реєстрація - процес надання даних клієнта та вебсайті товариства, який включає заповнення електронної анкети, реєстрацію банківських рахунків/платіжних карток, надання електронних копій необхідних документів та зображень, підтвердження ознайомлення з електронними документами шляхом обміну електронними повідомленнями з товариством. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує заявник/клієнт від товариства шляхом відправки електронного повідомлення, та який додається (приєднується) до електронних повідомлень заявника/клієнта як підтвердження акцепту (підпису) електронних документів та для входу в особистий кабінет. Згідно з пунктом 2.7 Правил заявка на отримання позики - електронний документ, який містить обрані клієнтом умови, які можуть включати суму, строк, бажаний спосіб отримання коштів та інші умови. Відповідно до пунктів 3.1, 3.2. 3.5, 3.8 заявник має право доступу до інформації щодо діяльності товариства та умов надання фінансових послуг, що надаються товариством, на умовах та в порядку, закріпленому чинним законодавством України. Товариство безоплатно надає актуальну інформацію, у тому числі щодо своєї фінансової діяльності, шляхом її розміщення на власному вебсайті товариства. До укладення договору позики з клієнтом, товариство надає клієнту інформацію про фінансову послугу, що пропонується, із зазначенням вартості цієї послуги для клієнта. Перед подачею заявки на отримання позики, клієнт ознайомлюється з обов`язковою інформацією про товариство, про порядок та умови надання фінансових послуг, з Правилами та примірним договором позики, що розміщені на вебсайті товариства, а також з іншою обов`язковою інформацією, у тому числі викладеною у цих Правилах. Згідно з пунктами 5.1-5.7 Правил клієнт обирає бажані умови кредитування, у тому числі та строк позики і розпочинає реєстрацію на вебсайті. Під час першого етапу реєстрації на вебсайті шляхом проставляння відповідної відмітки клієнт підтверджує надання згоди на обробку персональних даних та ознайомленнями з цими Правилами, вказує особисті засоби зв`язку, створює пароль доступу до особистого кабінету. Після проходження першого етапу реєстрації, товариство направляє клієнту вказаними засобами зв`язку одноразовий ідентифікатор, який клієнт вводить на сайті товариства. У разі правильного введення коду товариство створює обліковий запис клієнта у інформаційній системі та клієнт здійснює перший ідентифікований вхід в особистий кабінет. Клієнт підтверджує, що одноразовий ідентифікатор є його електронним підписом та використовується ним як аналог власноручного підпису. Після входу до особистого кабінету клієнт продовжує реєстрацію на вебсайті, заповнюючи необхідні поля електронної анкети та додаючи необхідні файли. У процесі реєстрації клієнт реєструє банківські рахунки для перерахування коштів та погашення позик (кредитів). Після завершення реєстрації, перед поданням заявки клієнт ще раз підтверджує бажані умови отримання позики ( утому числі суму та строк) та надсилає заявку на розгляд. Товариство повідомляє клієнта про прийняття заявки та отримання позики шляхом відповідного інформаційного повідомлення в особистому кабінеті. Відповідно до пункту 8.1 Правил клієнт має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору позики відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. З наданих «Авентус Україна» скріншотів вбачається, що особистий електронний кабінет на сайті відповідача позивач створила 26 листопада 2018 року. [PERSON] 23 травня 2019 року сформувала заявку на отримання позики з вказівкою бажаної суми кредиту та строку його повернення, підтвердила про ознайомлення з умовами Договору та Правилами, за допомогою цифрового ідентифікатора підписала Договір і в цей же день отримала від відповідача 7000 гривень. З довідки ТОВ «Авентус Україна» від 10 березня 2020 року вбачається, що [PERSON] на погашення позики за договором № 902961 20 червня 2019 року внесла відповідачу 1827 гривень. VІ. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. У відповідності з частиною першою статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності із статтею 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до пунктів 3, 6 ЦК загальними засадами цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з частиною першою, другою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною першою статті 526 ЦК встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 634 ЦК встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої, третьої статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з частиною першою статті 1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частин першої-восьмої статті 11 «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У відповідності з частиною першою статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини другою статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентирічних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договоромабо законом. Згідно зі статтею 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини першої статті 550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Згідно із статтею 215 ЦК підставою недійсності правочинує недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочинможе бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до частини першої-третьої, п`ятої, шостої статті 203 ЦК зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніхчи непрацездатнихдітей. Згідно із статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів», у редакції, яка діяла на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин, цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Відповідно до статті 21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно з абзацом 4, 8, 10 статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні згода суб`єкта персональних даних -- добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки; обробка персональних даних - будь-яка дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем; персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Відповідно до статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» підставами для обробки персональних даних є:1) згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; 2) дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; 3) укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних; 4) захист життєво важливих інтересів суб`єкта персональних даних; 5) необхідність виконання обов`язку володільця персональних даних, який передбачений законом; 6) необхідність захисту законних інтересів володільця персональних даних або третьої особи, якій передаються персональні дані, крім випадків, коли потреби захисту основоположних прав і свобод суб`єкта персональних даних у зв`язку з обробкою його даних переважають такі інтереси. У суді встановлено, що позивач з власної ініціативи, попередньо надавши свої персональні дані, 23 травня 2019 року в електронному особистому кабінеті на сайті ТОВ «Авентус Україна» оформила заявку на отримання споживчого кредиту на суму 7000 гривень строком на 30 днів під 328,5 % річних. При цьому [PERSON] , використовуючи електронний цифровий підпис, підтвердила, що вона ознайомилась з умовами Договору та Правилами надання коштів у позику, з інформацією про позикодавця тощо. В цей же день відповідачем переховано кошти на банківську картку позивача. [PERSON] не скористалась своїм правом на відмову від договору протягом 14 днів. Підстав вважати, що [PERSON] діяла під впливом обману, не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності не встановлено. Покликання позивача на несправедливі умови договору не заслуговують на увагу. Особливістю наданого відповідачем кредиту є швидкість його оформлення через мережу Інтернет та відносно короткий строк позики. За умов належного виконання своїх зобов`язань позивач мала сплатити 1890 гривень відсотків за користування кредитом, що становить 27 % від суми позики і не суперечить Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про захист прав споживачів». Передбачена пунктом 1.3.2 стандартна процентна ставка у розмірі 1,8 % від суми позики за кожен день користування коштами є самостійним видом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК) і не є неустойкою у розумінні статті 549 ЦК. Із збільшенням строку прострочення грошового зобов`язання збільшуватиметься і обсяг цивільно-правової відповідальності позичальника, що не суперечить процитованим вище положенням цивільного законодавства. Доводи позивача на невідповідність законодавству пункту 4.4 Договору також не беруться судом до уваги, оскільки у пункті 4.5 Договору оговорено граничний розмір неустойки, що не може перевищувати 50 % від суми позики і становить 3500 гривень. Лист Нацкомфінпослуг № 27323/16-12 від 19 грудня 2019 року, яким встановлено порушення законодавства ТОВ «Авентус України, у частині нарахування відповідачем процентів та штрафів, не має для суду преюдиціального значення та не є підставою для визнання Договору недійсним. Не встановлено підстав для задоволення позовних вимог у контексті Закону України «Про захист персональних даних», адже позивач з метою отримання позики самостійно надала відповідачу усю необхідну інформацію про себе. Незаконне, на думку позивача, використання відповідачем персональних даних позивача не є підставою для визнання кредитного договору недійсним. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . VІІ. Питання розподілу судових витрат. На момент ухвалення судового рішення у матеріалах справи відсутні відомості про понесені сторонами судові витрати. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed