Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить відповідний запис у свідоцтві про смерть, яке зареєстроване Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 1159). 19 листопада 2019 року вона дізналась про те, що [PERSON] заповідав їй після своєї смерті все належне йому на день смерті майно, а саме: квартиру [ADDRESS] . Заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бережним О.С. 30 квітня 2013 року та зареєстрований у реєстрі за № 515. Також, вона дізналась про смерть [PERSON] [INFO] . У зв`язку з цим нею був пропущений строк для прийняття спадщини за заповітом, Заповіт було складено на ім`я [PERSON] , однак, 18 червня 2016 року вона уклала шлюб та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 18.06.2016 року. 21 листопада 2019 року вона звернулася до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після померлого. У відповідь отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини (вих.3857/02-31 від 26.11.2019 року). За даними Другої Нікопольської державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 21.04.2020 року (справа № 182/1653/19) їй був визначений додатковий строк, тривалістю 3 місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.11.2019 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на квартиру, в тому числі, й у зв`язку з ненаданням правовстановлюючого документу на квартиру. [PERSON] отримав квартиру у 1974 році як член житлово-будівельного кооперативу, набув право власності у липні 1983 року після сплати пайових внесків, однак, за життя право власності на квартиру документально не оформив. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] з 26.07.1969 року до 17.05.2013 року. У період шлюбу вони набули право спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до ст.7 Закону СРСР «Про власність у СРСР», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно. Після придбання зазначеного майна у власність, громадянин має право розпоряджатись ним на свій розсуд, в тому числі, й заповідати. Відповідно до ст.1223 ЦК України, вона має право на спадкування. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, у відповідності до ст.1269 ЦК України. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Через такі обставини звернулась до суду і просить визнати за собою право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 46,9 кв.м. та житловою площею 31,4 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідачка [PERSON] ,\~скориставшись своїм\~правом,\~наданим їй\~ЦПК України,\~надала до\~суду відзив\~на позов,\~в \~якому посилалась\~на те,\~що 15\~жовтня 2020\~року вона\~отримала копію\~ухвали Нікопольського\~міськрайонного суду\~про відкриття\~провадження за\~позовною заявою\~ [PERSON] від\~21.08.2020\~року і\~копію позовної\~заяви [PERSON] \~про визнання\~права власності\~в порядку\~спадкування.\~Уважно ознайомившись\~з позовною\~заявою [PERSON] ,\~заперечує щодо\~визнання зазначених\~вимог у\~позові в\~повному обсязі,\~з огляду\~на наступне.\~У провадженні\~Нікопольського міськрайоного\~суду перебувала\~цивільна справа\~№ 182/1653/19\~за позовом\~ [PERSON] до\~Об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку "Зоря",\~ [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору\~на стороні\~позивача,\~-\~ [PERSON] ,\~про визнання\~права власності\~на квартиру\~у порядку\~спадкування за\~законом та\~за зустрічною\~позовною заявою\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~визначення додаткового\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини.\~Рішенням Нікопольского\~міськрайонного суду\~Дніпропетровської області\~від 21.04.2020\~року по\~справі ухвалено\~рішення,\~яким в\~задоволенні позовної\~заяви [PERSON] \~відмовлено,\~зустрічну позовну\~заяву [PERSON] \~задоволено та\~визначено [PERSON] \~додатковий строк,\~тривалістю 3\~місяці,\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~після смерті\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] .\~Рішення було\~оскаржене в\~апеляційному порядку\~до Дніпровського\~апеляційного суду\~Дніпропетровської області\~шляхом подачі\~апеляційної скарги,\~в порядку\~та строки,\~передбачені ЦПК\~України.\~На даний\~час цивільна\~справа ще\~розглядається Дніпровським\~апеляційним судом.\~Тому рішення\~Нікопольського міськрайоного\~суду Дніпропетровської\~області від\~21.04.2020\~року по\~справі №\~182/1653/19\~ще не\~набрало законної\~сили.\~Отже,\~позовні вимоги\~ [PERSON] є\~передчасними.\~Тому просить\~суд відмовити\~в задоволені\~позовної заяви\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~визнання права\~власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в повному обсязі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і на задоволенні позову наполягала. Суду пояснила, що суддею Багровою їй, дійсно, було надано строк на звернення до нотаріуса в три місяці. Але до нотаріуса вона не пішла через те, що раніше усно нотаріус їй роз`яснив, що він все одно не зможе ввести її у спадок, бо в неї немає правовстановлюючих документів на квартиру. Однак, одразу в суд з вимогою про визнання за собою права власності вона не звернулась, бо через юридичну необізнаність думала, що спочатку необхідно поновити строк для звернення до нотаріуса. Однак, до нотаріуса з рішення суду про поновлення строку для звернення в три місяці не пішла, бо раніше він їй усно роз`яснив, що в неї немає правовстановлюючих документів на квартиру і треба звертатись до суду. З позовом про визнання права власності на квартиру за заповітом звернулась ще до того, як рішення судді Багрової набуло чинності, хоча й знала, що воно оскаржено в апеляційному порядку. Все одно, її право на додатковий строк апеляцією пізніше було залишено в силі. Представник відповідача\~ [PERSON] \~в судовому\~засіданні проти\~задоволення позовних\~вимог [PERSON] \~категорично заперечувала\~і суду\~пояснила,\~що в\~березні 2019\~року відповідача\~по справі\~ [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом про\~визнання права\~власності на\~спірну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Про заповіт, складений спадкодавцем на ім`я позивачки по справі, дізнались в суді під час слухання справи у судді Багрової А.Г. Суддею в задоволенні позовних вимог було відмовлено в повному обсязі. [PERSON] оскаржила рішення суду в апеляційному порядку. Однак, [PERSON] , не дочекавшись рішення апеляційної інстанції, подала позов до суду про визнання права власності. Після часткового скасування апеляцією рішення суду першої інстанції та набуття рішення законної сили, яким позивачці по справі було визначено тримісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадку за заповітом до нотаріуса, вона до нотаріальної контори не звернулась. Тому вважають, що з даним позовом до суду [PERSON] звернулась передчасно, оскільки рішення суду про поновлення строку для звернення до нотаріуса нотаріусу Скляр В.Ю. не надавала і нотаріусом їй не було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Твердження позивачки про те, що вона не знала про апеляційне оскарження рішення судді Багрової А.Г., не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи міститься заява позивачки про відеоконференцію, на яку вона не з`явилась і подала потім заяву про розгляд справи у свою відсутність. Стосовно тверджень позивачки про її юридичну необізнаність зауважує, що позивачка навмисно вводить суд в оману, оскільки має вищу юридичну освіту і працювала помічником адвоката саме в той час, коли до них в юридичну контору приходив спадкодавець [PERSON] за юридичною консультацією. І саме після її юридичної консультації спадкодавець [PERSON] залишив на її ім`я заповіт. Вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1233 ЦКУ, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] (а.с.41-42). За життя 30.04.2013 року ним на ім`я позивачки по справі [PERSON] було складено заповіт, яким він заповідав позивачці після своєї смерті все належне йому на день смерті майно, а саме: квартиру [ADDRESS] . Заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бережним О.С. 30 квітня 2013 року та зареєстрований у реєстрі за № 515 (а.с.6). 13.03.2019 року донька спадкодавця [PERSON] звернулась до Нікопольського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зоря» про визнання за собою права власності на Ѕ частину квартири, загальною площею 46,9 кв.м. та житловою площею 31,4 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , та визнання за собою права власності на Ѕ частину квартири, загальною площею 46,9 кв.м. та житловою площею 31,4 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] (цивільна справа № 182/1653/19, провадження №2/0182/639/2020). 22.08.2019 року по вищезазначеній справі суддею було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 05.12.2019 року судом прийнято зустрічний позов [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. 11.03.2020 року судом постановлено ухвалу про залучення до участі у справі [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом, який бажав прийняти спадщину, залишилась [PERSON] . Інша донька спадкодавця [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась та не заперечувала проти прийняття спадщини після смерті батька сестрою [PERSON] . На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] . [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з батьком за однією адресою, а саме: в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 56, наданою ОСББ «Зоря» від 10.12.2018 року, що міститься в матеріалах цивільної справи № 182/1653/19, провадження № 2/0182/639/2020. [PERSON] в передбачений законом 6-и місячний строк з часу відкриття спадщини не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала, у зв`язку з чим вважається такою, що спадщину не прийняла. Тому Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 21.04.2020 року (а.с.9-13), залишеним в цій частині Постановою колегії судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду 24.12.2020 року, [PERSON] було визначено додатковий строк, тривалістю 3 місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.87-91). Однак, після набрання рішенням суду, яким їй було визначено додатковий строк, законної сили, [PERSON] до нотаріуса не зверталась. Натомість, достеменно знаючи про апеляційну скаргу [PERSON] на рішення суду, [PERSON] 10.07.2020 року (ще до набрання рішенням законної сили) (а.с.9-13) звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на Ѕ частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.1-2). За таких обставин, суд вважає, що позов подано до суду передчасно, оскільки [PERSON] після набуття рішенням по цивільній справі № 182/1653/19, провадження № 2/0182/639/2020, яким їй було визначено додатковий строк, тривалістю 3 місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , необхідно було звернутись з вищевказаним рішенням до нотаріуса. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed