Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON], який вказав, що 22.01.2015р. згідно довідки-рахунку серії ВІА №975257 придбав у м. Луцьк автомобіль марки «Тойота Корола» д.н.з. [NUMBER] за 4 900 дол.США, який (автомобіль) згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належав [PERSON] та відчужувався на підставі довіреностей. Але позивачу відмовили у реєстрації автомобіля на праві власності згідно з довідкою-рахунком, вилучили автомобіль та технічний паспорт на ім'я [PERSON], так як автомобіль значиться «в угоні» з 31.05.2011р. по Хмельницькому відділенні Малиновського РВ Одеського міського управління ГУ МВСУ в Одеській області. Так як недійсність укладеного позивачем правочину щодо придбання автомобіля марки «Тойота Корола» д.н.з. [NUMBER], законом не встановлена і цей правочин не визнаний судом недійсним, автомобіль марки «Тойота Корола» д.н.з. [NUMBER] позивачем за його твердженням придбано в установленому законом порядку, а саме на підставі довідки-рахунку серії ВІА №975257, що в свою чергу свідчить про те, що він є добросовісним набувачем цього автомобіля, тому позивач просить визнати за ним право власності на придбаний 22.01.2015р. на підставі довідки-рахунку серії ВІА №975257 автомобіль марки «Тойота Корола» д.н.з. [NUMBER]. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] вимоги позову підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області звернулось до суду з запереченнями проти позову, в яких вказало, що під час підготовки документів для проведення перереєстрації вказаного автомобіля на нового власника за довідкою-рахунок та проведення перевірки по наявних базах ДАІ працівниками центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Червоноград, Сокальського та Радехівського районів ГУМВС України у Львівській області було встановлено, що згідно даних підсистеми "АРМ-Розшук" НАІС ДДАІ МВС України автомобіль TOYOTA COROLLA, номерні знаки [NUMBER], кузов № [NUMBER], перебуває у розшуку як викрадений 31.05.2011р., ініціатор розшуку - Хмельницький ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, а тому відповідно до Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС України державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом МВС України від 11.08.2010р. № 379 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 27.01.2011р. за № 123/18861, а також пунктами 40 та 41 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів,, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» автомобіль TOYOTA COROLLA, номерні знаки [NUMBER], кузов № [NUMBER], був затриманий та згідно протоколу огляду і затримання транспорту від 24.01.2015р. переданий слідчому Червоноградського MB ГУМВС України у Львівській області. Зокрема, відповідач зазначав, що визнання права власності на транспортний засіб за конкретною фізичною чи юридичною особою не належить до компетенції Державтоінспекції. Також управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області звернулось до суду з заявою про розгляд справи у відсутність їх представника. Відповідач [PERSON] також звернулась до суду з запереченнями проти позову, в яких вказала, що вона є власником вказаного автомобіля на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який у неї був викрадений та вона звернулась до правоохоронних органів з відповідною заявою. Розуміючи, що позивач придбав автомобіль у шахраїв [PERSON] зауважила, що також придбала автомобіль за великі для неї гроші, та для неї як інваліда він потрібен для пересування, у зв'язку з чим в задоволені позову просила відмовити. Відповідачі та треті особи до суду не з'явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи, причини неявки суду повідомлені не були. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу відсутність сторін, позивач та його представник наполягали на розгляді справи, судове засідання проведено в режимі відеоконференції. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивачем надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу TOYOTA COROLLA, номерні знаки [NUMBER], кузов № [NUMBER] - [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] РЕВ №2 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області, дата видачі нерозбірлива (а.с. 55). Також позивачем в якості додатку до позовної заяви додано копію довіреності від 11.04.2012р. від імені [PERSON] на ім'я [PERSON] та [PERSON] користуватися та розпоряджатися автомобілем TOYOTA COROLLA, номерні знаки [NUMBER], кузов № [NUMBER] з правом передоручення (а.с. 6а). Згідно копії довіреності в порядку передоручення від 31.05.2012р. [PERSON] уповноважив [PERSON], [PERSON] користуватися та розпоряджатися автомобілем TOYOTA COROLLА, номерні знаки [NUMBER], кузов № [NUMBER] (а.с. 7). Позивачем додано до позову копію низької якості довідки-рахунку № 975257 від 22 січня (рік нерозбірливий), посвідченої ФОП [PERSON] про продаж [PERSON] автомобіля TOYOTA COROLL, кузов № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] (а.с. 6). 24.01.2015р. згідно наданої копії протоколу огляду і затримання транспорту автомобіль TOYOTA COROLLA, номерні знаки [NUMBER], був затриманий у зв'язку з підозрою у розшуку (а.с. 10). Відповідачем [PERSON] надано копію витягу з кримінального провадження про звернення 28.01.2015р. з заявою шахрайське заволодіння автомобілем марки «Тойота Корола» д.н.з. [NUMBER], кримінальне провадження № 12015160470000482 (а.с. 95). Позивачем також надано копію постанови від 28.04.2015р. про закриття кримінального провадження № 12015160470000482, так як в ході проведення досудового розслідування, інформація, що викладена у заяві [PERSON], не відповідає дійсності, оскільки [PERSON], котра являється матір'ю [PERSON], надала слідству довіреність, на підставі якого [PERSON], перебуваючи при здоровому глузді та ясній пам'яті, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки та діючи добровільно, на підставі договору доручення, уповноважила [PERSON] та [PERSON], користуватися та розпоряджатися (керувати, зняти з облік; органах ДАТ поставити на облік, заставити, здати в оренду, обміняти, продати) належний їй автомобіль марки «Тайота Корола» 1999 року випуску, кузов [NUMBER], державний реєстраційний знак [NUMBER] (а.с. 22). Договір за положеннями ч.1 ст. 639 ЦК України може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно абз. 2 ч. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів,, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 в редакції на час, коли виникли спірні правовідносини, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним - ст. 204 ЦК України. Договір відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦПК України є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. За ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного суд доходить до висновку про те, що правова позиція позивача обґрунтована обставинами, на які він посилався в своїй позовній заяві - в частині позовних вимог до [PERSON], оскільки позивачем не вказано, яким саме чином порушують, не визнають або оспорюють право позивача інші відповідачі. Не можуть бути прийняті судом до уваги заперечення [PERSON], оскільки відповідач не спростувала твердження позивача про видачу нею довіреності на транспортний засіб, а за положеннями ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє; з зустрічними позовними вимогами про витребування майна з чужого незаконного володіння не зварталась. Разом з тим відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та згідно ч.1 ст. 159 суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі, разом з тим на відповідну пропозицію суду позивач не надав суду для дослідження жодного оригіналу документу або засвідчених їх копій. Відповідно до положень ч.4 ст. 10 ЦПК України суд роз'яснював позивачу та його представнику, що невиконання вимог наведених статей може стати підставою для відмови в задоволені позову, але позивач та його представник наполягали на розгляді справи на підставі незасвідчених наданих позивачем ксерокопій; сумнівів, зауважень та заперечень з приводу досліджених доказів та їх повноти суду не висловили. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі - ч. 1 ст. 11 ЦПК України. Таким чином суд дійшов до висновку про те, що позивач не довів наявність тих обставин, на які він посилався в обґрунтування заявлених позовних вимог, та в їх задоволені має бути відмовлено з цієї підстави. Не приймаються до уваги судом посилання представника позивача на те, що обставини законності придбання автомобіля не заперечується відповідачами, оскільки факт правомірності придбання транспортного засобу заперечувався зокрема безпосередньо [PERSON]

Outcome: dismissed