Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, в обґрунтування якого посилається на те, що 02.10.2013 року водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «ГАЗ-33023 414СПГ» реєстраційний номер АН264НР,застрахований в ПрАТ СК «ПРОВІДНА» рухаючись по вулиці Леніна біля будинку 56 в смт. Томаківка здійснив наїзд на пішохода [PERSON], який перетинав проїжджу частину дороги перед автомобілем. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди її чоловік, [PERSON], 28.05.1951 року, від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. Представник позивача надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач надіслав до суду клопотання в якому просить розглянути справу без участі їх представника та надав заперечення проти позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставити та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 02.10.2013 року водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «ГАЗ-33023 414СПГ» реєстраційний номер АН264НР, застрахований в ПрАТ СК «ПРОВІДНА», що підтверджується полісом страхування серії АВ/8782873, рухаючись по вулиці Леніна біля будинку 56 в смт. Томаківка здійснив наїзд на пішохода [PERSON], який перетинав проїжджу частину дороги перед автомобілем. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON], 28.05.1951 року, від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії Постановою старшого слідчого відділу по розслідуванню ДТП слідчого управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 28.11.2013 року, кримінальне провадження № 1201300000000531, відомості про яке внесені до ЄРДР, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, закрито у звязку із відсутністю в діяннях [PERSON] складу кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1ст. 284 КПК України. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність водія, який на законних підставах здійснює експлуатацію транспортного засобу «ГАЗ-33023 414СПГ», реєстраційний номер [NUMBER]. була застрахована у відповідача відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/8782873. [PERSON], 29.09.2016, повідомила ПАТ «Страхова компанія «Провідна» про настання страхового випадку та звернулася, в порядку визначеному Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІУ від 01.07.2004, зі заявою на виплату страхового відшкодування, в якій просила перерахувати суму страхового відшкодування на банківські реквізити уповноваженого представника [PERSON]. Дану заяву Відповідач отримав 30.09.2016 та зареєстрував за вхідним номер 1492. У грудні 2016 року ПАТ «СК «ПРОВІДНА» виплатили позивачу 6530,00 грн. витрат на поховання та 2000,00 грн. витрат на спорудження надгробного пам'ятника, а в частині відшкодування моральної шкоди відмовив з посиланням на те, що редакцією Закону №1961-ІV від 01.07.2004 станом на укладення договору страхування не передбачено відшкодування моральної шкоди родичам загиблих внаслідок ДТП. Частиною 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника. Наразі ЗУ «Про ОСЦВВНТЗ» діє у редакції 2013 року, відповідно до змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 05.07.12 № 5090-УІ, який набрав чинності з 05.02.2013 року. Відповідно до свідоцтва про шлюб, покійний за життя перебував у шлюбі з [PERSON], [INFO], з якою мав сина [PERSON], [INFO] Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.92 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди: «Витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож в даній місцевості.» Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві від 3 жовтня 2008 року № 45 «Про витрати на поховання та пов'язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» (надалі - Постанова) встановлені розміри зазначених витрат, в тому числі в Луганській області. Такої ж позиції дотримується Вищий спеціалізований суд України, згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.02.2013 р. по справі № 6-37549св12 (№ ухвали в реєстрі - 29620016). В додатку вказаної Постанови, розмір витрат на виготовлення та встановлення пам'ятника, огорожі в Дніпропетровській області визначений в розмірі 2 000 грн. Відповідно до п. 22.3 ст. 22 ЗУ «ОСЦВВНТЗ» потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена п. 1,2 ст. 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі, відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 ЗУ «ОСЦВВНТЗ» (100 000 грн.), Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Таким чином, особа, на яку покладено рішенням суду відшкодувати потерпілій стороні моральну шкоду, після набрання законної сили рішенням суду може з даним рішенням звернутись до відповідно страховика або МТСБУ для відшкодування моральної шкоди потерпілим, відповідно до вимог Закону. В свою чергу страховик чи МТСБУ, відповідно до п. 22.3. ст. 22 ЗУ «ОСЦВВНТЗ» може відшкодувати не більше 5 000 грн., різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Однак позивачу не може бути відшкодовано моральну шкоду, через те, що він не є потерпілим у розумінні Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На відміну від особи, яка є відповідальною за ДТП ([PERSON] І.) обов'язок виплати страхового відшкодування виникає у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на підставі договірних зобов'язань, а не з зобов'язання, яке виникає внаслідок заподіяння шкоди. Потерпілою особою, відповідно до ЗУ «Про ОСЦВВНТЗ», є особа, якій безпосередньо в результаті ДТП завдано шкоду життю, здоров'ю та/або майну. Відповідно до матеріалів справи, потерпіла особа, що має право на страхове відшкодування - [PERSON] помер. ЗУ «ОСЦВВНТЗ» не передбачено здійснення виплати страхового відшкодування страховиком на користь будь-якої іншої особи, ніж особа, що постраждала внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Таким чином, оскільки позивач не є безпосереднім учасником дорожньо-транспортної пригоди, то вона не є потерпілою третьою особою, відповідно до ЗУ «Про ОСЦВВНТЗ». Відповідно до п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода відшкодовується страховиком лише потерпілому, а, як встановлено судом, потерпілий за договором страхування загинув. Тобто, згідно з нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка знайшла відображення і в позиції Верховного Суду України, особа, яка зазнала моральних страждань внаслідок смерті потерпілого, тобто позивач [PERSON] потерпілим в розумінні Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не вважається, а відтак, моральна шкода навіть у розмірі ліміту Страховика (5 000 грн.) відшкодуванню позивачу за рахунок ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» не підлягає. З урахуванням наведеного, суд вважає що заявлений позивачем позов є не обґрунтований оскільки суперечить вимогам Закону України «Про ОСЦВВНТЗ». На підставі викладеного та

Outcome: dismissed