Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що «[INFO] року помер брат позивача - [PERSON]. Родинний зв'язок підтверджується свідоцтвами про народження: позивача, та померлого, а також витягом з реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища матері. Після смерті померлого залишилась квартира за [ADDRESS] Позивач зазначив, що померлим заповіт складений не був. За відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Відповідно до частини першої статті 1223 Цивільного кодексу України. Осіб, що входять у першу чергу на спадкування за законом у померлого немає. З урахуванням цього, позивач відповідно до ст. 1262 Цивільного кодексу України належить до спадкоємців другої черги, і є єдиним спадкоємцем померлого. Позивач зазначив, що для отримання спадщини не зміг у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки про факт смерті померлого дізнався на початку лютого 2017 року, після чого звернувся до Солом'янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у місті Києві для отримання довідки про смерть. Вважає, причину пропуску вказаного строку поважною. Позивач зазначив, що «31» березня 2017 року звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського округу Головного управління юстиції у місті Києві Халявки Наталії Миколаївни з приводу прийняття спадщини. Проте нотаріус повідомила про те, що строк для прийняття спадщини пропущений. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 26.04.2017 позов залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 06.06.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.08.2017 року прийнято до провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2018 року клопотання про витребування доказів задоволено. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.01.2018 року продовжено розгляд справи. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надали заяву про розгляд справи без участі представника. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] ( а.с.9). Судом встанволенно, що позивач звернувся до нотаріуса із заявою 31.03.2017 року ( а.с.12), тобто через три роки з дня смерті спадкодавця. Судом встановлено, що позивач не наадав суду доказів про поважні причини, в зв"язку із чим він не спілкувалстя із спадкодавцем за життя та не знав про його смерть та поважні причини щодо зверення до нотаріальної контори із заявою про прийгяття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений без поважних причин. Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed