Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~04.02.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON] сільської\~ради Болградського\~району Одеської\~області та просить постановити судове рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташований за адресою: вул.Шкільна, 65, с.Олександрівка, Болградського району, Одеської області в наступних частках: \~ \~ \~ \~- як за членом колгоспного двору на 1/2 частину; \~ \~ \~ \~- після смерті батька [PERSON], який помер 28.03.2017 року на 1/2 частину. При цьому позивач посилається на те, що цей житловий будинок станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору, позивач [PERSON] та померлий [PERSON] входили до його складу та придбали кожний право власності на 1/2 частку цього будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Після смерті [PERSON] його частину у житловому будинку успадкував син, позивач по справі. Однак рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно позивачу відмовлено в проведенні реєстрації права власності на його частку будинку, та постановою приватного нотаріуса відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину будинку через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. Позивач [PERSON] просить розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: с.Олександрівка Болградського району Одеської області, вул. Шкільна, 65, належав до типу колгоспного двору та до його складу входили\~ члени цього двору: [PERSON] (помер 28.03.2017 року) та позивач [PERSON]. На підставі ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/2 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області №703 від 10.05.2018 року (а.с.17). \~Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння , що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно\~ підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису\~ у погосподарській книзі\~ сільської ради та відкриття особового рахунку на імя власника. Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обовязковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності\~ цим Законом, визнаються дійсними у разі\~ відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно із абз. 3 частини 3\~ ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності , з подальшою видачею свідоцтва про\~ право власності на обєкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них) , що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом\~ сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.\~\~\~ Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 43224086 від 27.09.2018 року позивачу [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок через відсутність у нього правовстановлюючого документу на цей будинок (а.с.14). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 488412 від 31.03.2017 року, виданого Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а/з №253\~ [PERSON], помер 28.03.2017 року (а.с.15). При житті [PERSON] склав заповіт від 14.03.2017 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №52, відповідно до якого заповів усе своє нерухоме та рухоме майно сину [PERSON], позивачу по справі. Заповіт не змінено та не скасовано. Спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняв спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Болградського району № 703 від 10.05.2018 року (а.с.17). Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] від 10.05.2018 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю реєстрації права власності на житловий будинок за померлим. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, що також підтверджується копією спадкової справи № 210/2017, заведеною приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу [PERSON], з якої вбачається що до нотаріальної контори звернувся тільки [PERSON] та на деяке спадкове майно він вже отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved