Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

07.02.2018 року до Приморського районного суду м. Одеси із заявою звернулась [PERSON], згідно якої просила встановити факт належності [PERSON] , [INFO], Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 06.08.1998 року Головою Таїровської селищної ради народних депутаті та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № ТІ-1088 , на земельну ділянку площею 0,06 га, розташовану на території Таїровської селради СК Виноградар» діл. [NUMBER]. При цьому посилаючись на те, що під час видачі Державного акту була допущена описка прізвище власника зазначено як «[PERSON]», замість правильного [PERSON]». Заявник у судове засідання не з'явився, надала суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Заінтересована особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним в свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.01.2017 року, видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Померлий [PERSON] є рідним батьком заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.07.1962 року. Після реєстрації шлюбу заявник змінив прізвище на «[PERSON]», про свідчить свідоцтво про шлюб та свідоцтво про розірвання шлюбу. Рішенням 10-ої сесії 22 скликання Таїровської селищної Ради народних депутатів від 17.04.1997 року № 7 була передана [PERSON] у приватну власність земельна ділянка площею 0,06 гектарів для зведення садівництва. 06 серпня 1998 року на ім'я [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий Таїровською селищною радою, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № ТІ-1088. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,06 га, яка розташована на території Таїровської селради СК «Виноградар», діл. [NUMBER]. Під час видачі Державного акту була допущена описка прізвище власника зазначено як «[PERSON]», замість правильного [PERSON]». Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47331196 від [INFO] Першою одеською державною конторою була заведена спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до рішення N° РВ - 5100672942017 про відмову у внесенні відомостей від 19.10.2017 року було зазначено, що Державним кадастровим реєстратором Відділ в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держкадастру в Одеській області розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 05.10.2017 року (реєстраційний номер ЗВ-5106168692017) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав : прізвище в ДА не відповідає ТД та паспорту. Процесуальні питання розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення регламентуються главою 6розділу IV ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення фактів не пов'язані з вирішенням спору про право, при цьому наявний спір про факт, який має безспірний характер і необхідний заявникові для того, щоб вона мала можливість підтвердити факт свого етнічного походження як полячка. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст.315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності документів. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 06.08.1998 року Головою Таїровської селищної ради народних депутаті та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № ТІ-1088 , на земельну ділянку площею 0,06 га, розташовану на території Таїровської селради СК Виноградар» діл. [NUMBER] належить [PERSON] , [INFO] Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, який через розбіжності в написанні його імені в правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності на житло, не може в повному обсязі реалізувати свої права. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Outcome: approved