Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

В грудні 2019 року заступник прокурора Одеської області звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом в інтересах Одеської міської ради до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просив: -визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Одеської області Заяць К.В. про реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок, за адресою [ADDRESS] від 16.03.2015, індексний номер: 20009255; -визнати недійсним свідоцтво про право власності [PERSON] на житловий будинок, за адресою [ADDRESS] , видане 16.03.2015 державним реєстратором Реєстраційної служби Одеської області Заяць К.В., індексний номер 34933584; - визнати недійсним договір купівлі-продажу 70/100 часток житлового будинку за адресою [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений 20.03.2015 року Савицькою О.Ю., державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, реєстр. № 2-402; - визнати недійсним договір дарування 8/100 часток житлового будинку за адресою [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений 20.03.2015 року Савицькою О.Ю., державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, реєстр. № 2-405; - визнати недійсним договір дарування 13/100 часток житлового будинку за адресою [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений 20.03.2015 року Савицькою О.Ю., державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, реєстр. № 2-408; - визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І. О. про реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок, за адресою [ADDRESS] від 31.08.2017, індексний номер: 3684752; - визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І. О. про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права власності [PERSON] на житловий будинок, за адресою [ADDRESS] від 12.09.2017, індексний номер: 37036752; - визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Щеплоцької Х. Б. про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права власності [PERSON] на житловий будинок, за адресою [ADDRESS] від 05.04.2018, індексний номер: 40506998; - знести самочинно збудований житловий будинок за адресою [ADDRESS] загальною площею 198 кв. м. за рахунок [PERSON] ; - знести самочинно збудований житловий будинок за адресою [ADDRESS] загальною площею 454 кв. м. за рахунок [PERSON] ; - зобов`язати [PERSON] привести земельну ділянку загальною площею 198 кв. м. за адресою [ADDRESS] до попереднього стану; - зобов`язати [PERSON] привести земельну ділянку загальною площею 454 кв. м. за адресою [ADDRESS] до попереднього стану. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прокуратурою Одеської області встановлено, що державним реєстратором Реєстраційної служби Одеської області Заяць К.В. 16.03.2015 прийнято рішення індексний номер: 20009255 про реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок, за адресою [ADDRESS] , площею 652 кв.м., на підставі вказаного рішення їй було видано відповідне свідоцтво про право власності від 16.03.2015 індексний номер 34933584, будинок складався з житлових будинків під літ. А, Б, В, Г, Д. Зазначене рішення позивач вважає прийнятим безпідставно, оскільки заявником не було надано документу, що посвідчує право на земельну ділянку, на якій розташований будинок, а також документи, що підтверджують право власності на нього, вважає, що [PERSON] було проведено незаконне будівництво вказаного будинку. З зазначених підстав просить визнати вказане рішення незаконним та скасувати його, а також визнати недійсним видане [PERSON] на його підставі свідоцтво про право власності на будинок, зазначає, що внаслідок таких дії державного реєстратора з комунальної власності поза волею власника незаконно вибула земельна ділянка площею 652 кв. м., на якій розташований вказаний будинок. Вважаючи, що право власності [PERSON] на будинок за адресою [ADDRESS] , було зареєстровано незаконно, [PERSON] не набула права власності на нього, просив також визнати недійсними договори, на підставі яких були в подальшому відчужені частки вказаного будинку на користь інших відповідачів, а саме: договір купівлі-продажу 70/100 часток житлового будинку за адресою [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений 20.03.2015 року Савицькою О.Ю., державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, реєстр. № 2-402; договір дарування 8/100 часток житлового будинку за адресою [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений 20.03.2015 року Савицькою О.Ю., державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, реєстр. № 2-405; договір дарування 13/100 часток житлового будинку за адресою [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений 20.03.2015 року Савицькою О.Ю., державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, реєстр. № 2-408. З зазначених підстав, також, позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І. О. від 31.08.2017, індексний номер: 3684752, яким було вирішено провести реєстрацію за [PERSON] права власності на 70/100 часток будинку за адресою [ADDRESS] як на окремий об`єкт нерухомого майна житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Також позивач зазначає, що при реєстрації права власності на будинок за адресою [ADDRESS] за [PERSON] на підставі вказаного рішення, відомості щодо складу та характеристики будинку були внесені на підставі технічного паспорту, виготовленого ТОВ «Південьжитлобуд» від 23.08.2017 року, відповідно до якого загальна площа земельної ділянки під будинком складала 1178 кв.м., з них під будівлями 472 кв.м., під двором 706 кв.м.; площа забудови під літ. «Б» складала 220,4 кв.м., під літ. «В» 159,6 кв.м., під літ. «Д» 71,2 кв.м. Проте в подальшому оспорюваним рішенням державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І. О. про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права власності [PERSON] на житловий будинок, за адресою [ADDRESS] від 12.09.2017, індексний номер: 37036752, було внесено зміни до технічної характеристики об`єкта відповідно до технічного паспорта, виготовленого ТОВ «Південьжитлобуд» від 11.09.2017 року, відповідно до якого загальна площа ділянки склала 873 кв.м., з них під будівлями 490 кв.м., під двором 383 кв.м.; площа забудови під літ. «Б» склала 220,4 кв.м. (замість 187,8 кв.м.), під літ. «В» 159,6 кв.м. (замість 191,6 кв.м.), під літ. «Д» 71,2 кв.м. (замість 64,6 кв.м.), змінено конфігурацію будівель. Оскаржуваним рішенням державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Щеплоцької Х. Б. про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права власності [PERSON] на житловий будинок, за адресою [ADDRESS] від 05.04.2018, індексний номер: 40506998, було внесено зміни до технічної характеристики об`єкта відповідно до технічного паспорта, виготовленого ТОВ «Південьжитлобуд» від 23.08.2017 року, відповідно до якого загальна площа ділянки склала 1178 кв.м. (замість 873 кв.м.), з них під будівлями 586 кв.м. (замість 490 кв.м.), під двором 528,6 кв.м. (замість 383 кв.м.); площа забудови під літ. «Б» склала 237,3 кв.м. (замість 220,4 кв.м.), під літ. «В» 152,8 кв.м. (замість 159,6 кв.м.), під літ. «Д» 96,3 кв.м. (замість 71,2 кв.м.). Позивач вважає зазначені рішення незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки, на думку позивача, свідчать про проведені [PERSON] без відповідних дозвільних документів робіт по реконструкції будинку. Також, позивач зазначає, що в подальшому на підставі заяви [PERSON] . Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради були видані містобудівні умови та обмеження забудови спірної земельної ділянки № 01-07/30 від 13.02.2018 року, а згодом Управлінням ДАБК Одеської міської ради було видано дозвіл № ОД112182990692 від 26.10.2018 року на виконання будівельних робіт, розпочато та проведено будівельні роботи, проте згодом вказані дозвільні документи було скасовано, а відтак проведене будівництво є самочинним, як і первино проведене будівництво [PERSON] , також зазначає, що для цілей будівництва земельна ділянка не відводилась. Враховуючи викладене, позивач просить знести самочинно збудований житловий будинок за адресою [ADDRESS] загальною площею 198 кв. м. за рахунок [PERSON] , а також знести самочинно збудований житловий будинок за адресою [ADDRESS] загальною площею 454 кв. м. за рахунок [PERSON] ; зобов`язати [PERSON] привести земельну ділянку загальною площею 198 кв. м. за адресою [ADDRESS] до попереднього стану; зобов`язати [PERSON] привести земельну ділянку загальною площею 454 кв. м. за адресою [ADDRESS] до попереднього стану. В обґрунтування пред`явлення позову прокурором послався на те, що відповідні обставини були виявлені під час прокурорської перевірки, доведені до відома Одеської міської ради, проте нею не було вжито заходів для захисту прав територіальної громади м.Одеси, у зв`язку із чим прокурор звернувся із зазначеним позовом. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 28 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено питання про витребування доказів. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 28 грудня 2019 року частково задоволено заяву представника позивача - вжито заходів забезпечення позову у вигляді заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо житлових будинків за адресою [ADDRESS] та [ADDRESS] . Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 12 лютого 2020 року частково задоволено заяву представника позивача- вжито заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу [PERSON] та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відозмінення (будівництва, реконструкції, знесення , тощо) об`єктів нерухомості, які розташовані в [ADDRESS] . Ухвалами Малиновського районного суду м.Одеси від 10.09.2020 року було відмовлено представнику відповідача [PERSON] в задоволенні клопотань про скасування заходів забезпечення позову. Ухвалами Малиновського районного суду м.Одеси від 10.09.2020 року та 08.10.2020 року вирішено питання щодо витребування доказів. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси (протокольною) від 16.11.2020 року замінено померлого відповідача [PERSON] її правонаступниками [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси (протокольною) від 18.01.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні прокурор, представник Одеської міської ради позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі з мотивів, викладених в позовній заяві, додатково звернули увагу суду на відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку у відповідачів, внесення недостовірних відомостей в технічні паспорти на будинок за адресою [ADDRESS] з метою незаконної забудови земельної ділянки, здійснення нового будівництва на вказаній земельній ділянці, а не реконструкції існуюючих будівель, про наявність порушених прав Одеській міській раді мало стало відомо при зверненні [PERSON] із заявою про видачу містобудівних умов та обмежень в 2018 році, прокуратурою відповідні порушення встановлені під час проведення перевірки в 2019 році, необхідність звернення до суду в інтересах територіальної громади зумовлена відсутністю реакції Одеської міської ради на виявлені порушення. Представник відповідача [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 78-92, т.2), в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відсутність законних підстав для звернення прокурора з відповідним позовом, пропуск строків позовної давності, відсутність доказів часу побудови будинку за адресою [ADDRESS] , проведення [PERSON] будівельних робіт на підставі дозвільних документів, які є чинними з огляду на набрання законної сили рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року по справі № 420/6244/19 , яким визнано незаконними та скасовано рішення Департаменту ДАБІ в Одеській області про скасування дії містобудівних умов та обмежень, наданих [PERSON] , визнано протиправним та скасовано наказ Управління ДАБК Одеської міської ради про анулювання наданого їй дозволу на виконання будівельних робіт, укладення договорів з інвесторами щодо майнових прав на житлові та нежитлові приміщення в об`єкті будівництва, значний обсяг виконаних будівельних робіт, непропорційність втручання в право власності відповідача. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву (а.с. 151-161, т. 2), в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що будинок за адресою [ADDRESS] , побудований в 19 столітті, не є самочинним будівництвом [PERSON] , а належить їй в порядку спадкування, будинок в 1922 році було денаціоналізовано, в 1956 році було відведено земельну ділянку під вказаним будинком, в будинку велась домова книга, також посилався на пропуск строку позовної давності, непропорційність втручання в право власності відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що вона змалку проживала у будинку за адресою [ADDRESS] , будинок був приватним, є спадкоємицею [PERSON] , просила суд залишити все як є. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що [PERSON] до смерті проживала у вказаному будинку, просив суд вирішити справу так, щоб не постраждали люди. Заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що на підставі рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Заяць К. В. № 20009255 від 16 березня 2015 року за [PERSON] було зареєстроване право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , житловою площею 355,3 кв.м., загальною площею 652 кв.м., видано їй свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с. 183, т.1) та свідоцтва (а.с. 31, т.4) Вказаний будинок рішенням Одеської губернської житлової комісії від 10 жовтня 1922 року в порядку денаціоналізації був повернутий у приватну власність гр. [PERSON] , що підтверджується копією відповідного рішення (а.с. 166, т.2), рішенням виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих № 844 від 25 вересня 1956 року за вказаним будинком було закріплено земельну ділянку площею 1354 кв.м., що підтверджується копією вказаного рішення та висновку про реєстрацію документів на право користування земельною ділянкою (а.с. 167, 168, т.2). З копії вказаних рішень та плану розташування будівель на ділянці (а.с. 169, т.2) вбачається, що загальна площа забудови складала 652 кв. м., в т.ч. житлової 528 кв.м., нежитлової 124 кв.м., під двором 702 кв.м. З копії довідки, виданої ЖЕО Іллічівського району м.Одеси вбачається, що будинок за адресою [ADDRESS] , на балансі місцевих рад не перебуває, є приватним (а.с. 171, т. 2), у вказаному будинку велась домова книга (а.с. 181-249, т.2; 1-8, т.3). Зазначені обставини у їх сукупності спростовують твердження сторони позивача про здійснення будівництва вказаного будинку [PERSON] та самовільне захоплення нею земельної ділянки під вказаним будинком. Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем не доведено наявності порушених прав та законних інтересів територіальної громади м.Одеси при реєстрації права власності на будинок за адресою [ADDRESS] за [PERSON] , факту захоплення нею земельної ділянки через здійснення самочинного будівництва, у зв`язку із чим суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині вимог про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Одеської області Заяць К.В. про реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок, за адресою [ADDRESS] від 16.03.2015, індексний номер: 20009255; про визнання недійсним свідоцтва про право власності [PERSON] на житловий будинок, за адресою [ADDRESS] , виданого 16.03.2015 державним реєстратором Реєстраційної служби Одеської області Заяць К.В., індексний номер 34933584. Крім того, суд відзначає, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію, а тому пред`явлення вимог про скасування такого рішення не є ефективним способом захисту порушених прав. Належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності, що передбачено ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Такий висновок суду відповідає висновкам, викладеним, зокрема, в постанові Великої палати Верховного суду від 20 листопада 2019 року по справі № 802/1340/18-а. Також, судом встановлено, що в подальшому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 20.03.2015 року Савицькою О.Ю., державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, реєстр. № 2-402, [PERSON] відчужила 70/100 часток будинку за адресою [ADDRESS] на користь [PERSON] , що підтверджується копією вказаного договору (а.с. 210-211, т.2), 8/100 частко вказаного будинку на користь [PERSON] , що підтверджується копією договору дарування, посвідченого 20.03.2015 року Савицькою О.Ю., державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, реєстр. № 2-405 (а.с. 227-228, т.2), 13/100 часток вказаного будинку на користь [PERSON] , що підтверджується копією договору дарування, посвідченого 20.03.2015 року Савицькою О.Ю., державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, реєстр. № 2-408 (а.с.241-242, т.2). Вимоги про визнання недійсними вказаних договорів відхиляються судом, оскільки вони є похідними від вимог про визнання незаконним про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок, за адресою [ADDRESS] та про визнання недійсним свідоцтва про право власності [PERSON] на вказаний будинок, в задоволенні яких судом відмовлено, відтак відчуження [PERSON] належного їй майна на користь вказаних осіб є правозгідним, відповідає вимогам ст. 203 ЦК України. Також, судом встановлено, що 31.08.2017 року державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортовим І. О. прийнято оспорюване рішення про реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок, за адресою [ADDRESS] від 31.08.2017, індексний номер: 36847512 (а.с. 10, т.2). Вказане рішення прийнято на підставі висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна, виконаного ТОВ «Південьжитлобуд» (а.с. 12, т.2), технічного паспорту, виконаного ТОВ «Південьжитлобуд» станом на 23.08.2017 року (а.с. 13-21, т.2). Суд не вбачає підстав для визнання цього рішення незаконним та скасування, оскільки вказаним рішенням не порушуються законні права та інтереси позивача. Доказів на підтвердження неправдивості відомостей, зазначених в висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна, виконаному ТОВ «Південьжитлобуд», суду не надано, пред`явлення вимог про скасування такого рішення не є ефективним способом захисту порушених прав. Також, судом встановлено, що на підставі оспорюваного рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І. О. про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права власності [PERSON] на житловий будинок, за адресою [ADDRESS] від 12.09.2017, індексний номер: 37036752, були внесені зміни (а.с. 24, т.2), до переліку документів, що стали підставою для реєстрації за [PERSON] права власності на будинок за адресою [ADDRESS] а внесено технічний паспорт, виконаний ТОВ «Південьжитлобуд» станом на 11.09.2017 р. (а.с. 25, т.2). Зазначений технічний паспорт (а.с. 27-31, т.2) відповідає висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна, виконаному ТОВ «Південьжитлобуд» в частині загальної та житлової площі будинку (а.с. 34, т.2), проте, в порівнянні із технічним паспортом станом на 23.08.2017 р. містить інші відомості щодо площі земельної ділянки під будинком, конфігурації та геометричних розмірів будівель. В подальшому на підставі оспорюваного рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Щеплоцької Х. Б. про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права власності [PERSON] на житловий будинок, за адресою [ADDRESS] від 05.04.2018, індексний номер: 40506998 (а.с. 39, т.2), до переліку документів, що стали підставою для реєстрації за [PERSON] права власності на будинок за адресою [ADDRESS] знову внесено технічний паспорт, виконаний ТОВ «Південьжитлобуд» станом на 23.08.2017 р. (а.с. 40, т.2). Доводи представника позивача про внесення до даних технічних паспортів завідомо неправдивих відомостей з метою незаконної забудови земельної ділянки відхиляються судом, з огляду на відсутність належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вказаних обставин, встановлення та притягнення осіб, що внесли такі відомості до передбаченої законом відповідальності. За таких обставин, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконними та скасування зазначених рішень державних реєстраторів, також повторно зазначає, що пред`явлення вимог про скасування таких рішень не є ефективним способом захисту порушених прав. Не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання знесення самочинно збудованого житлового будинку за адресою [ADDRESS] загальною площею 198 кв. м. за рахунок відповідача [PERSON] , замість якої в порядку правонаступництва до участі у справі залучено [PERSON] , [PERSON] , та зобов`язання привести земельну ділянку загальною площею 198 кв. м. за адресою [ADDRESS] до попереднього стану, оскільки суду не надано доказів здійснення самовільного будівництва такого будинку на вказаній земельній ділянці. Також не вбачає суд правових підстав для задоволення позову в частині вимог про знесення самочинно збудованого житлового будинку за адресою [ADDRESS] загальною площею 454 кв. м. за рахунок [PERSON] ; зобов`язання відповідача [PERSON] , замість якої в порядку правонаступництва до участі у справі залучено [PERSON] , [PERSON] привести земельну ділянку загальною площею 454 кв. м. за адресою [ADDRESS] до попереднього стану з огляду на наступне. Судом встановлено, що Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради наказом від 13.02.2018 року №01-07/30 затверджено містобудівні умови та обмеження № 23 для проектування об`єкта будівництва за адресою: [ADDRESS] \~\~для реконструкції житлового будинку під багатоквартирний житловий будинок без зміни геометричних параметрів фундаментів, замовник [PERSON] (а.с.85-88, т. 1). В подальшому, 26.10.2018 року [PERSON] отримала в Управлінні державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради дозвіл на виконання будівельних робіт №ОД 112182990692 щодо реконструкції житлового будинку під багатоквартирний житловий будинок без зміни геометричних параметрів фундаментів за адресою: [ADDRESS] \~\~ (а.с.101-102, т.2). Відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. На час розгляду справи вказані містобудівні умови та обмеження, а також дозвіл на виконання будівельних робіт є чинними, а відтак проведення таких робіт не є самочинним будівництвом. Доводи сторони позивача про проведення на земельній ділянці нового будівництва, а не реконструкції існуючих будівель відхиляються судом, оскільки суду не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вказаних обставин. Враховуючи викладене, позовні вимоги про знесення самочинно збудованого житлового будинку за адресою [ADDRESS] загальною площею 454 кв. м. за рахунок [PERSON] ; зобов`язання відповідача [PERSON] , замість якої в порядку правонаступництва до участі у справі залучено [PERSON] , [PERSON] привести земельну ділянку загальною площею 454 кв. м. за адресою [ADDRESS] , задоволенню не підлягають. Водночас судом відхиляються доводи сторони відповідачів щодо відсутності підстав для подання відповідного позову заступником прокурора Одеської області в інтересах Одеської міської ради, оскільки з матеріалів справи вбачається, що листом від 29.08.2019 року прокуратурою Одеської області було доведено до Одеської міської ради обставини, що, на думку прокуратури, свідчили про незаконну забудову земельної ділянки, лист отримано Одеською міською радою 30.09.2019 року (а.с. 94-95, т.1), позов пред`явлено заступником прокурора Одеської області в грудні 2019 року. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру"\~ прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1)\~якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.\~ Враховуючи непред`явлення Одеською міською радою протягом майже трьох місяців з дня отримання відповідного листа, суд доходить висновку про наявність законних підстав для пред`явлення прокурором позову. Також відхиляються судом доводи сторони відповідачів про застосування позовної давності з огляду на наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України, \~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд погоджується з доводами сторони позивача про те, що про обставини, що стали підставою звернення із зазначеним позовом Одеській міській раді стало відомо лише в 2018 році під час звернення [PERSON] із заявою про видачу містобудівних умов та обмежень. Доводи сторони відповідача про можливість Одеської міської ради бути обізнаними про здійснену за [PERSON] первинну реєстрацію права власності на будинок за адресою [ADDRESS] на підставі рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Одеської області Заяць К.В. від 16.03.2015, індексний номер: 20009255 з моменту внесення відповідно запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та про подальше відчуження нею часток вказаного будинку з моменту реєстрації права власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відхиляються судом, оскільки в Одеської міської ради відсутній обов`язок безперервного моніторингу відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів, розташованих на території, в межах якої відповідний орган місцевого самоврядування здійснює свої повноваження, доказів отримання відповідних відомостей раніше терміну, вказаного позивачем, стороною відповідача не надано. Відповідно до ч.9 ст. 158 ЦПК України у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Таким чином, вжиті судом по даній справі заходи забезпечення позову на підставі ухвал від 28.12.2019 р., 12.02.2020 р. підлягають скасуванню з ухваленням цього рішення. Згідно п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються повністю на позивача, оскільки, судом відмовлено в задоволенні цього позову.

Outcome: dismissed