Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , призначивши її їх опікуном та піклувальником. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] її дочка [PERSON] померла. На її утриманні було двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] які фактично залишилися без опіки. З відповідача на утримання дітей стягнуто аліменти в розмірі 400 грн. на кожну дитину, однак він не сплатив на їх утримання жодної копійки. Відповідач не займається вихованням дітей та не надає будь-якої матеріальної допомоги. Діти постійно проживають з нею вона фактично опікується ними, надає їм житло, матеріально утримує та виховує. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала повністю та просить задовільнити їх. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву від 03.06.2019 року, в якій позовні вимоги, визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову, просив розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи орган опіки та піклування Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області Галуза В.П., просила задовольнити позов, підтримавши висновок органу опіки та піклування Здолбунівської РДА Рівненської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Заслухавши пояснення позивача [PERSON] представника третьої особи органу опіки та піклування Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області Галузи В.П., дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 13.01.2019 року [PERSON] померла у м.Здолбунів Рівненської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.01.2019 року. Згідно ч.1 ст.18 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень викладених в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 вказаної постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно довідки про склад сім`ї Здовбицької сільської ради від 07.02.2019 року № 352 діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що і [PERSON] 10.04.2019 року Здолбунівською районною державною адміністрацією надано висновок органу опіки та піклування № 1037/01-25/19 про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Висновком органу опіки та піклування при виконкомі Здовбицької сільської ради від 20.02.2019 року визнано доцільним призначити [PERSON] [INFO] опікуном, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з вимогами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Також судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах. Таким чином, суд вважає встановленим в судовому засіданні, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню відносно його дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не піклується про їх здоров`я, фізичний, моральний та духовний розвиток, матеріально не утримує, тому позов про позбавлення його батьківських прав та призначення опікуном дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] є обґрунтованим та підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved