Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

16 листопада 2016 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акмечетської сільської ради Доманівського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті його баби [PERSON] Позов мотивований тим, що [INFO] померла його баба [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 6,50 га, розташованої в межах території Акмечетської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. [PERSON] 20 серпня 2004 р. склала заповіт на ім'я позивача, яким заповіла йому належну їй земельну ділянку розміром 6,50 га. Спадщину після її смерті ніхто не прийняв. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] 26 квітня 2016 р. він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено через пропуск строку для прийняття спадщини. Своєчасно позивач з заявою про прийняття спадщини не звернувся, оскільки з 2000 р. стан його здоров'я різко погіршився. З 2001 року [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-невропатолога в Доманівській ЦРЛ. З 2001 р. він періодично проходить амбулаторне та стаціонарне лікування в обласній лікарні м.Миколаєва. Також наприкінці 2004 р. проходив санаторно-курортне лікування у санаторії "Інгул". З цих підстав позивач просить визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити йому додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали і просили задовольнити позов. Позивач [PERSON] суду пояснив, що на день смерті баби [PERSON] був живим його дядько, а її син - [PERSON], неповнолітньою була онука [PERSON] та дочка [PERSON] - [PERSON] До дня смерті баба проживала сама. Про те, що баба склала заповіт на його ім'я, позивачеві було відомо на день її смерті. Своєчасно до нотаріальної контори він не звернувся, оскільки з 2000 р. хворіє, а тому не міг подати заяву до нотаріальної контори. Пропуск строку через хворобу [PERSON] просив визнати пропущеним з поважних причин та визначити йому додатковий строк тривалістю у два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача по справі - сільський голова Акмечетської сільської ради [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила про розгляд справи без участі представника сільської ради. У ході судового розгляду з пояснень позивача [PERSON] встановлено, що на момент смерті [INFO]. його баби [PERSON] неповнолітньою була її онука [PERSON], [INFO]. [PERSON] за клопотанням позивача та його представника [PERSON] залучена до участі у справі в якості відповідача. У судовому засіданні [PERSON] не заперечувала проти визначення позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини після смерті баби. Суду пояснила, що на день смерті баби був живим її батько [PERSON], їй тоді виповнилося 17 років. З заявами до нотаріальної контори після смерті баби вона не зверталася. Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Зважаючи на те, що [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] була неповнолітньою, від прийняття спадщини не відмовлялася, саме вона є належним відповідачем у справі. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її смерть. Померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], копія якого є в матеріалах справи, належала земельна ділянка площею 6,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території Акмечетської сільської ради Миколаївської області. Зазначену земельну ділянку [PERSON] 20 серпня 2004 р. заповіла [PERSON], що підтверджене заповітом, посвідченим 20.08.2004 р. секретарем виконкому Прибузької сільської ради Доманівського району [PERSON] та зареєстрованим за №160. Як вбачається з довідки за №54/02-14 від 13.12.2016 р., наданої Доманівською державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. На день смерті [PERSON] проживала одна, про що свідчить довідка за №1062 від 07.11.2016. р., видана Прибузькою сільською радою Доманівського району. Зазначене свідчить про те, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла лише її онука [PERSON], як спадкоємиця п'ятої черги, зважаючи на те, що на час відкриття спадщини був живим її батько та син померлої - [PERSON], який спадщину не прийняв. Інші спадкоємці, у тому числі позивач [PERSON], спадщину не прийняли. Постановою від 26.04.2016 р. державного нотаріуса Доманівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Іларіновою Н.Р. позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме в прийнятті заяви про прийняття спадщини через пропуск строку для її подачі. На підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилався стан здоров'я. При цьому ним, як докази, надана санаторно-курортна карта, з якої вбачається, що він 10.12.2004 р. по 30.12.2004 р. проходив санаторно-курортне лікування. Зазначений доказ судом не може бути взятий до уваги, оскільки лікування мало місце до відкриття спадщини після смерті [PERSON] Позивач є інвалідом третьої групи довічно, що підтверджене копією пенсійного посвідчення. З наданої довідки Доманівської ЦРЛ від 02.11.2016 р. вбачається, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря невропатолога з 2001 р. За період перебування на обліку лікувався амбулаторно та стаціонарно в обласній лікарні у 2001, 2002, 2006, 2008, 2010, 2012, 2013, 2015 р. З оглянутої у судовому засіданні медичної картки, наданої [PERSON], встановлено, що у шестимісячний строк з дня смерті [PERSON], тобто у період з [INFO]. по 12.04.2006 р. він тільки з 16.01.2006 р. по 26.01.2006 р. знаходився на стаціонарному лікування та обстеженні у відділенні неврології Миколаївської обласної лікарні. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, на які посилається позивач, не були тими перешкодами, які б заважали йому подати заяву для прийняття спадщини. Інші докази на підтвердження наявності перешкод для прийняття спадщини позивачем не надані. Аналізуючи досліджене у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позивачем [PERSON] не доведене існування перешкод протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] для подачі заяви про прийняття спадщини, а тому підстави для визнання причини пропуску поважною у ході судового розгляду не встановлені. Відсутність поважних причин пропуску строку є підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed