Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» 03.07.2015 року звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить: 1) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2706/0608/71-349 від 17 червня 2008 року, яка станом на 01.06.2015 складає 6 874 177,93 грн та включає в себе заборгованість: за кредитом - 3 029 747,46 грн; по відсотках - 2 103 177,15 грн; пеня за останній рік - 1 741 253,32 грн., шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом настадії оцінки майна. Виселити без надання іншого житла відповідачів з квартири [ADDRESS] . Відстрочити виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] , та виселення з квартини [ADDRESS] на час дії Закону України від 03 червня 2014 року № 1304-VII «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2706/0608/71-349 від 17.06.2008 та виселення з житлового приміщення, позивач ТОВ «Кедитні ініціативи» посилається на наступне. 17 червня 2008 року ВАТ «Сведбанк»» та [PERSON] уклали кредитний договір № 2706/0608/71-349, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти - кредит у розмірі 14600 дол. США. Банк виконав свої зобов`язання за договором кредиту, надавши відповідачу кредит у сумі 146800,00 дол. США. З метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору 17.06.2008 ВАТ Сведбанк» та [PERSON] уклали іпотечний договір № 2706/0608/71-349-Z-1, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляром О.Л. Згідно зазначеного іпотечного договору предметом іпотеки є трикімнатна квартира [ADDRESS] , сторонами визначено вартість предмету іпотеки в сумі 791452,00 грн. 28.11.2012 ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» уклали договір факторингу №15, відповідно до умов якого банк передав (відступив) фактору за кредитними та забезпечувальними договорами право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків. Також, 28.11.2012 р. ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (клієнт) та ТОВ «Кредитні ініціативи» (фактор) уклали договір факторингу, відповідно до умов якого клієнт передав (відступив) фактору за кредитними договорами право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків Крім того, 28.11.2012 р. ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали договір про передачу прав за іпотечними договорами. Відповідач не належно виконував взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушив умови Кредитного договору станом на 01.06.2015 у відповідача [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором на загальну суму - 6874177,93 грн., яка складається з: 143 943,12 дол.США (3029747,46 грн.) - заборгованість за кредитом; 99921,82 дол.США (2103177,15 грн.) - заборгованість за процентами; 82726,84 дол.США (1741253,32 грн.) - заборгованість за пенею за останніх 12 місяців. При цьому позивач направив відповідачам вимогу про усуненя порушень, але станом на дату подання позовної заяви вимога залишена без задоволення. Враховуючи неоднарозове порушення Відповідачем 1 умов Кредитного договору, систематичне невиконання останнім свого грошового зобов`язання, а також те, що на день подання позовної заяв ним не виконано грошового зобов`язання, позивач звернувся до суду з цим позовом для захисту свого порушеного права. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 06.07.2015 зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Шевченко Л. В. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.07.2015 відкрито провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської у місті Києві районної державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення. Відповідач [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив суд встановити нікчемність договору про передачу прав за іпотечним договором, укладеним 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» (клієнт) та ТОВ «Кредитні ініціативи» (фактор), крім того, просив суд визнати договір поруки від 17 червня 2008 року № 2706/0608/71-349-Р-1 припиненим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову в частині визнання договору поруки припиненим та прийнято до спільного розгляду з первісним зустрічний позов в частині встановлення нікчемності правочину про передачу прав за іпотечним договором. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 6 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року, первісний позов задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 58,70 кв. м., житловою площею 42 кв. м. на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 17 червня 2008 року, яка станом на 01 червня 2015 року складає 6 874 177,93 грн, з яких 3 029 747,46 грн - заборгованість за кредитом; 2 103 177,15 грн - заборгованість по процентам; 1 741 253,32 грн - заборгованість по пені, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності. Виселено без надання іншого житла [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з квартири [ADDRESS] . Відстрочено виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири [ADDRESS] , та виселення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з вказаної квартири [ADDRESS] на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VII. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічного позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.05.2017 рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] , [PERSON] , які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Солом`янської у м. Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, скасовано, а справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року в частині позовних вимог [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Солом`янської у м. Києві державної адміністрації, про встановлення нікчемності договору про передачу прав за іпотечним договором залишено без змін. На підставі вищевикладеного, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 19.06.2017 зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С. І. 15.11.2018 до від предстаника відповідача - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з пропуском строку позовної давності. У відзиві на позовну заяву представник відповідача посилається на те, що між відповідачем та ПАТ «Сведбанк» укладено кредитний договір № 2706/0608/71-349 від 17 червня 2008 року. У січні 2012 року ПАТ «СведБанк» звернувся з позовом до суду до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2706/0608/71-349 від 17 червня 2008 року. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 26 квтня 2012 року, яке набрало законної сили, позов було задоволено та стягнуто з відповідачів заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 1 680 891,70 грн. Таким чином, строк позовної давності за кредитним договором перервався у січні 2012 року, навіть, якщо відраховувати строк позовної давності з моменту прийняття остаточного рішення 26.04.2012, то він закінчився через три роки - 26.04.2015, а з нинішнім позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду 03.07.2015, не дивлячись на те, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Крім того, вказаним рішенням було встановлено, що відповідачу [PERSON] 27.09.2010 надіслано повідомлення про зміну умов кредитного договоруу зв`язку з чим слід вважати, що умови кредитного договору змінені, та у відповідача виник обов`язок погасити кредит у повному обсязі. При цьому, у поясненнях наданих до суду 02.12.2019 представник відповідача просить застосувати строк позовної давності та зазначає, що 31 травня 2010 року позивач надіслав повідомлення відповідачу про зміну умов Кредитного договору № 2706/0608/71-349 від 17 червня 2008 року, в якій зазначив про зміну дати повернення кредиту та зобов`язання відповідачів повернути достроково кредит в повному обсязі до 10.06.2010. Отже, позивач своїми діями змінив строк повернення кредиту з 17 червня 2038 року на 10 червня 2010 року, тому усвідомлював, що фактично змінив строк погашення заборгованості за основним дговором та в нього одночасно виникло право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у зв`язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту. Представник позивача - ТОВ «Кредитні ініціативи» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача. Представник відповідачів - [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні просив застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з пропуском позовної давності, посилаючись на підстави, викладені у відзиві на позовну заяву. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник 3-ї особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд справи у відсутність представника. Заслухавши поясненняя представника відповідача, врахувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи‚ оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 17.06.2008 р. ВАТ «Сведбанк»» та [PERSON] уклали кредитний договір № 2706/0608/71-349, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у розмірі 146800 дол.США на строк з 17.06.2008 р. по 17.06.2038 р. зі сплатою 11,9% річних. Банк виконав свої зобов`язання за договром кредиту, що підтверджується письмовими документами на видачу готівки. З метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору 17.06.2008 р. ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали іпотечний договір № 2706/0608/71-349-Z-1, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляром О.Л. Згідно зазначеного іпотечного договору предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] , загальною пл.58,70 кв.м, житловою пл.42,00 кв.м, яка належить відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.06.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляром О. JI. У вказаній квартирі зареєстровані та проживають відповідачі, що підтверджується довідкою форми №3 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» від 07.04.2014 р. № 824 . 28.11.2012 р. ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» уклали договір факторингу №15, відповідно до умов якого банк передав (відступив) фактору за кредитними та забезпечувальними договорами право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків. 28.11.2012 р. ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» уклали договір про передачу прав за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. Також, 28.11.2012 р. ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (клієнт) та ТОВ «Кредитні ініціативи» (фактор) уклали договір факторингу, відповідно до умов якого клієнт передав (відступив) фактору за кредитними договорами право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків. Крім того, 28.11.2012 р. ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали договір про передачу прав за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В.. За умовами цього договору новий іпотекодержатель ТОВ «Кредитні ініціативи» отримав право вимоги за іпотечними договорами, у тому числі і за іпотечним договором №№2706/0608/71-349-Z-1 від 17.06.2008 р. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 01.06.2015 р. у відповідача [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором на загальну суму - 6874177,93 грн., яка складається з: 143943,12 дол.США (3029747,46 грн.) - заборгованість за кредитом; 99921,82 дол.США (2103177,15 грн.) - заборгованість за процентами; 82726,84 дол.США (1741253,32 грн.) - заборгованість за пенею за останніх 12 місяців. В судовому засіданні встановлено, що 31.05.2010 року ПАТ "Сведбанк" надіслав повідомлення відповідачу про зміну умов Кредитного договору № 2706/0608/71-349 від 17 червня 2008 року, в якій зазначив про зміну дати повернення кредиту та зобов`язання відповідачів повернути достроково кредит в повному обсязі до 10.06.2010. При цьому, у січні 2012 року ПАТ «Сведбанк» звернувся з позовом до суду до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2706/0608/71-349 від 17 червня 2008 року. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 26 квітня 2012 року, яке набрало законної сили, позов було задоволено та стягнуто солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 1680891,70 грн. Згідно із вимогами статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Тобто, за змістом цього положення несприятливі умови для нового кредитора пов`язуються із виконанням боржником обов`язку первісному кредитору, а не у звільненні від такого обов`язку в цілому. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно пункту 3.8. Кредитного договору Банк має право надіслати Позичальнику про зміну умов цього договору у випадках неналежного виконання Позичальником умов Договору. Тож, первісний кредитор - ПАТ «Сведбанк» скористалося наданим йому частиною другою статті 1050 ЦК України та пунктом 3.8. Кредитного договору правом та пред`явив до позичальника вимогу про дострокове погашення кредитних зобов`язань, надіславши 31 травня 2010 року відповідачам повідомлення про зміну умов кредитного договору, встановивши строк погашення кредиту до 10.06.2010. Крім того, у січні 2012 року ПАТ «Сведбанк» звернувся з позовом до суду до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2706/0608/71-349 від 17 червня 2008 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду за вирішенням наявного між сторонами спору. Саме з цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі і переривається перебіг позовної давності. За змістом статті 264 ЦК України переривання позовної давності передбачає наявність двох строків - до переривання та після нього. Новий строк починає перебіг безпосередньо з того моменту, коли перервався первісний. Підстави переривання позовної давності є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають. Однією з підстав переривання позовної давності є пред`явлення особою позову до одного із боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Позовна давність переривається пред`явленням особою позову, а не постановленням судом судового рішення. При цьому, строки давності перериваються лише на ту частину вимоги, право на яку має позивач, тобто на ту частину вимог, що визначені ним у позовній заяві. Що ж до вимог, які не охоплюються пред`явленим позовом, то позовна давність щодо них не переривається. Зазначений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 522/31199/13-ц (провадження 61-3872св18), від 10 жовтня 2019 року у справі № 357/9126/17-ц (провадження № 61-36495св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 148/1923/16-ц (провадження № 61-21009св18), від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц (провадження № 14-159цс19). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Частиною першою, четвертою ст.33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. З аналізу статті 109 ЖК випливає, що виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, здійснюється без надання іншого постійного жилого приміщення. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що строк позовної давності щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2706/0608/71-349 від 17 червня 2008 року, яка станом на 01.06.2015 складає 6874177,93 грн. сплив в січні 2015 року, оскільки первісний кредитор пред`явив до позичальника вимогу про дострокове погашення кредитних зобов`язань, надіславши 31.05.2010 року відповідачам вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, чим позивач змінив строк виконання основного зобов`язання у сторону зменшення до 10.06.2010 року. Звернувшись до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в січні 2012 року, який розглянутий судом по суті, позивач перервав позовну давність у спорі з відповідачами щодо стягнення кредитної заборгованості. Тому при зверненні до суду 03.07.2015, тобто більш ніж через три роки після зміни строку виконання основного зобов`язання, ТОВ «Кредитні ініціативи» пропустило строк загальної позовної давності за вимогами до позичальника. Заміна сторін у зобов`язанні, відповідно до статті 262 ЦК України, не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, тобто після укладення договору факторингу № 15 за кредитним договором № 2706/0608/71-349 від 17 червня 2008 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відповідно до умов якого банк передав (відступив) фактору за кредитними та забезпечувальними договорами право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків, яке, у свою чергу, уклало договір факторингу з ТОВ «Кредитні ініціативи», передавши право вимоги виконання зобов`язання за кредитним договором та за іпотечним договором, строки звернення до суду підлягають обчисленню так само, як і для ПАТ «Сведбанк». Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що сума заборгованості за кредитним договором № 2706/0608/71-349 від 17 червня 2008 року включає в себе заборгованість і за відсотками у сумі 2103177,15 грн. Згідно з частиною першою статті 1048 та частиною першою статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу вищевикладених норм, суд приходить до висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове повернення кредиту, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦПК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи викладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської у місті Києві районної державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення.

Outcome: dismissed