Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

У листопаді 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ, відповідач) про зняття арешту з квартири за адресою: [ADDRESS]. Позов обґрунтований такими обставинами. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.12.2013 за [PERSON] визнано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. 04.06.2014 право власності позивача було зареєстроване у Державному реєстрі прав. 25.07.2017 позивач дізналась про те, що на підставі постанови Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ від 15.06.2017 на належну їй квартиру накладено арешт. Вказана постанова винесена в рамках виконавчого провадження № 53979698 з виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості в сумі 307 726,72 грн. Зважаючи на те, що позивач не є стороною вищевказаного виконавчого провадження, накладений на квартиру арешт є безпідставним і порушує її права власника. Ухвалою про відкриття провадження від 22.11.2017 до участі у справі було залучено третю особу - публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»). Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ та ПАТ «ОТП Банк» були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, проте їх представники до суду не з'явилися без повідомлення причин неявки, заяви по суті справи відповідачем та третьою особою не подані. 12.02.2018 до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 53979698 та письмові пояснення від державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Боголей Ірини Юріївни (далі - Боголей І.Ю), у яких вона просить розглядати справу у її відсутність. Зважаючи на те, що представник позивача, який подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, та інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.12.2013 у цивільній справі № 753/5116/13-ц за [PERSON] визнано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], та знято арешт з вказаної квартири, накладений постановою державного виконавця державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві від 20.05.2011 в рамках виконавчого провадження № 26582574 (а.с. 6-10, 11). 30.12.2013 вказане рішення набрало законної сили. Ухвалою від 25.03.2014 суд роз'яснив, що за [PERSON] визнано право власності на вищевказану квартиру загальною площею 59,5 кв.м., житловою площею 13 кв.м. (а.с. 11). 27.05.2014 державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві здійснено реєстрацію права власності [PERSON] на вищевказану квартиру (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 381161580000; номер запису про право власності: 5957886). Згідно з даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 25.07.2017 (а.с. 14) у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження (арешт), внесений 15.06.2017 державним реєстратором - державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Боголей І.Ю. (номер запису про обтяження: 20934894, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35699990 від 15.06.2017). Підставою внесення відомостей про обтяження нерухомого майна стала постанова державного виконавця Боголей І.Ю. від 15.06.2017 про арешт майна боржника [PERSON] (а.с. 37). Вказана постанова винесена в рамках виконавчого провадження № 53979698 з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11.11.2010 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором та судових витрат в загальному розмірі 307 726,72 грн. (а.с. 30-31, 32-33). Накладаючи арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS], державний виконавець Боголей І.Ю. виходила з даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої щодо суб'єкта [PERSON] (а.с. 34-36), але не перевірила отриману інформацію за іншим параметром пошуку, а саме: за об'єктом нерухомого майна, який дозволяє отримати актуальну інформацію щодо особи власника об'єкта нерухомого майна. Відтак враховуючи, що на підставі рішення суду [PERSON] набула право власності на вищевказану квартиру, а у [PERSON] право власності на неї припинилось, суд дійшов висновку, що арешт на квартиру накладено необґрунтовано. Відповідно до положень статті 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України, у якій закріплений конституційний принцип непорушності права власності, проголошує, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник майна право має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі власника будинку або квартири, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та існування перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право, та з яких підстав. Відповідно до положень статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України наявність державної реєстрації обтяжень нерухомого майна є підставою для відмови у державній реєстрації прав, пов'язаних з відчуженням вказаного майна, а обов'язковою умовою вчинення нотаріальної дії щодо відчуження нерухомого майна є відсутність заборони на його відчуження. За приписом статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Отже зважаючи на встановлені обставини, вищенаведені положення матеріального законута ураховуючи, що позивач [PERSON] є законним власником квартири, але через наявність арешту вона обмежена у здійсненні свого права на розпорядження власністю, вимоги про зняття арешту суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх.

Outcome: approved