Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

У лютому 2015 року Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, який мотивував тим, що 10 жовтня 2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № 014/114105/3164/74 (далі - кредитний договір) за яким кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 12 000,00 доларів США до 04 жовтня 2016 року під 14% річних. Кредитні кошти було надано позичальнику у відповідності до умов кредитного договору, що підтверджується заявою на видачу готівки № 164/469-14 від 10.10.2006 р. З укладенням кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки. 8 квітня 2009 року між кредитором та позичальником була укладена додаткова угода № 014/114105/3164/74/1 до кредитного договору (додаткова угода), відповідно до якої , тимчасово на період з 30.04.2009 р. до 30.03.2010 р. сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів зе кредитним договором. Позичальник припинив виконувати свої грошові зобов'язання. Вимогу кредитора про погашення кредиту - не виконав. Станом на 26 січня 2015 р. заборгованість позичальника по кредитному договору становить 5690,96 доларів США, в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 89974,10 гривень, де: 3680,56 доларів США, еквівалентно 58189,67 гривень - непогашена сума кредиту; 442,78 доларів США, еквівалентно 7000,35 гривень - несплачені проценти; 1567,62 доларів США, еквівалентно 24 784,08 гривень - пеня за порушення строків сплати кредиту та відсотків. За таких обставин кредитор звертається до суду за захистом своїх порушених прав та просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції вказану заборгованість. В судове засідання представник позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву згідно якої, просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала. Так як відповідачка, яка належним чином повідомлена і від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності в судове засідання не з'явилась, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно із п. 1.3 Статуту публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» Банк є правонаступником за всіма правами та обов'язками відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.32). Відповідно до кредитного договору від 10 жовтня 2006 року № №014/114105/3164/74 Банк надав [PERSON] кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 12 000,00 доларів США на строк по 04 жовтня 2016 року. Процентна ставка за користування кредитом складає 14 % річних (а.с.6-9). Згідно заяви на видачу готівки №164/469-14 від 10 жовтня 2006 року [PERSON] зняла з рахунку 12 000,00 доларів США, еквівалентно 60600 гривень (а.с.27). Згідно додаткової угоди № 2 до кредитного договору № 014/114105/3164/74/1 від 8 квітня 2009 року кредитний договір № 014/035-36/50193 від 14 вересня 2007 року відповідно до якої, тимчасово на період з 30.04.2009 р. до 30.03.2010 р. сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів зе кредитним договором (а.с.13-14). Однак, станом на сьогоднішній день відповідач свої зобов'язання перед Банком у повній мірі не виконала. Згідно п.14 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» - оскільки ч.1 ст.192 ЦК визначає законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, грошову одиницю гривню, то при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні (з наведенням розрахунків з переведенням іноземної валюти (яка була предметом позики) в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення). Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] заборгувала Банку 5690,96 доларів США, в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 89974,10 гривень, де: 3680,56 доларів США, еквівалентно 58189,67 гривень - непогашена сума кредиту; 442,78 доларів США, еквівалентно 7000,35 гривень - несплачені проценти; 1567,62 доларів США, еквівалентно 24 784,08 гривень - пеня за порушення строків сплати кредиту та відсотків (а.с.13-14). Відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 26 січня 2015 року, 1 долар США становив 15, 810005 гривень (а.с.22). Так, згідно п. 1.3 та 5.1 кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами: шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіку погашення кредиту (а.с.6-9). Відповідно до п. 9.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього Договору, позичальник сплачує кредитну пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань, зазначеного в цьому договорі . Як вбачається з п. 5.5 кредитного договору, позичальник зобов'язався здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів на вимогу кредитора протягом 30 календарних днів з моменту надіслання банком на адресу позичальника відповідного листа -повідомлення. Відповідно до вимоги про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором від 10 жовтня 2006 року № 014/114105/3164/74 вбачається, що Банк вимагає негайно, протягом не більше ніж 60 календарних днів з дня одержання даної вимоги здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою відсотків та пені відповідно до умов кредитного договору (а.с.20). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про обгрунтовність позовних вимог позивача, а тому позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" слід задовольнити повністю. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з 899,74 грн. судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладено,

Outcome: approved