Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

14 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила винести рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що він ухиляється від обов'язків по вихованню та утриманню дитини. В судовому засіданні позивач, її представник позовні вимоги підтримали і просили суд їх задовольнити. Відповідач, його представники позов не визнали і в його задоволенні просить відмовити. Відповідачем надано відзив на позову заяву, він зазначає, що не спілкувався з дитиною, оскільки виникли напружені стосунки з матір»ю дитини, дитину він любить, бажає спілкуватись з нею і хоче виправити свою поведінку. Представник третьої особи органу опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради позов підтримав і просив суд його задовольнити. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2005 по 2012 рік. [INFO] у сторін у шлюбі народилась дочка [PERSON], яка після розлучення залишилась проживати з матір»ю. 04.09.2014 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В судовому засіданні відповідач пояснив, що він любить свою дочку, має намір і бажання спілкуватись із нею, за місцем своєї роботи він часто їздив у відрядження, просив суд надати йому шанс виправити свої помилки і не позбавляти його батьківських прав. До кримінальної та адміністративної відповідальності відповідач не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. До органів міліції чи органу опіки та піклування для вжиття заходів реагування до відповідача з приводу нехтування ним батьківськими обов"язками стосовно дочки позивач не зверталась. 24 вересня 2018 року органом опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради був наданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дочки [PERSON], [INFO], затверджений рішенням виконавчим комітетом Деснянської районної у м. Чернігові ради №217. Висновок органу опіки та піклування від 24.09.2018 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав не є мотивованим, не містить переконливих доводів щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав та щодо того, що така міра буде мати позитивний вплив на виховання дитини та її подальшу долю. В судовому засіданні були допитані свідки позивача [PERSON] ( брат позивача), [PERSON] (хрещена мати), [PERSON] ( чоловік позивача) і сама позивачка як свідок, свідки відповідача [PERSON] ( сестра відповідача), [PERSON] (кум), [PERSON] ( мати відповідача). Свідок [PERSON], який є чоловіком позивача, і з яким також проживає і неповнолітня [PERSON] пояснив, що він хоче всиновити [PERSON] і у зв'язку з цим звернувся до [PERSON] з проханням відмовитися від батьківських прав на дитини, однак останній не погодився. Отже, позивачем не надано безспірних доказів, які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, не зазначено у чому полягає винна поведінка відповідача у свідомому нехтуванні своїми обов'язками, чи вживались щодо нього заходи реагування за заявами позивачки в органи міліції, органу опіки та піклування. Також суд хоче зазначити, що проживання дитини у сім»ї з чоловіком матері (вітчимом), позитивне ставлення до нього, бажання вітчима всиновити дитину не є підставою для позбавлення біологічного батька його батьківських прав. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.91., передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже суд, приймаючи до уваги , що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав, однак при цьому суд вважає за необхідне попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дочки [PERSON], [INFO], і покласти на орган опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради контроль за виконанням ним батьківських обов"язків.

Outcome: dismissed