Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

23 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Глухівського медичного училища комунального закладу Сумської обласної ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, мотивуючи його наступним. 13 вересня 2016 року та 29 вересня 2016 року наказами директора училища № 70-о та № 78-о відповідно її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності оголошено догани. [PERSON] оскаржила зазначені накази в судовому порядку, але наказом від 24.11.2016 року № 99-к її було звільнено з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України через систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на неї посадовою інструкцією. Посилаючись на норми Конституції України, ст.ст. 29, 147, 235 Кодексу законів про працю України, п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», ст. 34 Закону України «Про вищу освіту», Типової інструкції з діловодства в центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної республіки Крим, місцевих органів виконавчої влади зазначає, що трудові обовязки працівника не можуть визначатися односторонніми актами роботодавця - наказами або розпорядженнями; відсутнє порушення трудової дисципліни заступника директора, якщо директором медучилища не виконані вимоги Закону - не делеговані повноваження, не визначені функціональні обовязки заступникові директора; взагалі у Глухівському медучилищі не дотримано процедури ознайомлення заступника директора з його обов'язками за трудовим договором; посадові інструкції заступника директора Глухівського медучилища взагалі не вводилися в дію наказом або розпорядженням директора, що унеможливлює притягнення [PERSON] до відповідальності за порушення трудових обов'язків або звільнення за невиконання трудових обовязків; документи (від 25.10.2016 року № № 558, 559) видані директором [PERSON] не відповідають вимогам Інструкції з діловодства, а тому не є документами обовязкового характеру (не є розпорядженнями); директор [PERSON] Г.І. відмовилася розяснювати [PERSON] свій наказ від 03.10.2016 року № 87-о - за якою формою необхідно було складати облік робочого часу, яким законодавством таку форму обліку передбачено. Просить поновити її на роботі - посаді заступника директора з навчальної роботи Глухівського медичного училища - комунального закладу Сумської обласної ради (код СДРПОУ 02011568) та стягнути на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) середній заробіток за час вимушеного прогулу станом на день прийняття рішення судом. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що на посаді заступника директора працювала з 2014 року; новий директор не надав їй посадової інструкції і вона продовжувала працювати як раніше; вважає, що її звільнили через невиконання вказівок головного бухгалтера; вимоги щодо щомісячної здачі в бухгалтерію до неї не предявлялись; директор відсторонила її від обовязків щодо подання тарифікаційних списків; всі матеріали знаходились в кабінеті у завуча, після наказу вона все видала; чи пропонували їй надати письмові пояснення не памятає; жодних відомостей до бухгалтерії не надавала. Представник позивача позовні вимоги підтримав, під час дачі пояснень поклався на сказане позивачем, але додатково звертав увагу суду на неможливість звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП за наявності умов, передбачених п. 2 цієї статті. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, просив в позові відмовити повністю, пояснив, що безумовною підставою для звільнення позивача являється наявність двох раніше застосованих до неї дисциплінарних стягнень. Свідок [PERSON] пояснила, що працює на посаді директора Глухівського медучилища з 11.08.16р., а раніше працювала викладачем; [PERSON] до звільнення була її заступником, має дуже малий досвід роботи, бо раніше працювала в інтернаті вихователем, її вказівок та своїх посадових обовязків не виконувала, внаслідок чого Департамент освіти переніс атестацію училища маже на рік пізніше, у період з березня квітня 2016 року по 24 листопада 2016 року у розкладі занять постійно виникали накладки, річні звіти до Сумського базового коледжу подані із затримкою; облік робочого часу викладачів позивач мала подавати в бухгалтерію до 20 числа кожного місяця за минулий місяць; до [PERSON] зверталась як письмово, так і усно з приводу письмових пояснень, але позивач нічого не надала; 26.10.2016 року викликала [PERSON], запропонувала надати всю плануючу документацію, але відповідь отримала через двері двох кабінетів, бо [PERSON] відмовилась; під час проведення розширеного засідання із участю голів циклових комісій вийшла із аудиторії, сказала, що не буде брати участі у цьому збіговиську; розклад занять складає [PERSON] особисто. Свідок [PERSON] пояснила, що працює методистом відділення Глухівського медучилища; позивач з 2014 року працює заступником директора, на час призначення не мала досвіду адміністративної роботи, можливо, саме через це керування навчальним процесом не відбувалось; у квітня 2016 році вони дізнались про те, що має відбутись атестація, одним із критерієм якої є результативність, зявились звернення від колег, викладачів, і директор поставила завдання підготувати та розробити документацію до атестації на засіданні, яке відбулося приблизно 30 31 серпня 2016 року, а координатором згідно посадових обовязків мала бути [PERSON] Всі матеріали були в неї, але не систематизовані; можливими наслідками не проведення атестації є втрата права навчати студентів після 9 класів та інші; з приводу підготовки до атестації працівники медучилища більше не збирались жодного разу; форма подання по вичитці викладачами годин для сумісників та штатних працівників [PERSON] була відома; письмові пояснення неодноразово пропонували надати, але позивач завжди відмовлялась. Заслухавши позивача, представників обох сторін, свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. З 02.09.2014 року по 24.11.2016 року [PERSON] працювала на посаді заступника директора з навчальної роботи Глухівського медичного училища - комунального закладу Сумської обласної ради ( а.с. 117, 13-14). Згідно наказу про звільнення з роботи [PERSON] № 99-к від 24.11.2016 року, [PERSON] було звільнено з посади заступника директора з навчальної роботи Глухівського медичного училища - комунального закладу Сумської обласної ради за п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обовязків покладених на неї посадовою інструкцією. При цьому підставами звільнення зазначені накази № 70-о від 13.09.2016 року та № 78-о від 29.09.2016 року, розпорядження директора училища № 558, № 559 від 25.10.2016 року, доповідна записка головного бухгалтера [PERSON] від 26.10.2016 року та акт від 26.10.2016 року (а.с. 6). Так, наказом директора Глухівського медичного училища від 13.09.2016 року № 70-о за невиконання розпорядження директора Глухівського медичного училища КЗСОР № 435 від 05.09.2016 року п. 1.1 наказу по училищу № 68-о від 08.09.2016 року «Про надання плануючої документації» [PERSON] оголошено догану (а.с. 30). Наказом директора Глухівського медичного училища від 29.09.2016 року № 78-о за систематичне невиконання своїх посадових обовязків, що призводить до значних порушень в організації навчального процесу заступнику директора з навчальної роботи заступнику директора з навчальної роботи [PERSON] оголошено догану (а.с. 31). Не погодившись із вищевказаними наказами [PERSON] оскаржила їх до Глухівського міськрайонного суду Сумської області, але рішенням від 17 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 30 березня 2017 року у задоволенні позову їй було відмовлено (а.с. 82 84). 25 жовтня 2016 року директор Глухівського медичного училища розпорядженням № 558 письмово звернулась до заступника директора з навчальної роботи [PERSON] з метою отримання матеріалів роботи медичного училища за 2014/2015, 2015/2016 навчальні роки у звязку з підготовкою до атестації загальноосвітньої діяльності (а.с.7). Термін надання таких матеріалів директор не визначила, у звязку з чим суд вважає недоведеним факт порушення трудової дисципліни в цій частині. 25 жовтня 2016 року директор Глухівського медичного училища розпорядженням № 559 письмово звернулась до заступника директора з навчальної роботи [PERSON] з метою отримання матеріалів по організації внутрішньо учи лищного контролю з боку заступника директора з навчальної роботи за вересень жовтень 2016 року у термін до 9.00 години 26.10.2016 року (а.с. 8). 26 жовтня 2016 року головний бухгалтер Глухівського медичного училища звернувся до директора училища із доповідною, у якій повідомив, що [PERSON] 25.10.2016 року не надала в бухгалтерію облік робочого часу викладачів, згідно наказу директора медичного училища № 87-о від 03.10.2016 року (а.с. 9). Згідно акту від 26.10.2016 року комісії (у складі директора Глухівського медичного училища [PERSON], методиста відділення [PERSON], завідувача навчально виробничої практики [PERSON], юрисконсульта училища [PERSON]О.) 26.10.16р. близько 15-45 в кабінеті директора були присутні вищевказані особи. Директор училища зачитала присутнім розпорядження № 554, 558 та 559 від 25.10.2016 року. На всіх розпорядженнях стояв підпис [PERSON] про їх отримання; [PERSON] не виконала розпорядження директора Глухівського медичного училища №№ 554,558,559 від 25.10.2016 року, а також не надала пояснення щодо відмови виконати вказівки та розпорядження директора медучилища. Також була зачитана доповідна головного бухгалтера, після чого директор через секретаря запросила [PERSON] зайти до кабінету, але остання відмовилась. У звязку з чим директор сама відкрила двері до кабінету позивача, запропонувала їй надати пояснення з приводу невиконання вказівок керівника, але та категорично відмовилась (а.с. 10-11, 37 - 38). Статут медичного училища суду не надано, однак ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 30 березня 2017 року встановлено, що відповідно до п. 4.5 Статуту Глухівського медичного училища із змінами, директор училища в межах наданих йому повноважень визначає функціональні обовязки працівників. Накази і розпорядження директора є обовязковими до виконання всіма працівниками училища. Пунктом 4.6 Статуту передбачено, що директор училища може делегувати частину своїх повноважень своїм заступникам та керівникам структурних підрозділів, визначених їх посадовими інструкціями. Тож в силу вимог ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ця обставина доказуванню не підлягає. Із посадової інструкції заступника директора з навчальної роботи, затвердженої директором [PERSON] та погодженої головою профспілкового комітету 01 вересня 2014 року (а.с. 33-36) вбачається, що [PERSON] ознайомлена зі своїми обовязками 02.09.2014 року, що спростовує твердження позивача та її представника щодо відсутності посадових обовязків до вересня 2016 року. Відповідно до посадової інструкції заступника директора з навчальної роботи, затвердженої директором [PERSON] 10 жовтня 2016 року (а.с. 103-104), заступник директора з навчальної роботи училища є безпосереднім організатором навчально-виховної роботи, підпорядкований безпосередньо директору училища та працює під його керівництвом. Під керівництвом заступника директора з навчальної роботи працюють завідувач відділенням, керівник фізичного виховання, викладачі, працівники бібліотеки та персонал навчальної частини (п. п. 1.2, 1.3, 1.4). Вказані інструкції розроблені на підставі методичних рекомендацій МОН України, а також наказу МОН України № 665 від 01 червня 2013 року «Про затвердження кваліфікаційних характеристик» і позивач не надала переконливих доказів, що вони передбачають виконання обовязків, які суперечать нормам трудового законодавства. Позивач ознайомлена з посадовою інструкцією 11 жовтня 2016 року. Згідно розпорядження директора № 559 від 25 жовтня 2016 року заступник директора з навчальної роботи [PERSON] повинна була надати матеріали по організації внутрішньоучилищного контролю за вересень жовтень 2016 року у термін до 9.00 години 26.10.2016 року (а.с. 8). З розпорядженням [PERSON] ознайомлена, про що свідчить її підпис. З приводу дати ознайомлення, яка не зазначена під час отримання розпорядження, позивач пояснила, що ознайомилась із розпорядженням у день його винесення в робочий час. Положення про внутрішньо училищний контроль у Глухівському медичному училищі комунальному закладі Сумської обласної ради (далі Положення) затверджене педагогічною радою училища протоколом № 8 від 21 квітня 2016 року (а.с. 143 147). В судовому засіданні позивач пояснила, що не тільки була знайома з даним положенням, але й приймала безпосередню участь у розробці змін до нього. Крім цього Положення розміщене на офіційному сайті училища. Безпосередні виконавці Положення у ньому не визначені. Разом з цим із розд. І Положення вбачається, що в основу внутрішньо училищного контролю адміністрація, навчальна частина училища (згідно п. 1.4 Посадових інструкцій в обох редакціях знаходиться під керівництвом заступника директора з навчальної роботи) поклала педагогічний аналіз праці викладача і стан навчально виховного процесу. Відповідно до розд. 2 Положення до основних завдань, які забезпечують внутрішньо училищний контроль, відносяться періодична перевірка щодо виконання вимог державних програм з дисциплін, систематичний контроль за якістю викладання навчальних дисциплін, дотримання викладачами науково-обґрунтованих вимог до змісту, форм і методів навчально- виховної роботи; корекція діяльності педагогів відповідно до методичної проблеми училища; поетапний контроль за процесом засвоєння знань студентами, рівнем їхнього розвитку, володінням методами самостійного одержання знань; надання допомоги викладачам у навчально-виховній роботі та вдосконаленні ними своєї педагогічної майстерності; вивчення досвіду роботи викладачів; постійна перевірка виконання всіх планів роботи училища та управлінських рішень, які приймаються. До обов'язків заступника директора з навчальної роботи, крім іншого, входить планування та організація навчально-виховного процесу в училищі, забезпечення контролю за його якістю (п. 2.1); ознайомлення керівників структурних підрозділів та викладачів з типовими та робочими навчальними планами, програмами, директивними документами (п. 2.2); розроблення графіку навчального процесу та робочого навчального плану на навчальний рік (п. 2.3); складання проекту плану роботи педагогічної ради та роботи училища в розділі «Навчальна робота» (п. 2.4); забезпечення своєчасного складання розкладу занять, екзаменів, консультацій (п. 2.6); розрахунок навчальних годин для включення в педагогічне навантаження викладачам (п. 2.8); контроль відповідності проведення занять затвердженим робочим програмам з усіх дисциплін (п. 2.11); контроль відповідності проведення занять до розкладу (п. 2.12); щорічний звіт про роботу перед педагогічним колективом училища (п. 2.28); підготовка проектів наказів стосовно навчально-виховного процесу в закладі (п. 2.29). Таким чином, принаймні частина обовязків щодо виконання Положення лежить саме на Позивачеві. У звязку з цим суд вважає доведеним факт невиконання позивачем вимог посадової інструкції та розпорядження керівника навчального закладу. У п. 2.13 посадової інструкції (в обох редакціях) визначено обовязок заступника директора з навчальної роботи вести заміну занять і облік замін викладачами та облік прочитаних годин з дисциплін навчального плану (за формою 2). Із протоколу адміністративної ради Глухівського медичного училища від 26 вересня 2016 року вбачається, що за результатами розгляду питання порядку денного «Про упорядкування обліку робочого часу викладачів, співробітників. Фінансова діяльність навчального закладу» через відсутність можливості своєчасного нарахування заробітної плати було ухвалено рішення щодо надання до бухгалтерії училища до 25 числа кожного місяця вичитки годин штатних викладачів. Відповідальною визначено [PERSON], яка була присутня на засіданні адміністративної ради (стор. 2, 3 протоколу). 26 жовтня 2016 року головний бухгалтер Глухівського медичного училища звернувся до директора училища із доповідною, у якій повідомив, що [PERSON] 25.10.2016 року не надала в бухгалтерію облік робочого часу викладачів, згідно наказу директора медичного училища № 87-о від 03.10.2016 року (а.с. 9). Наказ директора медичного училища № 87-о від 03.10.2016 року суду не наданий, однак, із вищевикладеного вбачається, що посадовими обовязками та рішенням адміністративної ради на позивача було покладено відповідний обовязок. Крім цього щодо його наявності такого наказу не заперечували учасники процесу. Невиконання обовязку щодо надання до 25 жовтня 2016 року до бухгалтерії училища інформації про вичитку годин штатних викладачів позивач підтвердила в судовому засіданні, пославшись на відсутність форми 2, про яку йдеться у п. 2.13 посадової інструкції. Суд не приймає до уваги таку позицію позивача, оскільки в посадовій інструкції ведеться мова про форму обліку прочитаних годин, а позивачем не виконано обовязку щодо надання відповідної інформації до бухгалтерії училища. Тож позивач не була позбавлена можливості надати таку інформацію в довільній формі. Таким чином і в цій частині суд вважає доведеним факт невиконання позивачем своїх посадових обовязків. \~\~\~За таких обставин суд не приймає до уваги доводи позивача щодо заборони використання примусової праці та зазначає, що при розгляді справи [PERSON] Мюзель проти Бельгії Європейським Судом з прав людини було застосовано Конвенцію МОП про примусову чи обовязкову працю та Конвенцію МОП про скасування примусової праці. Для цілей цієї Конвенції термін «примусова чи обовязкова праця» означає «всяку роботу чи службу, яку вимагають від якої-небудь особи під загрозою якогось покарання, для якої ця особа не запропонувала своїх послуг добровільно». Суд прийняв це визначення в якості ключової позиції для інтерпретації статті 4 §2 Конвенції у справах Граціані Вейс проти Австрії, Стаммер проти Австрії. Слово «праця» часто використовується у вузькому розумінні, у значенні ручної роботи. Однак у міжнародних актах «праця» застосовується у широкому розумінні. Суд знаходить підтвердження цього у ст. 2 § 1Конвенції МОП No 29, де праця означає «всяку роботу чи службу», у статті 4 § 3 пункт д) Європейської конвенції (англійською мовою any work or service which forms part of normal civic obligations), що означає «будь яку роботу або послугу». Виходячи зі змісту «Примушування» в контексті п. 2 ст. 4 Європейської конвенції означає застосування до особи фізичного або психічного тиску (насильства). «Обовязковий» означає застосування у будь якій формі примушування зобовязання щодо виконання робіт, не передбачених трудовим договором. Тобто це робота, яку працівник змушений виконувати під загрозою якогось покарання, а також яка виконується ним проти його волі, або у випадку коли він добровільно не запропонував своїх послуг. Твердження позивача щодо не введення в дію посадової інструкції спростовуються копією останньої, з якої вбачається, що [PERSON] з інструкцією ознайомлена наступного дня після затвердження, про що свідчить її підпис. З приводу позиції представника позивача щодо неможливості звільнення педагогічного працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП у звязку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за умови наявності підстав для звільнення за п. 2 КЗпП у разі виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, суд зазначає наступне. Роботодавець, на відміну від працівника, позбавлений права на свій розсуд розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк. Його право на розірвання трудового договору є значно більш обмеженим, ніж таке саме право працівника. Власник вправі зі своєї ініціативи звільнити працівника тільки за умови, що є підстави, з якими закон пов'язує виникнення в нього права на розірвання трудового договору. Підстави для звільнення працівника з ініціативи власника, що визначені у пунктах 2 та 3 КЗпП, є окремими, самостійними та взаємовиключними. Звільнення працівника є правом, а не обовязком власника. При цьому жодним нормативно правовим актом не визначено обовязку власника звільняти педагогічного працівника виключно за умови перевірки його професійних якостей та стану здоровя. Відповідно до ст. 147 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Суду не надано доказів того, що Глухівським медичним училищем передбачені інші заходи дисциплінарного стягнення, ніж догана та звільнення. В силу ст. 147-1 КЗпП директор Глухівського медичного училища є особою, правомочною застосовувати дисциплінарні стягнення до заступника директора з навчальної роботи. При застосуванні дисциплінарного стягнення відповідачем не пропущений визначений у ст. 148 КЗпП строк для такого застосування. Так само позивачем не пропущений тримісячний строк звернення до суду, визначений у ст. 233 КЗпП. Відповідно до ст. 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідачем при застосуванні заходу дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення запропоновано надати письмові пояснення, що підтверджується актом від 26 жовтня 2016 року та поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків, враховано систематичність невиконання позивачем посадових обовязків, що підтверджуєтьсярішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2017 року ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 30 березня 2017 року в цивільній справі № 576/2124/16-ц та призводить до збоїв у навчальному процесі, неможливості здійснювати внутрішньоучилищний контроль, своєчасно нараховувати заробітну плату викладачам, обставини, за яких вчинено проступок, те, що після застосування двох заходів дисциплінарного стягнення у вигляді догани [PERSON] не змінила свого ставлення до виконання посадових обовязків та знову вчинила дисциплінарний проступок. Відповідно до ч.1\~ст.235 КЗпП України\~у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції"\~іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення [PERSON] на посаді, позовні вимоги про стягнення з Глухівського медичного училища на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають. Враховуючи наведене суд вважає, що відповідач діяв у відповідності до закону, тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed