Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів. З урахуванням уточнень в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що, 07 листопада 2013 року о 07 годині 35 хвилин в м. Дніпропетровську [PERSON] керуючи автомобілем «Фольцваген Поло», державний номер [NUMBER] на перехресті вул. Набережна Леніна та вул. 6-ї Стрілкової Дивізії, грубо порушив правила дорожнього руху, в наслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Хюндай Матрикс» державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності та яка перебувала за кермом вказаного транспортного засобу. Вина [PERSON] у скоєні даної дорожньо - транспортної пригоди підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія АБ2 № 834901 від 07 листопада 2013 року, протоколом огляду ДТП від 07 листопада 2013 року, поясненнями учасників ДТП, та постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Автомобіль яким керував [PERSON] належить на праві власності [PERSON] В результаті ДТП транспортний засіб позивача «Хюндай Матрикс» зазнав механічних ушкоджень. Відповідно висновку № 1605 експертного дослідження автотоварознавця вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Хюндай Матрикс» державний номер [NUMBER] становить 114 342,48 грн.. Відповідно полісу № АС/6418935, цивільно - правова відповідальність власника автомобіля «Фольцваген Поло» державний номер [NUMBER] застрахована в страховій компанії «АХА «Страхування». Страхова компанія сплатила страхове відшкодування в розмірі 29 268,86 грн. Оскільки розмір матеріальної шкоди перевищує страхове відшкодування позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно 60 000 грн., виходячи з розрахунку 89 268,86 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП) - 29 268,86 грн. ( отримане страхове відшкодування). Окрім матеріальної шкоди позивачу було спричинено також і значну моральну шкоду яку вона оцінює в 50 000 грн. та просить стягнути з відповідачів. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин не явки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи АТ Страхова компанія «АХА Страхування» в судове засідання не з*явився про день, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, причин неявки суду не повідомили Вислухавши сторони, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, 07 листопада 2013 року о 07 годині 35 хвилин в м. Дніпропетровську [PERSON] керуючи автомобілем «Фольцваген Поло», державний номер [NUMBER] на перехресті вул. Набережна Леніна та вул. 6-ї Стрілкової Дивізії, грубо порушив правила дорожнього руху, в наслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Хюндай Матрикс» державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності та яка перебувала за кермом вказаного транспортного засобу. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2013 року винним у даній ДТП було визнано [PERSON] /а.с.34/ Згідно приписам п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, які мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Автомобіль яким керував [PERSON] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] /а.с. 202/. В результаті ДТП транспортний засіб [PERSON] «Хюндай Матрикс» зазнав механічних ушкоджень. Відповідно висновку № 1605 експертного дослідження автотоварознавця вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Хюндай Матрикс» державний номер [NUMBER] становить 114 342,48 грн., а вартість матеріального збитку становить 89 268,86 грн. /а.с.164-184/. Відповідно полісу № АС/6418935, цивільно - правова відповідальність власника автомобіля «Фольцваген Поло» державний номер [NUMBER] застрахована в страховій компанії «АХА «Страхування». Страхова компанія сплатила страхове відшкодування в розмірі 29 268,86 грн. Винними діями відповідача на вказаному автомобілі позивачу [PERSON] було завдано матеріальної шкоди Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, ..., що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.... Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди… Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004р. (далі по тексту - Закон № 1961-IV) передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, що була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно приписів ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 1194 Цивільного кодексу України 1. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Фольцваген Поло» [NUMBER] застрахована в AT «Страхова компанія «АХА Страхування», що підтверджується копією Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, серії АС № 6418935 від 24 вересня 2013 року /а.с. 35/. Статтею 9 Закону № 1961-IV встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Так, страхова сума (ліміт відповідальності) згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, серії АС № 6418935 від 24 вересня 2013р. становить 50 000 грн. Відповідно до ст.33 Закону № 1961 -IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. На виконання вимог закону Страховику AT «Страхова компанія «АХА Страхування» було повідомлено про настання страхового випадку, внаслідок якого виникла цивільно-правова відповідальність по відшкодуванню шкоди позивачу. Згідно викладених у абз.2 п.16 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013р. висновків - оскільки відповідно до статті 3 Закону N 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону N 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Отже, у Страховика - AT «Страхова компанія «АХА Страхування» виник обов'язок відшкодувати позивачу страхову суму завданих збитків в межах відповідальності 50 000 грн. .Третя особа AT «Страхова компанія «АХА Страхування» здійснила розрахунок завданої [PERSON] шкоди шляхом проведення експертного дослідження, та відшкодувало завдану шкоду. Відповідно п. 14 та 15 постанови пленуму ВССУ №4 від 01 березня 2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» суд ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювана шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961 -IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Транспортний засіб позивачки у відповідності до положень чинного законодавства України вважається фізично знищеним, що підтверджується і висновком експертного дослідження №1605 від 26 листопада 2013 року /а.с.164-184/. Згідно даного висновку №1605 від 26 листопада 2013р. про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Хюндай Матрікс» р/з [NUMBER] , ринкова вартість автомобіля становить 89 268,86 грн. Вартість відновлювального ремонту становить 114 342,48 грн. Вартість залишків КТЗ «Хюндай Матрікс» р/з [NUMBER] експертом не встановлювалась. Таким чином вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Хюндай Матрікс» державний номер [NUMBER] пошкодженого внаслідок ДТП, становить 89 268,86 грн. З урахуванням висновків експертного дослідження, оскільки автомобіль є фізично знищеним, AT «Страхова компанія «АХА Страхування» здійснила [PERSON] розрахунок страхового відшкодування у розмірі 29 268,86 грн. з наданням можливості передати залишки транспортного засобу за ціною 60 000 грн. тобто було запропоновано повністю відшкодувати завдані збитки і отримати фактично повну ринкову вартість пошкодженого автомобіля в розмірі 89 268,86 грн. Позивачка отримала страхове відшкодування, та відмовилась від передачі залишків ТЗ за оцінкою 60 000 грн., тобто своїми діями самостійно відмовилась від оплати грошима повного відшкодування страховою компанією завданих збитків. Окрім того згідно наданих відомостей ГУМВУС України в Дніпропетровській області 17 грудня 2013 року [PERSON] транспортний засіб «Хюндай Матрікс» державний номер [NUMBER] знято з обліку для реалізації, тобто на даний час транспортний засіб продано та не знаходиться у власності позивача. Отже, враховуючи вищезазначені докази та надані суду документи, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, а саме, наявність вини особи, яка завдала таку шкоду. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до роз*яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 " Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди ", обов*язковому з*ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв*язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. В обґрунтування своїх позовних вимог про стягнення моральної шкоди [PERSON] посилається на те, що в результаті даної ДТП у неї змінився її спосіб життя, що завдає їй моральних страждань, однак доказів на підтвердження даних обставин суду не надає. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач в позовній заяві та під час судового розгляду не надала суду належних доказів наявності моральної шкоди, на підтвердження факту заподіяння позивачу відповідачами моральних страждань, не надала доказів причинно - наслідкового зв'язку між діями відповідачів та начебто завданою шкодою. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладено,

Outcome: dismissed