Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO]. у [ADDRESS]. Посилалась на ті обставини, що його представник звернувся до Дарницького районного у м. Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві з метою отримання свідоцтва про смерть матері заявника, однак отримав відмову, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Зазначав, що встановлення факту смерті йому необхідно для отримання свідоцтва про смерть матері. Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій підтримав свої вимоги та просив розгляд справи провести за його відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву потрібно задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.05.1962 р. (а.с. 9) та письмових пояснень заявника, [PERSON] є сином [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла у [ADDRESS], яку у подальшому було перейменовано на "[ADDRESS]". Факт смерті [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 13 виданим Державною установою «Новосвітлівська дільнична лікарня» та довідкою відповідно до якої причиною смерті є хронічна серцева недостатність та дифузний кардіосклероз (а.с.12). Згідно письмових пояснень заявника, його представник звернувся до Дарницького районного у м. Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві з метою отримання свідоцтва про смерть [PERSON], але у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні, то було надано відмову у проведені державної реєстрації смерті від 28.12.2018 р. за вих. № 15473/16.4-09 (а.с.15). Згідно п.п.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'ясень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Оскільки в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази того, що [PERSON], [INFO], померла [INFO]. у [ADDRESS], то суд вважає доведеним факт її смерті, а відтак заву потрібно задовольнити. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved