Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо його неповнолітньої доньки [PERSON]. Також позивач просить призначити його опікуном над неповнолітньою онукою [PERSON] та стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частини доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позов зазначає, що [PERSON] є його онукою і донькою відповідача, який був одружений з [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідач вдруге одружився в 2005 році і проживав з донькою і новою сім'єю. В 2016 році внучка [PERSON] вимушена була піти від свого батька [PERSON], так як останній взагалі не приділяв їй ніякої уваги, не займався її вихованням, не давав гроші на найнеобхідніші речі, потрібні для життя і навчання. Крім того у онуки склалися неприязні стосунки з мачухою, яка часто безпричинно її ображала. З 2016 року неповнолітня [PERSON] мешкає в сім»ї позивача, разом з дідусем та бабусею, та знаходиться на повному їх утриманні. Вони піклуються про неї, виховують її, забезпечують здобуття нею освіти. В 2017 році [PERSON] закінчила школу та вступила до вищого навчального закладу - Харківський національний університет. За час проживання [PERSON] в сім»ї діда та баби, батько останньої ніякою участі в її житті та вихованні не приймав, матеріальну допомогу дитині не надавав, здоров»ям її не цікавився. Неодноразові прохання до відповідача з приводу надання дитині матеріальної допомоги залишалися без реагування. Враховуючи викладене позивач вважає, що батько [PERSON] ухиляється від виконання свої обов'язків по вихованню дитини і тому просить позбавити його батьківських прав відносно останнього, призначити його опікуном та стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання неповнолітньої онуки [PERSON] в розмірі ? частини доходу відповідача. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві і просили суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] не визнав. Згоден з вимогами щодо стягнення з нього аліментів в розмірі ? частки його доходу на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки. Зазначив, що відносини з донькою зіпсувались лише в останній рік, з того часу, як він дозволив їй, на її прохання, проживати разом з дідом - [PERSON] та бабою- [PERSON] по лінії її матері, яка загинула в 2004 році. До цього часу він мешкав з донькою разом і у них все було добре. Вказував на те, що літом 2016 року його донька поїхала відпочивати до своїх дідуся та бабусі. Коли закінчувалось літо донька попросила його дозволу жити разом з дідусем і бабусею, зазначаючи проте, що в сільській школі їй будуть приділяти більше уваги і вона зможе отримати більше знань. Вони разом вирішили, що так дитині буде краще і він погодився на вказану пропозицію. Позивач і його дружина [PERSON] не були проти цього. Донька переїхала жити до останніх. Він віддав їм картку, на яку приходила пенсія, яку він отримував на [PERSON] у зв»язку зі смертю її матері. [PERSON] казала, що більше їм нічого не треба. Весь час, коли донька мешкала у сім»ї дідуся, він по можливості спілкувався з нею, давав кишенькові гроші. У зв»язку з закінченням школи, на випускний, купив донці одяг та взуття. Потім, в серпні 2017 року йому подзвонив позивач і його дружина і сказали, що [PERSON] слід купити комп»ютер, телефон і одяг, але так як у нього не було такої матеріальної можливості він їм у цьому відмовив. Після цієї розмови зіпсувалися відношення з донькою. Зазначив, що у школу протягом навчального 2016-2017 року він до доньки не ходив, так як його не викликали та і школа знаходиться в іншому населеному пункті, але питаючи у доньки про її життя вона казала, що у неї все добре. Також зазначив, що до доньки в будинок позивача він не приходив, бо у нього не дуже добрі з ними відносини, тому з донькою він спілкувався в телефонному режимі. Також вказав, що після першого судового засідання він за власним бажанням написав заяву в Фонд соціального страхування, де йому виплачують регресні суми, про утримання з його доходів аліментів на користь [PERSON] в розмірі 25%. На сьогоднішній день у нього з донькою добрі відносини. Представник органу опіки та піклування - Кузьмініч Л.І. позов підтримала і суду пояснила, що в ході проведеної перевірки щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, органом опіки та піклування було встановлено, що з 2016 року неповнолітня [PERSON] мешкає разом зі своїми дідусем та бабусею, які займаються її вихованням та утриманням. Батько протягом 2016-2017 року не займався вихованням, розвитком, утриманням своєї дитини і фактично самоусунувся від вказаних обов'язків. Тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки - [PERSON]. В судовому засіданні була заслухана думка неповнолітньої [PERSON], яка зазначила, що вона не бажає, щоб її батька було позбавлено батьківських прав відносно неї. Вона лише хоче щоб батько надавав їй матеріальну допомогу. Суду пояснила, що з дозволу батька, вона, з літа 2016 року, мешкає у своїх дідуся [PERSON] та бабусі [PERSON] в с.Красноподілля Добропільського району. Протягом 2016-2017 року вони спілкувалися з батьком, здебільшого в телефонному режимі, який питав про її життя, навчання. Але їй би хотілося, щоб батько більше приділяв їй уваги та більше спілкувався з нею. Вказувала, що батько давав їй кишенькові кошти. Також він купив їй наряд на випускний бал, у зв»язку з закінченням нею школи. В 2017 році вона вступила в навчальний заклад і їй потрібна була матеріальна допомога, але батько сказав, що грошей у нього не має. З цього приводу вона на нього обурилась. На даний час у неї з батьком добрі відносини і вона не хоче, щоб його позбавляли батьківських прав. Також на питання суду пояснила, що дійсно після першого судового засідання її батько, разом з нею, ходили до Фонду соціального страхування, де останній отримує регресні суми, де батько добровільно написав заяву про утримання з його доходу на її користь аліментів. При цьому вказані аліменти перераховуються на її банківський рахунок, відкритий на її ім.»я. Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача та думку неповнолітньої дитини, дослідивши матеріали справи судом встановлено таке. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратіфікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом п.2 ч.1 ст. 164 СК України суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15,16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють належних умов для проживання дитини, умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено. Згідно свідоцтва про народження (а.с.14) вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON]. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.16). В судовому засіданні з пояснень позивача та відповідача встановлено, що [PERSON], дошлюбне прізвище якої було [PERSON], є донькою позивача та його дружини [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.15). [PERSON] перебувала в шлюбі з відповідачем - [PERSON] Таким чином встановлено, що позивач [PERSON] є дідом по лінії матері неповнолітньої [PERSON] [INFO]. Згідно повідомлення Світлівської сільської ради Добропільського району від 22.09.2017 року №368/02-19 (а.с.37) та копії паспорта [PERSON] (а.с.11), [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS]. Як вбачається з копії паспорта [PERSON], остання є зареєстрованою за адресою [ADDRESS] (а.с.13). Тобто місце проживання неповнолітньої [PERSON] визначено разом з її батьком- відповідачем по справі. Відповідно до довідки виконавчого комітету Добропільської сільської ради Добропільського району Донецької області №744 від 11.07.2017 року, [PERSON], [INFO], мешкає без реєстрації з червня місяця 2016 року за адресою [ADDRESS], разом з дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] (а.с.17). Наведене також було підтверджено відповідачем в судовому засіданні. Також, в судовому засіданні було встановлено, що проживає неповнолітня [PERSON] разом з дідусем та бабусею зі згоди свого батька. Зміна місця проживання неповнолітньої було обумовлено в інтересах неповнолітньої, що не оспорювалось позивачем. З акту обстеження умов проживання (а.с.18) за адресою [ADDRESS] вбачається, що даний акт було складено з метою підготовки висновків про можливість призначення опіки, за вказаною адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: [PERSON], [PERSON], умови проживання задовільні, будинок складається з трьох кімнат, кімната для дитини окрема, оснащена необхідними меблями, стосунки у родини доброзичливі, члени родини - [PERSON] та [PERSON] згодні взяти на виховання свою онуку [PERSON]. Позивач є власником будинку за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування від 01.03.1986 року (а.с.19), копією реєстраційного посвідчення та копією технічного паспорта на будинок (а.с.20-22). Довідкою про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії від 17.07.2017 року №4811/02 підтверджується, що [PERSON] знаходиться на обліку в Добропільському об'єднаному управлінні ПФУ Донецької області, отримує пенсію та загальний розмір пенсії за період з 01.01.2017 року по 31.07.2017 року склав 27 472,00 грн. (а.с.23). Згідно довідки, яка видана ТОВ «Перспектива» №319 від 18.07.2017 року (а.с.24), [PERSON] був виплачений за договором рентний платіж за 2016 рік в серпні 2016 року в розмірі 7234,78 грн. Довідкою Департаменту ІАЗ МВС України (а.с.25) підтверджується, що [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався. Довідками про стан здоров'я [PERSON] від 28.07.2017 року та [PERSON] від 28.07.2017 року підтверджується, що останні не мають будь-яких протипоказань для оформлення опікунства (а.с.26). З побутової характеристики [PERSON] від 09.08.2017 року (а.с.31) вбачається, що останній характеризується позитивно, стримана, спокійна людина, з червня 2016 року по теперішній час займається утриманням та вихованням своєї онуки. З побутової характеристики [PERSON] від 09.08.2017 року (а.с.32) вбачається, що остання характеризується позитивно. З характеристики на [PERSON] ученицю 10 класу Білицької ЗОШ І-ІІІ ступенів №9 Добропільської міської ради від 27.08.2016 року вбачається, що остання навчається в даній школі з першого класу, батьки займаються вихованням доньки, завжди цікавляться життям доньки, систематично відвідують батьківські збори (а.с.42). З характеристики на [PERSON] ученицю 11 класу Добропільської ЗОШ І-ІІІ ступенів Добропільської районної ради вбачається, що остання навчається в Добропільській ЗОШ з 10 класу, за час навчання зарекомендувала себе як активна, комунікабельна, здібна, старанна учениця. Батько у її вихованні участі не приймав, виховувалась дідусем і бабусею, вони цікавились навчанням онуки, приймали активну участь у житті [PERSON], постійно відвідували батьківські збори і різні шкільні заходи (а.с.33). Згідно довідки директора Добропільської загальноосвітньої школи Добропільської районної ради №89 від 17.07.2017 року, [PERSON] у 2016-2017 навчальному році закінчила 11 класів Добропільської ЗОШ (а.с.30). З побутової характеристики на [PERSON], [INFO] вбачається останній проживає у власному будинку з родиною в [ADDRESS]. Характеризується позитивно, добрий, працелюбний, не зловживає спиртними напоями, любе свою сім'ю. Шахтний пенсіонер (а.с.34). Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв'язання спору. Згідно висновку органу опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації від 04.09.2017 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити громадянина [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] (а.с.7), оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги не надає, життям доньки не цікавиться, усунувся від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст..164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до положень ст. 12 ч.1 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. "Про права дитини" (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Вислухавши пояснення сторін, заслухавши думку неповнолітньої, представника органу опіки та піклування, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, які б свідчили про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню [PERSON]. Судом встановлено, що погоджуючись на проживання своєї доньки в сім»ї позивача, відповідач діяв в інтересах своєї дитини, погоджуючись з її думкою. Також встановлено, що відповідач не самоусувався від виховання та утримання своєї дитини. Останній постійно цікавився життям доньки, надавав їй матеріальну допомогу. Те, що відповідач не приїзджав до місця мешкання позивача, де з літа 2016 року проживала його донька (за його згодою), обумовлено тим, що між відповідачем та позивачем існують неприязненні відносини і непорозуміння з приводу способу та розміру утримання [PERSON], що підтверджено в судовому засіданні поясненнями сторін та поясненнями неповнолітньої [PERSON]. Так, з пояснень неповнолітньої [PERSON] в судовому засіданні встановлено, що остання не бажає, щоб її батька було позбавлено батьківських прав відносно неї. Вона лише хоче щоб батько надавав їй матеріальну допомогу у зв'язку з її навчанням. З її пояснень також встановлено, що вона за згодою батька з літа 2016 року мешкає у своїх дідуся [PERSON] та бабусі [PERSON]. Проживання у дідуся і бабусі було обумовлено тим, що вона вирішила змінити школу, так як в школі, в якій вона навчалась у неї були певні труднощі в навчанні, тому вони вирішили, що в сільській школі вчителя їй будуть приділяти більше уваги і вона зможе підвищити свій рівень навчання. Батько з нею спілкувався та цікавився її життям переважно по телефону. На даний час у неї з батьком добрі відносини. Що стосується висновку органу опіки та піклування, згідно висновку, якого вказаний орган вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], так як батько останньої ухиляється від виконання своїх обов»язків, то до вказаного висновку суд відноситься критично, так як, на думку суду, враховуючи встановлені в судовому засіданні пояснення сторін, неповнолітньої та представника органу опіки та піклування, вказаний висновок є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини. Суд вважає, що при наданні вказаного висновку органом опіки та піклування не були достовірно встановлені обставини, у зв»язку з якими неповнолітня стала проживати у дідуся та бабусі, не були з»ясовані дійсні наміри позивача та неповнолітньої з приводу позбавлення відповідача батьківських прав, не була надана оцінка поведінці відповідача щодо виховання та утримання доньки. Крім того, суд звертає увагу на те, що наявність характеристики з Добропільської ЗОШ і-ІІ ступенів Добропільського району щодо учениці 11 класу [PERSON], яка свідчить про те, що саме дідусь і бабуся цікавилися навчанням онуки та постійно відвідували батьківські збору, ще не свідчить про те, що батько неповнолітньої ухилявся від своїх обов»язків щодо останньої. Так, в судовому засіданні з пояснень неповнолітньої [PERSON] встановлено, що батьківські збори, у вказаній школі, дійсно відвідувала бабуся і в школі ніхто не цікавився чому саме бабуся ходить на збори. Також з її пояснень встановлено, що її батька, вчителя ніколи не викликали до школи. В той же час, з пояснень відповідача, які не оспорювались позивачем, було встановлено, що так як місце його проживання та місце проживання та навчання дитини має певну відстань, і між ним і дружиною позивача була домовленість, то саме остання і ходила до школи на батьківські збори його доньки. Крім того, суд зазначає, що під час готування висновку, органом опіки та піклування взагалі не було зібрано доказів, які б негативно характеризували відповідача. Враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а також те, що органом опіки та піклування встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов»язків, суд звертає увагу на те, що доказів про винесення відповідачу попередження Службою у справах дітей Добропільської районної державної адміністрації Донецької області про недопустимість ухилення від виконання батьківських обов'язків, суду взагалі надано не було. Вказане свідчить про формальний підхід під час складання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав з боку органу опіки та піклування без з»ясування всіх обставин, які маються значення для прийняття такого рішення. Враховуючи наведене, думку неповнолітньої [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої доньки [PERSON] та призначення позивача опікуном - задоволенню не підлягають, так як досліджені в судовому засіданні докази не підтверджують обставин, які б свідчили про свідоме байдуже ставлення [PERSON] до фізичного та духовного виховання дитини - [PERSON], її стану здоров'я, та про свідоме ухилення відповідача від обов'язків, як батька. Стаття 9 Конвенції прав дитини передбачає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з батьками. Враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що позивач не в повній мірі виконує свої батьківські обов»язки по вихованню дитини, а саме не має регулярних прямих контактів з дитиною, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити своє ставлення до виховання своєї дочки. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої онуки [PERSON] в розмірі ? частини доходу відповідача, суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання своєї доньки [PERSON], що було підтверджено останньою особисто. Крім того, відповідно до ч.2 ст.39 ЦПК України, права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Згідно до ст.242 ЦК України, представництво за законом здійснюють: батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей; опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. Таким чином, суд зазначає, що у позивача не має права на вимогу до відповідача про стягнення на свою користь аліментів на утримання онуки [PERSON]. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, вимога позивача про стягнення на його користь судових витрат - не підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.164-165 Сімейного кодексу України, ст.242 ЦК України,

Outcome: dismissed