Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

У червні 2016р. [PERSON] звернулася до суду з уточненим та доповненим в подальшому позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 02 листопада 2015р. помер [PERSON], який разом зі своєю дружиною [PERSON] виховували її з дитинства та відносилися до неї, як до рідної доньки, оскільки вона рано втратила своїх батьків, а своїх рідних дітей вони не мали. Позивачка зазначала, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, та разом проживали в [INFO] (колишня вул. Рекордна), 25 в м. Одесі, яка належала їм на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності №098 від 05 липня 1996 року. Стверджувала, що після того, як у [PERSON] та [PERSON] почалися проблеми зі здоровям і вони потребували необхідного догляду, вона стала проживати разом з ними, купувати їм продукти та ліки, сплачувати комунальні послуги і нести інші витрати за свій рахунок. 15 жовтня 2014 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартирі [ADDRESS], яку прийняв та оформив на себе її чоловік [PERSON] 02 листопада 2015 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Спадкоємцем за законом другої черги після смерті [PERSON] є його рідний брат [PERSON], відповідач у справі. Зазначала, що вона є спадкоємицею четвертої черги після смерті [PERSON], оскільки проживала з ним та його дружиною однією сімєю, та доглядала за ними протягом пяти років. Після смерті [PERSON] продовжувала проживати з [PERSON] однією сімєю та доглядала за ним. Після смерті [PERSON], вона, як спадкоємець четвертої черги за законом, у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, але приватним нотаріусом їй було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, а саме на квартиру [ADDRESS], яка належала померлому на праві власності. Представник позивачки, діючий за довіреністю від 10 лютого 2016року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, а також розглянути справу в порядку заочного провадження, у звязку з систематичною неявкою відповідача в судові засідання (а.с.7,125). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку ст.74 ЦПК України, шляхом надання оголошень на сайті Малиновського районного суду м. Одеси (а.с.122-123). Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку та ухвалити заочне рішення. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 84 книги шостої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та показання свідків, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі та проживали в квартирі №47, що розташована по вул. Маршала Бабаджаняна (колишня вул. Рекордна), 25 в м. Одесі, яка належала їм на праві спільної часткової власності в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності №098 від 05 липня 1996 року (а.с.5). 13 вересня 1996 року право власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру №47 по вул. Маршала Бабаджаняна (колишня вул. Рекордна), 25 в м. Одесі було зареєстровано в КП «БТІ» Одеської міської ради, що підтверджується довідкою КП «БТІ» Одеської міської ради від 26.08.2016 р. №475150.67.16 (а.с.15 звор.,73). З пояснень [PERSON] в судовому засіданні вбачається, що у [PERSON] та [PERSON] рідних дітей не було і коли їй виповнилося 10 років, [PERSON], яка була її родичкою, разом з чоловіком забрали її до себе, оскільки вона рано залишилася без батьків. До 10 років її доглядали інші родичі. Стверджувала, що подружжя відносилося до неї, як до своєї рідної доньки, дали їй освіту та видали її заміж. Вона завжди вважала їх своєю сімєю, тому постійно з ними спілкувалася як з батьками, допомагала їм. Разом із своєю сімєю постійно приходила до них, як до батьків, її доньку вони вважали своєю онукою. Коли вони захворіли у 2009 році, вона змушена була переїхати до них, оскільки вони потребували стороннього догляду, [PERSON] захворіла і не могла ходити. Вона постійно купувала їм ліки, продукти, готувала їжу, прала та вбирала квартиру, сплачувала комунальні платежі. Після смерті [PERSON] та [PERSON], вона їх поховала за свій рахунок (а.с. 27-32, 33-37). Судом встановлено, що 15 жовтня 2014 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS], яку прийняв та оформив на себе її чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 08 жовтня 2015 року (а.с.6). 02 листопада 2015 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], що належала померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності №098 від 05 липня 1996 року та свідоцтва про право на спадщину від 08 жовтня 2015 року про право на спадщину від 08 жовтня 2015 року(а.с.5,6). Спадкоємцем за законом другої черги після смерті [PERSON] є його рідний брат [PERSON], відповідач у справі та вона [PERSON], як спадкоємиця за законом четвертої черги. Встановлено, що рідний брат померлого, [PERSON], який не мешкав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, оскільки проживає за адресою: в [INFO], приїжджав на поховання брата, але заявупро прийняття спадщини або про відмову від спадщини в нотаріальну контору не подавав, тому спадщину не прийняв. Згідно паспорта [PERSON], остання зареєстрована за адресою: [INFO], та перебуває з [PERSON], в шлюбі, зареєстрованому 19 листопада 1982 року відділом ЗАГС Іллічівського району м. Одеси, актовий запис №965 (а.с.86). Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON], шляхом звернення 25 листопада 2015р. до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини (а.с.75). 25 листопада 2015року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за заявою [PERSON] була заведена спадкова справа №5/2015 до майна померлого 02 листопада 2015 року [PERSON], що підтверджується листом приватного нотаріуса від 25.11.2015 року №78/02-14 (а.с.83). Постановою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] від 21 червня 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], у звязку із ненаданням документів, що підтверджують право власності на спадкове майно та рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту проживання позивачки зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пєять років до часу відкриття спадщини (а.с.89). З постанови приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] від 21 червня 2016 року вбачається, що у [PERSON] відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS] і отримати їх дублікати вона не може, оскільки не є власником цієї квартири. Свідок [PERSON] Л.В., який є сусідом померлого в судовому засіданні пояснив суду, що з померлим [PERSON] був знайомий з 1985 року, так як вони з останнім працювали разом та постійно зустрічалися. Ствержував, що позивачку знає з 1986року, як племінницю дружини померлого. Після того, як дружина [PERSON] захворіла та перестала самостійно ходити, позивачка переїхала до них проживати, так як подружжя потребувало стороннього догляду. Зазначав, що коли він отримував пенсію, то постійно приходив до [PERSON]. Там постійно була позивачка, яка доглядала за подружжям, прибирала, прала та готувала їжу. При житті [PERSON] постійно говорив, що всі документи переоформить на [PERSON], але не встиг (а.с.114). Свідок [PERSON], яка є сусідкою померлого в судовому засіданні пояснила суду, що позивачку знає з 1996 року, коли вона разом з померлими переїхала в нову квартиру, а саме в квартиру [ADDRESS]. Тамара була їм як донька, постійно приїжджала до них. Після того, як тітка [PERSON] захворіла і не змогла ходити, позивачка переїхала до них і весь час була з ними, доглядала за ними та допомагала їм. Вони її дуже любили (а.с.116). Свідок [PERSON], яка є сусідкою померлого в судовому засіданні пояснила суду, що сім`ю [PERSON] знає з 1995 року. При житті вони розповідали їх, що вони з дитинства доглядали та виховували позивачку, як доньку. Після того, як [PERSON] захворіла і не змогла самостійно ходити, позивачка переїхала до них та стала доглядати за ними, спочатку за тіткою, а після її смерті за [PERSON] Позивачка весь час була з ними, доглядала за ними та допомагала їм. Відносини між ними були добрі, оскільки вони її дуже любили і відносилися як до доньки (а.с.115). З матеріалів справи вбачається, що поховання [PERSON] та [PERSON] було здійснено позивачкою у справі, що підтверджується наявними в матеріалах справит договорами-замовленнями (а.с.33-37). Факт родинних відносин між позивачкою та [PERSON] також підтверджується сімейними фотознімками, наявними в матеріалах справи (а.с.96-107). Таким чином, суд вважає встановленим факт, що позивачка з 2009 року проживала однією сімєю\~з\~[PERSON], тобто не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини,\~опікувалася ним,\~матеріально його забезпечувала, та надавала\~йому іншу допомогу,\~оскільки він через свій похилий вік\~ потребував допомоги і був у безпорадному стані. Отже, суд вважає, що позивачка\~відноситься\~до\~четвертої черги спадкоємців за законом.\~Інших спадкоємців не встановлено, оскільки відповідач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті брата. Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Здійснення права на спадкування визначено главою 87 ЦК. Так за змістом ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує\~право на\~спадкування\~у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згiдно ст.1259\~ЦПК України,\~фізична\~особа,\~яка\~є\~спадкоємцем\~за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із\~спадкоємцями тієї черги,\~яка має право на спадкування,\~за умови, що\~вона\~протягом\~тривалого\~часу\~опікувалася,\~матеріально забезпечувала,\~надавала\~іншу допомогу спадкодавцеві,\~який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.\~ Відповідно до\~ст.1262 ЦК України, в другу чергу права на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згiдно\~ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на\~спадкування\~за\~законом\~мають особи,\~які\~проживали\~зі\~спадкодавцем\~однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.\~\~ З розяснень листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3\~СК\~про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності\~ЦК\~(п. 21\~ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім'єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини. Отже, перебування позивачки в зареєстрованому шлюбі не є перешкодою для прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], як спадкоємця за законом четвертої черги, оскільки вони проживали однією сімєю ні як дружина та чоловік, а як батько та донька. Відповідно до ч.2 п.6 Постанови ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. Відповідно до п.61,62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства Юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5 при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження житлового будинку, а також іншого нерухомого майна, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності на вказане майно, та, у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію прав не це майно в осіб, які його відчужують. Право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним з таких документів або їх дублікатів, як наприклад: свідоцтвом про право власності на обєкти нерухомого майна, рішенням суду тощо. Судом встановлено, що у позивачки відсутні документи, перераховані у п. 62 вказаної Інструкції, тому у нього неї можливості їх надати нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Цивільною дієздатністю фізичної особи визнається її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями набувати для себе цивільні обовязки, самостійно їх виконувати та відповідати в разі їх невиконання. Суд вважає, що право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником даного майна, тобто дане право нерозривно повязане з особою спадкодавця, тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. З цих підстав суд може встановити належність нерухомого спадкового майна спадкодавцю та визнати за спадкоємцем право власності на спадкове майно. Оскільки, відповідно до довідки БТІ від та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно спадкодавцю на час відкриття спадщини належала на праві власності квартира [ADDRESS], то суд вважає встановленим факт володіння [PERSON] на праві власності квартирою №47 по вул. Маршала Бабаджаняна, 25 в м. Одесі. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єюта визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом на спадкове майно, а саме на вищевказану квартиру. Судовий збір по справі складає грн., які повністю сплачено позивачкою при зверненні до суду. Витрати по справі за згодою сторін суд покладає на позивача.

Outcome: approved