Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

04 листопада 2016 року [PERSON] предявив вказаний позов, посилаючись на наступні об- ставини. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 04.03.2010 р. задоволено по- зов [PERSON] та стягнуто з нього аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], [INFO]. На сьогодні його майновий стан змінився, він одружений на іншій жінці, з якою у них 02.02.2015 р. народилася донька [PERSON] Зазначив, що не має можли- вості сплачувати аліменти у призначеному рішенням суду розмірі, оскільки він ніде не працює, має тимчасові заробітки, та крім дружини та доньки, на його утриманні також знаходяться троє дітей дружини від попереднього шлюбу: [PERSON], [INFO], [PERSON], 1998 р. народ- ження та [PERSON], [INFO]. За таких обставин просив зменшити розмір аліментів з 1/2 частини усіх видів заробітку до 1/3 частини. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу роз- глянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заперечення, в якому не визнала позовні ви- моги, вважаючи їх необґрунтованими, та просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що відповідач, як батько, зобовязаний приймати участь в утриманні дітей, однак він ухиляється від цього, заборгованість по аліментам становить 44 498,42 грн., крім того, донька [PERSON] є студенткою, навчається на умовах контракту, всі витрати на навчання дітей вона сплачує за власні кошти. Посилання відповідача на те, що він не працює, та на його утримання знаходяться також діти його дружини від попереднього шлюбу вважає безпідставними, оскільки він з 13.09.2016 р. працевлаштований у сільськогосподарському товаристві «Буджак», де отримує щомісячно заробіт- ну плату, а дітей від попереднього шлюбу зобовязаний утримувати їх рідний батько. Просила сп- раву розглянути за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з ог- ляду на наступне. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повно- ліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою, що передбачено ч.3 ст.51 Конституції України. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифіко- вана постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здіб- ностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Згідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досяг- нення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожит- кового мінімуму для дитини відповідного віку, як це передбачено ч.2 ст.182 СК України. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 04.03.2010 р., яке набрало чи- нності (копія на а.с.5), з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], 15.10.2005 р. на- родження, та доньки [PERSON],[INFO], у розмірі 1/2 частини усіх видів за- робітку щомісячно. Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наяв- ність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повно- літніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домов- леністю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з ним. Із розрахунку заборгованості по аліментам (а.с.18) слідує, що станом на 01.09.2016 р. заборго- ваність по аліментам [PERSON] становить 44498 грн. 42 коп. Довідкою Одеського технічного коледжу Одеської національної академії харчових технологій від 05.09.2016 р. та договором № 068/14-9ТТ про навчання (копії на а.с.21,22-23) підтверджується, що [PERSON] (донька сторін) дійсно є студентом третього курсу, навчається на умовах кон- тракту. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.6-7), позивач 14.03.2014 р. зареєстрував шлюб з [PERSON], від якого у них 02.02.2015 р.народилася донька [PERSON] Однак, наявність у позивача дитини від іншого шлюбу, не позбавляє його обовязку утримувати дітей від попереднього шлюбу. Посилання позивача на те, що він не працює, спростовується довідками директора СТОВ «Буд- жак», згідно яких, [PERSON] з 13.09.2016 р. працевлаштований на роботу посібним праців- ником, з листопада 2016 переведений на посаду охоронця, отримує мінімальну заробітну плату щомісячно (а.с.24,30). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Підстав для зменшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду, що передбачено ч.1 ст. 192 СК України, судом не встановлено. За таких обставин, даний позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed