Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Селехмана Олександра Анатолійовича про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна. Позов мотивує тим, що вона на праві приватної власності володіла житловим будинком по [ADDRESS] , загальною площею 275.1 кв.м. Вказує, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2015 року у справі № 308/1383/15-ц за позовом [PERSON] до неї [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики було задоволено клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначений житловий будинок. Відповідно до вказаного вище судового рішення, міським відділом виконавчої служби 26.11.2015 року було накладено арешт на будинок по [ADDRESS] . Зазначає, що 12.09.1918 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було видано виконавчий лист про стягнення з неї на користь [PERSON] заборгованості за договором позики, а приватним виконавцем Лукеча О.В. було відкрито виконавче провадження. В межах виконавчого провадження №57244163 про стягнення заборгованості на користь [PERSON] було звернено стягнення на майно, а саме: житловий будинок по [ADDRESS] , шляхом його реалізації на електронних торгах. Переможцем електронних торгів було визнано [PERSON] , який 07 березня 2019 року звернувся до приватного нотаріуса Селехмана О.А. із свідоцтвом про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна для реєстрації права власності на придбане майно. Наголошує, що цього ж дня, 07.03.2019 приватний нотаріус Селехман О.А. здійснив перереєстрацію права власності на будинок по [ADDRESS] , незважаючи на те, що об`єкт перебував під обтяженням, накладеними виконавчою службою відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2015 року у справі № 308/1383/15-ц. Про наявність обтяження приватному нотаріусу було достеменно відомо, оскільки на час вчинення вказаних вище реєстраційних дій в розділі "Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень" містилась інформація про наявні обтяження щодо вказаного об`єкту нерухомості, а заходи забезпечення позову у виді арешту житлового будинку по [ADDRESS] , було скасовано Ужгородським міськрайонним судом вже після здійснення нотаріусом реєстраційних дій. Таким чином, дії та рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: будинку [ADDRESS] є незаконним. Враховуючи наведене, просить визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Селехмана Олександра Анатолійовича від 07 березня 2019 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на будинок загальною площею 275,1 кв.м. за адресою [ADDRESS] , на підставі якого 11.03.2019 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис - індексний номер 45886209 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на зазначений будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 775496721101. Не погоджуючись із позовними вимогами, відповідачем було подано відзив на позов, зміст якого зводиться до наступного. Приватний нотаріус Селехман О.А. вказує, що дійсно 07 березня 2019 ним на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні з примусової реалізації заставленого майна № 468 від 07 березня 2019 було зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 275,1 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] . Зазначає, що під час реєстрації об`єкта нерухомості йому було відомо про вжиті заходи забезпечення у виді накладення арешту на нерухоме майно, при цьому, згідно з ч. 7 та ч. 8 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, а якщо протягом вказаного строку за заявою позивача буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Однак, оскаржуване рішення здійснювалося в порядку державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації. Наголошує,\~що згідно\~з п.\~3\~ч.\~4\~ст.\~24\~Закону України\~№ 1952-IV,\~відмова в\~державній реєстрації\~прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону. Тому, його дії по реєстрації нерухомого майна були правомірними та просив відмовити у задоволенні позову. 12.08.2020 року через канцелярію суд у надійшла заява позивача [PERSON] про уточнення позовних вимог, згідно якої вона просить визнати протиправним і скасувати запис про державну реєстрацію права власності: 30629321 від 07.03.2019 на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 275,1 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 775496721101) за [PERSON] , вчинений державним реєстратором: приватним нотаріусом Селехманом О.А., Ужгородський міський нотаріальний округ, Закарпатська область. Позивач у судове засідання не з`явилася та її представник адвокат Васильчук Л.Б. подала заяву, згідно якої просила задоволити позов та розглянути без їх участі. Відповідач також не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, додаткових заяв чи заперечень не подавав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно поданого відзиву просив відмовити у задоволенні позову. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та неоспорено сторонами, що [PERSON] на праві власності належав житловий будинок по [ADDRESS] , загальною площею 275.1 кв.м. Судом також встановлено, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2015 у справі № 308/3831/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, загальною площею 275,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . З оглянутої копії ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.07.2019 встановлено, що такою скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 листопада 2015 у цивільній справі № 308/13831/15-ц, у вигляді накладення арешту на житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основноположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в судовому порядку звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 159123637 від 12.03.2019 року встановлено, що власником домоволодіння за адресою [ADDRESS] , є [PERSON] . Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45886209 від 11.03.2019 14:09:06, приватний нотаріус Селехман Олександр Анатолійович, Ужгородський міський нотаріальний округ, Закарпатська область. За такого, суд приймає до уваги твердження позивача про те, що рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме будинку [ADDRESS] , було прийнято у період дії ухвали про накладення арешту на вказане майно. За приписами п. 2 ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є нотаріус. Відповідно до\~ст.\~11\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень»\~державний реєстратор\~самостійно приймає\~рішення за\~результатом розгляду\~заяв у\~сфері державної\~реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Так, судом встановлено, що в межах виконавчого провадження №57244163 було звернуто стягнення на нерухоме майно боржника [PERSON] , а саме житловий будинок, загальною площею 275.1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , шляхом його примусової реалізації на електронних торгах. Організатора торгів: Дії «Сетам», реєстраційний номер лота: 322841: дата проведення торгів: 21 вересня 2018 року. Згідно доданого відповідачем Протоколу ДП «Сетам» про проведені електронні торги № 383690, [PERSON] було визнано їх переможцем, внаслідок чого останній отримав свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні з примусової реалізації заставленого майна №468 від 07 березня 2019. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в державній реєстрації прав та їх обтяжень відмовляється у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Разом з\~тим,\~згідно з\~п.\~3\~ч.\~4\~ст.\~24\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень»,\~відмова в\~державній реєстрації\~прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону. Враховуючи ту обставину, що державна реєстрація права власності на спірний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , здійснювалася у результаті його примусової реалізації відповідно до закону з урахуванням наявності умов, визначених згідно з п. 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то державним реєстратором (відповідачем) було правомірно прийнято рішення про реєстрацію права власності за [PERSON] на вказаний житловий будинок. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, аналіз досліджених у справі доказів свідчить, що позивачем не доведено тих обставин, на які вона посилається як на підставу позову, натомість такі її доводи знайшли своє об`єктивне спростування доводами відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, є безпідставними та до задоволення не підлягають. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed