Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

04 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Обґрунтовуючи позов, зазначила, що 10 травня 2014 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні відносини між ними припинились. Відповідач не виконує свій батьківський обов`язок щодо утримання дитини, не надає будь-якої матеріальної допомоги для забезпечення її життєдіяльності, хоча має таку можливість, оскільки є здоровою, працездатною особою виконує роботу на замовлення, що приносить йому матеріальний дохід, іншим особам аліменти не сплачує. Також, вона не може самостійно утримувати дитину, оскільки не може забезпечити себе самостійно заробітком. Тому просить стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно, від дня пред`явлення позову, а саме 04.07.2019 і до виповнення дитині повноліття. Також, у зв`язку з тим, що вона не працює, а доглядає малолітню дитину, яка перебуває на її утриманні, вважає, що слід стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 заробітку відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною трьох років. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подав. Представник позивача [PERSON] . подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її з позивачем відсутність, позовні вимоги підтримують повністю, просить позов задовольнити Відповідач [PERSON] також подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ј усіх видів заробітку визнає повністю, а в частині стягнення аліментів на утримання дружини покладається на розсуд суду. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Судом встановлено, що сторони 10.05.2019 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Під час перебування у шлюбі у сторін даного цивільно - правового спору народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Дитина повністю перебуває на утриманні матері. Позивач [PERSON] не працює, доглядає за малолітньою дитиною [PERSON] . Перешкод для пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини судом не встановлено. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до ст. ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей… першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно зі ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Отже, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Так, згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 ст. 181 СК України установлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд визначає частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Окрім того, відповідно до частин 2 та 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 1 липня 2019 року становить 1699 грн на місяць. Позивач, як мати несе рівні з відповідачем витрати по утриманню дитини, але при цьому доглядає дитину на відміну від відповідача, що впливає на її можливість покращити заробіток, тому розмір аліментів у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно забезпечить надійний захист інтересів дітей та отримання ними надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. За таких обставин суд приходить до висновку, що право малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] на матеріальне утримання з боку батька [PERSON] порушено і підлягає судовому захисту, а позов в цій частині задоволенню. При цьому, суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мала б тоді, коли утримувалася обома батьками. Перевіряючи наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу позивачу, суд враховує, що відповідач має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має, офіційно працює, має постійний заробіток, відповідачем не представлено суду належних та допустимих доказів щодо отримання позивачем стабільного доходу та неможливості сплачувати аліменти на утримання дружини, а відтак має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. Відтак, суд вважає, що відповідач не позбавлений можливості утримувати як малолітню дитину до досягнення нею повноліття, так і дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду із зазначеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому, слід стягнути з [PERSON] 384 грн 20 коп. судового збору. В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved