Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

06.09.2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Демітекс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння. Позов обґрунтований тим, що постановою господарського суду Полтавської області від 07.11.2013 року по справі №917/50/13-г [PERSON] акціонерне товариство «Демітекс» визнано банкрутом, відповідно до чого відкрито ліквідаційну процедуру та призначено арбітражного керуючого [PERSON] ліквідатором ПАТ «Демітекс». На момент введення ліквідаційної процедури на балансі ПАТ «Демітекс» не було наявно жодного об»єкта нерухомості придатного для забезпечення збереження товарно-матеріальних цінностей підприємства, всі об»єкти перебували у орендованих приміщеннях, а саме: літера А-2, літера Д-1, літера Г-4, літера АД-1, літера В-3, літера Б-2, які належать ТОВ «Спінтекс» на праві власності, та перебували в оренді ПАТ «Демітекс» відповідно до договорів оренди нерухомості №104 та №200. З метою забезпечення подальшої схоронності ліквідованого майна підприємства-банкрута, ліквідатором було залишено чинними (пролонговано) зазначені договори оренди приміщень, що належать ТОВ «Спінтекс» на праві власності. 12.08.2016 року [PERSON] акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» було відчужено об»єкти нерухомості літера А-2 та літера Д-1, що знаходяться за адресою: м.Полтава, вулиця Маршала Бірюзова, 26/1 та належали ТОВ «Спінтекс» на праві власності на користь фізичної особи [PERSON]. Оскільки, ні продавцем ПАТ «Укрексімбанк», ні покупцем [PERSON] не було направлено повідомлення за адресою ПАТ «Демітекс» (м.Полтава, вулиця Маршала Бірюзова, 26/1) або на юридичну адресу господарської діяльності арбітражного керуючого [PERSON] (Полтавська область, м.Карлівка, вулиця Леніна, 1/23) про намір реалізації зазначених приміщень, ліквідатором не було проведено будь-яких дій стосовно вивозу товарно-матеріальних цінностей ПАТ «Демітекс». Станом на 01.09.2016 року у приміщенні літера Д-1, що знаходиться за адресою місто Полтава, вулиця Маршала Бірюзова, 26/1 та належить [PERSON] перебуває майно, яке належить ПАТ «Демітекс» на праві власності, і яке позивач просить суд зобов»язати [PERSON] повернути із незаконного володіння. \~\~\~ \~Представник Публічного акціонерного товариства «Демітекс» [PERSON] позов підтримав, просив суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. \~ \~\~\~Представник Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк» [PERSON] в судовому засідання позов визнав, просив задовольнити. \~\~\~ \~Суд, заслухавши представника відповідача адвоката [PERSON], представника Публічного акціонерного товариства «Демітекс» [PERSON], представника Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк» [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. \~\~\~\~ Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м.Полтави з 06.09.2016 року перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Демітекс» до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння. Встановлено, що постановою господарського суду Полтавської області від 07.11.2013 року по справі №917/50/13-г [PERSON] акціонерне товариство «Демітекс» визнано банкрутом, відповідно до чого відкрито ліквідаційну процедуру та призначено арбітражного керуючого [PERSON] ліквідатором ПАТ «Демітекс». На момент введення ліквідаційної процедури на балансі ПАТ «Демітекс» не було наявно жодного об»єкта нерухомості придатного для забезпечення збереження товарно-матеріальних цінностей підприємства, всі об»єкти перебували у орендованих приміщеннях, а саме: літера А-2, літера Д-1, літера Г-4, літера АД-1, літера В-3, літера Б-2, які належать ТОВ «Спінтекс» на праві власності, та перебували в оренді ПАТ «Демітекс» відповідно до договорів оренди нерухомості №104 та №200. З метою забезпечення подальшої схоронності ліквідованого майна підприємства-банкрута, ліквідатором було залишено чинними (пролонговано) зазначені договори оренди приміщень, що належать ТОВ «Спінтекс» на праві власності. 12.08.2016 року Приватним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» було відчужено об»єкти нерухомості літера А-2 та літера Д-1, що знаходяться за адресою: м.Полтава, вулиця Маршала Бірюзова, 26/1 та належали ТОВ «Спінтекс» на праві власності на користь фізичної особи [PERSON]\~ Судом встановлено і дану обставину не заперечували сторони по справі, що перед укладання договору купівлі-продажу, ні банком, ні ПАТ «Демітекс» не складалися Акти щодо майна, яке перебуває в приміщенні літера «Д-1», що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 26/1. \~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечували сторони по справі, що в приміщенні літера Д-1, яке знаходиться за адресою м.Полтава, вул.Маршала Бірюзова, 26/1 товарно-матеріальні цінності по переліку із 712 найменувань, які вказані в позовній заяві Публічного акціонерного товариства «Демітекс», фактично відсутні. Отже, на даний час встановити, яке майно перебувало в спірному приміщенні при оформленні договору купівлі-продажу не виявляється можливим. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 328 ЦК України, визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 387 ЦК України\~передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які викладені в пункті 23 постанови від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до\~ст. 387 ЦК\~та ч.3\~ст. 10 ЦПК\~особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст.387 ЦК\~та ч. 3ст. 10 ЦПК\~особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача та повинен довести, що це майно на даний час знаходиться у вказаному приміщенні. Також суд звертає увагу позивача на ту обставину, що самі по собі інвентаризаційний акт та бухгалтерська відомість, надані суду, не свідчать про те, що дане майно є в наявності. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на вказані приміщення судом 14.09.22016 року було накладено арешт і [PERSON] не мав доступу до вказаного приміщення. Також самі сторони в судовому засіданні 17.04.2018 не заперечували, що доступу до спірних приміщень [PERSON] не має, а майно, яке просить витребувати позивач у відповідача у складському приміщенні відсутнє. Суд, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про витребування у відповідача товарно-матеріальних цінностей.

Outcome: dismissed