Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

АТ "ОТП Банк" звернулося до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третьої особи - відділу у справах громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Трускавецького МВ ГУМУС України у Львівській області про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON] 02 грудня 2005 року було укладено кредитний договір №СМ-600/066/2005, згідно якого, останньому було надано кредит на загальну суму 117900,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00% річних строком по 28 листопада 2012 року. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] зобов`язань по кредитному договору станом на 09.10.2009 року виникла заборгованість в сумі 85326, 96 доларів США. Крім цього, між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON] 30 січня 2006 року було укладено кредитний договір №СNL-600/010/2006, згідно якого, останньому було надано кредит на загальну суму 50000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00% річних строком по 28 січня 2016 року. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] зобов`язань по даному кредитному договору -1 станом на 09.10.2009 року виникла заборгованість в сумі 98957,28 доларів США. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] зобов`язань по даному кредитному договору -2 станом на 09.10.2009 року виникла заборгованість в 48204,27 доларів США. В забезпечення своєчасного виконання Відповідачем умов кредитного договору №СМ-600/066/2005 було прийнято: поруку [PERSON] згідно договору поруки №SR-600/553/2005 від 02.12.2005 року. В забезпечення своєчасного виконання Відповідачем умов кредитного договору №CNL-600/010/2006 було прийнято: поруку [PERSON] згідно договору поруки №SR-600/014/2006 від 30.01.2006 року. Також в забезпечення своєчасного виконання Відповідачем [PERSON] умов кредитного договору було укладено договір іпотеки №PCML-600/760/2005 від 02.12.2005 року, відповідно до якого [PERSON] передала позивачу в іпотеку житловий будинок [ADDRESS] . Ухвалою Трускавецького міського суду замінено первісного позивача ПАТ «ОТП Банк» на ТзОВ «ОТП Факторинг Україна». Представником позивача ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої останній остаточно уточнивши позовні вимоги просить: стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором №ML-600/066/2005 від 02.12.2005 року в розмірі 107328,66 доларів США та 2996695,60 грн. пені; Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором №CNL-600/010/2006 від 30.01.2006 року в розмірі 70130,17 доларів США та 1936714,77 грн. пені; Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» суму сплаченого судового збору в розмірі 212,24 долари США та витрати по сплатіінформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Представник позивача адвокат Марушка Н.В. в судовому засіданні не заперечив факт отримання його довірителем коштів зазначених в кредитних договорах, однак проти позову заперечив, зазначивши, що у позивача відсутнє право на здійснення фінансових операцій та вони не внесені до реєстру фінансових установ, а тому є не належним кредетором. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON] 02 грудня 2005 року було укладено кредитний договір №СМ-600/066/2005, згідно якого, останньому було надано кредит на загальну суму 117900,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00% річних строком по 28 листопада 2012 року. На забезпечення виконання зобов`язання за цим договором, між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] укладено договір поруки №SR-600/553/2005 від 02.12.2005 року, відповідно до п.1.1 якого Поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед Кредитором за Кредитним Договором, в повному обсязі таких зобов`язань. Також, на забезпечення виконання зобов`язання за цим договором, між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] укладено договір іпотеки №PCML-600/760/2005 від 02.12.2005 року, відповідно до якого для забезпечення повного і своєчасного виконання [PERSON] його боргових зобов`язань по кредитному договору №СМ-600/066/2005, [PERSON] передає АКБ «Райффайзенбанк Україна» в Іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок [ADDRESS] . Крім цього, між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON] 30 січня 2006 року було укладено кредитний договір №СМ-600/010/2006, згідно якого, останньому було надано кредит на загальну суму 50000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00% річних строком по 28 січня 2016 року. На забезпечення виконання зобов`язання за цим договором, між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] укладено договір поруки №SR-600/014/2006 від 30.01.2006 року, відповідно до п.1.1 якого Поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед Кредитором за Кредитним Договором, в повному обсязі таких зобов`язань. Також, на забезпечення виконання зобов`язання за цим договором, між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] 30.01.2006 року укладено договір про внесення змін до договору іпотеки №PCML-600/760/2005 від 02.12.2005 року, відповідно до якого до зазначених боргових зобов`язань, доповнили борговими зобов`язаннями по кредитному договору №СМ-600/010/2006 від 30.01.2006 року. [PERSON] свої зобов`язання перед ЗАТ «ОТП Банк» належним чином не виконував, підтвердженням чого є розрахунок заборгованості станом на 09.10.2009 року, іпотечне повідомлення від 19.02.2009 року, досудова вимога від 06.10.2009 року, досудова вимога від 05.10.2009 року, вимога про виселення від 05.10.2009 року. Згідно з рішенням позачергових Загальних Зборів Акціонерів від 09.10.2006 року Банк змінив свою назву з Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна» на Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк». З метою приведення Статуту у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року №514-VI та згідно з рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 23.04.2009 року (Протокол №53) Банк змінив свою назву з Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк». 10.12.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 10.12.2010 року, договір про відступлення права вимоги №б/н від 10.12.2010 року, підтвердженням чого є витяги з даних договорів станом на 17.01.2011 року. Відповідно до п.1.1 витягу про відступлення права вимоги №б/н від 10.12.2010 року станом на 17.01.2011 року, та витягу з Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги від 10.12.2010 року станом на 17.01.2010 року, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №СМ-600/066/2005 від 02.12.2005 року, №СМ-600/010/2006 від 30.01.2006 року, договору іпотеки №PCML-600/760/2005 від 02.12.2005 року. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою та/або заставою. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.&nbsp; За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним. У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. З наведених норм права вбачається, що такі послуги надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Як вбачається з встановлених судом обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на товариство з обмеженою відповідальністю, яке не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права. Представник позивача в судовому засіданні вказав, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на момент прийняття прав вимог було відсутнє право на здійснення фінансових операцій, та такі не внесені до реєстру фінансових установ. Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь товариство з обмеженою відповідальністю суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа. Аналогічна позиція вже висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року (справа № 909/968/16). Враховуючи те, що у позивача відсутнє право на здійснення фінансових операцій, та такий не внесений до реєстру фінансових установ, тобто не є належним кредитором, оскільки не може надавати фінансові послуги згідно з вищенаведеними нормами права, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed