Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

[PERSON] 21 серпня 2014 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що вона є власником трикімнатної квартири за [ADDRESS] . На даний час у вищевказаній квартирі разом з нею проживає її мати - [PERSON] , [INFO] . Разом із її матір`ю у її квартирі зареєстрований брат - [PERSON] , проте останній не проживає у цій квартирі понад 5 років, оскільки одружений та має малолітню дитину і фактично проживає зі своєю родиною у м . Луцьку в одному із будинків по [ADDRESS] . На прохання відповідача, вона неодноразово реєструвала його у своїй квартирі та знімала з обліку в ній, що підтверджується будинковою книгою. Востаннє [PERSON] був зареєстрований у її квартирі в лютому 2013 року, але там не з`являвся, що можуть підтвердити свідки. Крім того, факт не проживання відповідача у вищевказаній квартирі підтверджується відповідним висновком міліції від 09.08.2014р. Оскільки відповідач в житловому приміщенні не проживає понад рік без поважних причин, він втратив право користування даним житловим приміщенням. Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] , та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь сплачені нею судові витрати по справі у розмірі 243,60 грн. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів, наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, подавши суду письмові пояснення. Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог та заперечень, суд установив таке. Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" та п.14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженим постановою КМУ № 35 від 16.01.2003 року передбачено, що зняття особи з реєстраційного обліку здійснюється, зокрема, і на підставі рішення суду про позбавлення особи права користування жилим приміщенням. Як вбачається з посвідченого приватним нотаріусом Т.І.Зубенко 23 вересня 2008 року та зареєстрованого в реєстрі №2109, договору дарування квартири [ADDRESS] та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20703341 власником спірної трикімнатної квартири є позивач [PERSON] (а.с.15-16). Відповідно до вказаного договору [PERSON] (дарувальник) подарував [PERSON] (обдаровувана) спірну квартиру [ADDRESS] . Судом встановлено, що у вищевказаній квартирі, на час звернення в суд з позовом, був зареєстрований відповідач брат позивача - [PERSON] , [INFO] , що стверджується будинковою книгою, копія якої знаходиться в матеріалах справи. (а.с.6-12). Як випливає з п.4.7.2 вищевказаного договору дарування спірної квартири, обдаровувана [PERSON] зобов`язується не виселяти і не ставити питання про зняття з реєстраційного обліку осіб, які зареєстровані за цією адресою (а.с.15 зворот). Відповідно до ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Згідно з ст.725 ЦК України, договором дарування може бути встановлений обов`язок обдаровуваного вчинити певну дію майнового характеру на користь третьої особи або утриматися від її вчинення (передати грошову суму чи інше майно у власність, виплачувати грошову ренту, надати право довічного користування дарунком чи його частиною, не пред`являти вимог до третьої особи про виселення тощо). Дарувальник має право вимагати від обдаровуваного виконання покладеного на нього обов`язку на користь третьої особи. Судом встановлено, що у договорі дарування спірної квартири містяться усі істотні умови, інформацію про дарувальника і обдарованого. Зміст цього договору був оголошений, та роз`яснений сторонам. На підтвердження факту згоди і розуміння умов договору, сторони - дарувальник і обдарований поставили свої підписи. Даний факт підтвердили в судовому засіданні позивач та представник відповідача. Посилання позивача на те, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад рік, в силу вимог вказаного договору дарування, судом до уваги не приймається. За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням слід відмовити.

Outcome: dismissed