Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

05 жовтня 2020 року [PERSON] , звертаючись до суду з вказаним вище позовом, просить стягнути з [PERSON] за борговою\~розпискою від 29 жовтня 2019 року грошові кошти в сумі 157 053 грн 19 коп., з яких: 130 000 грн 00 коп. основний борг, 3198 грн 56 грн - три відсотки річних за користування грошовими коштами, 21761 грн 63 коп.- пені за несвоєчасне виконання зобов"язань із повернення коштів, 2093 грн 00 коп. - інфляційні втрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами існують договірні відносини з повернення позики, отриманої відповідачем від позивача, але не повернутої, про що свідчить наявність у позикодавця оригіналу розписки. УхвалоюЧернігівського районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 30 листопада 2020 року. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2020 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивач в судове засідання не з`явився, надав повноваження на представлення його інтересів - адвокату Новику М.С. ( а.с.14-15). В судовому засіданні представник позивача адвокат Новик М.С., вимоги позову підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення ( а.с. 35), про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду відповідач не надав. Суд визнав можливим проводити заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що представник позивача проти цього не заперечує. \~ \~ \~ \~Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 29 жовтня 2019 року [PERSON] за\~договором позики\~позичив у\~ [PERSON] грошові\~кошти в\~сумі 130\~000\~грн,\~що письмово\~зафіксував у\~документі без\~назви ( а.с.28). \~ \~ \~ \~Заперечень щодо факту написання вказаного документу відповідачем не надано. \~ \~ \~ \~Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~В силу ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. \~ \~ \~ \~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. \~ \~ \~ \~На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 18.12.2018 по справі № 686/21857/16-ц, відсутність у розписці запису про зобов`язання\~позичальника\~повернути отримане ним у борг не є підставою для відмови в позові, оскільки, складаючи вказану розписку і підписуючи її, відповідач тим самим взяв на себе зобов`язання повернути кошти.\~Такий висновок випливає з реальності укладеного між сторонами договору та положень ст. 1049 ЦК України щодо обов`язку позичальника повернути позикодавцеві передану йому позику. Відповідно до ч.1\~ст.1049 ЦК України,\~якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. На виконання даного положення 27 серпня 2020 року позивач направив [PERSON] письмову вимогу про повернення боргу протягом 30 днів з дня пред`явлення вимоги, яка була вручена особисто відповідачу. Про направлення даної вимоги саме 27.08.2020 свідчить опис вкладення до цінного листа, фіскальний чек, накладна трегінг АТ "Укрпошта" (а.с. 11- 12 ). \~ \~ \~ \~Спірна розписка знаходиться у позикодавця, що свідчить про невиконання боржником свого обов`язку із повернення боргу. Отже, оскільки судом встановлено, що відповідач отримав від позивача на виконання договору позики від 29.10.2019 грошові кошти у національній валюті гривні в сумі 130000,00 грн, тому, відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, таку ж суму боргу у національній валюті він повинен повернути позивачу. З огляду на положення ч.1 ст.1049 ЦК України про обов`язок повернення позичальником позики протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, оскільки інше не встановлено договором, тому порушення відповідачем зобов`язання настало з 28 вересня 2020 року і з цієї дати слід розраховувати відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно ч.2 ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також, пунктом 3 частини першої статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги розрахунок позивача, оскільки не погоджується із періодом простроченої заборгованості - з 30.10.2019 по 24.08.2020, так як встановлено, що порушення відповідачем зобов`язання настало з 28 вересня 2020 року. Згідно ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних за користування грошовими коштами, пені за несвоєчасне виконання зобов"язань із повернення позики, за період з 30.10.2019 по 24.08.2020, слід відмовити. \~ \~ \~ \~Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено вимоги позивача на 82.77% (130000 х 100 : 157053,19), з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1299 грн 99 коп. [1570,60 х 82.77%] та витрат на правову допомогу в розмірі 3310,80 грн [4000 х 82.77%], а загалом 4610 гривень 79 копійок.

Outcome: partial