Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

до суду надійшло подання державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції (надалі - ДВС) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника [PERSON] Відповідно до подання, на підставі вимоги № Ф-294-у від 26.06.2013 року виданої управлінням Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу (далі - УПФУ) стягнуто з [PERSON] борг у сумі 1975,48 грн. на користь УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу. Однак у добровільному порядку вимогу УПФУ [PERSON] не виконує, на неодноразові виклики до державного виконавця не з'являється. Існує можливість виїзду боржника за наявності не виконаної вимоги УПФУ за межі України. Державний виконавець просить вирішити питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника [PERSON] до виконання ним зобов'язань за вимогою № Ф-294-у від 26.06.2013 р. Виконання рішення покласти на Державну прикордонну службу України. У судове засідання державний виконавець не з'явилася. Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця відділу ДВС перебуває вимога № Ф-2944-у від 26.06.2013 р. що видана управлінням Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу про стягнення з ФОП [PERSON] борг у сумі 1975,48 грн. на користь УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу (а.с. 4 - копія постанови про відкриття виконавчого провадження). Згідно запитів державного виконавця, майно чи доходи, на яке можливо звернути стягнення у боржника в наявності немає (а.с.6-11 - копії запитів, повідомлень). Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням суду. Відповідно до частин 3 та 4 статті 313 ЦК України, фізична особа, яка досягла 16 років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Отже, державному виконавцю надано право не в будь-якому разі звертатись із поданням до суду, а тільки в разі ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов'язань. Під поняттям «ухилення» від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад наявність коштів, майна тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини. На момент звернення з поданням до суду, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Однак, як вбачається з матеріалів справи, боржник відділом ДВС не знайдений, за місцем реєстрації він не з'являється, будь-яких видів доходу не має. Згідно ч.1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Частиною 2 ст. 377-1 ЦПК України встановлено, що суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. Враховуючи вищевикладене, вказане подання не підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем не надано доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання рішення суду, а ЦПК України передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Крім того, факт виїзду боржника за кордон нічим не підтверджений, а ґрунтується лише на припущеннях державного виконавця.

Outcome: dismissed