Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

У червні 2015 року представник Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва (надалі - УПФ України в Деснянському районі м. Києва) звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач перебуває на пенсійному обліку в УПФ України в Деснянському районі м. Києва. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 30 червня 2011 року адміністративний позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про перерахунок пенсії працюючого пенсіонера та стягнення недоотриманої пенсії було задоволено. Однак колегією суддів апеляційної інстанції винесене рішення районного суду на користь позивача було скасовано в повному обсязі. При інвентаризації пенсійних справ в УПФУ в Деснянському районі м. Києва було виявлено відсутність рішень апеляційної інстанції в справах, по яким здійснено перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за календарний рік, що визначався згідно із статтею 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В результаті юридичним відділом було направлено запити щодо отримання рішень апеляційної інстанції чи інформації щодо не направлення апеляційних скарг. При отриманні рішення апеляційної інстанції пенсійну справу відповідача по справі було приведено у відповідність до вимог чинного законодавства. В зв'язку з вищенаведеним управлінням було направлено на адресу відповідача претензію № 2167/06-1 від 12.03.2015 року про сплату у добровільному порядку суму надмірно виплаченої пенсії у розмірі 2028 грн. 39 коп. Посилаючись на вищевикладені обставини представник УПФ України в Деснянському районі м. Києва просив суд стягнути з [PERSON] борг у сумі 2028 грн. 39 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, про поважність причин неявки суд не повідомляла. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 30 червня 2011 року, справа № 2а-4720/11 адміністративний позов [PERSON] було задоволено, визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва в частині відмови [PERSON] у проведенні перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2010р.; зобов'язано УПФУ у Деснянському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01.01.2011р. відповідно до ст.40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та підпункту 3 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008р. «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2010р. з урахуванням проведених виплат. 11.10.2011р. [PERSON] звернулась із заявою до УПФУ в Деснянському районі м. Києва із заявою, в якій просила виконати рішення суду по справі №2а-4720/11. Постановою Київського Апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2013 року постанова Деснянського районного суду м. Києва від 30 червня 2011 року була скасована та ухвалена нова, відповідно до якої в задоволення адміністративного позову [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання зробити перерахунок та виплату пенсії відмолено. Як вбачається з тексту претензії УПФУ в Деснянському районі м. Києва від 12.03.2015 року №2167/06-1, направленої на адресу відповідача, після отримання рішення 12 березня 2014 року апеляційної інстанції пенсійну справу [PERSON] було приведено у відповідність до вимог чинного законодавства, в результаті чого виникла переплата, зумовлена несвоєчасним повідомленням про винесене рішення суду. Згідно довідки № 965 Управління з нарахування та виплати пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві переплата пенсії за період з 12.03.2014 по 31.05.2014 складає 2028 грн. 39 коп. Згідно ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсії виплачені внаслідок зловживання пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером або стягуються на підставі рішення суду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо правомірності набуття [PERSON] надміру сплачених коштів, оскільки з її боку відсутні зловживання. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності розрахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва до [PERSON] про стягнення коштів задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed