Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що з 1991 року вона працювала в редакції газети «Вечірній Київ» у зв'язку з чим, згідно розпорядження редакції від 06.08.1999 року, їй було надано у користування квартиру [ADDRESS] на підставі договору оренди від 05.08.1999 року, укладеного між нею та ДП «НДВА «Пуща-Водиця». Вказує, що з серпня 1999 року сплачує комунальні витрати, маючи власний рахунок [NUMBER], на вищезазначену квартиру. Зазначає, що у січні 2013 року до неї, з її точки зору, законної мешканки вищезазначеної квартири №45 звернулась відповідачка [PERSON] та пред'явила ордер №017550 від 29.12.2012 року, виданий Подільською районною в м.Києві державною адміністрацією на підставі Розпорядження №913 від 25.12.2012 року, яким було затверджено рішення спільного засідання адміністрації агрокомбінату та профспілкового комітету, відображене в Протоколі № 9 від 28.09.2012, про виділення працівнику агрокомбінату [PERSON] однокімнатної квартири, жилою площею 13,23 кв.м за адресою: [ADDRESS] без зняття з квартирного обліку. У зв'язку з вищевикладеним, оскільки позивачка вважає, що надання ордеру на спірну квартиру на ім'я [PERSON] було здійснено з порушенням вимог закону та її права на житло, вона змушена була звернутись до суду з цим позовом та просить визнати незаконним та скасувати пункт 10 рішення спільного засідання адміністрації Державного підприємства «Науково-Дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» та профспілкового комітету Державного підприємства «Науково-Дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», викладеного в Протоколі №9 від 28.09.2012 року, щодо виділення працівнику агрокомбінату [PERSON] однокімнатної квартири без зняття з квартирного обліку, визнати недійсним ордеру №017550 від 29.12.2012 року на ім'я [PERSON] на жиле приміщення - квартиру [ADDRESS], виданого Подільською районною у місті Києві державною адміністрацією. У судовому засіданні представники позивачки позов підтримали та просили його задоволити повністю з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача - Подільської районної в м.Києві державної адміністрації у судовому засіданні позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що він необгрунтований та безпідставно заявлений. Відповідачка [PERSON], представники відповідача - Державного підприємства «Науково-Дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» у судовому засіданні позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що він необгрунтований та безпідставно заявлений. Представник третьої особи Київської міської ради у судове засідання 03.03.2015 року не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, тому суд приходить до висновку про можливість слухати справу у його відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Вислухавши пояснення представників позивачки, представника відповідачів - Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, Державного підприємства «Науково-Дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», відповідачки [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, у тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, терміном на один рік між Державним підприємством «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» та Редакцією газети «Вечірній Київ» було укладено договір оренди квартири [ADDRESS], за яким спірна квартира передавалася у користування працівнику цієї Редакції (а.с.7-10). 06.08.1999 року Розпорядженням керівника КП Редакція Газети "Вечірній Київ" отриману у користування від ДП НДВА «Пуща-Водиця» спірну квартиру було надано для проживання працівникові редакції газети позивачці - [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до спільного рішення адміністрації Державного підприємства «Науково-Дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» та профспілкового комітету Державного підприємства «Науково-Дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» (а.с.14), викладеного в Протоколі №9 від 28.09.2012 року (а.с.11-12) відповідачці [PERSON] як працівнику агрокомбінат у було надано однокімнатну квартиру [ADDRESS] без зняття з квартирного обліку. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачці [PERSON] Подільською районною в місті Києві державною адміністрацією було видано ордер №017550 від 29.12.2012 року (а.с.15) на підставі Розпорядження Подільської районної в м.Києві державної адміністрації №913 від 25.12.2012 року, яким було затверджено рішення спільного засідання адміністрації агрокомбінату та профспілкового комітету про прийняття рішення, яке відображене в протоколі № 9 від 28.09.2012 року, щодо виділення працівнику агрокомбінату [PERSON] однокімнатної квартири жилою площею 13,23 кв. м за адресою: [ADDRESS] без зняття з квартирного обліку. Стаття 52 Житлового кодексу Української PCP передбачає порядок надання жилих приміщень у будниках відомчого житлового фонду, яким визначається, що жилі приміщення у будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, а у випадках, передбачених Радою Міністрів СРСР, - за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення. Згідно зі ст.58 ЖК на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно зі ст.58 ЖК Української PCP та п.69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень ордер може бути виданий тільки на вільне, не займане приміщення. Житловим кодексом Української PCP (ст.59), Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470 та Правилами обміну жилих приміщень в Українській PCP, затверджені постановою Ради Міністрів УРСР від 31 січня 1986 року № 31 передбачено випадки за яких в судовому порядку може бути визнано недійсним ордер на жиле приміщення, зокрема, подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках передбачених законодавством. Що до посилань представників [PERSON] як на обгрунтування позовних вимог на ту обставину, що остання на законних підставах займає спірну квартиру, у зв'язку з чим вищезазначений ордер №017550 від 29.12.2012 року було видано на зайняте нею жиле приміщення, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки ордеру на вселення у спірну квартиру позивачка [PERSON] не отримувала, крім того, в матеріалах справи також відсутні будь-які докази того, що вона має право користуватися спірною квартирою на підставі якихось інших договорів та угод, а термін дії договору, на підставі якого остання вселилась у квартиру, закінчився. Крім того, посилання представників позивачки на те, що вона продовжує сплачувати за користування спірною квартирою, незважаючи на те, що ДП НДВА «Пуща-Водиця» вже не виставляє калькуляції, однак приймає таку оплату, висновків суду про відсутність підстав для проживання у спірній квартирі [PERSON] не спростовують, оскільки закон не передбачає оплату комунальних послуг як підставу для набуття права користуватися житлом. У зв'язку з вищевикладеним, суд, з урахуванням повно та всебічно з'ясованих обставин справи, досліджених в судовому засіданні доказів, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки вони необґрунтовані та не знайшли своє доведення в ході судового розгляду. На підставі ст. ст. 9, 52, 58, 59, 66, 67 ЖК України та

Outcome: dismissed