overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про визнання її власником розташованих по [ADDRESS] житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її матері [PERSON] , а також про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,37 га в такому ж порядку спадкування. Вимоги обґрунтувала тим, що після смерті матері є спадкоємцем першої черги за законом. До складу спадщини увійшов вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,37 га, яка матері була передана у власність рішенням Куснищанської сільської ради Любомльського району №3/1 від 18.10.1994 року. За життя мати розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, однак її не завершила. Спадщину після її смерті вона прийняла в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України шляхом спільного проживання на день відкриття спадщини. Проте через відсутність реєстрації спадкового нерухомого майна у державних органах як щодо будинку, так і земельної ділянки, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, тому реалізація її спадкових прав можлива лише в судовому порядку. В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивач в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Від Любомльської міської ради надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Ради. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.1217, 1218, 1223, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст.125, 126, п.1 розділу Х "Перехідних положень" ЗК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно із ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] її тітки [PERSON] . Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки та майновий пай у КСП "Городне". За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповіла їй. Пережилого подружжя [PERSON] не мала, тому сама здійснювала за нею догляд, піклувалась про неї, а після смерті здійснила її поховання, прийняла спадщину в оперативне управління, доглядає за будинком, обробляє земельні ділянки, володіє особистими та правовстановлюючими документами померлої. Передбачених ст.1241 ЦК України спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку в спадковому майні, немає. Проте при зверненні в нотаріальну контору з`ясувала, що пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вважає, що цей строк пропустила з поважних причин, оскільки, будучи єдиним спадкоємцем, маючи заповіт, опікуючись спадковим майном та володіючи особистими та правовстановлюючими документами спадкодавця, через необізнаність із діючим законодавством помилково вважала, що у такий спосіб своїми фактичними діями уже прийняла спадщину. В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивач у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Від Любомльської міської ради в канцелярію суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Ради. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.1217, 1223, 1233, 1235, 1272 ЦК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно зі ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про розірвання зареєстрованого 03.03.1990 року шлюбу із [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що неповнолітніх дітей не мають, проте спільне життя не склалося. Між ними склалися неприязні стосунки, відсутнє взаєморозуміння і повага. Відповідач вчиняє сварки, скандали та фізичне насильство. У зв`язку із цим неодноразово зверталась в правоохоронні органи, однак відповідач своєї поведінки не змінив. Спільне проживання із ним стало неможливим. Подружні стосунки припинені, шлюб існує формально. Вважає, що подальше проживання у шлюбі буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. Просила присвоїти їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивач в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в канцелярію суду подав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ч.1 ст.24, ст.112 СК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Викладена в позовній заяві вимога позивача про присвоєння їй дошлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому у зв`язку з визнанням позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету, решту 50 відсотків стягнути з відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У позовній заяві [PERSON], просить постановити рішення про розірвання зареєстрованого 16 вересня 2003 року шлюбу із [PERSON] Вимоги обґрунтувала тим, що за час спільного подружнього життя взаєморозуміння між ними не досягнуто, чоловік їй зраджував в подружній вірності, постійно був відсутній в сім"ї. Через це вважає, що сім'я фактично розпалась та не існує, а примирення неможливе. Від даного шлюбу мають, двоє неповнолітніх дітей. Відповідач три роки тому залишив сім"ю з власної ініціативі та проживає окремо. За таких обставин подальше збереження сім'ї не можливе, тому змушена звернутись до суду. В судове засідання сторони не з'явились, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивачка у своїй заяві вимоги позову підтримала, відповідач у своїй - позов визнав повністю. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ч.1 ст.24, ст.112 СК України. Враховуючи вказані положення закону та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що прийняття визнання відповідачем позову не суперечитиме закону і не порушуватиме права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для задоволення позовних вимог. Згідно із ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про розірвання зареєстрованого 19.07.2003 року шлюбу із [PERSON] Свої вимоги обґрунтувала тим, що у період шлюбу у них народилось дві дитини - дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя не склалось, між ними склались неприязні стосунки, відсутнє взаєморозуміння і повага один до одного. Спільне проживання стало неможливим, шлюбні відносини припинені, проживають окремо, шлюб існує формально. Вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] ". В судове засідання сторони не з`явились. Позивач в канцелярію суду подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала. Вказала, що наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав. Просила розглянути справу за її відсутності, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про розгляд справи по суті двічі повідомлявся у встановленому порядку, у тому числі шляхом розміщення судового оголошення на офіційному сайті суду, його обізнаність із розглядом позову підтверджується також рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, але в судові засідання він не з`явився, відзиву не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. З огляду на викладене суд провів заочний розгляду позову відповідно до положень ч.2 ст.247, ст.ст.280, 281 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 19.07.2003 року у Гірополонківській сільській раді Луцького району за актовим записом №11. У період шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , і син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв серії [NUMBER] , [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано. Наданий за його клопотанням строк на примирення позитивного результату не дав. Позивач у поданій суду заяві наполягала на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив його зберегти не вбачається. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чолові-ка. Примушування чоловіка та жінки не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов та-ким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Викладена в позовній заяві вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про розірвання зареєстрованого 22.05.2011 року шлюбу із [PERSON] , у період якого в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, між ними мають місце неприязні стосунки, немає взаєморозуміння, поваги. Фактичні шлюбні відносини припинені. Спільне проживання стало неможливим. Вважає, що подальше проживання у шлюбі буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач в канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище " [PERSON] ". Відповідач в канцелярію суду подав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ч.1 ст.24, ст.112 СК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог. Викладена в позовній заяві вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому у зв`язку з визнанням позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету, решту 50 відсотків стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про визнання за нею права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,33 га для ведення особистого підсобного господарства в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її матері [PERSON] . Вимоги обґрунтувала тим, що після смерті матері є спадкоємцем за законом. На частину спадкового майна, зокрема, житловий будинок, уже оформила право власності. До складу спадщини також увійшли вищевказані земельні ділянки, які матері були передані у власність рішенням Машівської сільської ради Любомльського району № 15/2.1 від 19.10.1993 року згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 15-92. За життя мати розпочала процедуру приватизації земельних ділянок, однак її не завершила і правовстановлюючих документів не виготовила. У зв`язку із цим реалізація її спадкових прав можлива лише в судовому порядку шляхом визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на спадкові земельні ділянки. В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивач у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Вишнівський сільський голова в канцелярію суду подав заяву про повне визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Ради. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.1217, 1218, 1223, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст.125, 126, п.1 розділу Х "Перехідних положень" ЗК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно із ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про визнання за нею права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її матері [PERSON] . Вимоги обґрунтувала тим, що після смерті матері є спадкоємцем за законом. До складу спадщини також увійшли вищевказані земельні ділянки, які матері були передані у власність рішенням виконкому Вишнівської сільської ради Любомльського району № 43 від 25.11.1997 року згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року. За життя мати розпочала процедуру приватизації земельних ділянок, однак її не завершила і правовстановлюючих документів не виготовила. У зв`язку із цим реалізація її спадкових прав можлива лише в судовому порядку шляхом визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на спадкові земельні ділянки. В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивач у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Вишнівський сільський голова в канцелярію суду подав заяву про повне визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Ради. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.1217, 1218, 1223, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст.125, 126, п.1 розділу Х "Перехідних положень" ЗК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно із ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved