Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] в лютому 2016 року звернувся до Хорольського районного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, відділу Держгеокадастру у Хорольському районі, [PERSON], треті особи: Новачиська сільська рада Хорольського району Полтавської області, [PERSON] районна державна адміністрація про визнання недійсними наказів та договору оренди земельної ділянки, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання права на укладення договору оренди земельної ділянки. Позов обґрунтував тим, що 07.05.2012 року голова [PERSON] райдержадміністрації видав розпорядження № 145 «Про землекористування на територіях Вишняківської, Новачиської та Ялосовецької сільських рад», яким позивачу [PERSON] надано в користування на умовах оренди на території Новачиської сільської ради земельну ділянку, площею 26.0 га. із земель запасу строком на 3 роки. Згідно п. 3 вказаного розпорядження йому надано дозвіл на виготовлення документації із землеустрою по переданню земельної ділянки у користування на умовах оренди. На підставі вказаного розпорядження ним та головою [PERSON] РДА було підписано попередній договір оренди вищевказаної земельної ділянки № 310 від 10.05.2012 року. Як зазначає позивач [PERSON] п. 1 вказаного попереднього договору передбачено, що орендодавець надасть, а орендар прийме у строкове платне користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства земельну ділянку площею 26.0 га. розташовану за межами населеного пункту на території Новачиської сільської ради, не пізніше ніж за 360 днів від дати укладення цього договору. Згідно п.3 вказаного договору, умовою укладення договору оренди землі в майбутньому є виготовлення відповідної технічної документації із землеустрою та її затвердження в установленому законом порядку. Позивач вказує, що ним, у 2012 році було виготовлено технічну документацію щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства «Бутівське» на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області. зазначає, що дана документація була передана до кінця 2012 року до [PERSON] РДА, про те до кінця цього року її не погодили, жодних відомостей не надали і технічну документацію не повернули. Вказує, що з 01 січня 2013 року повноваження [PERSON] райдержадміністрації по передачі в оренду земельних ділянок були надані Головному управлінню Держземагенства у Полтавській області, в звязку з чим, позивач в травні 2013 року звернувся до Головного управління Держземагенства у Полтавській області на що 04.06.2013 року отримав відповідь зі змісту якої вбачалося, що в клопотанні відмовлено по причині невідповідності поданих документів ст. 123 ЗК України. Крім того, як зазначає позивач [PERSON] у позові він вкотре, вже 29.08.2014 року звернувся до Головного управління Держземагенства у Полтавській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, про те, лише 08.10.2014 року отримав відмову в задоволенні клопотання, так як ним не обґрунтовано розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. В подальшому він 30.10.2014 року, 15.02.2015 року звертався до вищевказаного органу з аналогічними клопотаннями, про те отримував відмови в задоволенні цих клопотань 27 листопада 2014 року та 20 лютого 2014 року відповідно. Вказує, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду Полтавської області від 24 квітня 2015 року визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держземагенства у Полтавській області викладені у листах № 31-16-0.4-9193/2-14 від 27.11.2014 року та № 31-16-0.4-1920/2-15 від 20.02.2015 року, а також визнано протиправними дії цього управління щодо надання відмови № 31-16-0.4-7499/2-14 від 08.10.2014 року, як такої, що надана з порушенням місячного строку розгляду клопотання та зобовязано управління повторно розглянути заяви [PERSON] від 30.10.2014 року та від 15.02.2015 року. Позивач зазначає, що в період коли він вів переписку із Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області відповідач [PERSON], подав 01.10.2014 року клопотання до цього управління про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для фермерського господарства орієнтовною площею 30 га. в оренду на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області та 03.10.2014 року отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою. 25.12.2014 року відділом Держземагенства у Хорольському районі Полтавської області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки на підставі проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в оренду гр.. [PERSON] для ведення фермерського господарства площею 26.0005 га. на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області та присвоєно земельній ділянці кадастровий № 5324883800:00:020:0008. Та в подальшому 19.02.2015 року укладено договір оренди спірної земельної ділянки між відповідачами [PERSON] та Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області. Вказує, що вказані дії як відповідача [PERSON] так і відповідачів відділу Держземагенства у Хорольському районі Полтавської та Головного управління Держземагенства у Полтавській області порушено право позивача [PERSON], як особи яка має переважне право на укладення договору оренди спірної земельної ділянки, так як ця земельна ділянка перебувала в оренді позивача [PERSON] з травня 2012 року. Строк оренди був визначений розпорядженням голови [PERSON] райдержадміністрації строком на 3 роки, діяв до травня 2015 року, а тому укладений між відповідачами [PERSON] та Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області договір оренди спірної земельної ділянки від 19 лютого 2015 року повинен бути визнаний недійсним. Тому просить суд: - визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області від 03.10.2014 року № 3862-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою»; - визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області від 19.02.2015 року № 461-СГ « Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду»; - визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 19.02.2015 року, укладений між [PERSON] та Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області; - визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки гр.. [PERSON], загальною площею 26.0005 га. на території Новачиської сільської ради для ведення фермерського господарства від 25.12.2014 року (кадастровий номер 5324883800:00:020:0008); - зобовязати [PERSON] повернути в державну власність земельну ділянку, площею 26.0005 га., кадастровий номер 5324883800:00:020:0008 для ведення фермерського господарства , яка знаходиться за межами населених пунктів на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області; - зобовязати Головне управління Держземагенства у Полтавській області укласти з [PERSON] договір оренди землі відповідно до розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області № 145 від 07 травня 2012 року терміном на 3 роки щодо земельної ділянки площею 26 га. ріллі, для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу Новачиської сільської ради з орендною платою 3% нормативної грошової оцінки землі. 16 березня 2016 року [PERSON] подав суду цивільний позов до [PERSON] районної державної адміністрації, [PERSON], треті особи Головне управління Дергеокадастру у Полтавській області, відділ Держгеокадастру у Хорольському районі про визнання незаконним та скасування розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації та визнання недійсним попереднього договору оренди землі( цивільна справа № 548/383/16-ц, провадження № 2/548/287/16). По якому ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області 16.03.2016 року відкрито провадження, а 21.03.2016 року ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області вказана цивільна справа була обєднана в одне провадження із цивільною справою за позовом [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, відділу Держгеокадастру у Хорольському районі, Реєстраційної служби Хорольського районного управління юстиції, [PERSON], треті особи: Новачиська сільська рада Хорольського району Полтавської області, [PERSON] районна державна адміністрація про визнання недійсними наказів та договору оренди земельної ділянки, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання права на укладення договору оренди земельної ділянки, зобовязання укласти договір оренди земельної ділянки ( цивільна справа №548/168/16-ц, провадження № 2/548/158/16). 30 березня 2016 року ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області було залучено до участі у розгляді справи в якості співвідповідачів Дочірнє підприємство «Нафтоком-Агро», Приватне підприємство «Підсобне господарство ім.. Зубковського», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія «Колос». 04.05.2016 року на підставі письмової заяви [PERSON] позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] райдержадміністрації, [PERSON], дочірнього підприємства «Нафтоком-Агро», приватного підприємства «Підсобне господарство ім. Зубковського», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія «Колос» при третіх особах: Головного управляння Держгеокадастру в Полтавській області, відділу Держгеокадастру у Хорольському районі, про визнання незаконним та скасування розпорядження голови райдержадміністрації, визнання недійсним попереднього договору оренди землі, залишено без розгляду. 05.05.2016 року [PERSON] подав суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] районної державної адміністрації, [PERSON], треті особи Головне управління Дергеокадастру у Полтавській області, відділ Держгеокадастру у Хорольському районі про визнання незаконним та скасування розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації та визнання недійсним попереднього договору оренди землі, яка 10.05.2016 року ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області обєднана в одне провадження із первісним позовом [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, відділу Держгеокадастру у Хорольському районі, Реєстраційної служби Хорольського районного управління юстиції, [PERSON], треті особи: Новачиська сільська рада Хорольського району Полтавської області, [PERSON] районна державна адміністрація про визнання недійсними наказів та договору оренди земельної ділянки, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання права на укладення договору оренди земельної ділянки, зобовязання укласти договір оренди земельної ділянки. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] зазначив, що 07.05.2012 року головою [PERSON] районної державної адміністрації прийнято розпорядження № 145, яким позивачу за первісним позовом відповідачу за зустрічним позовом [PERSON] із земель запасу Новачиської сільської ради Хорольського району (земель державної власності) у користування на умовах оренди надано земельну ділянку площею 26 га., для створення і ведення фермерського господарства з орендною платою 3% нормативної грошової оцінки землі. У подальшому, між [PERSON] РДА та [PERSON] укладено попередній договір оренди землі від 10.05.2012 року № 310. Вказує, що вказане розпорядження в частині, що стосується відповідача за зустрічним позовом [PERSON] є незаконним, так як земельна ділянка надана цьому відповідачу лише на підставі його заяви, без виготовлення відповідної технічної документації та виділення земельної ділянки в натурі, без присвоєння цій земельній ділянці кадастрового номеру, а тому це розпорядження голови [PERSON] РДА в частині [PERSON] є незаконним, і таким, що підлягає скасуванню. Також вказує, що на підставі вищевказаного розпорядження між головою [PERSON] РДА та [PERSON] укладено попередній договір оренди спірної земельної ділянки, укладення якого не передбачено діючими нормами ЦК України та ЗК України, вказаний договір не був зареєстрований у відділі Держземагенства в Хорольському районі, і на переконання позивача за зустрічним позовом [PERSON] був укладений з метою укриття факту незаконного використання [PERSON] спірної земельної ділянки. Вказує, що вказаний попередній договір, крім того, що не був зареєстрований у відповідних органах не містить істотних умов договору оренди землі, а тому вказаний попередній договір є недійсним. В звязку з чим просить суд: -визнати незаконним та скасувати розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації від 07.05.2012 року № 145 «Про землекористування на територіях Вишняківської, Новачиської та Ялосовецької сільських рад» у частині надання [PERSON] у користування на умовах оренди земельної ділянки площею 26 га.; -визнати недійсним попередній договір оренди землі від 10.05.2012 року № 310 укладений між [PERSON] райдержадміністрацією та [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] первісний позов підтримали, просили його задовольнити з підстав зазначених в цьому позові. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити в звязку з тим, що позивач за зустрічним позовом при його подачі до суду пропустив передбачені законом строки позовної давності. Відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом [PERSON] свій зустрічний позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити з підстав зазначених в ньому. Первісний позов [PERSON] вважав безпідставним, так як ні ним ні органами Держземагенства як в Полтавської області так і Хорольського району не порушено норми діючого законодавства, тому в задоволенні первісного позову просив відмовити повністю. Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, як представник відповідача за первісним позовом - третя особа за зустрічним позовами - [PERSON] первісний позов [PERSON] вважала безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню з підстав зазначених у письмових запереченнях на позов, а зустрічний позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню, з підстав зазначених у зустрічному позові. Представник відділу Держгеокадастру у Хорольському районі, як представник відповідача за первісним позовом - третьої особи за зустрічним позовами [PERSON], первісний позов [PERSON] вважала безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню з підстав зазначених у письмових запереченнях на позов, а зустрічний позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню, з підстав зазначених у зустрічному позові. Відповідач [PERSON] районна державна адміністрація явку свого представника в судове засідання не забезпечила, подала суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, при розгляді справи поклалися на розсуд суду. Відповідач реєстраційна служба Хорольського районного управління юстиції в Полтавській області явку свого представника в судове засідання не забезпечила, подала суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника. Третя особа - Новачиська сільська рада Хорольського району Полтавської області явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про причини неявки суд не повідомила. Суд заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами письмові пояснення та заперечення, дослідивши матеріали справи та належно оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 10, що також передбачено і ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено судом і це не заперечується сторонами по справі та обєктивно підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими документами, що розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації від 07.05.2012 № 145 «Про землекористування на територіях Вишняківської, Новачиської та Ялосовецької сільських рад» позивачу надано в користування на умовах оренди на території Новачиської сільської ради Хорольського району земельну ділянку площею 26,0 га із земель запасу строком на 3 роки для створення і ведення фермерського господарства, а також зазначено, що виготовлену технічну документацію із землеустрою подати на затвердження районній державній адміністрації в установленому порядку /а.с. 14/. За умовами попереднього договору оренди землі № 310 від 10.05.2012, укладеного між [PERSON] РДА (орендодавець) та позивачем за первісним позовом [PERSON] (орендар), орендодавець надасть, а орендар прийме у строкове платне користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства земельну ділянку площею 26,0 га, розташовану за межами населеного пункту на території Новачиської сільської ради, не пізніше ніж за 360 днів від дати укладення договору /а.с. 15/. Даючи оцінку вказаному розпорядженню та вищевказаному попередньому договору оренди земельної ділянки, як в контексті первісного позову так і в контексті зустрічного позову суд вважає необхідним констатувати наступне. Відповідно до п. 2 та\~п. 5 ч. 1 постанови Кабінету [PERSON] України від 10.09.14 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України. Державна реєстрація Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців проведена. Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст.17 ЗК України, п. 2 ст. 21 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» ( чинні на день прийняття спірного розпорядження ) державна адміністрація здійснює надання і користування земельних ділянок виключно відповідно та в порядку, передбаченому Земельним кодексом України. Згідно змісту п.2.5 розпорядження [PERSON] райдержадміністрації № 145 від 07.05.2012 року позивачу за первісним позовом [PERSON] надано земельну ділянку площею 26 га. для створення і ведення фермерського господарства, а п. 3 вказаного розпорядження надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою по передачі в користування на умовах оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Виготовлену технічну документацію необхідно подати для розгляду та затвердження (тобто у майбутньому часі) в установленому порядку в строк, передбачений чинним законодавством. Вказане свідчить про факт відсутності на момент винесення даного розпорядження [PERSON] РДА будь-яких необхідних землевпорядних документів -технічної документації із землеустрою по передачі в оренду земельної ділянки, цього не заперечував в судовому засіданні і сам позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] Статтями 116, 122 - 126, 181, 184 - 186 Земельного Кодексу України, ст. ст. 25, 26, 55, 56 Закону України «Про землеустрій» (в редакції станом на дату прийняття розпорядження) встановлювався порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування на правах оренди. Зокрема, надання земельних ділянок державної чи комунальної власності у користування здійснюється за результатами розгляду клопотання зацікавленої особи про надання земельної ділянки у користування на підставі рішень органів виконавчої влади або місцевого самоврядування, якими надається дозвіл на розроблення документації із землеустрою. Розроблена документація із землеустрою подається комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою та у разі позитивного висновку комісії затверджується відповідним рішенням (розпорядженням) з подальшим наданням земельної ділянки у користування. Водночас, згідно вимогам ст. 123 Земельного кодексу України, у разі формування нових земельних ділянок, рішення органів виконавчої влади приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Виходячи з того, що спірна земельна ділянка окремим масивом виділялася в користування позивача [PERSON] вперше, до цього була не сформованою, без відповідного кадастрового номеру, вона підлягала виділенню на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Аналогічні норми зазначені у ст. 50 Закону України «Про землеустрій», згідно яким у разі формування нових земельних ділянок складаються проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаних земельних ділянок для ведення фермерського господарства вимагається ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство», яка передбачає, що районна державна адміністрація розглядає у місячний строк заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду і у разі її задоволення дає згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки, який в подальшому погоджується та затверджується відповідно до закону. Проте, всупереч вимогам вказаного законодавства головою [PERSON] районної державної адміністрації не приймалось розпорядження про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення [PERSON] вищевказаної земельної ділянки загальною площею 26,00 га. Проект землеустрою не виготовлявся та у визначеному законодавством порядку не затверджувався. Статтею 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності громадянам, юридичним особам здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Згідно вимог статті 123 ЗК України, у разі формування нових земельних ділянок, рішення органів виконавчої влади приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Статтею 50 Закону України «Про землеустрій», визначено, що у разі формування нових земельних ділянок складаються проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому ЗК України. Згідно вимог ст.15 ЗУ «Про оренду землі», проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом є невід'ємною частиною договору оренди землі. Статтею 6 вказаного Закону визначено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України. Порушення вимог даної статті є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Крім того, при прийнятті розпорядження [PERSON] РДА № 145 від 07.05.2012 року «Про землекористування на територіях Вишняківської, Новачиської та Ялосовецької сільських рад» надання земельної ділянки [PERSON] для ведення фермерського господарства» порушено вимоги ч.2 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство». Зазначеною статтею Закону передбачено виготовлення проекту відведення земельної ділянки, а такий проект не виготовлявся, чим порушено також вимоги ст.50 ЗУ «Про землеустрій», згідно якої при формуванні нової земельної ділянки вимагається обов'язкова розробка проекту землеустрою, а не технічної документації із землеустрою. Однак у порушення вищезазначених вимог закону [PERSON] райдержадміністрацією розпорядження про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки не приймалось, сам проект відведення не виготовлявся і розпорядження про його затвердження не приймалось. Таким чином розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації № 145 від 07.05.2012 року в частині надання [PERSON] земельної ділянки площею 26 га. із земель запасу Новачиської сільської ради для створення і ведення фермерського господарства є незаконним, як таке, що видане в порушення вищевказаних норм законів. Суд констатує, що саме по собі розпорядження районної державної адміністрації не є договором оренди землі, так як цей документ не містить передбачених Законом вимог, які повинен містити договір оренди землі, по своїй правовій природі не є відображенням волевиявлення двох сторін, а є актом індивідуальної дії на підставі якого могли бути в подальшому укладені ті чи інші договори. Тому твердження позивача [PERSON], що розпорядженням голови [PERSON] РДА йому передано в оренду спірну земельну ділянку строком на 3 роки є помилковим. Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Разом з тим, із настанням певної події, що має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч.2 ст.251, ч.2 ст.252 ЦК України). За положеннями ст.ст.257,261,264 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З наявних в матеріалах копій документів, а саме спірного розпорядження голови [PERSON] РДА № 145 від 07.05.2012 року вбачається, що земельну ділянку для ведення фермерського господарства крім позивача за первісним позовом [PERSON] було надано і позивачу за зустрічним позовом [PERSON] Таким чином позивач за зустрічним позовом [PERSON] знав про існування спірного розпорядження з травня 2012 року, про те звернувся до суду лише в березні 2016 року тобто з порушенням трирічного строку позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Стосовно спірного додаткового договору оренди вищевказаної земельної ділянки від 10 травня 2012 року № 310, суд вважає необхідним зазначити наступне. Чинне Земельне законодавство не передбачає можливості передачі в оренду земельної ділянки на підставі додаткового договору оренди. Разом з тим. ст. 635 ЦК України передбачає можливість виникнення у сторін певних прав і обовязків на підставі попереднього договору. Так згідно ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку ( у певний термін) укласти договір в майбутньому ( основний договір) на умовах встановлених попереднім договором. Згідно абз. 4 ч.1 ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Діючі ЦК України, ЗК України передбачають письмову форму укладення договору оренди землі з його подальшою реєстрацією у відповідних державних установах ( в даному випадку в відділі Держкомзему у Хорольському районі). Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, і це не заперечується сторонами по справі, спірний попередній договір оренди земельної ділянки не був зареєстрований у відділі Держкомзему у Хорольському районі, і більш того не міг бути зареєстрований в цій установі по причині відсутності відповідної технічної документації на цю земельну ділянку. Згідно п. 8 ППВСУ від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що не є укладеними правочини (договори) у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення. Згідно із ст. 210 та 640 ЦК України не є вчиненим правочин у разу нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення зустрічної позовної вимоги про визнання недійсним попереднього договору оренди землі від 10.05.2012 року № 310 відсутні. Таким чином на переконання суду в позивача за первісним позовом [PERSON] взагалі не було ніяких правових підстав для користування спірною земельною ділянкою, а тому з урахуванням вищевказаних обставин цей позивач не мав права в подальшому претендувати на укладення договору оренди цієї спірної ділянки, як «особа в користуванні (оренді) якої перебувала спірна земельна ділянка», так як з юридичної точки зору права оренди у позивача за первісним позовом [PERSON] на спірну земельну ділянку не виникло. Незважаючи на те, що суд відмовив в задоволенні зустрічного позову [PERSON], про те це не вказує на ту обставину, що позивач за первісним позовом [PERSON] у встановленому законом порядку набув права оренди спірної земельної ділянки. Як вже констатував суд вище позивач [PERSON] з юридичної точки зору не набув права користування спірною земельною ділянкою ні у звязку з прийняттям розпорядження головою [PERSON] РДА № 145 від 07.05.2012 року ні у звязку з підписанням спірного попереднього договору оренди землі № 310 від 10.05.2012 року Що стосується позовних вимог за первісним позовом позивача [PERSON], суд їх вважає безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом і це не заперечується сторонами по справі позивач за первісним позовом [PERSON] на підставі розпорядження голови [PERSON] РДА № 145 від 07.05.2012 року виготовив технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою гр.. [PERSON] для ведення фермерського господарства «Бутівське» на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області в серпні 2012 року. В матеріалах справи немає письмових документів які свідчать про те, що вказана технічна документація надійшла до [PERSON] районної ради Полтавської області у 2012 році, навпаки згідно письмової відповіді цього відповідача вбачається, що у 2012 році технічна документація гр.. [PERSON] до райдержадміністрації не надходила. Наявність вказаної технічної документації на переконання суду не давала позивачу за первісним позовом [PERSON] права на укладення договору оренди спірної земельної ділянки, так як вказана технічна документація не могла бути погоджена відділом Держземагенства у Хорольському районі, в звязку з тим, що на спірну земельну ділянку позивач [PERSON] повинен був виготовити проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки. З наявного в матеріалах справи листа № 01-26/235 від 111.04.2013 року, адресованого ФГ «Бутівське» керівником якого є позивач за первісним позовом [PERSON] вбачається, що голова [PERSON] районної державної адміністрації [PERSON] повідомив позивача про необхідність укладення договору оренди спірної земельної ділянки / а.с.175/, вказаний письмовий доказ суду надав сам позивач [PERSON] Таким чином позивач [PERSON] знав, про те що він використовує спірну земельну ділянку без укладення договору оренди землі. Судом встановлено, що позивачу за первісним позовом [PERSON] 04.06.2013 року головним управлінням Держземагенства у Полтавській області відмовлено у наданні спірної земельної ділянки в оренду в звязку з невідповідністю клопотання позивача вимогам ст. 123 ЗК України та ненаданням додатків зазначених у клопотанні / а.с. 176/. Вказане рішення позивачем [PERSON] не оскаржено. Також судом встановлено, що 29.08.2014 року, тобто більш ніж через рік з дня отримання вищевказаної відмови, позивач [PERSON] звертався до Головного управління Держземагенства у Полтавській області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 26 га в оренду на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області (зареєстровано в управлінні за вх. № 31-5609/0/17-14 від 29.08.2014). До клопотання позивачем додано викопіювання із плану сільськогосподарських угідь, копію паспорту та картки фізичної особи-платника податків, копії документів про освіту. 08.10.2014 Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області листом №31-16-0.4-7499/2-14 відмовлено [PERSON] у задоволенні клопотання у зв'язку із відсутністю обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства згідно статті 7 Закону України «Про фермерське господарство». Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2015 року, яка набрала законної сили 16 червня 2015 року ( справа № 816/1033/15-а ) відмовлено позивачу [PERSON] у визнанні незаконним вищевказаного рішення Головного управлінням Держземагентства у Полтавській області №31-16-0.4-7499/2-14 від 08.10.2014 року. Разом з тим визнано протиправною бездіяльність цього управління в ненаданні цієї відмови у місячний термін з дня отримання клопотання позивача. Разом з тим на переконання суду вказана обставина не свідчить про грубе порушення прав позивача [PERSON], яке перешкодило останньому укласти договір оренди землі, так як згідно з п 3 ч.3 ст. 123 ЗК України у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна [PERSON] Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє [PERSON] Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Позивач [PERSON] не надав суду доказів того, що він по закінченню місячного терміну розгляду клопотання не мав змоги самостійно замовити виготовлення відповідного проекту землеустрою. З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2014 року відповідач за первісним позовом [PERSON] звернувся до Головного управління Держземагентства у Полтавській області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 30 га в оренду на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області / а.с. 92/. Як встановлено судом, наказом Головного управління Держземагентства у Полтавській області від 03.10.2014 № 3862-СГ надано дозвіл гр. [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 30 га. земель сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, розташованої в адміністративних межах Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області. 30.10.2014 року позивач за первісним позовом [PERSON] повторно звернувся до Головного управління Держземагентства у Полтавській області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 26 га в оренду на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області (зареєстровано в управлінні за вх. № 31-8530/0/17-14 від 30.10.2014). До клопотання позивачем додано викопіювання із плану сільськогосподарських угідь, копію паспорту та картки фізичної особи-платника податків, копії документів про освіту, обґрунтування розмірів земельної ділянки. Таким чином вказане клопотання подане позивачем [PERSON] після того, як відповідачу [PERSON] Головним управлінням Держземагентства у Полтавській області було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою на спірну земельну ділянку Вказане свідчить, що саме [PERSON] першим подав до Головного управління Держземагентства у Полтавській області визначені ЗК України документи на підставі яких і отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою на спірну земельну ділянку. Таким чином твердження позивача за первісним позовом [PERSON] про те, що він раніше звертався до відповідача з клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення на спірну земельну ділянку, а тому має переважне право перед [PERSON] на укладення договору оренди спірної земельної ділянки не заслуговує на увагу, так як цим позивачем подавалися Головному управлінню Держземагенства у Полтавській області не увесь пакет необхідних документів, що також встановлено постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2015 року. На переконання суду наявність рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2015 року, яким визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держземагенства у Полтавській області, викладені у листах № 31-16-0.4-9193/2-14 від 27.11.2014 року та № 31-16-0.4-1920/2-15 від 20.02.2015 року про відмову у наданні [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 26 га. на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області не свідчить про протиправність та незаконність наказу головного управління Держземагенства у Полтавській області від 03.10.2014 року № 3862-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», так як цією постановою суду скасовано ті рішення Головного управління Держземагенства у Полтавській області, що були видані після того, як [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою на спірну земельну ділянку. Суд констатує, що з урахуванням дискреційних повноважень Головного управління Держземагенства у Полтавській області, ні у суду ні у сторін по справі немає обєктивних підстав вважати, що цей орган при повторному розгляді вищевказаних клопотань [PERSON], прийняв би рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації на спірну земельну ділянку позивачу [PERSON] з подальшим укладенням з ним договору оренди спірної земельної ділянки. Вказані твердження носять характер припущення і не можуть бути покладені в основу рішення. З матеріалів справи вбачається, що наказом Головного управління Держземагентства у Полтавській області від 19.02.2015 року № 461-СГ затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. [PERSON] для ведення фермерського господарства загальною площею 26,0005 га на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області та надано гр. [PERSON] вказану земельну ділянку із відповідним кадастровим номером, в довгострокову оренду терміном на 21 рік. Згідно наказу від 19.02.2015 № 461-СГ (орендодавець) 19.02.2015 підписано з [PERSON] (орендар) договір оренди спірної земельної ділянки. Право оренди земельної ділянки зареєстровано за [PERSON] 20.02.2015 року, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Відповідно до положень статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином, гр. [PERSON] набув права оренди на земельну ділянку площею 26,0005 га на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області із кадастровим номером 5324883800:00:020:0008. В ході судового розгляду позивачем за первісним позовом не надано доказів, які б свідчили про наявність в діях як [PERSON] так і інших відповідачів за первісним позовом таких порушень Закону, які вказували на необхідність скасування прийнятих Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області рішень, вказаних порушень не було встановлено і судом в ході судового розгляду справи. Відповідно до норм чинного законодавства повноваження Головного управління Держземагентства у Полтавській області щодо вирішення клопотань про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та укладення договорів оренди землі є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу. Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта. Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків. Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення. Згідно Рекомендацій Комітету [PERSON] Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом [PERSON] 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. За таких обставин суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Суд констатує, що норми ЗК України, що діяли як станом на травень 2012 року так і на жовтень 2014 року передбачали порядок надання в оренду земель державної чи комунальної власності, позивачем за первісним позовом [PERSON] вказаного порядку не дотримано, тому підстав задовольнити його позов немає. Виходячи з того, що позивач за первісним позовом [PERSON] у визначеному законом порядку не набув права оренди земельної ділянки, суд вважає твердження цього позивача, що він мав правомірні очікування на реалізацію свого права на оренду земельної ділянки, безпідставними.

Outcome: dismissed