Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району звернувся до суду в інтересах малолітньої [PERSON] до відповідача [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. 26.11.2015 року під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення Томаківським районним судом було винесено ухвалу про скасування заочного рішення суду від 02.11.2015 р., ухваленого по цивільній справі № 195/954/15-ц (провадження № 2/195/1166/15) за позовом органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що в червні 2014 року до відділу по Хортицькому району звернулася [PERSON], [INFO], із заявою про повернення до родини малолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка на той момент перебувала в КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР. Мати, [PERSON], разом з малолітньою донькою, [PERSON], зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. На момент звернення до відділу мати проживала разом із співмешканцем, [PERSON], та його матір'ю за адресою: [ADDRESS]. В орендованій квартирі за вищевказаною адресою 03.03.2015 р. був здійснений акт обстеження умов проживання та встановлено, що згідно з договором оренди житла, оренда укладена з [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], строком з 23.01.2015 р. по 23.06.2015 р., санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні, в квартирі старі меблі, з власного майна є тільки телевізор, музичний центр та необхідні на перший час особисті речі. Згідно з інформацією КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР малолітня [PERSON], знаходилась в установі з 25.06.2008 р. по 28.08.2014 р. (відповідно до розпорядження голови Запорізької РДА Запорізької області). Мати, [PERSON], періодично приходила відвідувати доньку [PERSON], за 2014 рік лише три рази. З 28.08.2014 р. відповідно до листа КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР малолітня [PERSON] перебуває на повному державному забезпеченні, згідно з направленням відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР від 26.08.2014 р. З 25.09.2014 р. малолітня дитина [PERSON] перебуває на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. 29.01.2015 р. спеціалістами відділу по Хортицькому району було відправлено лист до служби у справах дітей Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, в якому порушено питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], 1982 р.н., та влаштування її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], до закладу соціально-психологічної реабілітації за територіальністю до вирішення подальшої долі дитини. За інформацією Володимирівської сільської ради від 18.02.2015 отримано відповідь, де зазначено, що за адресою: [ADDRESS], [PERSON], 1982 р.н., зареєстрована з 21.05.2009 р., а малолітня дитина [PERSON] з 22.05.2014 р., проте за даною адресою не проживали і не проживають. 02.03.2015 р. було направлено повторного листа до служби у справах дітей Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та до служби у справах дітей Дніпропетровської обласної державної адміністрації, проте відповідь до відділу по Хортицькому району служби (управління) не отримано. Позивач також зазначає, що 02.03.2015 р. до відділу звернулась [PERSON] із заявою про повернення доньки в родину, та надала копії наступних документів: свідоцтво про шлюб з Хортицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 029247 (яка не підтверджує наявність у неї постійного доходу на утримання дитини), договору оренди квартири за адресою: [ADDRESS] (орендатором у договорі зазначено [PERSON], яка є матір'ю чоловіка [PERSON]). Відповідно до витягу з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації ЗОР від 29.01.2014 № 32/55Ід малолітня [PERSON] має незначне порушення пізнавальних процесів концентрації та обсягу уваги, порушення мовлення (ФФН), порушення сечовивідної системи, порушення зору. Матері дитини було рекомендовано: корекційно-розвиткове навчання за програмою підготовчого класу для дітей з ЗПР, заняття з логопедом, психологом, спостереження невролога та офтальмолога. Проте матір'ю не вжито ніяких заходів щодо обстеження, лікування та влаштування дитини до навчального закладу, який би відповідав профілю захворювання дитини. Також спеціалістам відділу по Хортицькому району служби (управління) стало відомо, що [PERSON] не єдина дитина [PERSON], останню було позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка наразі проживає з опікуном в Хортицькому районі м. Запоріжжя. Позивач у справі одночасно з позовними вимогами просив суд розглянути справу без представника органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району. Третя особа - представник служби у справах дітей Томаківської райдержадміністрації подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника служби у справах дітей Томаківської райдержадміністрації. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечують. При цьому суду пояснили, що у відповідача за останній час змінилися життєві обставини, а саме: зареєструвала шлюб з іншим чоловіком [PERSON], змінила прізвище після реєстрації шлюбу з «[PERSON]» на «[PERSON]», покращилися житлові умови проживання. Відповідач пояснила, що має постійне місце проживання у чоловіка, де наявні добрі побутові умови та має постійне місце роботи, оскільки є приватним підприємцем і здійснює роздрібну торгівлю, у неї є сталий дохід. При цьому додала, що її чоловік згоден і наполягає, щоб її малолітня дитина проживала разом з ними і у неї була повноцінна сім'я, на підтвердження вказаних обставин надала суду відповідні докази. Прокурор вважає можливим не позбавляти відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дитини та відмовити у задоволені вказаних позовних вимог, оскільки у останньої дійсно змінилися життєві обставини. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, заслухавши відповідача та представника відповідача, враховуючи думку прокурора, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 08.01.2008 року Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області України вбачається, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO], записано: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. При цьому відомості про батька дитини у вказаному свідоцтві записано за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 02.04.2014 р. Тобто з матеріалів справи суд вбачає, що відповідач [PERSON] є матір'ю по відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO], та вони разом зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але там фактично не проживають. Відповідач у справі зареєструвала шлюб з [PERSON], в зв'язку з чим змінила свої прізвище після державної реєстрації шлюбу з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 14.02.2015 р. Хортицьким відділом ДРАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. З акту обстеження умов проживання від 06.06.2014 № 01-26/1036, за адресою: [ADDRESS], суд вбачає, що квартиронаймачем є [PERSON], яка доводиться матір'ю [PERSON], умови проживання добрі, в квартирі сучасний ремонт, є необхідні меблі та побутова техніка, але [PERSON] переїхала в орендовану квартиру за адресою: [ADDRESS]. Згідно повідомлення КУ Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради від 10.06.2014 № 923 малолітня [PERSON] перебувала у вказаному закладі з 25.06 2008 року по 28.08.2014 р., мати [PERSON] доньку періодично відвідувала. За 2014 рік мати відвідувала доньку 20.01.2014 р., 29.01.2014 р., 13.02.2014 р., дзвонила 11.03.2014 р., 20.03.2014 р., 31.03.2014 р., 12.05.2014 р., тобто відвідувала три рази, але постійно телефонувала. З 28.08.2014 р. відповідно до листа КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР від 15.09.2014 р. № 01-14/155 малолітня [PERSON] перебуває на повному державному забезпеченні, згідно з направленням відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР від 26.08.2014 р.. З 25.09.2014 р. малолітня [PERSON] перебуває на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради як така, що опинилася в складних життєвих обставинах (наказ про взяття на облік від 25.09.2014 № 01-08/587). 29.01.2015 р. спеціалістами відділу по Хортицькому району було відправлено лист за вих. № 01-10/162 від 29.01.2015 р. до служби у справах дітей Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, в якому порушено питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], 1982 р.н., та влаштування її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], до закладу соціально-психологічної реабілітації за територіальністю до вирішення подальшої долі дитини. З матеріалів справи також вбачається, що 02.03.2015 р. до вищевказаного відділу звернулась [PERSON] із заявою про повернення доньки в родину, та надала копії наступних документів: свідоцтво про шлюб з Хортицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького МУЮ; виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 029247, договору оренди квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до витягу з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації ЗОР від 29.01.2014 № 32/55ІД малолітня [PERSON], [INFO], має незначне порушення пізнавальних процесів концентрації та обсягу уваги, порушення мовлення (ФФН), порушення сечовивідної системи, порушення зору. Матері дитини було рекомендовано: корекційно-розвиткове навчання за програмою підготовчого класу для дітей з ЗПР, заняття з логопедом, психологом, спостереження невролога та офтальмолога. З матеріалів справи суд вбачає, що відповідач на даний час дійсно проживає в [ADDRESS] з 14.02.2015 р., що підтверджується довідкою за вих.. № 213 від 14.12.2015 р., виданою ЖБК № 20 «Запоріжсталь». Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України батьки або один з них можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Зазначені позивачем фактори, як підстава для позбавлення відповідача батьківських прав, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками. По результатам розгляду справи судом не отримано достатніх доказів, які б переконливо свідчили про дійсне ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої дитини. При з'ясуванні фактів, з якими закон пов'язує позбавлення батьківських прав, виходячи з вимог ст.164 СК України, а саме того, що мати ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, судом враховуються дані про особу відповідача, яка не бажає відмовлятися від виховання малолітньої дитини. Суд додатково звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, але аналіз наданих суду доказів у їх сукупності свідчить про наявність у відповідача доброго батьківського ставлення до дитини, бажання виконувати свої батьківські обов'язки, що на думку суду узгоджується з інтересами дитини. Тому враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки він не знайшов своє повне підтвердження в ході судового засідання. Однак, суд вважає за необхідне застосувати до відповідачки заходи попередження та попередити останню про необхідність змінити своє ставлення до виховання дитини, та у разі ухилення від участі у її вихованні вона може бути позбавлена батьківських прав. Частиною 4 ст. 88 ЦПК України передбачено, що у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed