Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

У травні 2014р. позивач звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.04.2008р. між нею та відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві було зареєстровано шлюб, актовий запис №263. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] народження. Позивач вказує на те, що вона самостійно здійснює виховання та утримання дитини, тоді як відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що зумовило її звернутися до суду з позовом про примусове стягнення з відповідача аліментів на утримання їх дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 22.04.2008р. між сторонами у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві було зареєстровано шлюб, актовий запис №263. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] народження, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 4 ст.155 СК України, визначено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач самостійно здійснює виховання та утримання дитини, тоді як відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку. Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006р. за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З наявних матеріалів справи не вбачається що з відповідача здійснюються інші стягнення за виконавчими документами, а також, що на його утриманні перебувають інші особи. Частиною 2 ст.182 СК встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підстав викладеного, а також, враховуючи матеріальний стан матері дитини - позивача у справі, яка самостійно здійснює виховання ти утримання дитини, відсутність заперечень з боку відповідача проти сплати аліментів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь позивача, на утримання їх спільної дитини, аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 07.05.2014р. і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved