Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позивач ПрАТ «Українська страхова компанія» 25 березня 2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначив, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» в особі голови правління Євтушенко Т.П. та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9163с від 26 лютого 2013 року, за умовами якого [PERSON] отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки в сумі 6000,00 грн., строком на 24 місяців, з 26 лютого 2013 року зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних. Відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором. Даний кредитний договір № 9163с від 26 лютого 2013 року відповідно до Додатку № 1 до Договору добровільного страхування кредитів № 4 від 01 березня 2013 року, укладеного між ПрАТ «Українська страхова компанія» та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка», віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем. Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» 27 січня 2020 року звернулася до ПрАТ «Українська страхова компанія» із заявою за № 3829 про виплату страхового відшкодування у сумі 9678,71 грн. та ПрАТ «Українська страхова компанія» на виконання своїх обов`язків по договору добровільного страхування кредитів складено страховий акт № 47кр від 28 січня 2020 року та відповідно 28 січня 2020 року здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 9678,71 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1908 від 28 січня 2020 року. Отже, до ПрАТ «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги на стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 9678,71 грн. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у розмірі 9678 гривень 71 копійка за виплачене страхове відшкодування та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2102 гривні 00 копійок. 07 серпня 2020 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області ухвалено заочне рішення в цивільній справі за позовомПриватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування, яким позов задоволено (а.с. 75-76). Ухвалою Костянтинівського міськрайнного суду Донецької області від 10 лютого 2021 року скасовано заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у цивільній справі № 233/1579/20 від 07 серпня 2020 року в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні (а.с. 119). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 березня 2021 року закрито підготовче провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 220). У відповідності із положеннями ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки не перешкоджає розляду справи по суті за відсутності такого учасника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності (а.с. 221), а також надала письмовий відзив та заяви по суті справи (а.с. 124-125, 183-184, 207-208), у яких зазначила, що виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним 26 лютого 2013 року із КС «Українська кредитна спілка», належним чином. Останні три місяці не змогла внести плату за користування кредитним коштами з незалежних від неї обставин, оскільки у м. Дебальцеве Донецької області почалися військові дії. Нею за кредитним договором були отримані грошові кошти у безготівковій формі у сумі 6000,00 грн, з наданих КС «Українська кредитна спілка розрахунків» вбачається, що нею було сплачено за кредитом 8274,00 грн., тому незрозумілою є сума позовних вимог у розмірі 9678,71 грн. На думку відповідача залишок її кредитної заборгованості з тіла кредита та відсотків складає у загальному розмірі 795,85 грн., що вбачається з виписки по рахунку АТ «Ощадбанк». Вважає, що договірні правовідносини, що виникли між страховою компанією та фізичною особою - споживачем, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», та у даному випадку відсутні підстави вважати, що при укладенні кредитного договору між сторонами було дотримано вимоги законодавста про захист прав споживачів щодо узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважала узгодженими страхова компанія. Крім того, просила суд при вирішенні даного спору застосувати загальну та спеціальну позовну давність. З`ясувавши позицію учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] (а.с.19-20) на підставі анкети клієнта на отримання кредиту від 26 лютого 2013 року (а.с. 22) було укладено кредитний договір № 9163с від 26 лютого 2013 року, за умовами якого [PERSON] отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки в сумі 6000,00 грн., строком на 24 місяців, з 26 лютого 2013 року по 26 лютого 2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних (а.с. 16). Сторонами було узгоджено графік розрахунків, який є додатком до кредитного договору № 9163с від 26 лютого 2013 року (а.с. 17). Грошові кошти у сумі 6000,00 грн. перераховані КС «Українська кредитна спілка» на користь [PERSON] відповідно до платіжного доручення № 17819 від 26 лютого 2013 року (а.с. 18). Факт отримання кредитних коштів у сумі 6000,00 грн. згідно письмового відзиву відповідачем не оспорюється. Згідно договору добровільного страхування кредитів № 4 від 01 березня 2013 року (а.с. 23-24), майнові інтереси КС «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов`язані з матеріальними збитками, які завдані наслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів, у тому числі, по кредитному договору № 9163с від 26 лютого 2013 року, були застраховані Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія» (а.с. 25). Відповідно до виписки по рахунку позичальника [PERSON] № 3831 від 28 січня 2020 року, останній платіж був здійснений 22 грудня 2014 року в сумі 394 грн. 00 коп., залишок заборгованості по кредиту становить 857 грн. 26 коп. Всього погашено позичальником - 8274,00 грн. Всього отримано страхових виплат - 9678,71 грн (а.с. 27-28). З наданої відповідачем на підтвердження своїх заперечень виписки АТ «Ощадбанк» по картковому рахунку [PERSON] за період часу з серпня 2013 року по грудень 2014 року (а.с. 187-185, 210-214) вбачається погашення кредитної заборгованості на рахунок КС «Українська кредитна спілка» в сумі 397,94 грн. на місяць, серпень 2014 року - 795,88 грн. Дата останнього платежу - 22 грудня 2014 року. 27 січня 2020 року КС «Українська кредитна спілка» звернулася з заявою за № 3829 на адресу ПрАТ «Українська страхова компанія» про здійснення страхової виплати у зв`язку із настанням страхового випадку: «Повне або часткове неповернення позичальником страхувальнику суми кредиту та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни», у тому числі щодо позичальника [PERSON] за кредитним договором № 9163с від 26 лютого 2013 року на суму 9678,71 грн. (а.с. 26). Згідно страхового акту № 47кр від 28 січня 2020 року страхова сума, яка підлягала сплаті страховою компанією ПрАТ «Українська страхова компанія» внаслідок невиконання [PERSON] своїх обов`язків перед КС «Українська кредитна спілка» за отриманим кредитом відповідно до кредитного договору № 9163с від 26 лютого 2013 року склала 9678,71 грн., що було перераховано ПрАТ «Українська страхова компанія» на рахунок КС «Українська кредитна спілка» 28 січня 2020 року (а.с. 29-31). Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, згідно з якими зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1). Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (ч.2). Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування за статтею 980 ЦК України можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (п.3 ч.1). Згідно з ч.1 ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За приписами статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Тобто, в таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається зміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість страхувальника у договірному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існувало на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, зміною кредитора договірне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за заподіяний збиток особа свій обов`язок із його відшкодування не виконала. Відповідно до пункту 5.7 Договору добровільного страхування кредитів № 4 від 01 березня 2013 року до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за цим Договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке Страхувальник має до Позичальника згідно з умовами Кредитного договору (а.с. 24). Таким чином, до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відносно суми страхового відшкодування слід зазначити наступне. КС «Українська кредитна спілка» 27 січня 2020 року звернулася до ПрАТ «Українська страхова компанія» із заявою про здійснення страхової виплати у зв`язку з настанням страхового випадку, зокрема, щодо кредитного договору №9163с від 26 лютого 2013 року на суму в розмірі 9678, 71 грн. (а.с. 26). При цьому, відповідно до узгодженого сторонами графіку розрахунків, який є додатком до кредитного договору № 9163с від 26 лютого 2013 року (а.с. 17), сукупна вартість кредиту складає 6000,00 грн., відсотки за час користування кредитом - 3456,00 грн., сукупна сума вартості кредиту - 9456,00 грн. Відповідно до виписки по рахунку позичальника [PERSON] № 3831 від 28 січня 2020 року, усього за кредитом позичальником погашено - 8274,00 грн. Різниця між сукупною вартістю кредиту [PERSON] та сумою фактично сплачених відповідачкою коштів у рахунок погашення кредитної заборгованості становить 1182 грн. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в п. 91 постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. На підставі викладеного, суд вважає, що у ході судового розгляду знайшли своє підтвердження вимоги в частині стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 1182 грн., як вимоги, яку страхувальник має до позичальника згідно з умовами Кредитного договору, що передбачено п. 5.7 Договору добровільного страхування кредитів № 4 від 01 березня 2013 року. Доводи відповідача щодо суми залишку за кредитним договором у розмірі 795,88 грн. на підставі довідки АТ «Ощадбанк» суд до уваги не приймає, оскільки таку довідку банківською установою сформовано та видано за максимально можливий період часу - з 07 серпня 2013 року (а.с. 209), та нею не охоплюється увесь час погашення кредитної заборгованості. Також, як вбачається з банківської виписки (а.с. 187-185, 210-214), за період травня - серпня 2014 року, тобто за чотири місяці, з рахунку [PERSON] здійснено лише три платежі за кредитим договором: - 20 травня 2014 року - у сумі 397,94 грн., - 29 серпня 2014 року - у подвійному розмірі у сумі 795, 88 грн. (397,94 грн. х 2), тощо. Відповідачем в наданому до суду відзиві заявлено про застосування судом при вирішенні спору позовної давності (а.с. 125 зворот). За статтями 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами 3 та 4 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Також, згідно з частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до частини першої статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. За приписами статті 253 цього ж Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому згідно із частиною першою статті 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Для спірних відносин застосовуються загальна позовна давність тривалістю у три роки (статті 256, 257 ЦК України). Як зазначено в п. 2.1. Розділу 2 «Умови страхування» Договору добровільного страхування кредитів № 4 від 01 березня 2013 року, страховим випадком за цим договором по відношенню до конкретного Кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними Кредитним договором, внаслідок будь-яких подій (З відповідальністю за усі ризики»). Відповідальність Страховика за страховим випадком виникає у разі: Якщо Кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених Кредитним договором протягом 10 (десяти) днів після настання строку сплати третього платежу (пп. 2.1.1.). Якщо Кредитор не одержав обумовлений Кредитним договором останній за графіком платіж протягом 3 (трьох) днів після настання сплати останнього платежу, передбаченого Кредитним договором (пп. 2.1.2.). Уданому випадку неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань базується за позовом на пп. 2.1.1. пункту 2. Договору добровільного страхування кредитів. Відповідно до п.3.2. Розділу 3 «Порядок надання та повернення кредиту» Кредитного договору повернення кредиту Позичальником здійснюється наступним шляхом: заборгованість за кредитом: тіло кредиту та відсотки по кредиту Позичальник сплачує щомісячно згідно Додатка №1 до Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору, на рахунок Кредитодавця …. У разі відсутності можливості сплатити щомісячну основну частку (тіло кредиту), позичальник сплачує відсотки, а до сплати наступної щомісячної основної частки сплачує заборгованість. Відповідно до графіку розрахунків (Додаток №1 до кредитного договору) тіло кредиту погашається щомісячними платежами - 26 числа кожного місяця по 250,00 грн. - за тілом кредиту, 144,00 грн. - за відсотками, загальна сума - 394,00 грн. (а.с. 17). При цьому, з виписки з рахунку позичальника від 28 січня 2020 року № 3831 (а.с. 27) випливає, що останній платіж на погашення заборгованості був внесений позичальником 22 грудня 2014 року. 26 лютого 2015 року - строк сплати другого послідовного платежу, а також дата сплати останнього платежу за договором. Враховуючи викладене, позовна давність за даним страховим випадком, який настав 01 березня 2015 року, сплила 01 березня 2018 року. Дана позовна заява надійшла до суду 25 березня 2020 року, тобто поза межами строку позовної давності. За статтею 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати з моменту заподіяння шкоди. У зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача із залишком строку позовної давності. Отже, в спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, тому строк позовної давності є загальним (три роки), а його перебіг починається від дня настання страхового випадку. Таким чином, у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування слід відмовити у зв`язку із спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем. У відповідності із вимогами ст. 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, а також враховуючи, що згідно із п.10 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" відповідач [PERSON] звільнена від сплати судового збору, судові витрати по справі до відшкодування не підлягають.

Outcome: dismissed