Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, який підтримав в судовому засіданні та пояснив, що він є власником будинку [ADDRESS]. У вказаному будинку З 2005 року по даний час крім нього зареєстрований [PERSON] - його онук. Однак в 2012 році після одруження [PERSON] став проживати з дружиною в квартирі в м.Коломия. Відповідач втратив будь який інтерес до вищезазначеного будинку, не бере участі в його утриманні, не дбає про його збереження і тим самим створює незручності в користуванні будинком. Оскільки відповідач з 2012 року не проживає за вищевказаною адресою, добровільно знятись з реєстрації відмовився, то просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом, оскільки більше року не проживає в будинку без поважних причин. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що з 2005 року проживає в спірному будинку. З 2012 року по 2015 рік ним було проведено ремонті роботи житла та ділянки за адресою [ADDRESS], а саме: замінено перекриття будинку, встановлено нові метолопластикові вікна, встановлено новий газовий котел та проведено роботи по догляду саду та виноградників, на що було витрачено грошові кошти в сумі 110 000 гривень. Інтерес до житла не втратив так як має окрему кімнату в якій знаходяться його особисті речі і періодично проживає, оскільки зустрічається з молодою дівчиною з якою бажає зареєструвати шлюб. Просить суд в задоволенні позову відмовити, оскільки він фактично зареєстрований та проживає в даному будинку, а також дбає про його збереження. Суд вважає, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що згідно рішення виконкому Коломийськоїх міської ради за № 300 від 15.10.1956 року позивачу була виділена земельна ділянка, що знаходиться за адресою [ADDRESS] для будівництва житлового будинку, господарських будівель та спорду. На підставі цього рішення 17.04.1959 року з [PERSON] був укладений договір про надання в безстрокове користування земельною ділянкою. Оскільки вказаний договір згідно чинного до 01.01.2004 року законодавства був правоустановлюючим документом, який підтверджує право власності позивача на дане нерухоме майно, тому 16.08.1995 року в Коломийському МБТІ зареєстровано право власності на нерухоме майно за [PERSON] В 2005 році під час навчання в м.Коломия відповідач [PERSON] заресєтрувався з дозволу позивача та став проживати у вказаному житловому будинку. Наведені позивачем обставини про те, що [PERSON] після одруження став проживати разом із дружиною за іншою адресою, а отже втратив інтерес до вищезазначеного будинковолодіння не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Навпаки встановлено, що з часу реєстрації в спірному житлі відповідач продовжує проводити ремонт житла та обробляє земельну ділянку біля будинку, а саме здійснив перекриття будинку, встановив металопластикові вікна та новий газовий котел, підведено водопостачання, перероблено старі бетонні доріжки на нові, а також проводить роботи по догляду саду та виноградників, оранки земельної ділянки, що не заперечив у судовому засіданні сам позивач. Вищенаведене свідчить про те, що відповідач не втратив інтересу до житла, проживає в ньому та дбає про житло, що не дає суду підстав вважати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням . Встановене судом підтверджується довідкою КП "Житлоінфоцетр", копією паспорта в якому відсутній запис про одруження, копією договору та іншими перевіреними в суді доказами. Отже, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено відсутності відповідача у спірному житлі без поважних причин більше року, що є підставою для відмови в позові. На підставі ст. 405 ЦК України та

Outcome: dismissed