Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

05.10.2010 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без шлюбу та поділ спільного майна подружжя(т.1 а.с.3-5), мотивуючи свої вимоги наступним. З 31.12.2004 р. вона проживала з відповідачем в громадянському шлюбі однією сім'єю. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO] Вони вели спільне господарство, мешкали в одній оселі. Разом з відповідачем вони здійснювали підприємницьку діяльність. Протягом всього періоду спільного проживання за її кошти купувалось рухоме та нерухоме майно. Придбане майно вони оформляли на відповідача. З квітня 2010 р. вони припинили спільне проживання, дитина проживає разом з нею. Згідно ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно набуте ними за час спільного проживання є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу їй необхідне для підтвердження її права власності на придбане майно за період їхнього спільного проживання. Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю між ними не досягнуто. За час проживання у шлюбі ними придбано певне майно. Все спільне майно, що підлягає державній реєстрації, зареєстроване на ім'я відповідача, у нього ж знаходяться всі правовстановлюючі документи на майно. Згідно ч. 2 ст. 74 СК України на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі поширюються положення глави 8 цього кодексу. Згідно ст. 60, ч. 1 ст. 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними. В ході судового розгляду [PERSON] неодноразово уточнювала позовні вимоги(т.1 а.с.10-12,132-135) і до винесення рішення Новозаводським районним судом м. Чернігова від 01.06.2011 р.(т.2 а.с.36-47) остаточно просила, посилаючись на ст.ст. 60, 69-71 СК України, ст.ст. 364, 372, 392 ЦК України(т. 1 а.с.177-180,205 т.2 а.с.18-19): - встановити факт проживання її та [PERSON] однією сім'єю як чоловіка та дружини з 31.12.2004 р. по квітень 2010 р.; - визнати певне майно спільною сумісною власністю; - поділити майно, набуте нею за час шлюбу з [PERSON], виділивши їй певну частину від спільного майна; - визнати право власності за нею на певне майно; - стягнути на її користь з відповідача 1/2 від вартості меблів, техніки, інших матеріальних цінностей та 1/2 від ціни договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.12.2009 р. певні грошові суми; судові витрати покласти на обидві сторони. 17.11.2010 р. [PERSON] подав в суд зустрічний позов до [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю майно подружжя, розподіл майна(т.1 а.с.105-106), мотивуючи свої вимоги наступним. [PERSON] у первісному позові просить визнати спільною сумісною власністю та поділити лише те майно, що придбано ним та зареєстровано на його ім'я, проте не включає до майна, що підлягає поділу, майно, що в зазначений нею період було придбано на її ім'я. У 2007 р. коли, як вказує [PERSON], вони начебто проживали з нею однією сім'єю, на її ім'я було придбано та зареєстровано легковий автомобіль марки HUNDAI модель GETZ, 2007 року випуску, бежевого кольору, номер кузова [NUMBER]. За положеннями ст. 74 СК України, на яку посилається у своєму позові [PERSON], якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними, і на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. У зв'язку з тим, що автомобіль, який він просить поділити за даним позовом, придбано згідно кредитного договору, то за таких обставин в якості третьої особи ним зазначено банківську установу, що видала кредит. Посилаючись на ст.ст. 60-61, 69-71 СК України, ст.ст. 183, 325, 368, 372 ЦК України, просив: - визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та його легковий автомобіль марки HUNDAI модель GETZ, 2007 року випуску, бежевого кольору, номер кузова [NUMBER], що зареєстровано за [PERSON]; - поділити зазначений транспортний засіб наступним чином: залишити автомобіль за [PERSON], визнавши за нею право власності на нього, та стягнути з [PERSON] на його користь 1/2 коштів від ринкової вартості цього автомобіля; - вирішити питання про розподіл судових витрат. В ході судового розгляду було залучено до участі в справі: за первісним позовом - в якості відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Севен-Сав»; в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивачки [PERSON] - відкрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»; в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] - закрите акціонерне товариство «Комерційний Банк «Приватбанк»; за зустрічним позовом - в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача [PERSON] - закрите акціонерне товариство «Комерційний Банк «Приватбанк»; в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачки [PERSON] - відкрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра». Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 26.09.2011 р.(т.2 а.с.153-165) було, зокрема: - рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.06.2011 р.(т.2 а.с.36-47) скасовано частково, визнано певне майно спільною сумісною власністю сторін і розподілено між ними, стягнута грошова компенсація; - додаткове рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.06.2011 р.(т.2 а.с.63-64) залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.02.2012 р.(т.2 а.с.232-233) було, зокрема, рішення апеляційного суду Чернігівської області від 26.09.2011 р. скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції на новий розгляд. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 15.05.2012 р.(т.2 а.с.274-286) було, зокрема, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.06.2011 р. скасовано частково, визнано певне майно спільною сумісною власністю сторін і розподілено між ними, стягнута грошова компенсація. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.01.2013 р.(т.2 а.с.395-398) було, зокрема, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.06.2011 р. і рішення апеляційного суду Чернігівської області від 15.05.2012 р. скасовано в частині вирішення позовних вимог щодо поділу спільного майна та направлено справу у цій частині до суду першої інстанції.В ході судового розгляду було: - ухвалено, що на даний час позивачкою-відповідачкою є не [PERSON], а [PERSON]; що третіми особами є не відкрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» і закрите акціонерне товариство «Комерційний Банк «Приватбанк», а публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» і публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Приватбанк» відповідно; - залучено за первісним позовом в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] - [PERSON]. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.06.2014 р. було закрито провадження у даній цивільній справі в частині позовних вимог за первісним позовом [PERSON] до ТОВ "Севен-Сав". Знову в ході судового розгляду [PERSON] неодноразово уточнювала позовні вимоги(т.3 а.с.68-69,74-75,155-158, т.4 а.с.152-157) і остаточно просила (т.4 а.с.209-213): 1. Визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] на день припинення їх фактичного спільного проживання, 01.04.2010 p., наступне майно: - грошові кошти в сумі 11598,96 долл. США, сплачені в період спільного проживання сторін по кредиту за квартиру [ADDRESS], вартість згідно матеріалів справи 303000 грн.; - квартиру [ADDRESS], вартість згідно матеріалів справи 11867 грн.; - квартиру [ADDRESS], вартість згідно матеріалів справи 12623 грн.; - автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2007 р., чорного кольору, вартість згідно матеріалів справи на 01.04.10 р. - 155500 грн.; - автомобіль MITSUBISHI L 200, 2005 p., білого кольору, вартістю згідно матеріалів справи на 01.04.10 р. - 95760 грн.; - грошові кошти в сумі 3947,19 долл. США, сплачені в період спільного проживання сторін по кредиту за автомобіль HYUNDAI GETZ, 2007 p., бежевого кольору; - меблі, техніку, бесідку, гараж та тротуарне покриття за адресою [ADDRESS] на загальну суму 168689,53 грн., а саме: диван двомісний вартістю 1500 грн.; стільці - 3 шт. вартістю 2400 грн.; стіл скляний вартістю 1953 грн.; диван шкіряний кутовий вартістю 8375 грн.; пуфик шкіряний вартістю 255 грн.; пуфик шкіряний вартістю 569,50 грн.; стінку-стелаж вартістю 3484,32 грн.; тумбу під телевізор вартістю 726,24 грн.; телевізор плазмовий «Panasonic» вартістю 6208,40 грн.; телевізор плазмовий «Panasonic» вартістю 4713,80 грн.; DVD «Pioneer» вартістю 482,75 грн.; посудомийну машину «Ariston» вартістю 3916 грн.; шафу-купе вартістю 2768,64 грн.; тумбу вартістю 412 грн.; шафу-купе дзеркальну 2-х дверну вартістю 3521,90 грн.; тумбу під телевізор вартістю 601,30 грн.; ліжко двоспальне вартістю 3762,32 грн.; ліжко полуторне вартістю 669,28 грн.;шафу 2-х дверну вартістю 975,84 грн.; комод на 4 шухлядки вартістю 603,48 грн.; стінку-полки з тумбами вартістю 2105,76 грн.; гараж вартістю 45038 грн.; бесідку з каміном вартістю 62834 грн.; тротуарне покриття вартістю 10813 грн.; - земельну ділянку площею 0,1 га за адресою: [ADDRESS], вартістю 35000 грн.; - 50000 доларів США, наданих відповідно до розписки від 09.11.12 р. [PERSON] в якості позики. 2. Стягнути/визнати/виділити: На користь позиваки за первісним позовом - компенсацію в сумі 467188,65 грн. за 34,5% нежитлового приміщення - відділення банку по [ADDRESS]-[ADDRESS] та вже відчужене відповідачем самостійно на свою користь, повна вартість всього приміщення згідно експертизи складає 1354170 грн.; - компенсацію в сумі 5 799,48 долл. США, що відповідає за курсом НБУ станом на 20.06.14 р. 68723,84 грн. як половину тих коштів, що були сплачені сторонами в період спільного проживання по кредиту за [ADDRESS] - компенсацію у вигляді половини вартості автомобіля MITSUBISHI PAJERO, 2007 р., чорного кольору, що реалізований відповідачем самостійно на свою користь вартістю згідно матеріалів справи 181939,20 грн., а саме 90969,60 грн.; - компенсацію у вигляді половини вартості Автомобілю MITSUBISHI I200, 2005 р., білого кольору, що реалізований відповідачем самостійно на свою користь, вартістю згідно матеріалів справи 87271,90 грн., а саме 43635,95 грн.; - половину вартості меблів, техніки, бесідки, гаражу та тротуарного покриття в сумі 84344,77 грн., що знаходяться за адресою проживання відповідача [ADDRESS], а саме половину вартості такого майна: диван двомісний вартістю 1500 грн. - 750 грн.; стільці 3 шт. вартістю 2400 грн. - 1200 грн.; стіл скляний вартістю 1953 грн. - 976,50 грн.; диван шкіряний кутовий вартістю 8375 грн. - 4187,50 грн.; пуфик шкіряний вартістю 255 грн. - 127,50 грн.; пуфик шкіряний вартістю 569,50 грн. - 284,75 грн.; стінка-стелаж вартістю 3484,32 грн. - 1742,16 грн.; тумба під телевізор вартістю 726,24 грн. - 363,12 грн.; телевізор плазмовий «Panasonic» вартістю 6208,40 грн. - 3104,20 грн.; телевізор плазмовий «Panasonic» вартістю 4713,80 грн. - 2356,90 грн.; DVD «Pioneer» вартістю 482,75 грн. - 241,38 грн.; посудомийна машина «Ariston» вартістю 3916 грн. - 1958 грн.; шафа-купе вартістю 2768,64 грн. - 1384,32 грн.; тумба вартістю 412 грн. - 206 грн.; шафа-купе дзеркальна, 2-х дверна вартістю 3521,90 грн. - 1760,95 грн.; тумба під телевізор вартістю 601,30 грн. - 300,65 грн.; ліжко двоспальне вартістю 3762,32 грн. - 1881,16 грн.; ліжко полуторне вартістю 669,28 грн. - 334,64 грн.; шафа 2-х дверна вартістю 975,84 грн. - 487,92 грн.; комод на 4 шухлядки вартістю 603,48 грн. - 301,74 грн.; стінка-полки з тумбами вартістю 2105,76 грн. - 1052,88 грн.; гараж вартістю 45038 грн. - 22519 грн.; бесідка з каміном вартістю 62834 грн. - 31417 грн.; тротуарне покриття вартістю 10813 грн. - 5406,50 грн., загальною вартістю згідно матеріалів справи 168689,53 грн.; - компенсацію у вигляді половини грошових коштів, отриманих від реалізації земельної ділянки площею 0,1 га за адресою [ADDRESS] в сумі 17500 грн.; - право вимоги_на 25000 доларів США з перерахуванням їх у валюту України на день винесення рішення по справі, що знаходяться у [PERSON] в якості позики відповідно до розписки від 09.11.12 р. Станом на 13.06.14 р., дату складання цих уточнень, курс НБУ щодо долару США становить 11,65 грн., тому право вимоги за розпискою в гривневому еквіваленті становить 291250 грн. Всього грошова компенсація (окрім права вимоги за розпискою) становить 772362,81 грн. Авто HYUNDAI GETZ, 2007 p., бежевий, не є об'єктом поділу, оскільки спільною сумісною власністю є тільки сума грошових коштів, сплачених в період спільного проживання по кредиту за цей автомобіль, а саме 3947,19 долл. США чи 46774,20 грн. Автомобіль вже відчужений [PERSON] самостійно на свою користь. На користь відповідача за первісним позовом: - право вимоги на 25000 доларів США з перерахуванням їх у валюту України на день винесення рішення по справі, що знаходяться у [PERSON] в якості позики відповідно до розписки від 09.11.12 р. Станом на 13.06.14 р., дату складання цих уточнень, курс НБУ щодо долару США становить 11,65 грн., тому право вимоги за розпискою в гривневому еквіваленті становить 291250 грн. - половину грошових коштів, сплачених по кредиту за авто HYUNDAI GETZ, 2007 p., бежевого кольору, за період спільного проживання, а саме 1973,60 долл. США або за курсом НБУ станом на 20.06.14 р. 23387,10 грн.; - меблі, техніку, бесідку, гараж та тротуарне покриття, що знаходяться за адресою проживання відповідача [ADDRESS] на загальну суму 168689,53 гри., а саме: диван двомісний вартістю 1500 грн.; стільці 3 шт. вартістю 2400 грн.; стіл скляний вартістю 1953 грн.; диван шкіряний кутовий вартістю 8375 грн.; пуфик шкіряний вартістю 255 грн.; пуфик шкіряний вартістю 569,50 грн.; стінка-стелаж вартістю 3484,32 грн.; тумба під телевізор вартістю 726,24 грн.; телевізор плазмовий «Panasonic» вартістю 6208,40 грн.; телевізор плазмовий «Panasonic» вартістю 4713,80 грн.; DVD «Pioneer» вартістю 482,75 грн.; посудомийна машина «Ariston» вартістю 3916 грн.; шафа-купе вартістю 2768,64 грн.; тумба вартістю 412 грн.; шафа-купе дзеркальна, 2-х дверна вартістю 3521,90 грн.; тумба під телевізор вартістю 601,30 грн.; ліжко двоспальне вартістю 3762,32 грн.; ліжко полуторне вартістю 669,28 грн.; шафа 2-х дверна вартістю 975,84 грн.; комод на 4 шухлядки вартістю 603,48 грн.; стінка-полки з тумбами вартістю 2105,76 грн.; гараж вартістю 45038 грн.; бесідка з каміном вартістю 62834 грн.; тротуарне покриття вартістю 10813 грн. Всього грошова компенсація (окрім вимоги за розпискою та меблів) становить 23387,10 грн. Автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2007 р., чорного кольору, вартістю згідно матеріалів справи 181939,20 грн. вже відчужений відповідачем самостійно та на свою користь, тому в розділі участі не бере. Автомобіль MITSUBISHI L200, 2005 p., білого кольору, вартість згідно рішення суду 87271,90 грн. вже відчужений відповідачем самостійно та на свою користь, тому в розділі участі не бере. Земельна ділянка площею 0,1 га за адресою [ADDRESS] вже відчужена відповідачем самостійно та на свою користь за 35000 грн., тому в розділі участі не бере. Нежитлове приміщення - відділення банку по [ADDRESS]-[ADDRESS] вже відчужений відповідачем самостійно та свою користь, тому в розділі участі не бере(т.4 а.с.152-157). Також в обґрунтування первісного позову та невизнання зустрічного позову були надані додаткові пояснення і заперечення (т.4 а.с.152-153,209-210,221-227), а саме: - за результатами експертизи вартості нежитлового приміщення відділення банку по [ADDRESS] від 28.05.2014 р. встановлено, що ринкова вартість цієї нерухомості становить 1354170 грн.; також експертизою встановлено, що за розміром площі квартири [ADDRESS], яка до моменту реконструкції всіх трьох квартир [ADDRESS]-[ADDRESS] в одне приміщення відділення банку була особистою власністю [PERSON], у співвідношенні до всього нежитлового приміщення складає 31 %; таким чином до спільної сумісної власності належить 69 % нежитлового приміщення - відділення банку, які відповідають колишнім квартирам № [ADDRESS], [ADDRESS]; отже вартість частини нежитлового приміщення, що є спільною сумісною вартістю, є 69 % від загальної вартості приміщення: 1354170 грн.*0,69=934377,30 грн.; відповідно позивачка за первісним позовом має право на половину такої вартості 467188,65 грн., що відповідає 34,5% від загальної ціни нежитлового приміщення; - відповідно до довідки Чернігівського регіонального управління ПАТ «Приватбанк» № 25.0.0.0.0.-03/1711 від 16.09.11 р. (а.с.125 т.2) по кредитному договору № CNVPGK00320016 від 22.06.07 p., укладеному з [PERSON] на придбання колишньої квартири [ADDRESS] заборгованість станом на 01.04.2010 р., тобто на дату припинення спільного проживання сторін, становила 46001,04 грн.; при цьому загальна сума кредиту по цьому договору, враховуючи додаткову угоду № 1 до нього (а.с.41-44 т.1.) становила 57600 долл. США.; таким чином за час спільного проживання сторін по кредитному договору, укладеному [PERSON] та ПАТ «Приватбанк», було сплачено із спільних коштів сторін 11598,96 долл. США (57600 - 46001,04=11 598,96), що є спільною сумісною власністю і підлягають поділу; станом на 20.06.2014 р. 11598,96 долл. США за курсом НБУ 11,85 дорівнюють 137447,68 грн.; частка [PERSON] з цих коштів становить половину: 11598,96/2=5799,48 долл. США; станом на 20.06.2014 р. 5799,48 долл. США за курсом НБУ 11,85 дорівнюють 68723,84 грн.; враховуючи, що ця квартира була особистою власністю [PERSON] і в поділі участі не брала, [PERSON] має право на компенсацію своєї частки грошових коштів, вкладених в придбання цієї квартири шляхом сплати по кредиту за період спільного проживання; в попередніх уточненнях ця сума була пропущена мною через помилку; - відповідно до довідки ПАТ «Надра» № 56-01-11-714 від 21.09.11 р.(а.с.142 т.2) залишок заборгованості станом на 01.04.2010 р., дату припинення спільного проживання сторін, становив 10470,61 долл. США; згідно з кредитним договором «Автопакет» від 16.07.2007 р.(а.с.73-75, 124 т.2), укладеним [PERSON], загальна сума кредиту, наданого ПАТ «Надра» становить 14417,80 долл. США; таким чином за час спільного проживання сторін по кредитному договору, укладеному [PERSON] та ПАТ «Надра», було сплачено із спільних коштів сторін 3947,19 долл. США(14417,80-10470,61=3947,19), що є спільною сумісною власністю і підлягають поділу; станом на 20.06.2014 р. 3947,19 долл. США за курсом НБУ 11,85 дорівнюють 46774,20 грн.; частка [PERSON] з цих коштів становить половину: 3947,19/2=1973,60 долл. США; станом на 20.06.2014 р. 1973,595 долл. США за курсом НБУ 11,85 дорівнюють 23387,10 грн. В ході судового розгляду [PERSON] також уточнив зустрічний позов, доповнив його новими вимогами, збільшив розмір позовних вимог(т.3 а.с.55-57,190), а саме: - квартира [ADDRESS] яку [PERSON] просить визнати спільною сумісною власністю (її та [PERSON]) і поділити, була придбана [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2007 р. У п. 3 цього договору вказано наступне: «Продаж; квартири за домовленістю сторін вчиняється за 303000 (Триста три тисячі) гривень. Зазначена ціна відповідає волевиявленню сторін, є остаточною і змінам після укладення цього договору не підлягає. При підписанні договору Покупець сплатив Продавцям у рівних частинах готівкою, суму 60600 (Шістдесят тисяч шістсот) гривень, а суму, що залишилася - 242400 (двісті сорок дві тисячі чотириста) гривень Покупець зобов'язується сплатити Продавцям в рівних частинах готівкою протягом 1 (одного) банківського дня з дня укладення цього договору із залученням кредитних коштів установи банку.». Придбання квартири відбулося не тільки за рахунок готівкових коштів, які були наявні на час придбання цього об'єкту нерухомості, а й за рахунок коштів, отриманих в кредит у банківській установі. Згідно умов кредитного договору від 22.06.2007 р., який було укладено між [PERSON] і ЗАТ КБ «ПриватБанк», «7.1. Банк зобов'язується надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 22.06.2007 р. по 21.06.2027 р. включно, у вигляді не поновлювальної кредитної лінії «Нерухомість в кредит» (Дачі - «Кредит») у розмірі 48000,00 доларів США (Сорок вісім тисяч доларів США 00 центів) на наступні цілі: покупка квартири, а також у розмірі 9600,00 (Дев'ять тисяч шістсот доларів США 00 центів) на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору...». Для забезпечення зобов'язань за цим кредитним договором було укладено договір іпотеки від 22.06.2007 р. [PERSON] для придбання квартири брав кредит у сумі 48000 доларів США і це узгоджується із вартістю квартири, яка вказана в договорів купівлі-продажу від 22.06.2007 р.: оскільки сторони домовилися про продаж квартири за 303000 грн., із яких було сплачено [PERSON] 60600 грн., а тому йому необхідно було отримати кредит на суму 242400 грн.(303000-60600=242400). У червні 2007 р. курс гривні відносно долара США становив 5,05 грн. за 1 долар США; тому 242400 грн. у перерахунку на долари США становили рівно 48000 доларів США(242400:5,05=48000). Згідно п. 7.1 кредитного договору(у редакції додаткового договору № 2 від 03.06.2010 р.) «Погашення заборгованості за Кредитним договором здійснюється в наступному порядку: Щомісяця в Період сплати Позичальник повинен надати грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 622,75 дол. США для погашення заборгованості за Кредитним договором, яка включає заборгованість по кредиту, відсоткам, винагороди, розраховані до п. 7.1 Кредитного договору. Остаточне погашення за Кредитним договором здійснити не пізніше «21» червня 2027 p.». В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.02.2012 р. по даній справі зазначено наступне: «Крім того, стягуючи з одного подружжя на користь іншого половини вартості загальної суми заборгованості за кредитними договорами, апеляційний суд не врахував, що об'єктом права спільної сумісної власності сторін, що підлягає розподілу, є внесені грошові суми на погашення заборгованості за кредитом на час фактичного припинення шлюбних відносин та відповідна частка майна, що відповідає цим сумам по відношенню до загальної вартості майна. Апеляційний суд, також: не зазначив підстави вирішення питання про розподіл зобов'язань за кредитними зобов'язаннями, що передбачено ст. 65 СК України, з урахуванням меж заявлених вимог(ст. 11 ЦПК України).». В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.01.2013 р. по даній справі вказано, що «Крім того, як вбачається з матеріалів справи об'єктом права спільної сумісної власності сторін, що підлягає розподілу, є також: внесені грошові суми на погашення заборгованості за кредитними зобов'язаннями на час фактичного припинення шлюбних відносин.». Згідно довідки Чернігівського регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк» від 16.09.2011 р. заборгованість за кредитним договором від 22.06.2007 р. № CNVPGK00320016 станом на 01.04.2010 р. становила 46001,04 долари США, а станом на 01.09.2011р. - 45017,28 доларів США. Усього [PERSON] було сплачено за період із 01.05.2010 р. по 31.07.2013 р. на виконання зобов'язань за кредитним договором 24700,88 долари США, із яких 2847,95 доларів США було спрямовано банком на погашення тіла кредиту, 1108,31 долари США - на погашення простроченого тіла кредиту, 15923,62 долари США - на погашення процентів, 1171,96 доларів США - на погашення прострочених процентів, 3360 доларів США - на погашення комісії, 192 долари США - на погашення простроченої комісії. Ці дані підтверджуються випискою від 14.08.2013 р. про погашення за вказаним кредитним договором. Згідно довідки банку від 14.08.2013 р. станом на 14.08.2013 р. заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 42662,49 долари США(це по тілу кредиту). Таким чином, за період із 01.05.2010 р. по 31.07.2013 р. [PERSON] було сплачено в рахунок погашення заборгованості по кредиту і виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором 24700,88 долари США, а тому [PERSON] повинна компенсувати [PERSON] половину сплачених останнім коштів на погашення заборгованості по кредиту, а саме 98717,07 грн. (24700,88 долари США:2=12350,44 долари США, 12350,44 долари США* 7,993=98717,07 грн.). У 2007 р. [PERSON] було придбано та зареєстровано на своє ім'я легковий автомобіль марки HUNDAI моделі GETZ, 2007 року випуску, бежевого кольору, номер кузова [NUMBER]. Вказаний автомобіль є неподільною річчю. Просив врахувати при вирішенні справи зобов'язання, які спільно виникають у [PERSON] і [PERSON] з кредитного договору 22.06.2007 р. № CNVPGK00320016, який було укладено між [PERSON] і ЗАТ КБ «ПриватБанк», та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 98717,07 грн. коштів, сплачених останнім у період з 01.04.2010 р. по 31.07.2013 р. на виконання зобов'язань перед банком за цим кредитним договором; визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] автомобіль марки HUNDAI моделі GETZ, 2007 року випуску, бежевого кольору, номер кузова [NUMBER], який зареєстровано за [PERSON]; поділити цей транспортний засіб наступним чином: виділити цей автомобіль у власність [PERSON], визнавши за нею право власності на нього та припинивши право власності [PERSON] на 1/2 частину в цьому автомобілі; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 коштів від ринкової вартості цього автомобіля; вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат(т.3 а.с.55-57); - [PERSON] раніше було заявлено вимогу про врахування при вирішенні даної справи зобов'язань, які спільно виникають у [PERSON] і [PERSON] з кредитного договору 22.06.2007 р. № CNVPGK00320016, який було укладено між [PERSON] і ПАТ КБ «ПриватБанк», та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 98717,07 грн. коштів, сплачених останнім у період з 01.04.2010 р. по 31.07.2013 р. на виконання зобов'язань перед банком за цим кредитним договором. Така вимога заявлялась 19.08.2013 р., проте за час, що минув після цього, [PERSON] сплатив у серпні, вересні та жовтні щомісячні платежі за кредитним договором. Таким чином, за період із 01.08.2013 р. по 31.10.2013 р. [PERSON] було сплачено в рахунок погашення заборгованості по кредиту і виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 2171 долари США, а тому [PERSON] повинна компенсувати [PERSON] половину сплачених останнім коштів на погашення заборгованості по кредиту, а саме 8676,40 грн. (2171 долари США:2=1085,50 долари США, 1085,50 долари США*7,993 = 8676,40 грн.). У зв'язку з цим загальний розмір коштів, які [PERSON] просить стягнути з [PERSON], становитиме 107393,47 грн. (98717,07+8676,40=107393,47). Вимога про визнання спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] автомобіля марки HUNDAI моделі GETZ та поділу цього транспортного засобу залишається незмінною(т.3 а.с.190). Також в обґрунтування невизнання первісного позову були надані додаткові заперечення стосовно двох автомобілів(т.4 а.с.232-233), а саме: - позовні вимоги [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю та поділ автомобілів Mitsubishi Pajero і Mithubishi L200 не підлягають задоволенню; Mithubishi L200 було придбано [PERSON] у ТОВ «Євро Лізинг» на підставі договору купівлі-продажу автомобіля № 285 від 21.12.2009 р.(т.1 а.с.81). після повної оплати [PERSON] вартості Mithubishi L200 між ТОВ «Євро Лізинг» та [PERSON] було підписано акт приймання-передачі транспортного засобу № 1 від 25.12.2009 р.(т.1 а.с.82); придбання цього автомобіля відбулося за рахунок коштів [PERSON] як фізичної особи-підприємця, що підтверджується платіжним дорученням від 25.12.2009 р.; [PERSON] не надала суду жодного доказу на підтвердження факту придбання цього транспортного засобу за спільні кошти сторін або за рахунок їхньої спільної праці, а [PERSON] надано докази того, що придбання авто відбулося за рахунок його коштів як фізичної особи підприємця, то дане рухоме майно не може бути визнано спільної сумісною власністю сторін; крім того, у матеріалах справи є докази того, що даний транспортний засіб використовувався [PERSON] як фізичною особою-підприємцем під час здійснення ним господарської діяльності і для отримання прибутку; [PERSON] при придбанні Mithubishi L200 використав свої особисті кошти як фізичної особи-підприємця; сторонами ([PERSON] та [PERSON]) спірний автомобіль Mithubishi L200 не вносився до статутного капіталу приватного підприємства і не придбавався приватним підприємством, засновниками якого була б якась зі сторін; крім того, [PERSON] надано суду докази того, що погашення цього кредиту відбувалося за рахунок запозичених коштів, а не спільних коштів подружжя. В судовому засіданні представник позивачки-відповідачки [PERSON] - [PERSON] первісний позов підтримала, а зустрічний позов -не визнала повністю. Пояснила, що автомобіль «Хюндай» [PERSON] вже відчужила; частину грошових коштів, сплачених за автомобіль «Хюндай», потрібно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], але зустрічний позов не визнає повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] - [PERSON] (за первісним позовом) - [PERSON] вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, та пояснив, що не може сказати, чи сплатила фактично якісь гроші [PERSON] на користь [PERSON] Представник відповідача-позивача [PERSON] - [PERSON] первісний позов не визнав повністю, а зустрічний позов підтримав. Пояснив, що три квартири, а потім нежитлове приміщення не є спільною сумісною власністю; це встановлено рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова; вони придбані не за спільні кошти, а за кошти іншої особи; два автомобіля «Мітцубісі» було відчужено [PERSON] вже після спільного проживання; підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 коштів від ринкової вартості автомобіля «Хюндай» - від 78207,90 грн. згідно висновку судової експертизи(т.4 а.с.5-9). Позивачка-відповідачка [PERSON], відповідач-позивач [PERSON], представники третіх осіб - ПАТ «КБ«Надра» і ПАТ «КБ«Приватбанк», третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явились. Про час і місце судового розгляду повідомлялись в установленому законом порядку. Суд вважає за можливе вирішити справу у їх відсутність на підставі наявних у ній даних і доказів. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню частково, зустрічний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.06.2011 р.(т.2 а.с.36-47), зокрема, встановлено факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] без шлюбу з 31.12.2004 р. по квітень 2010 р.; вони мешкали [ADDRESS]; у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Рішення в цій частині набрало законної сили і тому згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України це є підставою для звільнення від доказування даного факту. Також, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.03.2011 р., що набрало законної сили, у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна та за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя(т.2 а.с.126-129) було, зокрема, визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] плазмовий телевізор Panasonic ТН-42РА50Е вартістю 11400 грн., підставку Panasonic IС TV-ST42PX5 вартістю 399 гpн., DVD/pl Pioner DV-575A-K вартістю 832 грн., LCD телевізор Panasonic ТХ-R32LЕ8 вартістю 3788 грн., кронштейн Omnimount U2 Fixed (PDP/LCD)23"-37" вартістю 570 грн., кухню з фасадів МДФ та стільницю EGGER вартістю 6500 грн., металеві ковані меблі в кухню (підставку під великий стіл, три стільці, каркас тримісного дивану, каркас двомісного дивану, підставку під малий стіл) вартістю 6000 грн., дві шафи-купе (ДСП яблуня локарна) та тумбу з комодом вартістю 8600 грн., дитячу кімнату (ДСП біло-рожева шафа двохдверна, комод, стіл, тумби (5 шт.), ліжко полуторне) вартістю 4750 грн., вітальню (ДСП чорного кольору, стелаж трьохсекційний з трьома тумбами, тумба під телевізор) вартістю 5158 грн., меблі в спальню (ДСП яблуня локарна, шафа-купе двохдверна, тумбу під телевізор, трюмо, ліжко двоспальне з приліжковими тумбами) вартістю 10000 грн., кутовий шкіряний диван сірого кольору (2,35*1,65) та два пуфики (0,40*0,40) вартістю 11500 грн., автобус «Рено», 1994 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 31382,02 грн., а також відповідним чином поділено це майно з стягненням певної грошової суми для врівноваження часток. Крім того, рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11.12.2013 р., що набрало законної сили, у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу позовні вимоги було задоволено, зокрема,

Outcome: partial