Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

У січні 2017 року заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона за національністю є німкою, а також внести відповідні зміни до актових записів про реєстрацію її шлюбу та народження її дітей. В обґрунтовування заявлених вимог зазначила, що вона народилась [INFO] року в с.Безлюдівка Харківського району Харківської області. Факт її народження [INFO] року зареєстровано у Нелюбинській селищній раді Тарановського району Кустанайської області, актовий запис № 64. Її батьками є [PERSON] та [PERSON]. У державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію її народження національність її батька вказано - «українець», матір - «німка». У її родині завжди дотримувались та дотримуються по теперішній час німецьких традицій, володіють німецькою мовою. 04 лютого 1989 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 5. Після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище чоловіка - «[PERSON]». У період шлюбу в них з чоловіком народились діти: [INFO] року - [PERSON] та [INFO] року - [PERSON]. У свідоцтвах про державну реєстрацію народження її дітей вказано національність матері [PERSON]- «українка», батька [PERSON] - «росіянин». На теперішній час вказана помилка в її національності позбавляє її права на національну визначеність, адже за національністю вона є німкою, а також позбавляє права влитися у рідну етнічну групу та мігрувати до Німеччини. Оскільки самостійно внести відповідні зміни до актових записів про державну реєстрацію народження її дітей та реєстрацію її шлюбу органи реєстрації актів цивільного стану не можуть, у зв'язку із чим вона вимушена звернутись до суду для вирішення даного питання. На підставі викладеного, просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона за національністю є німкою, а також внести відповідні зміни до актових записів про реєстрацію її шлюбу та народження її дітей. Заявниця у судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що підтримує заявлені вимоги у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року народилась заявниця, що підтверджується копією її свідоцтва про народження серії [NUMBER] та дубліката свідоцтва про народження серії [NUMBER] Її батьками є [PERSON] та [PERSON]. З вказаних документів, вбачається, що при реєстрації актового запису народження заявниці в графі національність батьків зазначено: національність батька [PERSON] - «українець», матері [PERSON] - «німка». Її матір [PERSON] (дошлюбне прізвище - «[PERSON]») народилась [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження № [NUMBER]. Її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії вказаного свідоцтва про народження матері заявниці [PERSON] (дошлюбне прізвище - «[PERSON]») в графі національність батьків зазначено: національність батька [PERSON], як - «німець», матері [PERSON] - «німка». 04 лютого 1989 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] у Талаківській селищній раді Орджонікіздевського району м.Маріуполя, актовий запис № 5. При реєстрації шлюбу заявниця змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу заявниця має двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER] в графі національність батьків зазначено: національність батька [PERSON] - «росіянин», матері [PERSON] - «українка». Згідно свідоцтва про народження дитини [PERSON] серія [NUMBER], в графі національність батьків також зазначено: національність батька [PERSON] - «росіянин», матері [PERSON] - «українка». Оскільки законодавством України передбачено право громадян України на вільний вибір та відновлення національності, заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона за національністю є німкою, а також внести відповідні зміни до актових записів про реєстрацію її шлюбу та народження її дітей. Частиною 1 ст. 256 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31 березня 1995 року, наведений у ст. 256 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом не є вичерпним, суд може встановлювати і інші факти, які мають юридичне значення. Суд може встановлювати факти, які і за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Статтями 269-273, 301 ЦК України визначено, що особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом, що зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя, і що фізична особа сама визначає своє особисте життя і можливості ознайомлення з ним інших осіб. У відповідності зі ст. 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традиції, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні». Відповідно до ст. 3 вказаного Закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно зі ст. 11 Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі відмови від своєї національності не допускається. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 07.07.1995 року передбачено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання про встановлення неправильності в актовому записі про народження суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Встановлення факту того, що заявниця за національністю є німкою необхідне їй для можливості мігрування до Німеччини. Таким чином, проаналізувавши письмові матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved