Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем, який було розірвано 01.02.2000 р., у них є донька - [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з позивачем та забезпечена всім необхідним. Батько дитини близько п'ятнадцяти років у її вихованні участі не приймає, здоров'ям не цікавиться, матеріально не допомагає. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити, з підстав, зазначених в позові. Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що позивач не давала йому можливості бачитися з донькою. Представник третьої особи - виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради, надав висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до його доньки. Прокурор прокуратури Дніпровського району м.Херсона заперечував проти задоволення позову. Заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, під час якого у них народилась донька - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER] від 19.12.1997 р. Шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано 01.02.2000 р. Дитина перебуває на повному утриманні матері, з якою проживає за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов'язків по вихованню, а також встановити , що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є бабусею дівчинки, зазначила, що відповідач періодично приходив до доньки, однак останні п`ять чи шість років не навідував її та не телефонував до неї. [PERSON] має неврологічне захворювання, але батькові про це ніхто не повідомляв. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що батько з нею не спілкується вже на протязі останніх шести років, її долею не цікавиться. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що її брат [PERSON] до одинадцятиріччя доньки спілкувався з останньою та передавав подарунки. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що домовлялася з неврологом про обстеження [PERSON], однак мати останньої висловила невдоволення відвідуванням лікаря. Також зазначила, що деякий час [PERSON] спілкувалася з дітьми відповідача, однак після сварки останнього з позивачем, спілкування припинилося.В судовому засіданні встановлено, що відповідач не є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачем не доведено , що поведінка відповідача [PERSON] відносно її неповнолітньої дитини - [PERSON] є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише наявності в діях батьків вини. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Згідно висновку виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради за №2-49/589 від 31.03.2015 року, на предмет позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] - виконком Дніпровської районної у м. Херсоні ради, вважає за недоцільним позбавити батьківських прав відповідача відносно його неповнолітньої доньки. З урахуванням вищевикладеного,суд приходить до висновку, що підстав для позбавлення відповідача не має, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed