Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

14 липня 2016 року [PERSON] звернувся з позовом, який неодноразово уточнював, до приватного акціонерного товариства «Спільне українсько-болгарське підприємство «Богдан», Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області про визнання за позивачем права спільної сумісної власності на багатоквартирний будинок № [ADDRESS], зняття арешту з вказаного будинку та заборону Обухівському міськрайонному відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області в межах виконавчого провадження № 50869452 здійснювати дії, які направлені на відчуження вищезазначеного багатоквартирного будинку, а саме: опису, оцінки, технічної інвентаризації, проведення аукціону. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він є власником трикімнатної квартири [ADDRESS] та відповідно до цивільного законодавства України співвласником багатоквартирного будинку, в якому знаходиться його квартира. Від представників ЖБК «Некторний» позивачу стало відомо, що в провадженні Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває на виконанні зведене виконавче провадження № 50869452, предметом якого є стягнення загальної суми в розмірі 416 906,53 гривень з боржника Приватного акціонерного товариства «Спільне українсько-болгарське підприємство «Богдан». В межах вказаного виконавчого провадження державний виконавець здійснив опис багатоквартирного будинку співвласником якого він є, та в якому знаходиться квартира позивача за іншою адресою. Позивач, посилаючись на те, він не є стороною та учасником зведеного виконавчого провадження № 50869452, а державний виконавець безпідставно вчинив опис та арешт вищевказаного житлового будинку, співвласником якого ПрАТ «Спільне українсько-болгарське підприємство «Богдан» не являється, вважає, що належним способом захисту його прав є звернення до суду як власника майна з позовом про визнання права власності та про заборону вчинення дій, які можуть порушити його право власності та про зняття арешту з будинку співвласником якого він є. 10.09.2016 року протокольною ухвалою суду до участі у справі було залучено в якості третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Стокмастер». 12.10.2016 року протокольною ухвалою суду до участі у справі було залучено в якості третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги в редакції позовної заяви поданої 08.11.2016 року підтримав і просив позов задовольнити з підстав наведених в ній. Представники відповідача, Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, [PERSON] та [PERSON] в судових засіданнях проти позову заперечували, посилаючись на його безпідставність та просили у його задоволенні відмовити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] також подав письмові заперечення проти позову, в яких також просив у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанії з управління активами «Стокмастер», [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила у його задоволенні відмовити з підстав наведених в письмових поясненнях та клопотанні за безпідставністю позовних вимог. Третя особа, [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, про поважність причин неявки не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до Свідоцтва про право власності від 28.10.2015 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. КП Київської обласної ради «Обухівське бюро технічної інвентаризації» повідомила, що за Закритим акціонерним товариством «Спільне Українсько-Болгарське підприємство «Богдан» зареєстровано об'єкт незавершеного будівництва за адресою: Київська область, Обухівський район, [ADDRESS], зазначене також підтверджується довідкою про відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно. Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області 21 січня 2015 року зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації «Будівництво багатоквартирного житлового будинку, секції № 2, 3 із вбудованими приміщеннями громадського призначення по [ADDRESS], Київської області» (І черга). У вищезазначеній Декларації зазначено, що закінчене будівництво та об'єкт готовий до експлуатації по [ADDRESS], Київської області, поряд з наступними фактичними обставинами: предметом Договору оренди земельної ділянки від 14 грудня 2012 року є земельна ділянка за адресою: [ADDRESS]; по акту приймання-передачі земельної ділянки від 14 грудня 2012 року Обухівською міською радою Київської області передавалася земельна ділянка за адресою: [ADDRESS]; Декларація про початок виконання будівельних робіт від 17 грудня 2014 року видана з метою будівництва об'єкту за адресою: [ADDRESS]. 14.12.2012 року між Обухівською міською радою Київської області та ЖБК «Нектарний» було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,5786 га для будівництва та обслуговування житлово-будівельного комплексу «Нектарний» в [ADDRESS] на строк 49 років. Відповідно до рішення виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 10.02.2015 року «Про присвоєння адреси багатоквартирному житловому будинку» багатоквартирному житловому будинку із збудованими приміщеннями громадського призначення було присвоєно адресу: [ADDRESS] та зобов'язано Реєстраційну службу Обухівського міськрайонного управління юстиції видати ЖБК «Нектарний» свідоцтво про право власності на вказаний будинок та зареєструвати його у встановленому порядку. Судом встановлено, що на виконанні у Обухівському міськрайонному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області перебуває зведене виконавче провадження № 50869452, як об'єднує сім виконавчих документів про стягнення заборгованості з приватного акціонерного товариства «Спільне українсько-болгарське підприємство «Богдан» на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, постановою Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві від 09.10.2014 року № 42028172, накладено арешт на все нерухоме майно боржника ПрАТ «Спільне Українсько-Болгарське підприємство «Богдан»; постановою Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві від 31.10.2014 року ВП № 40396488, накладено арешт на все нерухоме майно боржника ПрАТ «Спільне Українсько-Болгарське підприємство «Богдан»; постановою Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві від 11.02.2013 року № 36466649, накладено арешт на все нерухоме майно боржника ПрАТ «Спільне Українсько-Болгарське підприємство «Богдан» (т. 1, а.с. 116-117). 05 липня 2016 року старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, [PERSON] в межах виконавчого провадження № 50869452 здійснено опис багатоквартирного житлового будинку № [ADDRESS] Київської області, що підтверджується актом опису та арешту майна від 05 липня 2016 року. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 28.11.2016 року відомості щодо накладення арешту чи заборону відчуження на квартиру [ADDRESS] відсутні. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Суд приходить до висновку, що позивач, як власник зазначеного вище об'єкту нерухомостіквартири [ADDRESS] не є особою, права якої обтяжуються, що підтверджується відсутністю відомостей про накладення арешту на вказане майно належне позивачу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: 1) багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об'єктами нерухомого майна; 2) допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); 3) нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об'єктом нерухомого майна; 4) прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; 5) співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; 6) спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія; 7) управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб; 8) управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов'язків співвласників, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку; 9) частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. Відповідно до вимог ч.2 ст. 382 ЦК України за власниками квартир у дво - або багатоквартирному будинку на праві спільної сумісної власності закріплюються приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше ніж одну квартиру. Ця норма спрямована на порядок користування мешканцями квартир зазначеними приміщеннями та обладнанням. Зазначені приміщення, що знаходяться у спільній власності, є невід'ємною частиною будинку, вони не можуть бути поділені між співвласниками і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Отже, з аналізу вищевикладених норм Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та норм ЦК України, вбачається, що законом передбачене право спільної сумісної власності співвласників багатоквартирного будинку лише в частині спільного майна. Позивач звернувшись до суду з позовною вимогою про визнання за ним права спільної сумісної власності на весь житловий будинок № [ADDRESS], а не на спільне майно в розумінні Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» претендує окрім спільного майна багатоквартирного будинку і на квартири та нежитлові приміщення інших співвласників багатоквартирного будинку, до участі у справі яких не залучив та права яких в разі задоволення позовних вимог в цій частині будуть порушені. При цьому розмір частки в майні будинку кожного співвласника визначається для кожного з них пропорційно розміру квартири, яка є їхньою власністю, що виключає права позивача особисто вимагати визнання за ним права спільної сумісної власності на весь житловий будинок № [ADDRESS], а позовні вимоги в цій частині такими, що не підлягають задоволенню за необґрунтованістю та недоведеністю. З огляду на те, що позовні вимоги про зняття арешту з багатоквартирного житлового будинку № [ADDRESS], протягом судового розгляду не були підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки відомостей про накладення арешту на вказане майно, тобто щодо обтяження саме вищезазначеного будинку, позивачем не надано, то позов в цій частині також задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК). Відповідно до ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків., письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Позовні вимоги в частині щодо заборони Обухівському міськрайонному відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області в межах виконавчого провадження № 50869452 здійснювати дії, які направлені на відчуження багатоквартирного житлового будинку № [ADDRESS], а саме: опису, оцінки, технічної інвентаризації, проведення аукціону суд вважає такими, що задоволенню не підлягають, оскільки вони є похідними від позовних вимог про визнання за позивачем права спільної сумісної власності на багатоквартирний будинок № [ADDRESS] та зняття арешту з вказаного будинку, в яких суд позивачу відмовляє. З огляду на вищевикладене та оскільки наведені представником позивача у позовній заяві та протягом судового розгляду обставини не знайшли свого підтвердження, то позовні вимоги позивача є безпідставними та недоведеними. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю. При цьому, відмовляючи у задоволенні позову, суд,

Outcome: dismissed