Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша» (ПАТ «СК «Перша») звернулося до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АЕ/1698101 (надалі - Поліс), за яким страховик застрахував цивільно-правову відповідальність водія автомобіля Daimler Chrysler, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 20.09.2013 року о 22.50 год в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля Daimler Chrysler, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Ford, державний реєстраційний номер [NUMBER], який був припаркований. Внаслідок ДТП було завдано майнової шкоди власнику автомобіля Ford, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.10.2013 р. встановлено, що вищезазначена ДТП сталася в результаті порушення водієм [PERSON] п.2.3, 10.1 ПДР України. На підстави заяви потерпілого та відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту ЦВ-23-6942 від 15.11.2013 р. ними було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 16646,09 грн. Виходячи з положень пункту 38.1.1 ст.38 та ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач, як страховик, що виплатив страхове відшкодування за договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в межах фактичних затрат, звернувся до суду з регресною вимогою та просив стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди 16 646,09 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції позов підтримала та пояснила, що відповідач не повідомив страхову компанію протягом трьох днів після ДТП, що є підставою для відшкодування ним виплачених позивачем коштів. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що на третій день після ДТП він звернувся у відділення позивача в м. Харков, та написав відповідну заяву. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши всі докази в сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АЕ/1698101, за яким страховик застрахував цивільно-правову відповідальність водія Daimler Chrysler, державний реєстраційний номер [NUMBER] строком дії з 12.03.2013 року по 11.03.2014 року(а.с.10). 20.09.2013 року о 22.50 год в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля Daimler Chrysler, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Ford, державний реєстраційний номер [NUMBER], який був припаркований, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.10.2013 р. [PERSON] визнаний винний у вчиненні даного адміністративного правопорушення та підданий адміністративному стягненню (а.с.8). 23.09.2013 року в межах строку передбаченого положеннями ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до ПАТ «СК «Перша» звернувся із повідомленням про настання страхового випадку за договором страхування цивільної відповідальності та заявою на виплату страхового відшкодування [PERSON] - власник пошкодженого автомобіля Ford, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.11-12). 26.09.2013 року представниками страховика забезпеченого транспортного засобу проведено огляд пошкодженого транспортного засобу Ford, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.21-26). Вищевказану подію, відповідно до норм чинного законодавства України, було визнано страховою про що було складено Страховиком, позивачем по справі, страховий акт № ЦВ-23-6942 (а.с.6). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування розмір страхового відшкодування становить 16 646,09 грн (а.с.7). На підставі заяви потерпілої особи [PERSON] ПАТ «СК «Перша» добровільно виплатила власнику пошкодженого автомобіля Ford, державний реєстраційний номер [NUMBER] страхове відшкодування в розмірі 16 646,09 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 670 від 12.12.2013 року (а.с.5). Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до ст.33 зазначеного Закону України п.33.1 у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Разом з тим постановою від 22.06.2016 у справі N 6-1253цс16 Верховний Суд України висловив правову позицію щодо стягнення страхового відшкодування в порядку регресу: Якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника. Пп. 33.1.4 п.33.1 ст.33, пп. «ґ» пп.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 N 1961-ІУу редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, установлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше, ніж через 3 робочі дні з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика. Зазначений обов'язок установлено законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Таким чином, з огляду на зміст наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника. Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року по справі №6-284цс15, де вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права, Судова палата у цивільних справах ВС виходить з такого. Відповідно до пп. «г» пп.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.2 п.33.1 ст.33 цього Закону. Із внесенням Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17.02.2011 N13045-VI змін у ст.33 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений вже в пп.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до пп. «ґ» пп.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів ст.33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Відповідно до пп.33.1.4 п.33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст.41 цього закону, Моторне (транспортне) страхове бюро), повідомлення про ДТП установленого МТСБ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Оскільки судом встановлено, що у випадку, який є предметом розгляду судом факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, сам позивач його визнав, оглянув пошкоджений транспортний засіб, визначив розмір шкоди, добровільно сплатив страхове відшкодування, відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути підставою для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь страхової компанії в порядку регресу шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а може бути вирішений в загальному порядку відшкодування збитків. В зв'язку з відмовою в задоволенні позову відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем при звернені до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь по позивача.

Outcome: dismissed