Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про скасування рішення правління кооперативу автомобільних гаражів «Мрія» за №11 від 15.10.2014 р. про вступ в члени кооперативу автомобільних гаражів «Мрія» [PERSON] , як незаконно прийняте. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що її чоловік [PERSON] був членом кооперативу «Мрія» м. Васильків, за спільні сумісні кошти вони сплачували вступні, членські та цільові внески, які вона вважає спільною сумісною власність подружжя. Рішенням Васильківської міської ради від 21.03.21989 р. та 210.02.1990 р. чоловіку бува виділена земельна ділянка під гараж № [NUMBER] в кооперативі та ними спільно побудовано гараж з підвалом [NUMBER]. [INFO] р. [PERSON] помер і позивач є єдиним спадкоємцем його майна. Вона продовжувала користуватися гаражем і сплачувати внески. Однак тимчасово і періодично гаражем також користувався чоловік її онуки [PERSON] , який також за її дорученням передавав кошти для сплати внесків. В серпні 2017 р. позивач дізналась, що Рішенням Правління кооперативу автомобільних гаражів «Мрія» м. Васильків від 15.10.2014 р. [PERSON] прийнятий в члени кооперативу замість померлого [PERSON] - за згодою дочки та онуки померлого. Оскільки вказане рішення прийнято без її згоди, вважає його незаконним, оскільки вона, як дружина померлого, має право власності на Ѕ частку паю і гаража та переважне право на вступ в члени кооперативу. 12.09.2017 р. вона звернулась до Голови правління кооперативу з заявою про вступ до його членів, та незаконність прийняття оспорюваного рішення та виключення [PERSON] з його членів. Однак отримала відповідь про питання прийняття її в члени може бути розглянуте лише після скасування оспорюваного рішення судом. Позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій додатково зазначена вимога про стягнення з відповідачів судових витрат, які складаються з: 640 грн. - судового збору та 11530 грн. - витрат на правову правничу допомогу. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якій він вказує про безпідставність позовних вимог та їх необґрунтованість з тих підстав, що позивачем не надано будь-яких доказів сплати вступних, цільових чи пайових внесків. Наполягаючи на належність спірного гаражу як об`єкта спільної сумісної власності - позивачем не надано доказів сплати [PERSON] пайового внеску як підстави оформлення права власності. Крім того, предметом розгляду даної справи є законність рішення правління про його вступ в члени кооперативу. При цьому, позивач не зверталась до Кооперативу з заявою про вступ до його членів аж до 27.07.2017 р., членство чоловіка позивача [PERSON] припинилось у зв`язку з його смертю. Вважає, що оспорювань рішення не порушує прав позивача і просить в задоволенні позову відмовити. Позивачем подано відповідь на відзив, в якій вона зазначає про порушення вимог п.6.2. Статуту кооперативу щодо її переважного права на вступ до членів кооперативу та порушення вимог щодо сплати вступного і цільового внеску [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, відповіді на відзив. Представник відповідача Кооперативу автомобільних гаражів "Мрія" в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся належно. Представники відповідача [PERSON] позов не визнала з підстав, зазначених в відзиві, просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] був членом кооперативу автомобільних гаражів «Мрія». Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , позивач [PERSON] є дружиною померлого і спадкоємцем його майна, яка отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] у виді Ѕ частки квартири [ADDRESS] (а.с.7,8). Судом встановлено, що Кооператив автомобільних гаражів «Мрія» створений відповідно до рішення Васильківської міської ради народних депутатів № 97 від 21.03.1989 р. Рішенням Васильківської міської ради народних депутатів №113 від 20.02.1990 р. Гаражному кооперативу «Мрія» виділено земельну ділянку площею 2,5 га з земельного фонду міста по [ADDRESS] (а.с.36). Відповідно до п. 1.2 Статуту кооператив «Мрія» діє згідно ЗУ «Про кооперацію», Конституції У країни, інших-нормативно-правових актів з питань кооперації. Відповідно до Закону СРСР від 26.05.1988 р. «Про кооперацію в СРСР», який діяв на час створення кооперативу, зокрема ч. 1 ст. 51 вказаного Закону, громадяни можуть на добровільних засадах створювати житлово-будівельні, житлові, гаражно-будівельні, дачно-будівельні кооперативи, товариства індивідуальних забудовників, інші споживчі кооперативи для задоволення своїх житлово-побутових потреб. Основним напрямом діяльності цих кооперативів і товариств є участь коштами в спорудженні і наступній експлуатації об`єктів кооперативної власності (жилих будинків, гаражів тощо), а в передбачених статутами випадках і об`єктів особистої власності членів кооперативу (товариства), а також надання членам кооперативу (товариства) послуг, які відповідають цілям його створення. Згідно ч. 2 ст. 3 Закону СРСР «Про кооперацію СРСР» споживчі кооперативи задовольняють потреби своїх членів та інших громадян у торговельному і побутовому обслуговуванні, а також членів кооперативів у житлі, дачах і садових ділянках, гаражах і стоянках для автомобілів, у соціально-культурних та інших послугах. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Закону СРСР «Про кооперацію СРСР» власністю кооперативу є засоби виробництва та інше майно, які належать йому і необхідні для здійснення статутних завдань. Кооперативові можуть належати будинки, споруди, машини, устаткування, транспортні засоби, продуктивна і робоча худоба, вироблена продукція, товари, кошти та інше майно відповідно до цілей його діяльності. Майно кооперативу формується за рахунок грошових і матеріальних внесків його членів, виробленої ним продукції, доходів, одержуваних від її реалізації та іншої діяльності, надходжень від продажу акцій, інших цінних паперів кооперативу і кредитів банку. Згідно ч. 2, 3 ст. 8 Закону СРСР «Про кооперацію СРСР» право розпорядження майном належить тільки самому кооперативу. Не допускається використання майна кооперативу на цілі, не пов`язані з його статутною діяльністю. Кооператив має право: продавати і передавати іншим підприємствам, організаціям, установам і громадянам, обмінювати, здавати в оренду, надавати в позичку і в безплатне тимчасове користування будинки, споруди,устаткування, транспортні засоби, інвентар, сировину та інші матеріальні цінності. У відповідності до ч.1 ст. 13 Закону СРСР «Про кооперацію СРСР» члени кооперативу мають право користуватися майном кооперативу. Тобто, побудовані на території Кооперативу автомобільних гаражів «Мрія» гаражі входять до складу майна кооперативу та є його власністю. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про кооперацію», який діяв на час прийняття оскаржуваного рішення, членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Згідно ст. 11 ЗУ «Про кооперацію», вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. У разі смерті члена кооперативу (фізичної особи), членство в кооперативі припиняється (Ст. 13 ЗУ «Про кооперацію»). Щодо гаражу за [NUMBER], судом встановлено, що він був наданий в користування [PERSON] , однак станом на час розгляду даної справи доказів оформлення права власності на вказаний гараж позивачем не надано. Також позивачем не надано доказів сплати її чоловіком пайового внеску, який міг бути підставою для отримання свідоцтва про право власності на гараж № [NUMBER] та реєстрацією такого права, а також доказів її участі в будівництві вказаного гаражу. Згідно п.п. б) п.8 постанови пленуму Верховного суду України №5 від 28.06.1991 р., у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що внесені подружжям в період шлюбу пайові внески, а після повного внесення паю - наданий в користування гараж є спільною сумісною власністю подружжя. Однак, позивачем не надано доказів повного внесення паю, що виключає належність вказаного гаражу до об`єкту спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З цих підстав судом не приймаються доводи позивача про належність їй вказаного гаражу як майна у спільній сумісній власності подружжя. При цьому суд зазначає, що правовий статус вказаного гаражу не є предметом розгляду даної справи. Відповідно до п.6.2. Статуту Кооперативу автомобільних гаражів «Мрія», право користування гаражем померлого члена Кооперативу переходить його спадкоємцям при наявності у них відповідних документів та складання заяви про вступ до Кооперативу без оплати вступного внеску. Положеннями Статуту визначено порядок переходу права користування гаражем замість померлого члена кооперативу, однак не визначено строк, протягом якого вказані дії мають вчинятися. На думку суду, такий строк не може бути безстроковим і необмеженим у часі і тому у даному випадку мають застосовуватися положення ст.1270 ЦК України, яким визначений шестимісячний строк прийняття спадщини. Відтак, позивач, як спадкоємець майна померлого члена кооперативу [PERSON] мала у визначений законом строк звернутися до кооперативу з заявою, у якій висловити своє волевиявлення щодо права користування гаражем. Як вбачається з матеріалів справи і не заперечується позивачем, [PERSON] звернулась до Голови правління кооперативу з листом про вступ до членів кооперативу лише 12.09.2017 р. Тобто, в період з [INFO] (дата смерті [PERSON] ) і аж до 12.09.2017 р. позивач не зверталась до кооперативу з заявами про вступ до його членів. В той же час , пунктом 6.4. Статуту передбачено припинення членства в Кооперативі у разі смерті члена Кооперативу. 15.05.2014 р. [PERSON] звернувся до КАГ «Мрія» з заявою про вступ до членів кооперативу, дочки померлого [PERSON] та [PERSON] написали заяви про переоформлення на [PERSON] гаражу [NUMBER] (а.с.11,12). Рішенням правління кооперативу автомобільних гаражів «Мрія» від 15.10.2014 р. (п.5) [PERSON] прийнято в члени кооперативу без сплати вступного внеску, переоформлено гараж № [NUMBER] на частку майна на члена КАГ «Мрія» [PERSON] (а.с.107); [PERSON] (гараж [NUMBER]) виключено з членів кооперативу (а.с.113-114). Частина 1 ст. 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Предметом розгляду даної справи є законність рішення правління КАГ «Мрія» від 15.10.2014 р. про вступ в члени кооперативу [PERSON] . Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, судом не встановлено факту порушення прав [PERSON] винесенням оскаржуваного рішення, оскільки на момент його прийняття в члени кооперативу було відсутнє її волевиявлення щодо членства в КАГ «Мрія» та права користування гаражем № [NUMBER] . Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, на які посилалась позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не знайшли свого підтвердже6ння під час розгляду даної справи, тому суд приходить до переконання про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed