Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новотроїцького районного суду Херсонської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері, які в подальшому уточнила. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з [PERSON] , який помер [INFO] році вона має трьох синів [PERSON] , 1961 р.н., [PERSON] , 1966 р.н.н, [PERSON] , 1975 р.н., які проживають окремо від неї. Сини [PERSON] та [PERSON] допомагають їй хто чим може, але її син [PERSON] ніякої допомоги їй добровільне не має. На теперішній час вона проживає одна, останні два роки хворіє, стан її здоров`я значно погіршився, вона потребує стороннього догляду та додаткових витрат на придбання ліків та харчування, оплати комунальних послуг. Пенсія становить 2014,00 грн., на яку вона не в змозі утримувати себе. Відповідач працездатний, проживає окремо від неї, не піклується про матір, не допомагає, необмежений стягненнями по виконавчих документах, має достатньо коштів для надання допомоги на її утримання. Однак відповідач [PERSON] ніякої допомоги не надає та ухиляється від своїх родинних обов`язків. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] щомісячно у розмірі 500,00 грн., починаючи з дня подачі позовної заяви. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Кушнеренко І.В. на позовних вимогах наполягали, просили їх задовольнити. Позивач суду пояснила, що має зовсім мало грошей для її проживання, інвалідності не має, але почуває себе погано, на обліку в онкодиспасері не перебуває, розмір пенсії становить 2114,49 грн. на місяць, отримує орендну плату в розмірі 6123,48 грн. за її земельний пай та за 1/8 земельного паю, який отримала від спадщини чоловіка у сумі 766,00 грн., також отримує субсидію в розмірі біля трьох тисяч гривень. В будинку в якому вона проживає відповідач має частину, але користуватись нею матері не заважає. У неї неприязні відносини з сином [PERSON] , окрім нього вона має ще двох синів, які надають їй допомогу в силу своїх можливостей. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, надали відзив в якому заперечили щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання матері, так як позивач відповідно до законодавчих норм забезпечена необхідним мінімумом, навіть більшою пенсією, має додатковий дохід, проживає в будинку, в якому відповідач має свою частку, але користуватись їй не заважає. Також позич не надала доказів стану її здоров`я, підтвердження про те, що вона хворіє на тяжку хворобу, купівлі дорогих, вартісних ліків, призначення лікарем медичних препаратів, відсутні докази укладення декларації з сімейним лікарем, отримує субсидію. Окрім нього, позивач має двох повнолітніх синів, які також мають обов`язок щодо утримання матері, та на твердження позивача надають їй необхідну допомогу. Він має неприязні відносини з матір`ю, що і спонукало її звернутись до суду з таким позовом. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі та всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, врахувавши предмет та підставу позову, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав: Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд, відповідно до ст. ст. 81, 13, ч.5 ст.263 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині\~ надання доказів на підтвердження позовних вимог. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.06.2020 року вбачається, що матір`я [PERSON] , [INFO] є [PERSON] /а.п. 13/. Відповідно до довідки ПФУ України у Херсонській області від 15.05.2020 року №312 [PERSON] за шість місяців 2019-2020 року має дохід від отримання пенсії за віком у розмірі 12043,47 грн. З довідки Управління соціального захисту населення з питань охорони здоров`я Новотроїцької РДА від 21.03.2020 року №247 вбачається, що [PERSON] не перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Новотроїцької РДА /а.п. 4/. Довідкою про склад сім`ї від 20.05.2020 року № 260 виданою Виконавчим комітетом Воскресенської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області підтверджено, що [PERSON] за адресою [ADDRESS] проживає одна /а.п. 5/. Відповідно до листа ФОП « [PERSON] » від 27.06.2020 року № 3, [PERSON] має земельну ділянку (пай) розміром 4,92 га, яка перебуває в оренді ФОП « [PERSON] », згідно договору оренди від 02.09.2013 року, орендна плата сплачується в розмірі 6123,48 щорічно /а.п. 28/. З інформації Управління соціального захисту населення та з питань охорони здоров`я Новотроїцької РДА від 30.06.2020 року № 19-05-692, [PERSON] нараховано субсидію у розмірі 3804,60 грн. одноразово СГТП та 41,85 грн. щомісячно на ЖКП на 2019 рік; 3698,73 грн. одноразово СГТП та 38,56 грн. щомісячно на ЖКП на 2020 рік /а.п. 30-31/. Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України. Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами. Відповідно до довідок виданих Центром первинної медичної допомоги 22.05.2020 року, 03.11.2020 року [PERSON] , дійсно хворіє і потребує амбулаторного постійного лікування та знаходиться на «Д» обліку у сімейного лікаря Громівської амбулаторії. Згідно ч.1 ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним, в розумінні ч. 3 ст. 75 СК України, вважається той з батьків, хто досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Згідно ч.1 ст. 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Як роз`яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, обов`язок повнолітніх\~ дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.\~ 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів,\~ зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК). Згідно з ч. 2 ст. 205 СК при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Тобто, виходячи із зазначених норм, обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів:1) походження дитини від матері, батька 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин. З огляду на вищевикладене вбачається, що право на утримання від дочки, сина, мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. А необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15. При цьому, аналогічна правова позиція зазначена в постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року по справі № 494/1682/15-ц та від 10 жовтня 2018 року по справі № 301/160/17. Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 грудня 2189,00 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення у 2020 році складають для\~ осіб, які втратили працездатність із 1 грудня 2020 року 1769,00гривні. Мінімальний розмір пенсії за віком 1712,00 грн. Норма ст. 202 Сімейного кодексу України є зобов`язальною, але позивач повинен довести потребу у матеріальній допомозі. Однак позивачем та його представником не надано до суду доказів (належних, переконливих, достовірних) про стан здоров`я позивача та щомісячний розмір понесених нею витрат на лікування. При цьому позивачем також не надано підтвердження того, що вона має інвалідність, за отриманням допомоги по інвалідності позивач не зверталась, отримує пенсію в розмірі 2114,49 грн. та має на праві власності зельну ділянку площею 4,92 га та 1/8 частину земельної діянки, яку прийняла після смерті чоловіка та отримає орендну плату. Посилання позивача на те, що розмір отримуваної нею пенсії не дозволяє їй забезпечити собі гідне існування, а визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму не забезпечує всіх потреб позивача, без надання доказів такої потреби, не може бути підставою для задоволення позову та визначення аліментів у будь-якому розмірі. Рішення суду не може бути прийнято на припущеннях. Також не було надано до суду жодних доказів, що позивач має скрутне матеріальне становище, а інших переконливих доказів, які підтверджували б викладені позивачем обставини ні позивачем, ні представником позивача до суду не надано.\~ Твердження позивача про недостатність пенсії для лікування не підтверджено належними та допустимими доказами про розмір необхідних витрат, що позбавляє суд визнати позивача таким, що потребує матеріальної допомоги. Із наданих позивачем довідок про розмір пенсії, вбачається, що розмір пенсії є не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім того, як зазначила позивач в судовому засіданні, відповідач є старшим її сином, з яким склались неприязні стосунки, однак їй постійно допомагають інші її двоє синів. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вище вказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed