Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

позивач ФОП [PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] , 15.04.2020 р. звернувся в суд із позовом, у якому просить стягнути із відповідача [PERSON] на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 18\~358 грн., 840 грн. судового збору та 2\~000 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування\~позовних вимог\~покликається на\~те,\~що 02.03.2015\~р.\~між ПрАТ\~«Українська пожежно-страхова\~компанія» та\~ [PERSON] \~укладено Поліс\~обов`язкового страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів №АІ/5051177.\~Відповідно до\~умов вказаного\~договору,\~дана страхова\~компанія взяла\~на себе\~зобов`язання у\~разі настання\~страхового випадку\~за участю\~забезпеченого транспортного\~засобу марки\~«Geely»,\~р.н.\~ [NUMBER] ,\~сплатити страхове\~відшкодування за\~шкоду,\~заподіяну третім\~особам.\~25.01.2016\~р.\~о 12.30\~год.\~у м.Львові\~по вул.Городоцькій,\~215\~мала місце\~дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю автомобіля\~марки «Geely»,\~р.н.\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] \~та автомобіля\~марки «Scania»,\~р.н.\~ [NUMBER] з\~напівпричепом «Wielton»,\~р.н.\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] .\~Внаслідок вказаної\~дорожньо-транспортної\~пригоди транспортному\~засобу марки\~«Scania»,\~р.н.\~ [NUMBER] ,\~було завдано\~механічних пошкоджень,\~а власнику\~матеріального збитку.\~Згідно із\~постановою Сихівського\~районного суду\~м.Львова\~від 11.02.2016\~р.\~відповідача [PERSON] \~визнано винним\~у дорожньо-транспортній\~пригоді та\~притягнуто до\~адміністративної відповідальності.\~Власник автомобіля\~марки «Scania»,\~р.н.\~ [NUMBER] ,\~звернувся до\~страховика \~ПАТ «СК\~«Універсальна» із\~заявою про\~виплату страхового\~відшкодування на\~підставі Договору\~страхування засобів\~наземного транспорту,\~цивільної відповідальності,\~водія та\~пасажирів від\~нещасних випадків\~№3000/249/002174.\~З огляду\~на наведене,\~страховик пошкодженого\~автомобіля -\~ПАТ «СК\~«Універсальна» звернувся\~до ПрАТ\~«Українська пожежно-страхова\~компанія» із\~заявою про\~виплату страхового\~відшкодування за\~Полісом АІ/5051177\~та на\~підставі страхового\~акту №ОЦ/177/009/17/1100\~від 10.04.2017\~р.\~було сплачено\~на рахунок\~ПАТ «СК\~«Універсальна» 18\~358\~грн.\~36\~коп.\~Із покликанням\~на ст.\~1191\~ЦК України\~та п.38.1\~ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» обґрунтовує\~подання регресного\~позову,\~оскільки з\~моменту дорожньо-транспортної\~пригоди до\~цього часу\~відповідач письмово\~не повідомив\~страховика про\~таку пригоду,\~що позбавило\~ПрАТ «Українська\~пожежно-страхова\~компанія» можливості\~оглянути пошкоджені\~транспортні засоби\~з метою\~з`ясування характеру\~утворення пошкоджень\~та встановлення\~розміру завданих\~збитків,\~оскільки на\~момент звернення\~ ПАТ\~«СК «Універсальна»,\~автомобіль вже\~був відремонтований.\~А тому\~вважає,\~що у\~відповідача виникло\~зобов`язання відшкодувати\~ПрАТ «Українська\~пожежно-страхова\~компанія» завдані\~збитки в\~порядку регресу\~у розмірі\~сплаченого останнім\~страхового відшкодування\~за Полісом\~№АІ/5051177.\~16 березня 2020 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено договір №13/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договору страхування. Згідно із умовами договору та додатку №1 до нього, позивач отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом відповідача №АІ/5051177 від 02 березня 2015 року. Із врахуванням наведеного, оскільки до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення вищезазначеної суми, просить позов задовольнити. Відповідно до ухвали Сихівського суду районного суду м.Львова від 27.04.2020 р., прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 28.05.2020 р. задоволено заяву позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 09.06.2020 р. на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача [PERSON] , у яких останній позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, з огляду на те, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється та такий зафіксований правоохоронними органами; він, як винна особа, притягнутий до адміністративної відповідальності; сама страхова компанія узгодила з потерпілим розмір страхового відшкодування та сплатила такий, а тому неповідомлення ним страховика про настання страхового випадку не є підставою для пред`явлення регресного позову. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, що наведені в такому, просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог, надала пояснення, які відповідають змісту письмовим поясненням відповідача. Окрім цього, просить стягнути із позивача витрати на професійне правничу допомогу в розмірі 3\~000 грн. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до\~статті 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02.03.2015 р. між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5051177. Відповідно до умов вказаного договору, дана страхова компанія взяла на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Geely», р.н. [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам, з лімітом за шкоду життю та здоров`ю 100\~000 грн., ліміт за шкоду майну 50\~000 грн., франшиза 0 грн. Майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням автомобіля марки «Scania», р.н. [NUMBER] з напівпричепом «Wielton», р.н. [NUMBER] ,\~були застраховані\~у ПАТ «СК «Універсальна» згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту від 11 листопада 2015 року. 25.01.2016 р. о 12.30 год. у м.Львові по вул.Городоцькій, 215 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Geely», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Scania», р.н. [NUMBER] з напівпричепом «Wielton», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу марки «Scania», р.н. [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 11 лютого 2016 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за\~статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення\~у зв`язку із вказаною\~ДТП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу. ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» визнало дану дорожньо-транспортну пригоду за участі застрахованого автомобіля страховим випадком та, на виконання умов договору страхування, 11 квітня 2017 року, згідно із попередньою вимогою, здійснило виплату страхового відшкодування, шляхом перерахування на рахунок ПАТ «СК «Універсальна» грошових коштів на суму 18\~358 грн. 36 коп. 16 березня 2020 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено договір №13/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договору страхування. Згідно із умовами договору та додатку №1 до нього, позивач отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом відповідача №АІ/5051177 від 02 березня 2015 року. Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Так, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1\~статті 33 цього Закону\~(підпункт 38.1.1 ("ґ") пункту 38.1\~статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно з підпунктом 33.1.4 пункту 33.1\~статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону\~- МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про знаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Встановлений підпунктом 33.1.4 пункту 33.1\~статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~обов`язок водія транспортного засобу, причетного до ДТП, надати страховику повідомлення про ДТП передбачений законодавством із метою надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Зазначена норма вказує на право страховика щодо подання регресної вимоги, проте не вказує\~\~на\~\~безумовне стягнення сум у порядку регресу. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході розгляду такої, факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик визнав настання страхового випадку та сплатив страхове відшкодування. Отже, сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування шкоди у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання належать до групи позадоговірних, тому спори з таких зобов`язань повинні вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому, суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Такі висновки наведені у постанові Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року у справі №355/205/17, що є аналогічною цій справі. Слід також зазначити, що позивачем не надано будь-яких доказів, які б підтвердили те, що відсутність письмового повідомлення відповідача про ДТП призвело до необґрунтованих витрат ПрАТ «Українська\~пожежно-страхова\~компанія». З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ФОП [PERSON] є необґрунтованими, відтак у задоволенні позову слід відмовити. Щодо заяв представників сторін про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, слід вказати таке. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті\~133\~та частин 1 - 3 статті\~137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно частини 1-3\~статті 134 ЦПК України\~разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до\~ч.1,\~ч.2\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи наведені норми, у зв`язку з тим, що підстави для задоволення позову відсутні, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід відмовити позивачу і щодо стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу, а також щодо стягнення суми судового збору. Не підлягає задоволенню і вимога відповідача про стягнення з позивача у його користь витрат на професійну правничу допомогу адвоката, оскільки, всупереч ст. 134 ЦПК України, представником відповідача чи відповідачем не подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті.

Outcome: dismissed