Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з Кредитної спілки «Львівська» завдану йому моральну шкоду у сумі 5000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що він є членом кредитної спілки. На підставі додаткової угоди та умов внесення додаткового пайового внеску вніс на рахунок спілки 45000 грн. Станом на 01 травня 2018 року на рахунку відповідача обліковується залишок 45000 грн. пайового внеску та 2823 грн. нарахованих відсотків. У травні 2018 року [PERSON] звернувся до Кредитної спілки «Львівська» із заявою про повернення грошових коштів у зв'язку зі складною фінансовою ситуацією, однак кошти повернуті не були. За позовом [PERSON] рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02 жовтня 2018 року з відповідача на користь позивача стягнуто зазначені суми. Позивач зазначає, що недобросовісною поведінкою відповідача щодо неповернення йому грошових коштів останньому завдано моральних страждань, що виразилися в негативних емоціях та переживаннях, неможливістю користуватися своїми заощадженнями, порушення звичайного способу життя. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 22 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою від 04 грудня 2018 року справа призначена до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить його розписка. Відзиву на позов, повідомлення про поважні причини неявки чи заяви про розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки учасника справи (його представника), які були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника. Тому, відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши предмет доказування, всебічно і повно з'ясувавши дані, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, інші обставини, які мають значення для вирішення справи, об'єктивно оцінивши подані докази, судом встановлено такі фактичні обставини. Кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки (ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки»). Відповідно до ч. 2 ст. 23 цього ж закону, кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов'язань у випадках, передбачених договором або законом. Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених Цивільним кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем до справи у якості доказів додано лише електронні копії судових рішень по аналогічним спорам, копія паспорта та посвідчення ветерана війни. Згідно зі статтею 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов'язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 09 листопада 2016 року у справі № 6-1575цс16 та у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц. В той же час, спеціальне законодавство у сфері діяльності кредитних спілок - Закон України «Про кредитні спілки» не містить положень щодо можливості відшкодування фінансовими установами спричиненої їх діями моральної шкоди. Угода, на підставі якої позивач здійснив внесок коштів на рахунок кредитної спілки, суду не надано. З урахуванням викладеного, відсутності належних і допустимих доказів завдання моральної шкоди, суд вважає, що факт заподіяння позивачу моральної шкоди з вини відповідача в судовому засіданні не підтвердився, а також відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди. Тому у задоволенні вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Outcome: dismissed