Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

9 січня 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до ПАТ КБ "Приватбанк", відділу Державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки і піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради про відмову у зверненні стягнення на квартиру та виселення неповнолітньої особи. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 4 вересня 2013 року задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] та виселено позивачів з вказаної квартири. У задоволенні зустрічного позову про визнання договору іпотеки недійсним та припинення договорів поруки і скасування обтяження з майна відмовлено. Вказане рішення вважають незаконним, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначили, що судом порушено норми Конвенції про права дитини, статтю 29 ЦК України, Закон України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», оскільки не враховано думку органу опіки і піклування, який не надав згоди на виселення, не враховано, що строк виконання зобов'язання не настав, розмір простроченої заборгованості та вартість предмета іпотеки неспівмірні, а неповнолітня дитина не забезпечена житлом. Вказуючи на істотне порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді справи та винесенні рішення, в зв'язку з чим виконавчий лист не може бути виконаний, просили відстрочити виконання рішення Шепетівського міськрайонного суду від 4 вересня 2013 року на строк до настання повноліття неповнолітньої особи [PERSON] та відмовити у виселенні неповнолітньої дитини та його членів сім'ї з квартири, яка знаходиться в [ADDRESS]. Ухвалою суду від 28 січня 2014 року за клопотанням представника позивачів [PERSON], позивачам надано строк для усунення недоліків позовної заяви 29 січня 2014 року позивачі усунули недоліки позовної заяви, шляхом подання уточненої позовної заяви. Позовні вимоги обґрунтували обставинами, зазначеними в позові від 9 січня 2014 року. Вказуючи на те, що суд приймаючи рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, не з'ясував обставини, що мають значення для справи (відсутність постійного місця проживання дитини, сильні морози, позбавлення права на належне виховання та навчання неповнолітньої дитини), не встановив де проживатиме неповнолітня дитина, вчинив дії, якими викинув дитину на вулицю, позивачі просили відмовити відповідачам ПАТ КБ «Приватбанк» та відділу ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції за рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 4 вересня 2013 року у виселенні неповнолітнього [PERSON] та його членів сім'ї, на строк до настання повноліття неповнолітньої особи, з квартири яка знаходиться в [ADDRESS]. В суді представник позивачів [PERSON] позов підтримав. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до рішення Шепетівського міськрайонного суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, неповнолітній син позивачів [PERSON] став безпритульним. Вказав, що відповідно до законодавства та Конвенції про права дитини, права неповнолітньої дитини не можуть бути порушені. Приймаючи рішення, суд не вирішив питання де має проживати неповнолітня дитина, що є неправильним. Зазначив, що при розгляді справи Банк теж не надав даних де має проживати неповнолітня дитина. Враховуючи, що неповнолітня дитина не може бути бездомною, просив заборонити виселення неповнолітньої дитини з усіма членами сім'ї, оскільки батьки повинні забезпечити виховання дитини та її догляд, а виконання рішення зупинити до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача - ПАТ КБ «Приватбанк» Спірідонова Н.І. позов не визнала, подала суду письмове заперечення на позов, у якому зазначила, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є таке, що набрало законної сили, рішення Шепетівського міськрайонного суду від 4 вересня 2013 року, яким вирішено питання про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення позивачів. Вказане рішення підлягає виконанню. Зазначила, що питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду може бути вирішено відповідно до ст. 373 ЦПК України лише у виняткових випадках та за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, а таких обставин не встановлено. Вказала, що відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки. Просила відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача - відділу ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції Дзядзін Н.В. щодо вирішення позовних вимог покладається на думку суду. Представник третьої особи - органу опіки і піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Занов’як І.С. в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Між позивачами та ПАТ КБ «Приватбанк» склались кредитні правовідносини, за яких [PERSON] 25 липня 2008 року уклала з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір № НМС0GA0000000007. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] уклали договір іпотеки квартири від 25 липня 2013 року, відповідно до якого надали в іпотеку нерухоме майно: квартиру загальною площею 58,50 м2, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2010 року, що набрало законної сили, з [PERSON] на користь ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 43849,52 доларів США. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 4 вересня 2013 року позов задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НМС0GA0000000007 від 25 липня 2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 58,50 м2, житловою площею 41,4 кв.м, що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві власності. Виселено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Звертаючись до суду з позовом про відмову у виселенні неповнолітньої дитини та членів її сім'ї позивачі вказують на те, що неповнолітня дитина залишилась без житла, чим порушено її право. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів, в т.ч. шляхом припинення дії, яка порушує право. Судом встановлено, що позовні вимоги позивачів ґрунтуються на порушенні права неповнолітньої дитини внаслідок її виселення на підставі судового рішення, яке на їх думку є незаконним. З матеріалів справи слідує, що рішення суду від 4 вересня 2013 року набрало законної сили 22 жовтня 2013 року. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. А тому твердження позивачів про порушення права неповнолітньої дитини рішенням суду про виселення, яке набрало законної сили, не ґрунтуються на Законі. За таких обставин позовні вимоги до ПАТ КБ «Приватбанк» є безпідставними та не підлягають задоволенню. Між позивачами та відділом ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції виникли правовідносини з приводу виконання судового рішення. Звертаючись до суду з позовом про відмову у виселенні неповнолітньої дитини та членів її сім'ї до повноліття, позивачі фактично просять відстрочити виконання рішення Шепетівського міськрайонного суду від 4 вересня 2013 року. Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. З викладеного слідує, що заява про відстрочку виконання рішення розглядається судом в порядку виконання судових рішень, а не в порядку позовного провадження, а тому позовні вимоги до відділу ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції не підлягають задоволенню. В зв'язку з цим судом не встановлено порушення цивільних прав позивачів. Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши матеріали справи суд приходить до висновку, що позивачами та їх представником не надано достеменних і переконливих доказів, які б свідчили про підставність позовних вимог та про ухвалення рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed