Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19 серпня 2002 року до 18 жовтня 2012 року. В період шлюбу відповідач за спільні кошти придбав квартиру [ADDRESS]. Право власності на спірну квартиру зареєстроване за відповідачем [PERSON] Оскільки, між нею та відповідачем не досягнуто угоди з питання розподілу зазначеної квартири, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що 25.05.2009 померла його мати - [PERSON] Ще за своє життя у 1995 році вона подарувала йому 7/8 частин житлового будинку [ADDRESS], де вона мешкала із його сестрою - [PERSON] та земельну ділянку площею 600 кв. м. Договір дарування був посвідчений Лозівською Державною нотаріальною конторою Харківської області 21.11.1995 та зареєстрований в Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 10913644. 1/8 частин зазначеного будинку належала його сестрі. 30.05.2005 він та його сестра [PERSON] продали зазначений будинок та земельну ділянку. 09.06.2005 він придбав на своє ім'я квартиру [ADDRESS], щоб сестра, яка є інвалідом з дитинства та мати, яка на той час тяжко хворіла мешкали поруч з ним. Відразу після купівлі в зазначеній квартирі були зареєстровані: [PERSON], [PERSON] На той час він та [PERSON] мешкали у квартирі [ADDRESS], яка була сумісно нажита ними та яку вони продали та придбали квартиру [ADDRESS]. Для того, щоб зробити ремонт у спірній квартирі та підготувати її для проживання матері та сестри він змушений був взяти у банку «Аваль» кредит у сумі 45 000 грн., під 17% річних, який було оформлено 06.07.2005, за кредитним договором спірна квартира була предметом іпотеки. 05.10.2005 він отримав у своїй тітки [PERSON] гроші в сумі 50 000 грн. для погашення іпотечного кредиту. Після чого 10.10.2005 він погасив кредит. Посилаючись на те, що спірна квартира не є сумісною власністю подружжя, а придбана за рахунок продажу належних йому 7/8 частин домоволодіння житлового будинку [ADDRESS], просив визнати 7/8 частин спірної квартири його особистою власністю. В листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду, як третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, з позовом до [PERSON], [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що їй та її брату [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] на праві спільної часткової власності: їй - 1/8, а брату - 7/8. 30.05.2005 вони продали зазначений будинок, а 09.06.2005 її брат придбав квартиру [ADDRESS] для того, щоб вона та мати, яка на той час була дуже хворою могли проживати в ній. Оскільки вона та мати повністю довіряли брату, то квартира була придбана на ім'я брата, але 1/8 частки цієї квартири фактично придбана за її особисті кошти. Відразу після купівлі, вона та мати були зареєстровані в спірній квартирі. Посилаючись на викладене, просила суд визнати, що квартира [ADDRESS] є спільною частковою власністю її та [PERSON], і їх частки складають її - 1/8 та [PERSON] - 7/8. Ухвалою суду від 26 листопада 2013 року позовні вимоги за зустрічним позовом та вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, об"єднано в одне провадження з вимоги за первісним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягав на задоволенні позову. Проти задоволення зустрічного позову та позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору заперечував. Представник відповідача та третіх осіб [PERSON], [PERSON] зустрічний позов та позов третьої особи підтримала, проти задоволення первісного позову заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2002 року по 18 жовтня 2012 року (а. с. 6, 8). 09 червня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі № 1306. Згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.06.2005, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] (а. с. 3, 4). Як вбачається із матеріалів надісланих приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], який посвідчував угоду купівлі-продажу спірної квартири, зокрема: заяви [PERSON] від 09.06.2005 року, остання дала згоду на купівлю за ціну та на умовах за його розсудом квартири [ADDRESS], її чоловіком [PERSON], що нотаріально посвідчено (а. с. 75, 76). Відповідно до довідки ЖКП ММР «Південь» № 4840 від 19.11.2013 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], також в квартирі була зареєстрована [PERSON] з 23.06.2005 по 30.05.2009 та зареєстрована [PERSON] з 23.06.2005 по теперішній час (а. с. 39). Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 18.10.2012 (а. с. 8). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23, 24 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю одного з подружжя є майно, набуте ним за час шлюбу, але за кошти, які належали йому особисто. Той факт, що квартиру [ADDRESS] придбано [PERSON] в період часу, коли він перебував у шлюбі з [PERSON] і зареєстровано на його ім'я сторонами не заперечується. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 30 травня 2005 року [PERSON] та [PERSON] продали [PERSON] відповідно 7/8 та 1/8 частки будинку [ADDRESS] та земельну ділянку 0,071 Га. Відповідно до п. 2 вказаного договору [PERSON] був власником 7/8 частин на підставі договору дарування від 21.11.1995. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що при купівлі спірної квартири її оглядав [PERSON], йому вказана квартира сподобалась, бо знаходиться на першому поверсі та його хворій матері буде зручно нею користуватися. [PERSON] квартиру не оглядала, продавець її не бачив. З матеріалів справи видно, що [PERSON] 30.05.2005 продав 7/8 будинку і через дев"ять днів, тобто 09.06.2005 купив спірну квартиру за ціну, що відповідно до умов договору не перевищує суму за яку продано 7/8 частин будинку. 23.06.2005 у спірній квартирі реєструються мати позивача [PERSON] та сестра [PERSON] 06.07.2005 [PERSON] укладає договір кредиту на суму 45 000 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Представник позивача вказав, що квартира купувалась за спільні кошти подружжя, однак на питання суду не зміг пояснити, скільки коштів та у кого було позичено для придбання квартири, на що були витрачені чоловіком позивача кошти від продажу частки будинку, навіщо подружжя за спільні кошти купувало квартиру для проживання матері та сестри відповідача, коли відповідач мав кошти отримані від продажу частки будинку у якому ця ж матір із сестою і проживали. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави зробити висновок про те, що відповідачем [PERSON] придбано спірну квартиру на особисті кошти, отримані від продажу 7/8 частин будинку [ADDRESS] та земельної ділянки 0,071 Га. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позовних вимог за первісним позовом про поділ спільного майна подружжя належить відмовити. Розглядаючи позовні вимоги за зустрічним позовом суд звертає увагу на те, що порушене цивільне право може бути захищено судом у спосіб визначений законом. Способи захисту цивільного права містяться у ст. 16 ЦК України та можуть бути прямо передбачені іншими нормативно-правовими актами. Суд не може задовольнити вимоги про визнання, що квартира не є спільною сумісною власністю, оскільки такий спосіб захисту не відповідає ст. 16 ЦК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов всиновку про те, що спірну квартиру було придбано відповідачем [PERSON] за особисті кошти, право власності на цілу квартиру зареєстровано за ним. Відповідно до ст. 204 ЦК України (презумпція правомірності правочину) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідач та третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору не просять визнати договір купівлі-продажу спірної квартири недійсним та не надають належних і допустимих доказів нікчемності або недійсності правочину. Враховуючи те, що судове рішення повинно бути зрозумілим та не породжувати непорозумінь при його виконанні, суд вважає, що необхідно відмовити в задоволенні вимог за зустрічним позовом та позовом третьої особи про визнання права власності на 7/8 та 1/8 часток спірної квартири. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні вимог за зустрічним позовом та позовом третьої особи належить відмовити за безпідставністю. Вказане не позбавляє відповідача на звернення до суду з позовом про визнання права особистої приватної власності на спірну квартиру, що відповідає п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, у випадку невизнання або порушення такого права. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed