Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості в сумі 17175,23 гривень. Посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.11.2006 року [PERSON] 30.11.2006 року отримав кредит у розмірі 4000,00 гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг,Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір,підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно ст..ст. 526,527,530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідач станом на 28.11.2013 року має заборгованість -17175,23 гривні, яка складається з наступного: -3996,40 грн.- заборгованість за кредитом; -6809,85 грн.- заборгованість за процентами за користування кредитом; -5074,92 грн.-заборгованість по комісії та користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг. -500,00 грн.- штраф (фіксована частина). -794,06 грн.- штраф (процентна складова). Просять стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк»: заборгованість у розмірі 17175,23 грн. за кредитним договором № б/н від 30.11.2006 року та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Відповідач подав суду заперечення на позов, в якому позов не визнає та пояснив, що позивач посилаючись на п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг- дія договору 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. З цим відповідач не згідний, оскільки з Умовами, які позивач надав суду, відповідач з ними не ознайомлювався, про що свідчить відсутність його підпису на Умовах. Також у підписаній відповідачем заяві вказано строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки де строк дії картки становив 1/один/ рік і закінчився 30.11.2007 року. Оскільки Умови та правила надання банківських послуг не підписані відповідачем, не зазначені в кредитному договорі №б/н від 30.11.2006 року як додатки до нього, відсутня дата складання їх, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н від 30.11.2006 року про надання кредиту в сумі 4000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Дія даного договору відповідно до Умов та правил надання банківських послуг 12 місяців, тобто до 30.11.2007 року. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та станом на 28.11.2013 року має заборгованість -17175,23 гривні, яка складається з наступного: -3996,40 грн.- заборгованість за кредитом; -6809,85 грн.- заборгованість за процентами за користування кредитом; -5074,92 грн.-заборгованість по комісії та користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг. -500,00 грн.- штраф (фіксована частина). -794,06 грн.- штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 256, ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Уданому випадку перебіг позовної давності почався 30.11.2007 року. Позивач звернувся до суду за захистом порушеного права 11.12.2013 року, та пропустив при цьому строк позовної давності, оскільки договір укладено 30.11.2006 року на 12 місяців, з кінцевим терміном повернення коштів 30.11.2007 року. З того часу минуло більше трьох років, а тому строк позовної давності сплив 30.11.2010 року. Відповідно до ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно договору про надання кредиту, угода про збільшення строку позовної давності між сторонами не укладалася. У судовому засіданні представником позивача не було поставлено питання про поновлення строку позовної давності і судом підстав для його поновлення не встановлено. Відповідно до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Про застосування строку позовної давності відповідач покликається у поданому запереченні. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за пропуском строку позовної давності. На підставі ст.ст. 256, 257, 259, 267, 509, 526, 530, 625, 1050,1054ЦК України й

Outcome: dismissed