Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

03 грудня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Мазурівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки площею 2.93 га, кадастровий номер: 4823982600:02:000:0114; площею 2.93 га, кадастровий номер: 4823982600:02:000:0112 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Мазурівської сільської ради Кривоозерського району, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В ході підготовчого провадження, ухвалою суду від 04 березня 2020 року первісного відповідача - Мазурівську сільську раду Кривоозерського району Миколаївської області замінено на належного - [PERSON] , яка будучи матір`ю спадкодавця, та [PERSON] , яка, будучи неповнолітньою дитиною спадкодавця, мають право на обов`язкову частку в спадщині після смерті [PERSON] незалежно від змісту заповіту, складеного спадкодавцем. 04 березня 2020 року від вказаних відповідачів надійшла до [PERSON] зустрічна позовна заява про визнання права власності на спадкове майно, яка була 23 квітня 2020 року прийнята судом до спільного розгляду з первісним позовом. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, представник відповідача за зустрічним позовом - адвокат Дулдієр О.А. просив суд визнати за позивачем за первісним позовом [PERSON] право власності на 6/8 частки по двох земельних ділянках по первісному позову в порядку спадкування за заповітом, та по зустрічному позову визнав вимоги позивачів частково - по 1/8 частині кожної земельної ділянки в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судовому засіданні представник відповідачів за первісним позовом, представник позивачів за зустрічним позовом - адвокат Споришев М.О., просив визнати за: - [PERSON] право на 3/4 земельної ділянки площею 2.93 га, кадастровий номер 4823982600:02:000:0450, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мазурівської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії РЗ №537205; - [PERSON] право на 3/4 земельної ділянки площею 2,93 га, кадастровий номер 4823982600:02:000:0112, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мазурівської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії РЗ №537207; - [PERSON] право на 1/4 земельної ділянки площею 2,93 га, кадастровий номер 4823982600:02:000:0450, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мазурівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії РЗ №537205, - [PERSON] право на 1/4 земельної ділянки площею 2,93 га, кадастровий номер 4823982600:02:000:0112, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мазурівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії РЗ №537207, в задоволенні позовних вимог первісного позову відмовити. Суд, вислухавши представника позивача за первісним позовом, представника позивача за зустрічним позовом, відповідача за первісним позовом [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з положеннями ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с.7). Заповітом, посвідченим Білявською Т.П., приватним нотаріусом Кривоозерського районного нотаріального округу Миколаївської області 20 серпня 2015 року, зареєстрованим в реєстрі за №789, [PERSON] належні йому земельні ділянки площею 2.9333 га, кадастровий номер: 4823982600:02:000:0450; площею 2.93 га, кадастровий номер: 4823982600:02:000:0112, що розташовані в межах території Мазурівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповів [PERSON] (а.с.10). Вказаний заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі за №57838883 та він є чинним на день смерті спадкодавця (а.с.41 зворот). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки: - площею 2.9333 га, кадастровий номер: 4823982600:02:000:0450, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мазурівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, належних на праві власності спадкодавцеві [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 грудня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №3371(а.с.15), - площею 2.9334 га, кадастровий номер: 4823982600:02:000:0112, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мазурівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, належних на праві приватної власності спадкодавцеві [PERSON] , що підтверджується даними Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ №908745, виданого Кривоозерською райдержадміністрації 15 листопада 2007 року(а.с.23-24) та даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4804065772017 від 08 листопада 2017 року(а.с.19-21). Відповідно до даних довідки за вих№112/114-20, виданої відділом у Кривоозерському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 14 липня 2020 року встановлено, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером: 4823982600:02:000:0450, внесена 10 січня 2013 року до Державного земельного кадастру помилково, на підставі відновлення меж земельної ділянки, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю від 15 лютого 2002 року РЗ №537205 (Державний акт кадастрового номера не містить), виданого Мазурівською сільською радою [PERSON] , так як 01 липня 2007 року до Державного земельного кадастру, на підставі відновлення меж земельної ділянки, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю від 15 лютого 2002 року РЗ №537205, виданого Мазурівською сільською радою [PERSON] , вже внесено було земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.9335 га з кадастровим номером: 4823982600:02:000:0114. Тобто, приведена земельна ділянка, була внесена в Державний земельний кадастр повторно, з тими ж координатами та площею, на підставі того ж документа (державного акта на право приватної власності на землю від 15 лютого 2002 року РЗ №537205. [PERSON] , 11 жовтня 2013 року, в Реєстраційній службі Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, здійснив реєстрацію речового права на нерухоме майно на земельну ділянку 4823982600:02:000:0114 (Реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав 2832435), відповідно до свідоцтва про спадщину після [PERSON] .. Земельна ділянка з кадастровим номером: 4823982600:02:000:0450, підлягає видаленню з Державного земельного кадастру(а.с.120). Відповідно до даних спадкової справи №132/2017 до майна [PERSON] , померлого [INFO] , заведеної в Першій Покровській державній нотаріальній конторі Головного територіального управління юстиції у Донецькій області(а.с.39-63), [PERSON] як спадкоємець за заповітом, [PERSON] як мати спадкодавця, [PERSON] як неповнолітня донька спадкодавця за законом та як такі, що мають обов`язкову частку у спадщині, прийняли спадщину у встановленому законом порядку, подавши окремо заяви про прийняття спадщини у визначений законодавством строк(а.с.41, 58, 95). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як встановлено із матеріалів справи, позивачу за первісним позовом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельні ділянки у нотаріальному порядку, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку, про що Цукуровою М.І. , державним нотаріусом Першої Покровської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 27 квітня 2019 року за №449/02-31 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії(а.с.8). Позивачу за зустрічним позовом [PERSON] також відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у нотаріальному порядку, оскільки не визначено склад спадкового майна(а.с.97). Відповідно до положень ст.1241 ЦПК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Згідно положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" непрацездатні громадяни це особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Відповідно частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" умовою призначення пенсії за віком за наявності відповідного трудового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно. Спадкоємцями за законом першої черги на спадщину після смерті [PERSON] , є [PERSON] як мати спадкодавця, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого райБюро ЗАГС Миколаївської області 19 червня 1968 року(а.с.92), а також [PERSON] як дитина спадкодавця, що підтверджено даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Кривоозерським районним відділом ЗАГС Миколаївської області 25 жовтня 1989 року(а.с.93). Факт належності [PERSON] на день його смерті земельних ділянок площею 2.9334 га, кадастровий номер: 4823982600:02:000:0112, площею 2.9335 га, кадастровий номер: 4823982600:02:000:0114 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих в межах території Мазурівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, підтверджуються даними Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ №908745, виданого Кривоозерською райдержадміністрації 15 листопада 2007 року(а.с.23-24), даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4804065772017 від 08 листопада 2017 року(а.с.19-21), та даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4804065732017 від 08 листопада 2017 року(а.с.112). Згідно положень ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав про задоволення позовної заяви [PERSON] в повному обсязі, оскільки вважає, що її позовні вимоги є законним та обґрунтованими, а позовні вимоги зустрічного позову [PERSON] , [PERSON] таки, що підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial