Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

У травні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Грандвіс» звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути страхове відшкодування в сумі 2900,00 грн. Обґрунтовано позов тим, що позивачем було виплачено страхувальнику за договором страхування транспортних засобів страхове відшкодування за наслідками ДТП, яка мала місце 21 січня 2019 року. Винним у ДТП є відповідач, цивільно-правова відповідальність якого на момент скоєння ДТП, застрахована не була. А тому, страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому за іншим договором майнового страхування, набув право вимоги у межах виплаченої суми до винуватця ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2020 року відкрито провадження по справі та справу до розгляду призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений судом строк сторони не надіслали заперечень щодо такого розгляду справи. Ухвалу про відкриття, позовну заяву з додатками [PERSON] отримав 06 червня 2020 року, що підтверджено зворотнім повідомленням. Відзиву, пояснень, будь-яких клопотань чи заяви від відповідача до суду не надходило на час прийняття рішення. 08 липня 2020 року до суду надійшли письмові пояснення від представника третьої особи, відповідно до яких він підтримую позовні вимоги позивача та просить задовольнити їх у повному обсязі. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 29 січня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Грандвіс» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) було укладено договір страхування транспортних засобів № 01-08/01, згідно умов якого страховик бере на себе зобов`язання за внесений страхувальником страховий платіж виплатити вигодонабувачу або страхувальнику (за згодою вигодонабувача) в межах страхової суми, страхове відшкодування за збиток нанесений транспортному засобу, який належить страхувальнику, внаслідок настання обумовлених у цьому договорі страхування страхових подій. Відповідно до пункту 2.1. договору страхування, предметом страхування є легковий автомобіль марки Skoda Fabia, 2009 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] . Власником вказаного транспортного засобу та вигодонабувачем за договором страхування є [PERSON] (п. 1.1., 15.2. договору страхування). Строк дії договору страхування: з 29.01.2018 до 28.01.2019 (п. 6.1.); дія договору розповсюджується на будь-якого водія, який має законні підстави керувати застрахованим транспортним засобом (п. 15.9.); страхова сума - 192700,00 грн. (п.3.2); страхові випадки: ДТП, стихійні лиха, пожежа, вибух, попадання сторонніх предметів, напад тварин, протиправні дії третіх осіб, незаконне заволодіння транспортними засобом (п.4.1); строк повідомлення про страховий випадок - телефоном або факсом 48 годин з наступним письмовим підтвердженням протягом 24 годин (п. 12.13); у разі настання страхового випадку ДТП - виплата страхового відшкодування проводиться з урахуванням зносу запасних частин ТЗ, франшиза - 0 (п.15.4, 3.3.1), виплата страхового відшкодування - страхувальнику/вигодонабувачу або організаціям і підприємства, які беруть участь у ремонті транспортного засобу (п.9.3); розмір збитку визначається за рішенням страховика на підставі висновку експерта або на підставі рахунків СТО (п.9.5.7). 21 січня 2019 року приблизно о 16 год. 50 хв. у місті Києві по вул. Я. Коласа, 15, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗИЛ», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Skoda Fabia», н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15 лютого 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку з ДТП, яка мала місце 22 січня 2019 року страхувальник звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Грандвіс» із повідомленням про настання страхової події, а 22 лютого 2019 року - із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно акту № 06-02/19 про настання страхового випадку і розмір виплати страхового відшкодування від 25 лютого 2019 року, сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті страхувальнику становить 2900,00 грн. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Грандвіс» перерахувало ФОП [PERSON] страхове відшкодування в сумі 2900,00 грн. на ремонт пошкодженого транспортного засобу «Skoda Fabia», н.з. [NUMBER] , згідно заяви страхувальника, що відповідає умовам договору та підтверджується платіжним дорученням № 333 від 26 лютого 2019 року. Також, відповідно до звіту про оцінку № 3510 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 29 березня 2019 року, розмір матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля «Skoda Fabia», н.з. [NUMBER] , становить 4147,94 грн. Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пунктом 9.10. договору страхування транспортних засобів № 0-08/01, після сплати страхового відшкодування до страховика переходять у межах сплаченої суми права, які страхувальник або застраховані особи мають по відношенню до осіб, що несуть відповідальність за заподіяння шкоди. 15 січня 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Грандвіс» звернулося до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 2900,00 грн., оскільки винний у ДТП [PERSON] не уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Листом від 03 березня 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України повідомило Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Грандвіс» про те, що відповідно до відомостей, отриманих з Централізованої бази даних МТСБУ, було встановлено, що по відношенню до транспортного засобу марки «ЗИЛ», н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не укладався. Також, відмовлено Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Грандвіс» у регламентній виплаті, оскільки відповідно до пункту 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ними особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. До страховика переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з пунктом 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Таким чином, при відсутності договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у винуватця дорожньо-транспортної пригоди, страховик потерпілого, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, не набуває права звернення до МТСБУ, оскільки в пункті 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо зазначено, що у такій ситуації у МТСБУ не виникає обов`язку здійснювати відповідне відшкодування (регламентні виплати) страховикам. Отже, позивач, пред`явивши вимоги безпосередньо до винуватця дорожньо-транспортної пригоди, діє відповідно до закону, оскільки страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому за іншим договором майнового страхування, набув право вимоги у межах виплаченої суми до винуватця ДТП, який не застрахував свою цивільну відповідальність. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду в справі № 554/5837/15-ц від 26 червня 2019 року. За таких обставин, враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не відшкодував позивачу виплачену суму страхового відшкодування, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved