Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оболонського районного суду міста Києва і з позовом до АТ «Укрсоцбанк», державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Сороки В.М., треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, [PERSON] , про захист права власності шляхом скасування рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень, скасування запису про право власності. Одночасно із позовною заявою представником [PERSON] подано заяву про забезпечення її позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] та заборони АТ «Укрсоцбанк» здійснювати дії щодо цієї квартири. В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник [PERSON] - [PERSON] посилається на те, що між сторонами виник спір щодо правомірності реєстрації права власності на квартиру за АТ «Укрсоцбанк», а тому невжиття заходів забезпечення позову [PERSON] стане перешкодою для належного та повного захисту її прав. Вивчивши підстави порушеної заяви, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались. Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову"). За змістом п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову, обґрунтування необхідності застосування вказаного в заяві заходу забезпечення позову. Проте, заява представника [PERSON] - [PERSON] про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру та заборони вчиняти дії є необґрунтованою, оскільки всупереч вищевикладеним правилам процесуального закону не містить належного обґрунтування припущення останнього про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення у цій справі, а також доказів на підтвердження існування реальних дій відповідачів спрямованих на відчуження квартири. Таким чином, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Outcome: dismissed