Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

03 вересня 2020 року [PERSON] пред`явила позов до Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області та [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування свого позову на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 0,25 га (кадастровий номер 6522682500:01:001:0227) та житловий будинок садибного типу, розташовані по [ADDRESS] . За свого життя [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким заповіла все належне їй майно позивачеві. В межах шестимісячного строку після смерті [PERSON] позивач через свою юридичну необізнаність не подала заяви про прийняття спадщини. Крім того, позивач дізналась про складення заповіту на її користь лише після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини. За таких обставин позивач [PERSON] вважає, що процесуальний строк вона пропустила з поважної причини, тому просить суд визначити їй додатковий трьохмісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] 03 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 14 вересня 2020 року від приватного нотаріуса Горностаївського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Бабця С.В. надійшла інформаційна довідка від 10 вересня 2020 року № 01-16/66 про те, що спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , є син померлої [PERSON] . 08 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 23 лютого 2021 року в справі замінено первісного відповідача Любимівську селищну раду Каховського району Херсонської області належним відповідачем Горностаївською селищною радою Херсонської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, просить суд визначити позивачу [PERSON] додатковий трьохмісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Додатково представник позивача пояснив, що позивач [PERSON] дізналась про складення на її користь заповіту 20 серпня 2020 року з листа приватного нотаріуса Горностаївського районного нотаріального округу Бабця С.В., після чого 31 серпня 2020 року подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . При цьому, позивач [PERSON] , як дочка померлої та спадкоємець першої черги права на спадкування за законом, не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] заперечили проти позову, посилаючись на те, що юридична необізнаність не є поважною причиною пропуску позивачем [PERSON] строку прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В судове засідання представник відповідача Горностаївської селищної ради Херсонської області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - своєю заявою до суду просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача Горностаївської селищної ради Херсонської області, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Матір сторін [PERSON] померла [INFO] в с.Каїри Горностаївського району Херсонської області, про що Горностаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено актовий запис про смерть від 06 березня 2019 року № 43. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове нерухоме майно: земельна ділянка площею 0,25 га (кадастровий номер 6522682500:01:001:0227) та житловий будинок садибного типу, розташовані по [ADDRESS] . За життя [PERSON] розпорядилась спадковим майном на випадок своєї смерті, про що 13 грудня 2013 року склала заповіт, яким заповіла все належне їй рухоме та нерухоме майно своїй дочці - позивачеві [PERSON] . Заповіт посвідчено 13 грудня 2013 року секретарем виконавчого комітету Каїрської сільської ради Горностаївського району Херсонської області та зареєстровано в реєстрі за № 504. Заповіт складено та посвідчено відповідно до вимог ст.ст.1247, 1251 ЦК України, на час розгляду справи заповіт не змінений та не скасований. З інформаційної довідки приватного нотаріуса Горностаївського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Бабця С.В. від 10 вересня 2020 року № 01-16/66, вбачається, що спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є син померлої - відповідач [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що 31 серпня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті її матері [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Горностаївського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Бабця С.В. від 31 серпня 2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [PERSON] , оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини та не прийняла спадщину. Згідно ч.1 ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою Часом відкриття спадщини є день смерті або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1, ч.2 ст.1222 ЦК України с падкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Згідно 1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно 2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України п раво власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.2 ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно ч.3 ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно ч.1 ст.1233 ЦК України з аповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1 ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України з аповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1, ч.2, ч.4 ст.1236 ЦК України з аповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно ч.1, ч.2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.2 ст.1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч.2 ст.1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З вищезазначених норм права вбачається, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність особи щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, тощо. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , через юридичну необізнаність, так як про складення заповіту на її користь дізналась лише 20 серпня 2020 року. Про наявність інших причин пропуску процесуального строку позивач не заявляла. При цьому, суд звертає увагу, що навіть за умови незнання про існування заповіту, позивач [PERSON] , як дочка померлої [PERSON] та спадкоємець першої черги права на спадкування за законом, не подала до нотаріальної контори відповідної заяви про прийняття спадщини за законом. За таких обставин суд приходить до висновку, що поважних причин, які б об`єктивно перешкоджали позивачеві [PERSON] подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , не встановлено. В судовому засіданні встановлено, що в порядку, визначеному ч.2 ст.1272 ЦК України, відповідач [PERSON] , як спадкоємець, який прийняв спадщину, не дає згоди позивачу [PERSON] , як спадкоємцю, яка пропустила строк для прийняття спадщини, подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, суд вважає, що наявність правових підстав для визначення позивачеві [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач не довела, чим не виконала вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. На підставі викладеного суд вважає, що позов задоволенню не підлягає через необґрунтованість.

Outcome: dismissed