Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 17813 грн. 19 коп. Позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № SAMDN 23000004053621 від 28.09.2005 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 48.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витратна умовах передбачених дійсним договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що мас відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509. 526. 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 26.01.2014 року має заборгованість - 23845,57 гри., яка складається з наступного: - 3028,95 грн. - заборгованість за кредитом; - 20816,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 6032,38 грн., яка була задоволена судовим наказом Гощанського районного суду Рівненської області від 01.02.2008 року з відповідача - [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", різниця становить 17813,19 грн. Отже, заборгованість до стягнення становить 17813,19 грн. Позивач посилається на ст. 598, 599, вказує на те, що відповідно до умов кредитного договору, договір діє до повного виконання сторонами зобов'язань. Кредитним договором встановлено, що укладений договір діє необмежений період часу; за виключенням положень викладених в кредитному договорі. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором, відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 17813,19 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача - адвокат [PERSON] позов не визнав, вказав на те, що за даним кредитним договором вже було видано судовий наказ 01.02.2008 року, крім того, подав заяву про застосування строків позовної давності, просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідно до договору від 28.09.2005 року термін дії договору був встановлений у два роки, позовні вимоги у позивача виникли з дати закінчення договору - з 28.09.2007 року. Вказує на те, що строк позовної давності закінчився 28.09.2007 року. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № SAMDN 23000004053621 від 28.09.2005 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 48.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором від 28.09.2005 року, не погашає. Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обов'язки відповідно до договору. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк згідно з вказівками закону, договору. Перебіг позовної давності за приписами ч. 1 ст. 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту і процентів повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця, наступного за місяцем, в рахунок якого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач мав повернути грошові кошти в 2007 році, а також на підставі судового наказу від 01.02.2008 року. У відповідності із укладеним договором та ст.ст.1049,1050,1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Повернення кредиту відображено у наданому позивачем розрахунку. Остання проплата, здійснена відповідачем в погашення заборгованості була у 2007 році. 01.02.2008 року було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору. З цього часу - фактично з 01.02.2008 року позивач ніяких дій щодо погашення відповідачем кредитної заборгованості не вчиняв. Згідно ст.ст.256, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За таких обставин, саме з часу здійснення відповідачем останнього платежу і припинення внесення ним будь-яких коштів на погашення кредиту, почався відлік строків позовної давності. З настанням строку виконання зобов'язань за кредитним договором позивач дізнався чи повинен був дізнатися про порушення свого права. Позов же пред'явлено лише у квітні 2014 року, тобто поза межами визначеного ЦК України строку позовної давності, по минуванню більше 6 років. Заяви про поновлення пропущеного строку не надходили. Абз.3 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що у випадку пропуску без поважної причини строку для звернення з позовом суд зазначає про відмову у позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою ним до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. У даному випадку має місце клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності, а тому суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності. Відповідно до правової позиції, відображеної в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19.03.2014 року у справі 6-14цс14, зазначено, що частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Відповідно до правил користування платіжною карткою, граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH). Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. За таких обставин,

Outcome: dismissed