Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду та мотивує свої вимоги тим, що в рмках виконавчого провадження про стягнення боргу з [PERSON] та [PERSON], а також звернення стягнення на нерухоме майно [PERSON] виготовлено звіт про оцінку іпотечного майна. Оскільки, звіт про оцінку майна складено з порушеннями норм законодавства, визначена вартість є завищеною, тому позивач просить зупинити виконавче провадження та скасувати звіт з незалежної оцінки майна. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідачі та треті особи проти задоволення позову заперечували, вважали оцінку об'єктивною та правильною, а подачу позову - способом затягнути процес реалізації нерухомості з метою зниження її ринкової вартості та збільшення. Державний виконавець з приводу вирішення спору покладався на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. В провадженні ВДВС Сумського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження №23678011 з примусового виконання виданого 05.01.2011р. Зарічним районним судом м. Суми у справі №2-2123 про звернення стягнення на розташоване за адресою: [ADDRESS] нежитлове приміщення площею 2173,30кв.м. в рахунок погашення заборгованості [PERSON] та [PERSON] перед ПАТ АБ «Укргазбанк»заборгованості за кредитним договором в сумі 172824,55 доларів США та 136232,11грн. В процесі здійснення виконавчих дій державним виконавцем проведено опис і арешт вказаного нежитлового приміщення та призначено оцінювача ФОП [PERSON] для визначення ринкової вартості даного об'єкту. 20.01.2014р. ФОП [PERSON] складено висновок про вартість майна №НС 6/11-13 від 08.01.2014р (а.с.9) та визначено його ринкову вартість в розмірі 17569260,00грн. ПАТ АБ «Укргазбанк» на підставі ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», звернувся до органу ДВС з проханням призначити рецензування звіту про оцінку майна. 11.02.2014р. [PERSON] рецензовано оцінку нерухомого майна та встановлено, що в цілому вона відповідає вимогам нормативно- правових актів з оцінки майна, має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність. У відповідності до ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Ст.9 Закону зазначає: «методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України». Відповідно до ст. 12 Закону звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Згідно ст. 13 Закону рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. У відповідності до п.2 ст.58 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. За п.4 ст.58 цього Закону, у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Позовні вимоги не містять законних підстав для скасування проведеної відповідачем оцінки. п.3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою КМУ від 10.09.2003 року №1440, визначає поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах у значенні, встановленому цим Стандартом, зокрема: -необ'єктивна оцінка - оцінка, яка ґрунтується на явно неправдивих вихідних даних, навмисно використаних оцінювачем для надання необ'єктивного висновку про вартість об'єкта оцінки; -неякісна (недостовірна) оцінка - оцінка, проведена з порушенням принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур та (або) на основі необґрунтованих припущень, що доводиться шляхом рецензування; -непрофесійна оцінка - оцінка, проведена з порушенням кваліфікаційних вимог, що визначаються законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. п.38 для проведення оцінки майна застосовуються такі основні методичні підходи: витратний (майновий - для оцінки об'єктів у формі цілісного майнового комплексу та у формі фінансових інтересів); дохідний; порівняльний. п.62 рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та осіб, які заінтересовані у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (далі - рецензенти). п.63 рецензування полягає у неупередженому об'єктивному розгляді оцінки майна особою, яка не має особистої матеріальної або іншої заінтересованості в результатах такої оцінки, відповідно до напряму та спеціалізації її кваліфікаційного свідоцтва. п.67 рецензія повинна містити висновок про відповідність звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та про можливість його використання з відповідною метою, у тому числі про достовірність оцінки майна. Звіт класифікується за такими ознаками: звіт повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна; звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки; звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків; звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний. Оцінка майна та рецензування було здійснено в рамках виконавчого провадження та відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою КМУ від 10.09.2003 року №1440. Тому, суд надає перевагу доказами щодо визначення вартості нерухомого майна, які було отримано у визначений законом спосіб (висновок оцінки ФОП [PERSON] та рецензування ФОП [PERSON] від 11.02.2014р.), тобто в рамках виконавчого провадження та на підставі постанов державного виконавця. Відтак, одержаний в приватному порядку, без погодження з державним виконавцем, висновок ТОВ «Канзас» про оцінку нерухомості від 11.02.2014р. (а.с.11-34) не може вважатись належним доказом для скасування звіту оцінювача. У відповідності з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. За положеннями ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.2 ст.11 ЦПК України). Частиною 1 ст.58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На підставі ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Перелік питань, що можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року N 53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за N 705/3145. Так, п.5.2 Методичних рекомендацій визначено орієнтовний перелік питань будівельно - технічної експертизи, зокрема: Чи відповідає виконана оцінка нерухомого майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам? Саме в рамках такого запитання судовий експерт міг би перевірити дотримання відповідачем вимог чинного законодавства України при складанні звіту від 08.01.2014р. Однак, позивачем вказане питання на вирішення експертизи не виносилось, оплата такого експертного дослідження не проводилось. В суду були відсутні підстави для призначення експертизи з власної ініціативи за рахунок коштів Державного бюджету України. Отже, в судовому засіданні позивач належними та допустимими засобами доказування не спростовано правомірність складеного 08.01.2014р. ФОП [PERSON] звіту про оцінку майна. Суд критично оцінює висновок судової оціночно - будівельної експертизи №491 від 30.05.2014р. (а.с.126-142), згідно якого ринкова вартість розташованого за адресою: [ADDRESS] нежитлове приміщення площею 2173,30кв.м. становить 24338800,00грн., оскільки в даному звіті вартість визначено станом на кінець травня 2014 року, а не початок січня 2014 року. Очевидно, що ціна на нерухоме майно залежить від багатьох факторів та може змінюватись щоденно. Предметом спору є скасування звіту про оцінку майна станом на 08.01.2014р., висновок експерта не містить опису недоліків оспорюваного позивачем звіту. Крім того, згідно з ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] станом на дату складення оціночних документів було внесено до реєстру оцінювачів нерухомого майна, що підтверджується відомостями Фонду державного майна України. Таким чином, позовні вимоги щодо скасування звіту з незалежної оцінки нерухомого майна не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed