Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

03.09.2018 позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 26.01.2021, просить стягнути з відповідачки пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 264327,73 грн.. Вимоги обґрунтовані тим, щорішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 02.12.2013 з відповідачки стягнуто аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини з усіх видів її доходів щомісячно до повноліття дітей , але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 18 вересня 2013 року . Вказує, що з часу пред`явлення виконавчого листа до виконання за відповідачкою утворилась заборгованість по аліментах. Розмір пені за невиконання відповідачем обов`язку зі сплати аліментів становить 36716,72 грн.. Справа перебувала у провадженні судді Рудакова Д.І. 18.09.2018 у справі відкрито провадження. 19.11.2018 справа була передана від судді Рудакова Д.І.. 01.03.2019 позивач подав заяву паро збільшення позовних вимог, просив стягнути з відповідачки 1178287,93 грн. пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2013 по 28.02.2019. 01.03.2019, 02.05.2019 та 22.10.2019 у підготовчому судовому засіданні оголошувалась перерва за клопотаннями учасників. 10.12.2019 підготовче провадження було закрито, справа призначалась до судового розгляду по суті на 07.04.2020. 07.04.2020 та 31.08.2020 розгляд справи відкладався за клопотаннями учасників. 13.11.2020 позивач та його представники позовні вимоги підтримали. Представник позивача [PERSON] пояснив, що рішенням суду з відповідачки стягнуто аліменти на дітей. Рішення суду не виконувалось, аліменти не стягнуто, тому позивач звернувся з вимогами про стягнення пені. На даний час змінилась методика розрахунку пені по аліментах, тому позовні вимоги було збільшено. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Представник відповідача вказала, що не згідна із розміром пені. Вважає розрахунок заборгованості не вірним. Просила зменшити розмір пені до розміру заборгованості по аліментах, оскільки відповідачка має на утриманні неповнолітню дитину від другого шлюбу. 26.01.2021 позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно із якою сума пені по аліментах становить 1178287,93 грн. . Станом на 21.01.2021 розмір заборгованості по аліментах становить 264327,73 грн.. Так як розмір пені перевищує 100 відсотків заборгованості, тому просив зменшити позовні вимоги та стягнути з відповідачки 264327,73 грн. пені за прострочення сплати аліментів відповідно до ч.1 ст.196 СК України. 05.04.2021 в судовому засіданні позивач та його представники підтримали уточнені позовні вимоги. Просили стягнути з відповідачки пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі заборгованості по сплаті аліментів станом на 21.01.2021 в сумі 264327,73 грн.. Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явились. 05.04.2021 відповідачка подала клопотання про передачу справи за територіальною підсудністю, оскільки вона змінила місце реєстрації. В судовому засіданні ухвалою із занесенням в журнал судового засідання було відмовлено у задоволенні даного клопотання. Крім того, відповідачка, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Суд враховує поважність/неповажність причин неявки учасника справи до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки учасника процесу до суду. За принципом диспозитивності цивільного судочинства особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка була належним чином повідомлена про дату і час судового засідання, однак не з`явилась в судове засідання 05.04.2021, про причини неявки не повідомила, заяв та клопотань не подала. Тому суд завершив розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 02.12.2013 з відповідачки стягнуто аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини з усіх видів її доходів щомісячно до повноліття дітей , але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 18 вересня 2013 року (а.с.5). Рішення набрало законної сили 18.02.2014 та на його підставі було видано виконавчий лист (а.с.6). Згідно із розрахунками Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби станом на 31.12.2017 за відповідачкою утворилась заборгованість по аліментах у розмірі 97643,05 грн., станом на 02.08.2018 - 121505,96 грн., станом на 04.10.2019 - 182252,44 грн.(а.с.7,8,84-85, 96-97). Крім того, в ході виконавчого провадження на відповідачку накладався штраф у розмірі 75799,71 грн. за заборгованість зі сплати аліментів (а.с.78), а також оголошувався її розшук як боржника за виконавчим провадженням на підставі ухвали суду від 19.09.2019 (а.с.79). У зв`язку із зміною місця реєстрації відповідачки виконавче провадження за виконавчим листом №459/4556/13-ц було передане до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ). Згідно із копіями повідомлення та довідки-розрахунку державного виконавця заборгованість відповідачки зі сплати аліментів за виконавчим листом №459/4556/13-ц станом на 01.01.2021 становить 264327,73 грн. (а.с.138-139, 140-141). Надаючи правову оцінку фактичним обставинами справи, суд звертає увагу на таке. Згідно з абзацом 1 ч.1, ч.2 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в абзаці 1 пункту 22 постанови від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Вирішуючи питання про наявність вини відповідачки у виникненні заборгованості зі сплати аліментів за рішенням суду, обчисленій державним виконавцем, суд виходить з того, що відповідачем не подано жодного належного та допустимого доказу виникнення цієї заборгованості з незалежних від неї причин, у зв`язку з чим суд вважає доведеним наявність вини відповідачки у її виникненні. Розрахунок неустойки (пені) відповідно до ст.196 СК України є таким: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Згідно поданого позивачем розрахунку неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів на утримання синів за період з 01.11.2013 по 28.02.2019 становить 1178287,93 грн. (а.с.37-39). Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий був проведений належним чином. Однак, в силу ч.1, ч.2 статті 196 СК України розмір неустойки (пені) до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені може бути не більше 100 відсотків заборгованості по аліментах. Що також зазначено самим позивачем у заяві про уточнення позовних вимог, згідно із якою позивач просить стягнути відповідача пеню по аліментах у розмірі заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.01.2021 у розмірі 264327,73 грн. (а.с.136). Під час виконавчого провадження на відповідачку накладався штраф у розмірі 75799,71 грн. за заборгованість зі сплати аліментів (а.с.78). Згідно із абзацом 2 ч.1 ст.196 СК України у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути 264327,73 - 75799,71 = 188528,02 грн. неустойки (пені) від суми несплачених аліментів, тому уточнені позовні вимоги задовольняються частково. Враховуючи задоволення позову,

Outcome: partial