Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON]) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON]) про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.09.2014 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, не бере участі у її вихованні. Оскільки, син проживає разом з позивачем та перебуває на її постійному утриманні, остання звернулася до суду та просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частки із заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав, просив позов задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.09.2014 року шлюб між ними розірвано (а.с. 6). Сторони, згідно із свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], мають сина (а.с. 5), який проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду №3 від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, враховуючи норми чинного законодавства, та те, що позовні вимоги визнані відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Оскільки, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню й остання відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь державного бюджету 243 грн. 60 коп. судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved