Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON]І звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 14.07.2003 року помер її дядько [PERSON], який проживав в [INFO], і після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай), розміром 4,28 умовних кадастрових гектарів. Позивач у передбачений законом шестимісячний строк не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки дізналася про спадкове майно тільки у 2015 році, в звязку з чим нораріусом їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії та рекомендовано звернутись до суду з питанням щодо продовження строку для прийняття спадщини. Посилаючись на викладене просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини як спадкоємцю за законом після смерті дядька [PERSON] Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю. Відповідач позов визнала повністю і пояснила, що вона є сестрою померлого 14.07.3003 р. [PERSON], а 04.04.2008 року отримала свідоцтво про право на спадщину по закону після смерті померлого тільки на грошові вклади, які знаходились в відділенні Державного ощадного банку України. Ухвалою від 15.02.2016 р. відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову [PERSON], оскільки таке визнання позову суперечить вимогам закону. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно з вимогами ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1270 ЦК України встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкритті спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи те, що позивач [PERSON] є племінницею померлого 14.07.2003 року [PERSON] (а.с.4, 6-15). У грудні 2015 року позивач звернулася до Чорнухинської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, однак їй було розяснено, що після смерті [PERSON], який помер 14 липня 2003 року, до спливу 6-місячного строку ніхто заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавав, а спадкоємцям вказано на необхідність звернутись до суду з питанням щодо продовження строку для прийняття спадщини (а.с.17). Разом з тим, з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №42782186 від 28.01.2016 року та матеріалів спадкової справи видно, що після смерті 14.07.2003 року [PERSON] 04.04.2008 року була заведена спадкова справа (номер у нотаріуса 308) та видано свідоцтво про право на спадщину, бланк ВКК 268078, спадкоємцю [PERSON], відповідачу у справі, на майно померлого грошові в клади з належними процентами, що знаходились в Лубенському відділенні ВАТ «Державний ощадний банк України (а.с.28, 29, 41-45) . В наданій письмовій заяві від 16.12.2015 р., посвідченій Харсіцькою сільською радою, [PERSON] - рідна сестра померлого [PERSON], відмовляється від належної їй спадщини, що залишилась після смерті останнього, а саме земельної частки (паю), площею 4,28 га, розташованої на території Харсіцької сільської ради Чорнухинського району Полтавськоїх області, на користь племінниці [PERSON] (а.с.19). Інша рідна сестра померлого [PERSON] - [PERSON], в посвідченій Харсіцькою сільсокою радою письмовій заяві також відмовляється від прийняття спадщини після померлого брата - вищезазначеної земельної частки (паю), на користь доньки [PERSON] (а.с.16). Між тим, згідно з ч.1 ст.1273, ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Це знайшло також підтвердження у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику в справах про спадкування", де розяснено, що відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. У витребуваних судом матеріалах спадкової справи №308, заведеної після смерті [PERSON], відсутні заяви [PERSON] та інших спадкоємців про відмову від прийняття спадщини після смерті вказаного вище спадкодавця взагалі, та на користь будь-яких фізичних осіб (а.с.3-45). Таким чином подання сестрами померлого [PERSON]І спадкоємцем [PERSON] та [PERSON] письмових заяв про відмову у спадщини визнання позову у даній справі вже у грудні 2016 року не може бути прийнята судом до уваги та не може призвести до будь-яких юридичних наслідків, оскільки такі дії суперечать вищевказаним нормам закону щодо часу вчинення відмови від спадщини (ч.4 ст.174 ЦПК України). За таких обставин підстави для задоволення позову [PERSON] відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed