Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 17.10.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № К-4085542, за умовами якого Банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 4 000 000,00 гривень, з платою за користування кредитом у вигляді 18,5% річних, з строком повернення заборгованості до 16 жовтня 2014 року. 17.10.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № К-4085542/S1, згідно якого, з метою забезпечення повного і належного виконання вищевказаного кредитного договору [PERSON] передала ПАТ «Дельта-Банк» в іпотеку квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач також зазначила, що в продовж деякого часу не мала можливості в повній мірі виконувати зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. У листопаді 2014 року позивачу стало відомо про те, що на виконанні УДВС ГУЮ в м. Києві знаходиться виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Паракуда І.В. №3271 від 08.11.2013 року, про звернення стягнення на квартиру що розташована за адресою: [ADDRESS]. Жодних вимог від відповідача про дострокове погашення заборгованості, а також самого виконавчого напису Позивачка не отримувала, а інформацію та необхідні документи вона отримала під час ознайомлення з матеріалами справи виконавчого провадження, відкритого на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис є таким, що вчинений з порушенням норм діючого законодавства, а саме їй не було вручено вимоги про погашення заборгованості, не враховано та не перевірено факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, а отже заборгованість не була безспірною, та що про вчинення виконавчого напису нотаріус не повідомив її як боржника, і була позбавлена надати заперечення, а тому не підлягає виконанню. У судове засідання представник позивача не з'явився подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з'явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.10.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № К-4085542, за умовами якого Банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 4 000 000,00 гривень, з платою за користування кредитом у вигляді 18,5% річних, з строком повернення заборгованості до 16 жовтня 2014 року. 17.10.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № К-4085542/S1, згідно якого, з метою забезпечення повного і належного виконання вищевказаного кредитного договору [PERSON] передала ПАТ «Дельта-Банк» в іпотеку квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. 08.11.2013 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В. згідно іпотечного договору № К-4085542/S1, вчинила виконавчий напис №3271, що до звернення стягнення на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до статті 35 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року № 898-IV у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Доказів що до отримання позивачем вимог від відповідача про дострокове погашення заборгованості відповідачем не надано, а позивачкою цей факт заперечується. Згідно із пунктом 2.3. глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - «Порядку …») вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Пунктами 3.1., 3.2. глави 16 «Порядку …» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно із пунктом 3.5. глави 16 «Порядку …» при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 визначено, що стягнення заборгованості проводиться за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Жодних документів, які б могли підтвердити безспірність стягуваних сум до суду не надано, а від так ПАТ «Дельта Банк» для отримання виконавчого напису надав лише підготовлений працівникам ПАТ «Дельта-Банк» письмовий розрахунок суми боргу, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача і не може вважатися належною підставою для визначення суми заборгованості та її стягнення у безспірному порядку. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості. Як вбачається з оскаржуваного виконавчого напису, строк, за який провадиться стягнення становить: з 17.10.2011 року по 16.08.2013 року. Сума основного зобов'язання становить 2 801 890 грн., сума заборгованості по сплаті процентів - 279 280 грн., пеня - 4 700 044 грн. Позивач не погоджується із стягуваною за виконавчим написом сумою, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік, а розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У даному випадку, позивачка була позбавлена права спростувати чи підтвердити беззаперечність стягуваної суми заборгованості, а також була позбавлена можливості узгодити суму боргу зі стягувачем. Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції. Отже, до складу безспірних вимог не можуть включатися неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, що помилково було вчинено нотаріусом. До того ж, ПАТ «Дельта-Банк» отримав оскаржуваний виконавчий напис 08.11.2013 року, але не повідомив нотаріуса про те, що 04.11.2013 року Деснянським районним судом м. Києва, за результатом розгляду справи за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № К-4085542 від 17.10.2011 року, постановлено рішення, яким стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № К-4085542 від 17.10.2011 року в розмірі 6100886,22 гривень. ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором у серпні 2013 року (ухвала суду про відкриття провадження від 30.08.2013 року), рішення прийнято 04.11.2013 року, а оскаржуваний виконавчий напис виданий 08.11.2013 року, тобто на момент видачі оскаржуваного виконавчого напису існував спір що до заборгованості, яка виникла з того ж договору, відповідно до якого вчинено виконавчий напис, а відтак, відповідач, звертаючись за вчинення виконавчого напису, прихова той факт, що на момент вчинення виконавчого напису між позивачем та відповідачем існував спір про стягнення заборгованості у судовому порядку.

Outcome: approved