Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття, посилаючись на те, що в період з 23 жовтня 1999 року по 9 грудня 2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають дочку [PERSON], [INFO], яка страждає на тяжку розумову відсталість, є інвалідом дитинства, за станом здоров'я потребує постійного медичного догляду та лікування, у зв'язку з чим направлена до будинку-інтернату для дітей інвалідів 3 профілю. Самостійно вона не може забезпечувати додаткове лікування, харчування та інші потреби дочки. Відповідач зі свого боку матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та наполягала на стягненні з відповідача аліментів. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що дочка не проживає разом із позивачем, знаходиться на повному державному забезпеченні в інтернаті, де постійно перебуває. Також просив врахувати, що він перебуває на обліку в центрі зайнятості та має на утриманні двох малолітніх дітей. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно з медичним висновком [PERSON] страждає тяжкою розумовою відсталістю, гіпердинамічний синдром. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 1 січня 2013 року знаходиться на повному державному забезпеченні в КЗ "Поливанівський дитячий будинок-інтернат", позивач 4-5 разів на місяць відвідує дитину, надає їй матеріальну допомогу. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом цієї норми аліменти за рішенням суду присуджуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина або на утриманні якого вона знаходиться. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Проте позивач не надала суду доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Позивачем не надано належних доказів щодо витрати, які вона несе на утримання дочки з урахуванням того, що дочка знаходиться на повному державному забезпеченні в будинку-інтернаті, необхідність цих витрат. Як було зазначено позивачем у судовому засіданні, вона витрачає кошти на відвідування дочки в інтернаті (придбання солодощів), а також відвозила дочку до лікарні, коли та розсікла брову. Разом із тим, суд вважає, що понесення позивачем таких витрат не може бути визнано достатньою підставою для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки (щомісячних платежів), яка з нею не проживає та знаходить на повному державному забезпеченні. Обов'язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (в тому числі її хворобою, каліцтвом тощо) визначений статтею 185 СК України, але позов з цих підстав не заявлявся. Враховуючи наведене, в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed