Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

13.02.2014 року [PERSON] звернувся із позовною заявою до [PERSON] про виселення. Свої вимоги мотивував тим, що він зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS]. За вказаною адресою також зареєстрований та проживає його вітчим - [PERSON], який протягом тривалого часу створював позивачу перешкоди в користуванні квартирою. В 2012 р. вітчим позивача захворів та з ним почав проживати його брат - відповідач по справі [PERSON]. В травні 2013 р. [PERSON] було визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено опікуном [PERSON], який з того часу постійно знаходиться в спірній квартирі, своєю присутністю створює дискомфорт для проживання позивача та його сім`ї, безпідставно користується всією квартирою, однак не здійснює оплату житлово-комунальних послуг. Як вважає позивач, опікун недієздатного вітчима не має права постійно мешкати разом з недієздатним за вищевказаною адресою. Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд: визнати неправомірними дії відповідача, що створюють йому перешкоди в користуванні [ADDRESS]; виселити [PERSON] з [ADDRESS], як самоуправно вселеного у житлове приміщення. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить до державного житлового фонду. Згідно Довідки ЖКП ММР "Південь" від 25.06.2013 р. за вих. № 3447 за вказаною адресою зареєстровані [PERSON], на ім`я якого відкрито особовий рахунок, [PERSON], його пасинок, а також донька останнього [PERSON], [INFO] Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, [PERSON], позивач по справі [PERSON] та його дружина разом проживали в [ADDRESS] протягом тривалого часу. Однак останнім часом їх відносини значно погіршились, оскільки [PERSON] створював перешкоди пасинку та членам його родини в користуванні квартирою. В подальшому стан здоров`я [PERSON] погіршився, він захворів та відповідно до Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва його було визнано недієздатним та призначено в якості його опікуна [PERSON]. Відповідно до ст. 64, ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Враховуючи вищевикладене в разі, якщо опікуна було призначено недієздатній особі, то, в першу чергу, він зобов'язаний піклуватися про забезпечення цієї особи необхідними ліками та медичним доглядом, створювати належні умови життя, представляти її інтереси, тощо. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є інвалідом першої групи, страждає на стійкий психічний розлад у формі судинної (постінсультної) деменції. За таких обставин він потребує постійного стороннього догляду, допомоги. Враховуючи вищевикладене, перебування відповідача [PERSON] за місцем проживання підопічного - недієздатної особи, необхідне та обґрунтоване, його не можна вважати особою, яка вселилась самоуправно. Крім того, Правилами опіки та піклування, затвердженими Наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 р. передбачено можливість проживання опікуна (піклувальника) за адресою підопічної особи. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про виселення [PERSON] необгрунтовані та не підлягають задоволенню. Стосовно вимог позивача в частині визнання неправомірними дії відповідача, що створюють йому перешкоди в користуванні [ADDRESS], суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню через їх недоведеність. На підставі ст.ст. 16, 317, 379, 382, 386, 391 ЦК України,

Outcome: dismissed